prop · G70384 · 1983-12-31 00:00:00 — Därvid finns ettbetydligt enklare, och sannolikt billigare, sätt i form av traditionellaförlagslån. Folksamanser att förslaget är av stort intresse och anför att representerarJust ett sådant kollektivt kapital som utredningen talar om och som kan anseslämpligt för placering i B-insatser. Förkonsumentkooperationen är förslaget om B-insatser av mindre intresse, anförKF. KF anser att konsumentkooperationens finansiering med riskbärande medelskall gmnda sig på av medlemmarna ägt enskilt och kollektivt kapital. KF hardock icke någon invändning mot att förslaget om B-insatser accepteras. Det kan,anför KF, finnas välgmndade skäl för andra kooperativa organisationer altanvända sig av denna form för förstärkning av egenkapilalel. Länsstyrelseni län instämmer i huvudsak i förslaget och finner att ett sådant systemi viss mån torde kunna attrahera externt riskkapital utöver det"vanliga" insatskapitalet. En hårdare knytning av de obligatoriskamedlemsinsalserna till föreningen torde enligl mening varanödvändig. Risk föreligger nämligen för att, via en tilltagande medlemsströmning,en övervältring sker av de ekonomiska riskerna frän utströmmandemedlemskapital till externt B-insatskapital. LRFstöder förslaget att maximera omfattningen av B-insatser till högst avinbetalda A-insatser. Även tycker detta är rimligt vad avserprimärföreningar men anser att B-insatserna i sekundärföreningar skall kunna fåuppgå till samma belopp som A-insatsema. Enligt i länbör taket kunna höjas utöver föreslagna . bör ränla på B-insatser behandlas på samma sätt somgäller för utdelningar från aktiebolagen. Länsstyrelseni och LRF föreslår att det ska ges möjlighet för avgåendemedlemmar inom lantbrukskooperationen att överföra medlemsinsatser tillB-insatser med bibehållen nedskrivningsrätt fömtsatt att förslaget omuppskjuten skatt på insatskapitalet blir en realitet. Ettpar remissinstanser, RRV och kammarrätten i , vill att frågan skallutredas ytterligare. Utredningen har inte utrett vilka följder som B-insatsernakommer att få för den ekonomiska föreningen i förhållande till andraföretagsformer och då främst aktiebolaget, anför RRV. RRV förordar attkooperationsutredningen i tilläggsdirektiv får i uppdrag att behandla frågan omB-insatser i samband med sin allmänna översyn av lagstiftningen på området. 1983/84:84 111 Fleraremissinstanser diskuterar möjligheterna att höja insatskapitalet i dekooperativa föreningarna. () anser sålundaatt det bör vara möjligt alt på frivillig väg väsenlhgl höja insatskapitaletsedan förutsättningar för en tillfredsställande förtänlning skapats. Enbetydande potential härför utgör medlemslånen, som uppgår till avsevärdabelopp. En stor del av dessa skulle kunna konverteras till frivilliga insatser.Man skulle även kunna fördröja en avtappning av insatskapitalet sedanincitament skapats för medlemmen att kvarstå med sina insatser även sedan hanupphört med sin akfiva verksamhet. OK-förbundetsstadgar föreskriver att utträdande medlem inte får begära att återfåinsatskapital annal än i vissa tvångsmässiga utträdesfall. Om man för vissaföreningstyper önskar bevara och förstärka möjligheten att fixerainsatskapitalet, borde det, framhåller OK, kanske vara möjligt att meruttryckligt godkänna den typen av bestämmelser. Länsstyrelseni län anför liknande tankegångar och tycker att förslag till åtgärderborde utformas som attraherar resp. knyter individuella insatser hårdare tiUresp. Pågmnd av kommunalskattelagens bestämmelser är medlemsavgifter och anslag fillstudieförbund icke avdragsgill för ekonomiska föreningar, anför KF, LRF ochHSB:s . Organisationerna understryker det angelägna i att ekonomiskaföreningars avgifter till studieförbund undantas från skatteregeln och fårutgöra en avdragsgill kostnad. Motbakgmnd av de lantbmkskooperativa förelagens kostnader för gemensamma projeklkräver LRF att skattereglerna för kooperativa förelag förtydligas. Kostnadersom i sig är avdragsgilla från skattesynpunkl