prop · G70371 · 1983-12-31 00:00:00 — RSV säger sig dela utredningens uppfattning att det ärönskvärt att lagstiftningen på punktskatleområdet harmoniseras med denlagstiftning som rör mervärdeskatten och den direkta skatten. RSV anför att mantorde hälla i minnet att det förekommer olikheter mellan punktbeskatlning, mervärdebeskattningoch inkomst- och förmögenhetstaxering. Antalet skattskyldiga t. ex. är på dendirekta skattens område flera miljoner, på mervär-deskatteomrädet drygt 400000och på punktskatteomrädet (om man bortser frän vägtrafikskatt och stämpelskatt)färre än 10000. 1983/84:71 170 antalet skattskyldiga och andra olikheter medför enligtRSV att förutsättningarna för beskatlningsförfarandet skiljer sig åt på deolika skatteområdena. och anför atl åtgärder i anledning avpunklskalteutredningens förslag inle bör genomföras när det gällerenergiskatterna förrän en samordning kan göras med den lagstiftning som kan bliföljden av energiskatlekommitléns förslag. 4 Lagstiftningens allmänna utformning Den föreslagna nya lagstiftningens allmänna utformning hari huvudsak inle föranlett någon kritik. Kammarrätteni säger sig vara positiv till utredningens metod att beslämmelser avförfarandekaraklår i största möjliga utsträckning bryts ut ur de olikapunktskatteförtatlningarna och omstöps till enhetliga regler i en nyförfarandelag (LPP). Kammarrätten anser att för punktskatternas del bör arbetetpå ett förenhelligande dock även inriktas på de materiella reglerna. Målet börenligt kammarrätten vara atl så långt möjligt föra samman de materiellaptnktskatlereglerna till en lag. De ändringar ulredningen här föreslagit, som en följd avförslaget om ändrade redovisningsmetoder, har i huvudsak godtagits avremissinstanserna. Kammarrällen 1 anför dock att det inte finnstillräckliga skäl för atl, som utredningen föreslagit, skattskyldighet vadgäller reklamskatt skall inträda när förskottsbetalning sker. När detgäller förslaget atl skattskyldigheten för skatt pä vin och sprit skall inträdaredan vid leveransen till detaljhandelsbolaget anför y4ö Vin &Spritcentralen att denna ändring medför vissa likviditetsproblem för bolaget.Bolaget anser sig därför böra kräva garantier för att ägaren tillåterinnehållande av vinstmedel som används för nyemission och vidare atlsystembolagets betalningsfrister ändras. Föreningen auktoriserade revisorer anför attbestämmelserna i energiskattelagen och bensinskattelagen bör ändras så attskattskyldighet och därmed redovisningsskyldighet inte inträffar redan vidleverans till eget försäljningsställe som inte utgör depå. I annat fall uppnäsenligl föreningen inle den önskade samordningen med affärsbokföringen. anser alt skalteredovisningen när det gäller allmänenergiskatt och särskild avgift pä oljeprodukter för värmeverkens del börbaseras pä företagens fakturering. Pä detta sätt kan enligl Prop.1983/84:71 171 föreningen fördelarna med den föreslagnafaktureringsmetoden även komma värmeverken till del och förskottsbetalning avskatt kan undvikas. De remissinstanser som har yttrat sig är positiva tillförslaget att redovisningsskyldighetens inträde knyts till den skatlskyldigesbokföring. Några instanser kräver särskilda övergångsbestämmelser för attförhindra att väsentliga likviditetspåfrestningar uppkommer i samband medförslagets genomförande. Kammarrätten i , bokföringsnämnden. Svenska värmeverk.sförenlngen och Industriförbundunderstryker att förslaget innebär redovisningstekniska fördelar och är tillfördel bl. a. för de skattskyldiga. RSV motsätter sig inle utredningens förslag atlskatleredovisningen knyts till bokföringen men framhåller: På punktskatteområdet inträffar årligenändringar av skattesatserna. Även om en sådan ändring träder i kraft i månadsskiftetmellan två redovisningsperider, medför knytningen av redovisningsskyldighetentill bokföringen, att den skattskyldige för den nästkommande perioden normaltkommer att fä redovisa skatt efter tvä olika skattesatser. Det finns exempel påatt skatlesatshöjningen inträffat för samma skatt . 