prop · G70350 · 1983-12-31 00:00:00 — Föreningenmenar att gruppen i otillräcklig grad utrett och belyst frågan omnedskrivningarna och konsekvenserna för kreditinstituten om gruppens förslagföljes. Skadeförsäkringenkännetecknas av stora kastningar i riskförloppet, stor osäkerhet i värderingenav de försäkringstekniska skulderna vilken lill slor del måste grundas påuppskattningar samt betydande tröghet i anpassningen av priserna tillförändringar i kostnadsutvecklingen. Till följd härav brukar de redovisaderesultaten fluktuera cykliskt. Efter etl antal dåliga år brukar följa elt antaltillfredsställande år. Del enskilda året är i flertalet försäkringsgrenar enalltför för alt möjliggöra en bedömning av om den redovisadevinsten kan anses vara i någon mening normal eller inte. Med hänsyn till här ovannämnda omständigheter har vid utformningen av regelsystemet för den nuvarandeföretagsbeskattningen de svenska skadeförsäkringsbolagen medgivils möjligheteratt göra vissa skattefria reservavsättningar för att kunna mötasolidilelsprincipens krav, dvs. att förpliktelserna skall kunna infrias. Desvenska skadeförsäkringsbolagen har sålunda haft möjlighet attskattefrill göra vissa avsättningar fill utjämningsfond enliglkommunalskaftelagen (KL) samt att förstärka de enligt ovan uppskattadeförsäkringstekniska skulderna med vissa säkerhetstillägg enligt en av försäkringsinspeklionenfastställd normalplan. Till följd av från och med ändraderedovisningsföreskrifter kommer säkerhetstilläggen fortsättningsvis attsärredovisas under benämningen säkerhetsreserv. Enliglförsäkringsinspeklionens mening utgör dessa reserveringar till utjämningsfondenl KL och till säkerhetsreserv sådana företagsekonomiskt nödvändigareserveringar som enligt utredningen bör godtas både vid inkomsttaxeringen ochvinstdelningen - om en sådan kommer lill slånd för skadeförsäkringsbolagensdel. I sammanhanget bör framhållas atl vissa begränsningar gäller föravsättningsmöjligheterna vad gäller utjämningsfond och säkerhetsreserv. 1983/84:50 , 161 Omlikväl skadeförsäkringsbolagen kommer att omfattas av vinsldelningssystemetbör i ett par avseenden, enligt mening, hänsyn tas till verksamhetensspeciella art vid beräkningen av underlaget för vinstdelning. Enav målsättningarna för gruppens vinstdelningssystem är atl i stabiliserandesyfte minska utrymmet för löneglidning vid starka vinsiuppgångar. Mot bakgrundav della har gruppen ansett att vinstdelning bör ske del år vinsten uppstårulan annat än mycket begränsade möjligheter till vinslöverföringar mellanolika år. Folksamanser att det inte är möjligt alt utifrån elt års resultat för l.ex. ettskadeförsäkringsbolag bedöma om övervinst föreligger. Resultaten iskadeförsäkrings verksamhet varierar beroende på denoförui-sebara skadefrekvensen. En ökad skadefrekvens i kombination med en snabbinflationsökning kan på ett drastiskt sätt försämra resultaten från etl år tilletl annat. Pågrund av försäkringsavtalens konslruktion kan försäkringsbolagen nämligen inteanpassa sina intäkter i samma snabba takt. Det tar i regel innan fulleffekt av en premiehöjning uppnås. Till följd av denna eftersläpning harskadeförsäkringsbolagens resultat varierat cykliskt. Enligtgruppens förslag skall skattemässiga avdrag såsom bl.a. förlustavdrag,avsättningar till varulagerreserv och andra därmed jämförbara reserveråterföras vid vinstdelning. Resultatutjämning skall enligt förslaget endastkunna ske inom de ramar som över- resp. underavskrivningar på inventariermedger samt genom avsättning till investeringsfond. Demöjligheter som investeringsfonden ger till vinstutjämning är förskadeförsäkringsbolagen otillräcklig. Mot bakgrund av detta bör enligt Folksamsmening utjämningsfond och avsältning till skaderegleringsreserv vara alt ansesom företagsekonomiskt nödvändiga reserveringar inför framtida förlustriskeroch som sådana accepteras vid beräkning av underlaget för vinstdelning. Utöverde nämnda allmänna argumenten mot förslaget vill riksförbundet visa på en radtekniska oklarheter i förslaget beträffande tillämpningen påskadeförsäkringsverksamhet av själva metoden för framräkning av vinsldelningsunderlaget. Vidframräkning av den nominella vinslen skall enligt förslaget företagetsbeskattningsbara inkomst enligt den statliga taxeringen korrigeras med ettantal poster. Bl.a. skall avsältningar till lagerreserv, resullaluljämningsfondoch liknande "fria" reserver återioras vid beräkning av underlagetför vinstdelning. Denlagerreserv som finns hos skadeförsäkringsbolag är värderegle-ringsreserven. 