bör självfallet, anför LRF, intedrabbas av beskattning om kostnaderna framkommer i en kooperativcentralorganisation eller i en branschorganisation och sedan fördelas på dessmedlemmar - primärföreningarna. Länsstyrelseni ifrågasätter om inte rätlen enligl kommunalskattelagen att göraavdrag för återbäring och eflerlikvid borde ersättas av regler om rätt tillavdrag för avsättningar till kollektivt bundet kapital. Stockholmsuniversitet, företagsekonomiska institutionen, för fram tanken att medkooperativa sparmedel - och eventuellt med statligt stöd och engagemang - kunnabilda elt eller flera bolag med uppgiften att bedriva uthyrning avproduktionsmedel till kooperativa företag. Sådana möjligheter skulle, enligtinstitutionen, kunna stimulera kooperafiv nybildning starkare än denföreslagna fonden för kooperativt egenkapital. anser det angeläget att de frågor som berör de kooperativaföretagens kapitalanskaffning behandlas av banklagsutredningen och itillämpliga delas byggs in i kommande banklag-sfiftning. 1983/84:84 112 OKpåpekar att ekonomiska föreningar saknar motsvarighet till akfiebo-lagensfondemissioner. är det uppenbart att motsvarande värdeökningar kanförekomma i en ekonomisk förening som i ett aktiebolag. OK tillstyrker att deförändringar av i huvudsak balansteknisk karaktär vidtas som skulle kunnauppväga den befinfiiga skillnaden mellan aktiebolag och föreningar i dessaavseenden och att ett uppskrivningsbelopp får överföras till reservfonden ellertill en särskilt inrättad permanent uppskrivningsfond. LRFanger som felaktig uppgiften i utredningen att medlemslån inom den kooperativaföreningen ofta inräknas i soliditeten. LRF framhåller att det är väsentligtatt detta missförstånd inte blir bestående. Konsekvenserna kan annars bli delsatt soliditeten för de kooperafiva företagen beräknas högre än vad som denegentligen är, dels att man i vissa fall kan föreslå lösningar påkapitalproblemen som innebär en ökning av medlemslånen, vilket, enligt LRF,varken är eftersträvansvärt eller enkelt att genomföra. 2 Kooperativ information, forskning och utveckling Remissopinioneni fråga om förslaget till samhälleligt/kooperativt samverkansorgan förkooperativ utveckling. Rådet för kooperativ utveckling, är delad med enmajoritet tveksamma eller avstyrkande instanser. Utredningens övriga förslagbeträffande kooperativ information, forskning och utveckling har i sinahuvuddrag mottagits positivt av många remissinstanser. Ett mindre antal ärnegativa till särskilda samhällsinsatser för att främja den kooperativautvecklingen. Inledningsvisredovisas här några allmänna uttalanden i positiv eller negativ riktning kringförslagen. Här redovisas också de remissinstanser som, i regel ulan närmarekommentarer, stöder alla förslag i kapitel 11 bortsett från Rådet förkooperativ utveckhng. Delförslagen kommenteras i avsnitt 2.22.4. Ettstort antal remissinstanser bl.a. fiera länsstyrelser, kammarrätten i ,, , Föreningsbankers Förbundm. instämmer i utredningens positiva värdering av kooperationens betydelseför det svenska samhället och delar utredningens åsikt att samhället börunderlätta kooperationens verksamhet och utveckling. De ansluter sig också tillden i utredningsarbetet vägledande principen om konkurtensneutralitet ochlikvärdiga arbetsbetingelser för de olika företagsformerna inom svensktnäringsliv. Deolika delförslagen i kapitel 11 kommenteras av bl.a. i Malmöhuslän som anser det angeläget att information sprids om kooperationen och attfrågorna kring kooperationens förutsättningar belyses bättre 1983/84:84 113 ihögskoleutbildningen, liksom en utökad forskning på området. De diskussionersom utredningen redovisar om möjligheterna att fillgodose vissa former avservice- barn- och äldreomsorg, landsbygdsservice m.m. - är intressanta ochbör, enligt , föras vidare. Enligtlänsstyrelsen i län är det angeläget alt forskning i kooperafivafrågor stimuleras och att undervisning om kooperationen i dess olika formerbedrivs på alla nivåer. Det kan vara