1ett sådant fall kan del till och med inträffa atl den skattskyldige, förredovisningsperiod som går till ända efter den senaste höjningen, kommer att fåredovisa skatt efter tre olika skattesatser. anför om den föreslagnaredovisningsmetoden: Handelskammaren instämmer i atl en sådan metod harredovisningstekniska fördelar därigenom atl affärsbokföringen bättre samordnasmed skatteredovisningen. Enligt Handelskammaren finns det dock vissa betydandenackdelar med metoden. Mervärdeskatten beräknas efter vederiag medanpunktskatterna beräknas efter vikt och kvantitet. Mervärdeskatten har därför enstarkare anknytning till bokföringen än punktskatterna har. Den föreslagnaövergången till faktureringsmetoden innebär därför för punktskatternas del attskatten måste anges i fakturan för att kunna bokföras på särskilt skattekonto. RSV och 1 påpekar attulredningen använt beteckningen "faktureringsmetod" medan man imervärdeskattesammanhang använder beteckningen "räkenskapsenligredovisning" säsom omfattande både "faktureringsmetoden" och"bokslutsmetoden". Remissinstanserna förordar att en enhetligterminologi används. anför att de eventuellalikviditetsproblem som kan Prop.1983/84:71 172 itppkomma på grund av skatteomläggningen på samma sätt sombeträffande omläggningen av mervärdeskattredovisningen torde kunna lösas genomsärskilda övergångsbestämmelser. Föreningen auktoriserade revisorer. anför i fräga omlikviditets-problemen: Som ulredningen konstaterat kan vid införandet av de nyabestämmelserna likviditetspåfrestningar uppkomma för vissa skattskyldiga. Dåhär är fråga om s.k. övervällringsskalter. skatter som slutligen skallbäras av annan än den skatlskyldige, anser FAR det var angeläget att deklarations-och betalningstiden anpassas till den av den skattskyldige lämnade kredittiden.Härigenom skulle skallen ej behöva förskolteras och likvidi-telspåfreslningarnadärmed elimineras. Även påpekar att den ändraderedovisningsmetoden får effekter för de skattskyldigaslikviditetsförhällanden. En förutsättning förött Handelskammaren skall kunnatillstyrka förslaget är därför att övergångsbestämmelserna utformas sä attlikviditelspro-blemen kan elimineras. Som utredningen anger kan problemenväntas bli särskilt stora för de si. ;i- är skattskyldiga lill reklamskatt.Utredningen har dock inle närmare sökt kartlägga denna grupps problem utannöjer sig med att föreslå en rimlig övergångstid för att underlättaanpassningen lill det nya systemet. j. och ifrågasätter om inte en ren kontantmetod i vissa fall bör kunna tillålas,eftersom detta medges inom mervärdebeskattningen i vissa fall. 7 Redovisningsperioder, betalningstider Remissutfallet år blandat. Några remissinstansertillstyrker alt redovisningsperiodernas längd för de olika punktskatterna görsmer enhetliga. Andra hävdar att skatterna är alltför olika för att rymmas underen och samma modell. Vissa remissinstanser, främst branschorganisationer, påpekaratl utredningsförslaget innebär oacceplabla likviditetspåfrestningar för vissaskattskyldiga. Kammarrätten1 och 1 anser att en enhetligredovisningsperiod om tvä månader borde kunna gälla för samtliga punktskatter.Kammarrätten anför att det för en skattskyldig som har att utge bådemervärdeskatt och reklamskatt måste vara en uppenbar fördel omreklamskatlelagens redovisningsbestämmelser är utformade i så nära anslutningsom möjligt till molsvarande beslämmelser i ML. Det skulle enligt kammarrättenvara en väsentlig förbättring och förenkling om en enhetlig redovisningsperiodpå tvä månader nu hade kunnat införas. 