1anslutning härtill framhåller ulredningen att den innehåller såvälkonsolidering som företagsekonomiskt motiverade reserveringar för framtidaförlustrisker. Del sistnämnda slaget av reserveringar skall enligl utredningengodkännas både vid inkomsttaxeringen och vinsldelningen och skall i princip ejåterföras. Enligt riksförbundets uppfattning är värde-regleringsreserven i alltväsentligt just en företagsekonomiskt motiverad reservering för framtidaförlustrisker i form av prisfall på sådana värde- 11 1983/84. Prop.1983/84:50 162 handlingarsom bolagen köper för atl förränta och säkerställa bolagens medel. Avsättningartill denna reserv bör därför ej återföras, Samma resonemang bör varatillämpligt på säkerhetsreserven i ett skadeförsäkringsbolag. Denna består avde säkerhetstillägg med vilka de försäkringstekniska skulderna får förslärkas ienlighet med en av försäkringsinspektionen fastställd s. k. normalplan.Säkerhetsreserven är en gar-dering mol felvärdering av de försäkringstekniskaskulderna som lill övervägande del avser ännu ej inträffade, anmälda ellerslutreglerade skador för vilka erhållits i förskott. Säkerhetsreservenutgör därmed en företagsekonomiskt motiverad reservering och avsättningen tillden bör ej återföras. Utjämningsfonden som ellskadeförsäkringsbolag under vissa förhållanden kan göra avsättning till kanenligt riksförbundels mening ej anses vara en "fri" fond. Den fårendasl tas i anspråk för att täcka förlust på själva försäkringsrörelsen. Eftersom försäkringsbolaglill skillnad mot företag i andra branscher i regel inle har något stort egetkapital måste en viss uppbyggnad ske av de nämnda reserverna för atlsäkerställa bolagens förpliktelser mot försäkringstagarna. Utvecklingen harvisat att behovel av sådana reserver är stort. Senast i mitten av 70-talelinträffade en försämring i skadeutvecklingen som kraftigt minskade bolagenssoliditet. Inte heller den återbäringsom kan avsättas i ett skadeförsäkringsbolag vid gynnsamt skaderesuliat fårbetraktas som en sådan bokslutsdisposition som skall återföras. Återbäringen ärmedel som tillkommer försäkringstagarna på grund av att skadeutfallet blivitgynnsammare än väntat. ABTrav och Galopp anför: 1andra hand bör åtminstone gälla att avsättningar som görs till särskild fond(hästsporlens fond) enligt 2 § lag 1973 om avdrag vid inkomsttaxeringen föravgift till ATG m.m. (SFS 1973:443) - liksom betänkandets förslag om avsättningtill investeringsfond - godtas som faktisk kostnad och alltså inle återförs vidberäkning av avgiftsunderiagel. I några yttrandenframhålls att taxeringsmyndigheterna kommer all få ta ställning tillvärderingsfrågor om vinstdelningsavgiften införs. Rentallmänt kan det sägas att rätlen att göra inflationsavdrag kan medföra ettintresse hos de skattskyldiga all övervärdera en tillgång. Detta har intetidigare varit aktuellt i skattesammanhang, varför granskningen nu kommer attfå utökas väsentligt för att kontrollera att värderingen är riktig. 1fråga om 5 § kan den reflexionen göras att såväl skatt som vinstdelningsavgiftreduceras om varuleverans uppskjuts till . Över huvud tageiblir det av intresse all värdera tillgångar högt. Även här ökar såledeskonlrollbehovet. 