angeläget att, som en initialinsats,resurser avdelas för en intensifierad forskning om kooperafiva problem samt enbred kooperativ försöks- och utvecklingsverksamhet för att finna nya områdendär kooperativa lösningar kan ge ett gott alternafiv. Socialstyrelseninstämmer i utredningens strävan att i utbildnings- och forskningshänseende,liksom i den samhälleliga näringspolitiska informationen göra kooperationenJämställd med andra företagsformer. Också Svenska Handelskammarförbundelframhåller att kooperationen i dessa avseenden bör ges likvärdiga möjligheter. tillstyrker utredningens förslag rörande utvecklingsfrågorna ochförväntar sig att ett närmare samarbete med samhällets konsumentorgan kommertill stånd på områden av gemensamt intresse. LRFinstämmer i utredningens slutsats "att det för såväl näringslivet som församhället i dess helhet är angeläget att kooperationen både som företagsformoch som företagssektor för möjlighet att utvecklas". Kooperationen är , anför LRF, klart diskriminerad i förhållande till näringslivel i övrigt.Kooperationen måste ges möjlighet att utvecklas på likvärdigavillkor med andra företagsformer. Det är följaktligen ett rent rättvisekrav atten del av nuvarande samhällsresurser för information, forskning och utvecklingrörande näringslivet inriktas på det kooperativa alternativet. LRF tillstyrkeri stora drag de förslag som presenteras. Förslagen måste emellertid, enligtLRF, i det fortsatta beredningsarbetet ytterligare preciseras i syfte attåstadkomma en garanti för att de verkligen genomförs. KF,, och tillstyrker påsamma gmnder utredningens förslag. LOdelar utredningens uppfattning att kooperationen diskrimineras i förhållandetill övrigt näringsliv. LO stödjer därför förslagen om ökad information tillallmänheten, opinionsbildare och beslutsfattare beträffande kooperativverksamhet och dess möjligheter. LO anser också i likhet med utredningen attdet kooperativa inslaget i utbildningen samt särskilt kooperativ forskning ochutbildning bör initieras och utvecklas och att utvecklings- ochförsöksverksamhet bör främjas på områden där kooperafiva verksamhetsformer ärlämpliga. Allmäntposdiva till förslagen utan närmare kommentarer kring de enskilda förslagen ärockså länsstyrelserna i , , , ,, och , , , och Norrbottenslän, statens industriverk, 8 1983/84. Prop.1983/84:84 114 Någraremissinstanser är mera reserverade till förslagen om samhälleliga insatser ochunderstryker vikten av likartade regler för kooperationen och andraföretagsformer. Kommerskollegiumanför sålunda att principen i fråga om informafion, forskning och utveckling iallmänhet bör vara den atl kooperationen bör behandlas som övrigaföretagsformer. Länsstyrelseni län instämmer i utredningens bedömning att det är angeläget attålgärder vidtas för att främja uppkomsten och tillväxlen av ny kooperativverksamhet. anser dock att ansvaret och kostnaderna härför primärtbör vila på de berörda organisationerna. Om stafiigt ekonomiskt projektstöd skautgå för utvecklingsarbetet så bör det följa likartade regler som gäller förandra verksamheter, anför . anser att kooperationen bör ges likvärdigamöjligheter att utvecklas som övriga företagsformer men framhåller altkooperativ utveckling i första hand är en fråga för de kooperativaorganisafionerna själva. Liknande synpunkter framförs av . EnligtRRV:s mening är det presenterade materialet inte ett tillräckligt underiag förett differentierat ställningstagande till värdet av de olika kooperativaförelagsformerna för samhällsutvecklingen. Betänkandet ger inte heller enligtRRV:s mening elt tillräckligl underlag för bedömning av värdet av att etablerakooperation inom nya verksamhetsområden och av behovet av samhälleliga insatserför all stödja en sådan etablering. Allmäntnegativ till utredningens förslag är som inte kan finnanågra motiv för atl samhället skall satsa medel för insatser som de kooperativarörelserna rimligen själva bör svara för och som de, enligt förbundet,uppenbarligen också har resurser