1983/84:71 173 ifrågasätter om det är en godlösning med en kombination av en- och tvåmänadersperioder. Enligthandelskammaren ger detta klara försämringar i likviditetshänseende för vissaskattskyldiga, utan att den eftersträvade enhetligheten kan uppnäs.Handelskammaren anför vidare: Enligt Handelskammaren finns det skäl att mer allmäntifrågasätta den enhetlighetsfilosofi som ligger till grund för ulredningensförslag. De skillnader som finns mellan olika punktskatter beträffandeexempelvis tidpunkten för deklarationens avlämnande och skattens betalning harofta sin grund i de varierande branschförhällandena. Det är därför osäkert omen gemensam reglering är praktiskt möjlig eller ens eftersträvansvärd. Detfinns knappast någon faktor i systemet som kan ges generell giltighet för allaskatter och avgifter. Enligt Handelskammaren beror detta på att punktskatternaär alltför disparata för att rymmas under en och samma modell. Det är därförförvånande att man i betänkandet inte finner någon grundläggande diskussionkring den valda enhetsfilosofin. Utredningen tiir i stället upp de olikabitarna var för sig och söker för varje sådan bit finna en gemensam nämnare.Trots atl utredningen på olika punkter föreslär förbättringar kvarstår därförenligt Handelskammaren problemet med den ofullständiga helheten. anför atl förslagetinnebär en väsentlig likviditetsförsämring för de skattskyldiga när det gällervaruskatten pä choklad- och konfekiyrvaror. Till olägenheterna med dentidigarelagda betalningen av varuskatt kommer enligt förbundetlikviditetseffekterna av att betalningen av varuskatt tidsmässigt samordnas medbetalningen av mervärdeskatt. De likviditetsmässiga påfrestningarna påföretagen ökar momentant jämfört med nuläget, då inbetalningen avmervär"deskait och varuskatt år åtskilda i tiden. Företagen är enligtförbundet mer betjänta av att betalningarna sprids över hela månaden. Att samlaalla avgifts- och skattebetalningar lill en enda dag kan förspeciellt mindre företag bli besvärande. Även Svensk 'induslriförening påtalar att förslagen hårtdrabbar den mindre och medelstora choklad- och konfektyrindusirin. När detgäller utredningens förslag om en förkortning av kredittiderna för skatt påbensin avstyrks detta av hllindustriföreningen och , . anser att de av utredningenföreslagna övergångsreglerna i dessa avseenden behöver göras generösare. SPIföreslår atl, om ulredningens förslag trots allt genomförs, kredittidernaavtrappas i stället för den av utredningen föreslagnatvååriga ikraftträdandeperioden. RSV avstyrker däremot bestämt den av utredningenföreslagna successiva förkortningen av kredittiden för skatterna pä bensin,eftersom en sådan förkortning leder till betydande administrativa svårigheter.Det medför enligt RSV ett alltför stort merarbete att för en kort periodanpassa ADB-systemet för andra betalningstider än den vanliga. 1983/84:71 174 När del gäller deklarationen har några remissinslanserriktat kritik mol atl skattebeloppet i deklarationen skall rundas av tillnärmaste 10-tal kronor. Detta anses bl.a. ge upphov till tveksamhet närnettobeloppet slutar på . Regeln slammer ej heller med ML:s reglering.Olika lösningar förespråkas. RSV anser alt avrundning bör ske till närmastlägre hela krontal (= 70 !} Kammarrätten 1 föreslär att avrundningengörs till närmast lägre tiotal kronor eller efter modell av andra punkten i 2 §lagen (1970: 1029) om avrundning av vissa öresbelopp. JN anför om de föreslagna avrundningsreglerna: För JN:s del är det inle någon fördel med sådana regler. Ifråga om avgifter på mejeriområdet och området rörande prisutjämning för industrinsråvarukostnader avräknas avgifterna direkt mol förekommande bidrag. Endastmellanskillnaderna regleras för varje period. Avrundningsreglerna innebärsåledes att ytterligare ett moment i berörda hantering införs. Dessutomutnyttjas avgiftsbeloppen som statistiskt material, för vilket de exaktaavgifterna är av stor betydelse. De föreslagna avrundningsreglerna bör i vartfall ändras så all skattebeloppet alllid avrundas nedåt till närmast tiotalkronor. Ulredningens förslag att deklarationerna skall innehållamer uppgifter än f. n. har i huvudsak godtagits av remissinstanserna. JN anserdock att beskattningsmyndigheten bör kunna bestämma att alla uppgifter inteskall lämnas, något annat skulle medföra komplikationer vad gäller vissa prisregleringsavgifter. Utredningen föreslår alt deklarationen