1983/84:50 163 TORvill också peka på alt värderingen av tillgångar och skulder kan bli besvärligoch ge upphov lill en rad tvister som vi inte har någon motsvarighet tillidag. Allmännaombudet för mellankommunala mål tar upp sambandet mellan vinsldelningen ochinkomsttaxeringen. Allmänna ombudet anför: Inflalionsavdragetför monetära tillgångar och skulder, invenlarier och lager beräknas på ingåendebalansvärden. Beiräffande inventarier används uttrycket "skattemässigtrestvärde". Oavsett slag av balanspost torde inflationsjusteringar avsesgöras på det vid beskaltningen godtagna värdel. Ett enhetligt uttryck böranvändas i lagtexten. 1 annal fall bör det uttryckligen klargöras imolivtexlen att det är vid taxeringen godtagna värden som avses. Den föreslagnainflationsjusteringsmetoden för nu nämnda poster torde vara någorlunda enkelatt tillämpa i normalfallet. Konstateras felaktigheter i redovisningenuppkommer dock genast stora praktiska problem. Ett yrkande om höjning avtaxeringen på grund av att en tillgång tagits upp för lågt leder lill eninflationsredukiion av underlaget för vinstdelningsavgift. Svårigheternaförstärks av atl reduktionen skall iakttas först vid påföljande års laxering eftersominflationsjusteringen beräknas - i och för sig med rätta - på ingåendebalansvärden. Om en tillgång tas upp med för lågt eller en reservering med förhögt belopp i utgående balans för år 1 och detta klart framgår av deklarationenkan den situationen uppkomma att inflationsavdrag kan yrkas år 2 på ett högre- korrekt - tillgångsvärde eller inflationslillägg på ett lägre - korrekt -skuldvärde än som bestämt inkomsttaxeringen år I, Rättelse avinkomsttaxeringarna kan då på grund av eftertaxeringsreglerna eller andrapraktiska skäl inte alltid ske. Inflationsjusteringen bör därför alltidbaseras på del vid taxeringen godtagna balansvärdet. Problemet medflerårsyrkanden kvarstår dock. Hartillgångar och/eller skulder tagits upp till felaktigt belopp år I och deltaupptäcks vid l.ex. revision år 2 skall, enligt förslaget, justeringen göras år2. Etl inflalionsavdrag kan således komma all göras på ett högre underlag änvad som tagits upp vid inkomsttaxeringen. kanske det på grund av deprocessuella reglerna är för sent att ändra inkomsttaxeringen. Den vidtaxeringen godtagna balansräkningen bör därför alltid ligga till grund förinflationsjusteringen. SBEFpekar på en annan konsekvens av att de ingående värdena tas lill utgångspunktvid inflationsomräkningen. Inflationsavdragetför inventarier och lager skall enligt förslaget göras pä resp. tillgångs värdevid beskallningsårels ingång. Genom all avdraget knyts lill beskattningsåretsingång kan sirukiurförändringar m.m. inom bl.a. koncerner komma att försvåras.Det är nämligen inte ovanligt all verksamheter i samband med omorganisationeroch liknande överförs från Prop.1983/84:50 164 etlbolag till ett annat under löpande beskattningsår. I sådana fall kommerinflationsavdraget inle att kunna utnyttjas av del övertagande företaget.Motsvarande svårigheter uppkommer när nya verksamheter startas underbeskattningsåret i redan befintliga bolag. Denvalda metoden att inflationsskyddet skall grundas på tillgångar och skulder vidårets ingång torde i många fall klart diskriminera nystartade och starktexpansiva företag - även med beaktande av fribeloppet och att nominell vinstskall inräknas bland monetära tillgångar. Inflationsomräkningenav byggnader och markanläggningar kommenteras i några yttranden. Inflationsavdragetför byggnader skall enligt 4 § göras för varje byggnad för sig. De företag detgäller har ofta ett stort anlal byggnader. Det leder till omfattandeberäkningar och kontrollarbete. Ett mera schablonmässigt förfarande bordekunna godtas. Allmännaombudet för mellankommunala mål anför: Beträffandebyggnader och markanläggningar kan inflationsomräkningen - även i normala fall- bli ytterst komplicerad. De företag som tillhör den kategori som kommer attfå betala vinsldelningsavgift har i regel ett stort antal fastigheter. Det ärinte ovanligt med lO-tals avskrivningsbilagor. I många fall har byggnadernabyggts till upprepade gånger, varför avskrivningsplanen kan omfatta åtskilligaposter. Det sammanlagda antalet poster som skall inflationsomräknas kan isådana fall uppgå lill flera hundra eller kanske över tusen.Inflationsomräkningen