för. Utredningens förslag skulla gekooperationen klara fördelar i förhållande fill andra företagsformer, vilket,enligt Grossistförbundel, är oacceptabelt. och avstyrker förslagen ochframhåller att offentliga insatser av denna art inle bör inriktas på enskildadistributionsformer utan ges generell räckvidd över alla de seriösadistribufions- och företagsformer som finns på marknaden. bör den kooperativa utvecklingen komma till ståndgenom främst medlemmarnas och de förtroendevaldas eget initiativ. Föreningenfömtsätter att lyhördheten inför nya strömningar, behov och arbetsuppgifterfinns inom de kooperativa organisationerna och att dessa själva klarar attutveckla sig till gagn för medlemmarna och samhället. Prop.1983/84:84 115 2.2.1 Förslagoch remissutfall Utredningens förslag attden kooperativa företagsformen blir jämställd med andra företagsformer i gmnd-och gymnasieskolans undervisning attdet kooperativa alternativet behandlas likvärdigt med andra altemativ i denstatliga och kommunala stöd- och informationsverksamheten för näringslivet atten kooperativ datasammanställning utvecklas och hålls aktuell samt i huvuddragpubliceras i form av en kooperafiv årsbok. Somhar framgått av den inledande redovisningen har förslagen under denna punktmottagits positivt av många remissinstanser. Negativatill förslaget om en kooperativ årsbok är NO, i ,statistikutredningen. , KF och LRF instämmer i behovet av en sammanställningav data om kooperationen och ställer sig positiva till att en kooperativ årsbokutarbetas. KF och L7?f understryker betydelsen av att det kooperativaalternativet behandlas likvärdigt med andra alternativ i den statliga ochkommunala stöd- och informationsverksamheten för näringslivet. Länsstyrelseni finner det angeläget att kooperationen ges sammamöjligheter som andra företagsformer att hävda sina intressen inomundervisningsväsendet och i samhällsdebatten och tillstyrker utredningensförslag till åtgärder för att förbättra informationen om kooperafionen, bådeinom skolan och i samhället i övrigt. Enligtstatskontoret är förnyelsebehovet för årsboken inte så stort att den behöverges ut vaije år. SCBåtar sig att göra erforderliga statistiska sammanställningar under fömtsättningalt medel ställs till SCB:s förfogande. Utgivandetav en kooperativ årsbok bör skötas av de kooperativa orga-nisationema självamed egna resurser tycker NO. Länsstyrelseni vill att behovet skall utredas närmare och att möjligheten attde kooperativa intresseorganisationerna finansierar utgivningen på egen handeller med visst stöd från samhället skall undersökas. Statistikutredningenanför att efterfrågan på liknande årsböcker är liten och anser att regeringeninte nu bör ta ställning till förslaget om en årsbok. Behovet bör, enligtutredningen, vägas mot andra statistikbehov vid den samlade översyn av denstafisfikproduktionen som stafistikutredningen gör. 1983/84:84 116 Någotsärskilt stöd till information bör enligt inteutgå eftersom informationen får sägas vara en utpräglat intern angelägenhet. 2.3Forskning och högre utbildning 2.3.1 Förslagoch remissutfad Utredningens förslag: - Vissasärskilda åtgärder vidtas för att, inom ramen för befintligt forsk nings- och utbildningssystem, bygga upp en kontinuerlig forskning och undervisning om kooperation. - Förforskningen utvecklas ett forskningsprogram som bygger på sam verkan mellan olika forskningsinstitutioner enligt en särskild s.k. ma trismodell. Programmet bör ses över . - Forskningsrådsnämndenbör med hjälp av en särskild samrådsgmpp svara för att forskningsområdet beaktas vid resursfördelningen. - Föreningenför kooperativa studier får ekonomiskt stöd för sin verksam het. - Forskningenfinansieras genom forskningsråden och motsvarande. Dessutom avdelas resurser för tre forskartjänster samt för vissa sekre tariats- och samverkansfunktioner. - Universitets-och högskoleämbetet och berörda högskolemyndigheter på regional/lokal nivå bör verka för uppbyggnad av undervisning om kooperativ idé, ekonomi