för reklamskatt förperioden majJuni skall fä lämnas (i st. f. ),eftersom en samordning med ansetts lämplig. Kammarrätten iStockholm anser till skillnad från utredningen alt molsvarande regel börinföras för samtliga punktskatter. RSV anser däremot all undantaget förreklamskatten inte bör genomfördas, eftersom det skulle fördyra hanteringen inomADB-systemet. Av samma skäl avstyrker RSV att vissa särregler omdeklarationstiden införs för de som lämnar deklaration för halvt eller helt är. Utredningens förslag att förlänga tidsfristen föromprövning av beslut i ordinär ordning till har tillstyrkts av någraremissinstanser. Andra anser att tidsfristen bör vara densamma som förmervärdeskatten, dvs. Vissa branschorganisationer anser att nuvarandeordning med en ett-årsfrisl bör bibehållas. Kammarrätten i anser att utredningens förslagbör godtas och anför: 1983/84:71 175 Detta ger den skattskyldige möjlighet att under avsevärtlängre lid än nu kunna få felaktigheter (l.ex. avseende betydande skattebelopp,som har påförts på grund av felberäkning av beskattningsvärden) rättade ulanatt dispensskäl eller - enligt förslaget - särskilda omprövningsskäl föreligger.Å andra sidan innebär förslaget att den skallskyldige riskerar att drabbas avtalan under lång lid efter det atl han normall torde ha inrättat sig efter detfaktiska läget. Enligt mervärdeskatteutredningens remissbehandlade förslagskall emellertid motsvarande beslutsfrist för mervärdeskatt vara sex år.Intresset av enhetlighet skulle tala för en motsvarande frist även förpunktskatternas del. En sådan frist skulle emellertid i fråga om dessa skattervara längre än som rimligen kan anses av behovel påkallad, särskilt som enligtpunktskatleutredningens förslag ansökningstiden för särskild omprövningbestäms till sex är. Med hänsyn till intresset av att i normalfallet ovisshetinte råder längre än nödvändigt bör en sexårsfrist inte införas. Även om ocksåden föreslagna treärstiden synes väl lång bör den däremot kunna godtas. Utredningen om säkerhetsåtgärder m.m. i skatteprocessensamt i anser dock att omprövningstiden bör vara sexår. Det kan vara av vikt i ett skattemäl, gällande bådereklamskatt och mervärdeskatt, atl det får en enhetlig bedömning. Risk finnsannars för att mervärdeskatt kan dömas ut för de sex åren, medan reklamskattenbara kan dömas ut för de tre åren i brist på efterbeskattningsgrund för årenfyra-sex. Mervärdeskatten skall då fastställas med andra belopp än omreklamskatten också kunde fastställts i nytt beslul, då reklamskatten ingår ibeskattningsvärdet för mervär"deskatt. Om ett skattebeslut enligt LPPkunde omprövas under denna föreslagna , blir omprövning i sårskildordning ett onödigt instrument, såvida inte slutligt beslut meddelats. och avstyrker dock att beslutsfristen förlängs, eftersom dettaenligt förbunden skulle innebära svårigheter för de skattskyldiga, särskilt förde som är skattskyldiga till särskild varuskatt. Ur fiskal synpunkt är möjligheterna atl rätta en felaktigbeskattning väl tillgodosedda genom efterbeskattning. Som regel torde nämligenett felaktigt beskaltningsbeslul bero pä att den skatlskyldige lämnat oriktigaeller otillräckliga uppgifter i deklarationen varför förutsättningarna förefterbeskattning föreligger. Inom punktskatteområdet och kanske framför allt ifräga om den särskilda varuskatten är det ofta en mycket grannlaga uppgift attavgöra om en produkt är skattepliktig eller ej. Detta visar bl. a. etl antalavgöranden som avsäg schampo. De ifrågavarande produkterna hade betraktats som icke skattepliktiga men efter kammarrättsavgörandeansågs produkterna i stället skattepliktiga. Ett par remissinslanser motsätter sig ulredningens förslagatt när en deklaration kommer in för sent skatteta skall anses fastställd tillnoll kronor och att ett särskilt beslut sedan erfordras för alt bestämmaskatten enligt Prop.1983/84:71 176 RSV anför att denna reglering som införtsför mervärdeskatten där visat sig vara olämplig. RSV föreslår att regeln inteskall