kommer därför att bli myckel omständlig, granskningenkomplicerad och tröstlös som risken för felräkningar eller andra renttekniska fel är stor. Deinflalionskorrigeringar som måste ulföras kommer alt ställa lill stora problem,särskilt inledningsvis. Defta gäller framför allt beträffande fastigheterna.Arbetet med inflationskorrigeringen och granskningen av uppgifterna för ettföretag som har ett stort antal fastigheter torde bli mycket krävande. RSV påpekar att hyresrätter och bostadsrätter behandlas olika enligl den föreslagnamodellen. Denomsländighelen att inflalionsavdrag enligt förslaget får göras för invenlarierkan medföra att upplåtelseformen för ett företags rörelselokal får slorbetydelse. Till invenlarier räknas nämligen hyresrälter men där- 1983/84:50 165 emot inle bostadsrätter. Det kan sannolikt uppfattas somatt beskattningen är olikformig, i all synnerhet omrealisationsvinstbeskattningen av bostadsrätter blir evig. I andra och tredje styckena används uttrycket "realtberäknade -avdrag" ulan att denna term har blivit definierad. Den sistameningen i resp. stycke har inte getts en formulering som gör anspråk på attuttömmande definiera uttrycket. FastighetsAB Hufvudstaden anför; För att lagen inte genom bristande konkurrensneutralitetskall få till följd att långsiktigt förvallande bolag övergår till merakortsikfigl rörelsedrivande/handlande, föreslår vi att fastigheter som äranläggningstillgångar vid inflationsjusteringen behandlas lika med fastighetersom är omsättningstillgångar enligt § 5. Inflalionsavdraget för lagertillgångar skall enligtförslaget utgöras av det belopp varmed lagret tagits upp i räkenskaperna (förenedskrivning) multiplicerat med beskattningsårets inflationstal.Inflationsavdraget gäller även. fastigheter som utgör lagertillgångar. Del framgår inte av förslaget hur värdeminskningsavdragavseende bl. a. byggnader och markanläggningar skall inverka på underlaget förinflationsavdraget för fastigheter som utgör lagertillgångar. Avdraget bördock beräknas med utgångspunkt från en fastighets ursprungliga anskaffningsvärdei likhei med vad som gäller vid beräkning av nedskrivning vid inkomsttaxeringen. Av förslaget framgår inte heller helt klart att aktier ochandelar som utgör lagertillgångar bör medräknas i det lagervärde på vilketinflalionsavdraget skall beräknas. Gruppen har föreslagit att aktieinnehav inte skall grundanågon rätt till inflationsavdrag och motiverat detta med att utdelning påorganisationsaktier är skattefri och att en försäljning avkapitalplaceringsakfier inflations-korrigeras vid en realisation. En tredje grupp aktier, lageraktier, intar enmellanställning. Utdelningen från dessa är inte skattefri och försäljning avdem skall redovisas som inkomst av rörelse. Detta innebär att intäkterna frånlageraktier har påverkat ett företags vinst och därigenom påverkaravgiftsunderlaget. Problemet kan lätt rättas till, antingen genom attutdelning på lageraktier får räknas av från avgiftsunderiagel eller genom attaktieinnehavet får grunda rätt till inflationsavdrag. Prop.1983/84:50 166 § 6, innefattar uppräkningen över tillgångarsom omfattas av inflationskorrigering överhuvudtaget inte aktier och andelar. 1kommentarerna anges bl.a. att aklier i dotterbolag inte skall omfattas avinflationskorrigeringen med hänsyn till att utdelningen är skattefri. Vidareanges att kapitalptaceringsaklier (utan närmare definition) inte berörs avinflations-korrigeringarna direkt i detta fall med motiveringen attbeskaltningen av sådana tillgångar i huvudsak är real. Argumenten för attundanta de skilda aktieslagen är således olika och förvirrande. Delta syneshänga samman med att en logisk självklar lösning inte finns eftersom två skildaskattesystem blandas. Utredningen synes ha förbisett atl företag kan innehaaklier och andelar av organisatoriska skäl, ulan att avkastningen inle ärskattefri. Ett särskilt problem som ej behandlats är vidare att aktiernas karaktärkan förändras . Det angivna motivet för all undanta aktier i