och verksamhet. Utöverde i avsnitt 2.1 nämnda remissinstanserna är också universitets- ochhögskoleämbetet (UHÄ), forskningsrådsnämnden (FRN),(), HSB:s Riksförbundoch Svenska positiva i stort till förslagen. Riksrevisionsverketanser att en bedömning av de förstärkningar av kooperativ forskning somutredningen föreslår måste ulgå från en helhetsbedömning av forskningsbehovinom ett siörre område. Något sådant sammanhang redovisar utredningen inte. ankommer det på de forskningsplanerande myndigheternaatt avgöra behovet både av ökad kooperativ forskning och eventuellaforskningsorganisatoriska förändringar. Ingenytterligare instans som är negativ till förslagen kan nämnas. Deenskilda förslagspunkterna har kommenterats i varierande omfattning.Synpunkter har lämnats framför allt av de kooperativa organisationerna, FRN,och universiteten i , , , och . Länsstyrelsen1 är positiv till utredningens förslag. Eftersom Sverigeligger långt efter de flesta västeuropeiska och nordiska 1983/84:84 117 länderförefaller det rimligt atl forskning om kooperationen ges en ökadresurstilldelning i , framhåller . UHÄinstämmer i utredningens bedömning av behovet av att vid universiteten stärkaforskningen om kooperationen i samhället. Denna forskning har haftstora svårigheter atl göra sig gällande bland andra forskningsresursbehov ifakultelsnämndernas priorileringsarbele. Detta har också gällt på UHÄ-nivå. OcksåFRN och instämmer i utredningens allmänna omdöme att forskning ochundervisning om kooperationen vid våra universitet och högskolor bör främjasoch tilldelas ökade resurser. FRN säger sig för sin del vara beredd attundersöka förutsättningarna för och bidra till att utvecklakooperationsforskningen i . HSFRpåtalar att förslagen är mycket ambitiösa och kräver betydande ekonomiskaresurser, som till stor del måste las av redan befintliga medel för forskning.HSFR anser att det knappast är möjligt att genomföra de föreslagna åtgärdernautan atl annan väsentlig forskning inom bl. a. rådels verksamhetsområdeerhåller minskat ekonomiskt stöd. Lundsuniversitet utgår från att forskningen och undervisningen rörande dekooperativa frågoma motiverar en utökning av de samlade resurserna församhällsvetenskaplig forskning och undervisning. En ytteriigare satsning pådessa frågor på bekostnad av annan samhällsvetenskaplig forskning ochundervisning måste däremot, anser , avvisas med hänvisning lilldet myckel knappa resurslägel. KF,LRF, , och Svenska instämmer i att detföreligger ett stort och differentierat behov av forskning vid universitetetoch högskolor. Enligt LRF år en utökad och kontinuerlig kooperationsforskningav avgörande betydelse för företagsformens förutsättningar att hävda sig ifortsättningen. Som nämnts tidigare tillstyrker organisationerna ulredningenssamtliga förslag. KF, LRF, och framhåller emellertidockså att samhället inle bör kanalisera resurser enbart till den akademiskaforskningen. Forskningsmedel skall, enligt organisationerna, kunna ges direktfill de kooperativa organisationerna. i samarbete medLRF skulle kunna fungera som kanal för forskningsanslag fill lämpliga projekt. Enligllänsstyrelsen i finns med förslagens nuvarande utformning riskför byråkrati och centralisering. Utredningen borde överväga åtgärder som tarfasta på den kooperativa forskningens regionala betydelse och förankring och påetl kraftfullt sätt betona de regionala högskolornas ansvar att föra utforskningsresultaten i regionerna. Stockholmsuniversdel delar ulredningens synpunkt att det är angeläget att nu stimuleraett ökat intresse för kooperationsforskning inom högskolan. 