träda in förrän förseningen uppgår . Denna tidsgränsmotsvarar den nuvarande gränsen för när förseningsavgift påförs. Länsstyrelseni och Bohiis län anser alt reglerna bör utformas så atl skattenanses fastställd till noll kronor till dess att deklarationen inkommit. Kammarrätten i anför att del är önskvärt attterminologin i fräga om olika beslutstyper klarläggs. Del bör i vart fall framgå att uttrycket nytt beslut inteär att uppfatta som en teknisk term utan endast avser att åskådliggöramöjligheten för beskattningsmyndigheten att under den ordinära periodenompröva sina tidigare beslut elt i princip obegränsat antal gånger i den män deinte är slutliga. Kammarrätten sätter i fråga om det inte hade varit en fördelom uttrycket preliminärt besjul användes för de icke överklagbara menomprövningsbara skattebeslut som fattas under det ordinära förfarandet eventuellti förening med en uttrycklig bestämmelse om alt sådant beslut är exigibelt. 10 Efterbeskattning, extra ordinär prövning De remissinstanser som har yttrat sig har tillstyrktförslagen till ändringar vad gäller förutsättningar för efterbeskattning ochinförandet av en möjlighet att pröva besvär i extra ordinarie ordning. Kammarrätten i och RSV avstyrker dock förslagetatt beskattningsmyndigheten skall pröva besvär i extra ordinarie ordning. Förslaget innebär, såsom utredningen själv påpekar, ettbrott mot instansordningens princip. RSV anser att det måste finnasutomordentligt starka skäl för atl man skall slä undan denna princip som är enav hörnpelarna i den svenska processuella rättsordningen. Det är intevälbetänkt att skapa procedurregler som tillåter litis pendens, dvs. att enrättssak blir föremål för prövning hos tvä olika beslutsmyndigheter.Enligt RSVs uppfattning är det synnerligen olämpligt att skatten för enbeskatl-ningsperiod kan prövas av kammarrätt och beskattningsmyndighet.Utredningen anför (s. 150) att det i dessa situationer får ankomma påbeskattnings- och besvärsmyndigheterna att för varje enskilt ärende samordnahandläggningen pä lämpligt sått. Det föreslagna regelsystemet hindrar däremotinte att de tvä niyiidigheterna låter bli alt samordna handläggningen.Teoretiskt sett kan t.o.m. del extrema fallet inträffa att kammarrätten ochbeskattningsmyndigheten meddelar beslut om skatten och atl beslutenär delvis motstridiga. 1 ett sådant fall uppkommer hart när olösliga problem ombeslutens rättskraft. RSV föreslär därför atl det extraordinära rättsmedletharmoniseras med motsvarande rättsmedel i TL och ML. Därvid bör det benämnas"besvär i särskild ordning". Prop.1983/84:71 177 11 Betalning av skatt 1 och i länifrågasätter om utredningens förslag atl betalning skall anses ha skett dendag dä beloppet har bokförts på postgirot är lämpligt. föredraratt samma system tillämpas som i fråga om mervärdeskatten, dvs. att betalningskall anses ha skett när inbetalningskort inkommit till postanstaU.Kammarrätten i anser dock alt praktiska skål lalar för den föreslagnalösningen som överensslämmer med nuvarande praxis. Kammarrätten1 sätter i fråga om inte i klarhetens intresse och för att främjaenhetlig rättstillämpning en bestämd tidsgräns bör fixeras i lagen för närtillkommande skatt skall betalas, l.ex. senast tvä månader frän beslutet.Kammarrätten ifrågasätter i övrigt förslaget att beskattningsmyndigheten, närsynnerliga skäl förekommer, skall få medge uppdelning av betalningen pä olikabetalningstillfällen. Enligt kammartätten bör i och med att i fortsättningenhela arbetet med själva indrivningen skall ankomma på kronofogdemyndigheterna,det också kunna anförtros åt dem att i vanlig ordning över lag ta ställningtill betalningsfrägorna. I fråga om kostnaden för inbetalning av skatt anför JN; 1 5 kap. 2 § LPP föreslås atl inbetalning av avgift skallske utan kostnad för den avgiftsskyldige. Postgirots avgift för insättning päpostgirot kommer således att i stället belasta beskattningsmyndigheten. JNvill påpeka att för prisregleringsavgifternas del innebär det