dotterbolaghar underordnad praktisk betydelse. Utdelningar från dotterbolag är oftaytterst begränsade bl.a. därför alt överföring av obeskattade vinsler skergenom koncernbidrag. I kommentaren lill detta lagrum (s. 73) sägervinstdelningsgruppen atl den omständigheten att lager av aktier behandlasenligt reglerna i 5 § och lager av obligationer m.m. behandlas enligt reglernai 6 § inte har någon materiell betydelse, eftersom samma inflalionstal användsi båda fatlen. För atl detta skall vara riktigt förutsätts del att lillgångarnaenligt 6 § Ijärde stycket 2 tas upp till det bokförda värdet och inte värderaspå något annat sätt. Det framgår inle av den föreslagna lydelsen av 5 § ellerav specialmoliveringen hur avgränsningen av begreppel aktier skall ske. Detbör klargöras hur l.ex. konvertibla skuldebrev och andelar i aktiefonder skallbehandlas. RSV vilt också peka på att problem kan uppslå när delgäller att avgöra hur stort inkuransavdrag som skall göras. Det kan uppstå falldär skattskyldiga inte önskar utnyttja maximalt avdrag för att på så sätt fåett högre inflalionsavdrag för tager. Avslutningsvis vitt peka på en tekniskfråga som är oklart redovisad i betänkandet. Det gäller behandlingen av bankersreserveringar för obligationsinnehavet vid beräkningen av avgiften. Det börbeaktas att förändringar i ränteläget radikalt kan ändraobligalionsportföt-jens verkliga värde. Bankers obligationsinnehav har karaktärav anläggningstillgång i den meningen atl någon nettominskning av betydelseinle kan äga rum i praktiken. anser att mol bakgrund avdels det fasta innehavet, dels att hastiga - ibland temporära - förändringar iportföljens verktiga värde inträffar, bör portföljens anskaffningsvärde istället få användas generellt vid inflationskorrigeringen av tillgångarna.Därigenom undviks fluktuationer i avgiftsuttaget som är beroende av ränteförändringaroch kan ge mycket slumpartade effekter. Som exempel kan nämnas att betydandeskillnader i avgiftsuttag äger rum enligt utrednings- 1983/84:50 167 förslaget om en ränteförändring sker idecember eller beroende på attinflationskorrigeringen för del aktuella året beräknas på "verktiga"värden . Inflalionskorrigeringen grundad på anskaffningsvärdetskulle däremot inte ge någon skillnad i avgiftsuttaget före och efterränteändringen. I två yttranden diskuteras tolkningen av begreppet"monetär skuld". Fråga om vad som är att hänföra till skuld kan medföraproblem. På s. 77 m har som exempel härpå nämnts verkliga skuldposter ochposter som har karaktär av eget kapital. Genom en genomförd ändring av 5 § lagen (1947:577)om statlig förmögenhetsskatt (se SFS 1983: 312) har del klarlagts att avdrag iförmögenhetsskattesammanhang medges för skuld på statliga stöd med villkoriigåterbetalningsskytdighet. Härigenom har skattereglerna bringats i överensstämmelsemed bokföringsreglerna (se anvisning beträffanderedovisning av statliga stöd, BFN: 11). Ett motsvarande tån med villkoriigåterbetalningsskyldighet (l.ex. ett vinstandelstån) som lämnats av ett privaträttssubjekt (t. ex. ett s. k. venture-företag), torde inte få dras av somskuld vid förmögenhetsberäkning. Det torde inte heller få bokföras som enskuld, utan bör närmast vara att jämställa med aktieägartillskoll. Dettainnebär att sinsemellan likartade företeelser (statliga villkorstån resp.vinstandelslån) behandlas på skilda sätt. Resultatet kan möjligen bli attvinstdelningsavgifl påförs i det ena faltet men inte i det andra. förutsätter att de försäkringstekniskaskulderna inte till någon del kan anses vara en monetär skuld som skall beaktasi detta sammanhang. utgör en uppskattning av värdet av åtagandetgentemot försäkringslagarna att utge kommande skadeersättningar. Dessa skallbetalas med utgångspunkt från de vid betatningstillfället gällande värdet.Ersättningsbeloppen följer således inflationens utveckling och någon anledningtill korrigering av skuldposten med hänsyn till inflationens inverkan finnsinte. Behandlingen av förskott och pågående arbeten tas upp itvå andra