1983/84:84 118 Lundsuniversdel delar utredningens bedömning att de kooperativa inslagen isamhället intagit en förhållandevis undanskymd plats i svensksamhällsvetenskaplig forskning och utbildning. Beiräffande de aktuella fömtsättningarnaför en sådan forskning och utbildning gör dock en mera positivbedömning än utredningen och menar alt dessa bara behöver ges marginellaförstärkningar för att kunna anses bli i rimlig mån tillgodosedda. Ivilken utsträckning en förstärkning av resursema för kooperafiv forskning ärerforderlig, måste enligt ankomma på de forskningsplanerandemyndighetema att avgöra. Därvid måsle en avvägning ske mot andra angelägnaforskningsområden. Behovet av eventuella forskningsorganisatoriska förändringarav det slag utredningen förordar bör också avgöras i ett sådant sammanhang. anser i princip att samhället inte skall lägga sig i denkooperativa utvecklingen men gör ett undantag vad gäller forskningen ochutbildningen. Föreningen anser att en professur med inriktning på kooperationenbör inrättas vid i samt att kooperationen och dessproblem bör ges utrymme och behandlas i undervisningen på samma sätt som gällerandra företagsformer. Forskningsrådsnämndenanser det särskilt angeläget att söka få till stånd problemorienterad forskningutan att bryta sönder upparbetade kontakter med forskning inom olikadiscipliner. Den matrisorganisation som utredningen föreslår torde, enligtnämnden, vara väl ägnad i detta avseende. () stöder denna lösning.HSFR anser att studier tillsammans med denföreslagna samrådsgmppen bör kunna sköta funktionen som"koordineringspunkt och begränsat sekretariat". I övrigt bör detadministrativa inslaget begränsas så långt det är möjligt och tillgängligaresurser främst satsas på forskning och undervisning. ÄvenLRF anser att matrismodellen är bra eftersom den ger både personell ochgeografisk flexibilitet i resursutnyttjandet. Statskontoretdäremot avstyrker och menar i stället att det nämnda samrådsorganets kansliskulle kunna tilldelas en sammanhållande uppgift då det gäller forskning ochansvar för vissa projekt som inte naturiigt faller in i befintligaforskningsorgan. Göteborgsuniversitet anser att frågan öm förhållandet mellan de olika forskningsbefrämjandeorganen i högre grad borde klargöras och att man i det rikstäckandeforskningsprogrammet beaktar såväl regionala, ulbildningsmässiga somämnesdisciplinära aspekter. Folksamfinner det oklart hur utarbetandet av det särskilda forskningsprogrammet skallgå till och fömtsätter att de kooperativa organisationerna far ett starktinflytande över arbetet med programmet. KF anför liknande synpunkter. 1983/84:84 119 () svarar med en samrådsgmpp för att forskningsområdet beaktas vidresursfördelningen UHÄfinner utredningens förslag om ett speciellt uppbyggnadsansvar knutet till FRNassisterad av en samrådsgmpp ändamålsenligt. Dessa förslag bör enligt UHÄ:smening på ett konstmktivl sätt kunna komplettera den av utredningen föreslagnamatrismodellen. FRNsäger sig vara beredd att undersöka fömtsättningarna för och bidra till attutveckla kooperationsforskningen i . Takten i utvecklingen blirgivetvis, anför FRN, beroende av tillgången på kompetenta och intresseradeforskare varför de av utredningen angivna resurserna, ca 2 milj. kr. ,närmast bör betraktas som en ambitionsnivå - inte som faktiskt avsatta och öronmärktaanslag. Vad gäller de särskilda forskartjänsterna bör samma resonemang varagiltigt. Detär enligt LRF:s mening logiskt atl FRN:s delegation för folkrörelseforskninghar huvudansvaret för kooperationsforskningen och samordnar relationerna medandra berörda myndigheter. Också tycker det är bra att ett samordnandeansvar för planeringen av den framtida kooperafionsforskningen läggs på FRNoch dess delegafion för folkrörelseforskning, varigenomkooperationsforskningen på ett smidigt sätt kan relateras till övrigfolkrörelseforskning. Statskontoretoch RRV är tveksamma fill den föreslagna samrådsgmppen och anför att detligger redan inom bl.a. FRN:s ansvarsområde att samordna sådan forskning. HSFRanser att UHÄ måste vara representerat i samrådsgmppen och Göteborgsuniversitet tycker att och Arbetarskyddsfonden skall varamed. HSFRanför att om statsmakterna finner behovet styrkt av tre tjänster förkooperationsforskning, så skall dessa inrättas utan alt man går omvägen överforskningsråden. Forskningsråden har nämligen fri prövnings-och vägningsrätt,dvs.