attregleringsekonomin belastas av kostnaden i stället för de avgiftsskyldiga. Utredningen föreslåratt beskattningsmyndighetensmöjligheteratt medge anstånd med betalning av skatt preciseras, varvid ledninghämtas frän 45 § ML. Kammarrätten 1 och RSV anser alt bestämmelsernabör helt motsvara reglerna i ML, som är härdare eftersom där krävs"synnerligen ömmande omständigheter". JN påpekar att beslämmelsernaom anstånd att lämna deklaration och med betalningen borde anpassas lillvarandra eftersom anstånd med att lämna deklaration även innebär anstånd medbetalning av skatten. Länsstyrelseni samt skatielndrivnlngsutred-nlngen påpekar attutredningens förslag bör kompletteras med regler om atl skatt för vilkenbetalningsanstånd har medgetts i huvudfallet bör få avräknas vid återbetalningav skatt. Regler av detta slag finns nu i UBL. 1 likhet med vad som gäller enligt UBL (51 § andrastycket) bör även belopp som omfattas av anstånd fä avräknas. Vid lillämpningenav en sådan bestämmelse bör beskaltningsmyndigheten skilja mellan olika an-12 1983/84. Prop.1983/84:71 178 Avräkningsmöjligheten bör t. ex. inteutnyttjas i de fall anstånd har medgetts pä grund av alt den skattskyldigeanfört besvär över beskati-ningsbeslutet och del kan antas all besvären kommeralt bifallas (jfr RSV Du 1975:8). RRV och skalteindrlvningsutredningen avstyrkerutredningens förslag att anståndsränta skall utgå till den dag då beloppetbetalas. Detta skulle enligt remissinslanserna leda till svårigheter vidindrivningen. RRV förordar all ränla las ut endast till betalningsfristensutgång. föreslår att räntan tas ut t.o.m. den dagdå skattekravet överlämnas till indrivning. 13 Ränta och restavgift Remissinstanserna har inle haft någol alt invända motutredningens förslag atl restavgift i princip skall påföras om skatten betalasefter förfallotiden och att ränta skall påföras då beskattningsmyndighetenbeslutar om höjning av skatten efter den ordinarie deklarationstidens utgång. RSV och kammarrätten 1 motsätter sig dockutredningens förslag om alt lidpunkten för skatlebeslutet skall vara avgörandeför om reslavgift eller ränta skall tas ut i de fall när deklaration inle harlämnats och skönsbeskattning därför sker. Kammarrätten menar att med en sådanreglering kan beskattningsmyndigheten - genom all besluta i ärendet vid entidigare eller senare lidpunkt - avgöra om restavgift skall utgå eller inte.Detta är enligl kammarrätten inte en godtagbar ordning. Kammarrätten avstyrkerdärför alt restavgift utgår i detta fall. Enligt RSV gäller problemet mer hurman skall komma lill rätta med skattskyldiga som konsekvent underlåter attdeklarera, så atl dessa inte kommer i elt fördelaktigare läge än lojalaskattskyldiga, inle bara punklbeskattningen utan även mervärdeskatten och dendirekta skatten. Detta problem bör enligt RSV därför lösas gemensamt för helaskatteområdet och utredas närmare i annat sammanhang. Flera remissinslanser anser atl del av utredningsförslagetinte helt klarl framgår om restavgift skall kunna tas ut pä ränla. Kammarrätten i anser inte att tillräckliga skälfinns att ta bort den nuvarande möjligheten för beskattningsmyndigheten alt ivissa fall avstå från ränta. Kemisk-tekniska leverantörförbundei anser allränleberäkningen enligt LPP liksom enligl UBL bör begränsas till avhögsl . JN anser att r-änta och reslavgift påprisregleringsavgifter bör tillföras resp. rcgleringsområde. 1983/84:71 179 Remissinslanserna har genomgående godtagit utredningensförslag att i princip helt lägga över indrivningsarbetet påkronofogdemyndigheterna. Detta har genomgående ansetts medföra eneffektivisering av indrivningsarbetet. En överflyttning av indrivningen lillkronofogdemyndigheterna ligger hell i linje med SlU:s intentioner ochtillstyrks därför. Som utredningen framhållit måste det ofta vara svårt förbeskattningsmyndigheten att fä en sådan överblick över gäldenärens ekonomiskasituation som krävs för alt indrivningsåtgärderna skall bli effektiva. 1sammanhanget bör påpekas att man med.