yttranden. Genom att fakturering avseende icke avslutade uppdragskall medräknas i det belopp på vilket det monetära tillägget beräknas kanvissa skevheter uppkomma. Det är t. ex. inte ovanligt att entreprenörererhåller förskott från beställaren t. ex. vid utlandsuppdrag. Tilläggetberäknas då på förskottsbeloppet. Det är endast om entreprenören placerarpengarna i sådana tillgångar, som berättigar till monetärt avdrag, somtillägget kan elimineras. Placeras förskottet t. ex. i aktier erhålls intenågot mot tillägget 1983/84:50 168 Det kan vidare ifrågasättas omentreprenören kan sägas göra någon "inflationsvinst" på defakturerade beloppen. SBC utgår ifrån att nedlagda kostnader för pågående, meninle fakturerade arbeten hos byggföretag får beaktas vid beräkningen av detmonetära avdraget. Detta framgår indirekt, genom att de motsvarande förskottenfrån kunder får beaktas vid beräkningen av det s. k. monetära tillägget. Fråganär dock inte särskilt tydligt behandlad från utredningens sida. Med hänsyn tillden betydelse tikabehandting i delta avseende av pågående arbeten och förskottfrån kunder har för bl.a. SBC är den påtalade oklarheten olycklig. SBC anför vidare: Avsikten är förmodligen atl ökningar av insatskapitalet iekonomiska föreningar skall tikabehandtas med nyemissioner av aktier vad gällerdel s. k, monetära avdraget. Den föreslagna 6 § är dock, om denbokstavsiol-kas. utformad så atl ekonomiska föreningar skulle behandlas sämreän aktiebolag. Allmänna ombudet för mellankommunala mål anför: Vid intressegemenskap skall belopp som erlagts förnyemitterat aktiekapital inte räknas som monetär tittgång. Begreppetintressegemenskap är ytterst vagt och olämpligt för ett syfte som detta (jfrvad ovan sagts beiräffande fribeloppel enligt 2 §). Det får antas attintressegemenskapen avser förhållandet före emissionen, eftersomintressegemenskap måste anses föreligga efler emissionen redan på grund av ellrelativt sett titel aktieinnehav. Men gäller della även i del fall etlfrislående bolag efter en riktad nyemission blir huvudsakligen ägt av etlaktiebotag? En riktad nyemission kan ju också finansieras med itecknarförelagel nyemitterade medel. Dubbet kompensation uppkommer dä.Inflalionskompensationen bör inskränkas titt sådana nyemitterade aktier somtecknats och efter viss minsta tid fortfarande innehas av fysiska personer. 6 S 2 st. bör förtydligas. Riktade emissioner har undersenare år ökal. Därvid kan den situationen uppslå att intressegemenskap interåder före emissionen men vät efter. Skatt i ett sådant fall del föreemissionen erlagda beloppet räknas som monetär tillgång eller ej? Detta börklargöras i lagtexten. Åtskilliga remissinstanser har synpunkter påfastställandet av index för omräkningstal och inflalionstal. Prop.1983/84:50 169 Enligl förslaget är avgiften av avgiftsunderiagel.Underlaget är beroende av beskattningsårets inflationstal. Indirekt bliravgiften därför beroende av förhållanden som inle är kända vidbeskattningsårets ingång och knappast ens vid dess utgång. Detta kan medförasvårigheter för de skattskyldiga att planera sin verksamhet. En annan principiell fråga som RSV vill peka pä. är attkonsumentprisindex skall användas som grund för omräkningstal ochinflationstat, trots att inflationen beiräffande vissa slag av tillgångar (1.ex. fastigheter) kan vara negativ. Ledamoten i anför: Den justering som förordas för alt uppnå en realbestämning av beskattningsunderlaget bygger på konsumentprisindex i ,Valet av index är inte givet för alt rätt belysa den reala vinsten för t, ex.den svenska internationellt orienterade industrin. Någon principdiskussion hargruppen inte fört på denna punkt. i Malniöhus län anför: Enligl förslaget styrs inflationsavdraget för olikatillgångar av inflations-talet för beskattningsåret. Det innebär att ettföretag, som har vinst och tillgångar i utlandet, får hela sittinflalionsavdrag beräknat efter den svenska inflationen. I de fall därinflationen i är större än i utlandet är detta självfallet lill fördelför företaget.