prop · G70350 · 1983-12-31 00:00:00 — Det kapital som därmed skapas tillförs löntagarfonderna.Fondernas kapital satsas genom aktieköp i näringslivel för industrins utbyggnadoch utveckling. Kapitalinsatserna skall ske i livskraftiga företag. Fondernaskapital måste således ge en normal avkastning. Lönlagarfonderna ska ägas gemensamt. Fonderna ska ha endecentraliserad förvaltning och en bred demokratisk bas, som ger störstamöjliga spridning av inflytandet i del ekonomiska livet. En del avägarinflylande! skall direkt utövas av de anställda i de företag där fondernaskapital arbetar. Kongressen ger vidare partiledningen i nära samarbete medfackföreningsrörelsen ett beiydande handlingsutrymme, när del gäller den tekniskautformningen och lidsplanen för genomförandel av löntagarfonderna. Öppenhetmåste visas i dessa frågor och hänsyn kunna tas lill andra uppfattningar. Den socialdemokratiska regering som tillträdde hösten 1982lade -vilket jag strax kommer all utveckla närmare - med kraft om den ekonomiskapolitiken i syfte atl öka konkurrenskraften i näringslivet och stärkainvesteringar, sysselsällning och produktion. Bl.a. genom den 16-procentigadevalveringens effekter stiger nu lönsamheten kraftigt inom industrin.Härigenom skärps än en gång det slabiliseringspolifiska problemet att förenastegrade vinster och ökad egenfinansiering av företagen med en lugn pris- ochkoslnadsulveckling. Regeringen har därför ägnal stor uppmärksamhet åt defrågor som utgjort utgångspunkten för hela den intensiva debatten omlöntagarfonder. Strävan har varit atl finna en praktisk och fungerande lösningpä det stabiliseringspolitiska problemet, vilken pä en och samma gång uppfyllerpartikongressens beslul och kan få bredast möjliga politiska anslutning. Den förstauppgiften blev atl ulforma etl förslag lill en tillfällig vinsldelningavseende aktiebolagens vinster . Denna är utformad som en20-procentig skatt på utdelningarna. /83 tillsatte regeringen tvåexpertgrupper. Den ena, vinstdelningsgruppen, hade i uppgift alt utforma etlförslag lill permanent Prop.1983/84:50 45 Gruppen lade fram sitt betänkande (Ds Fi1983; 13) En modell för vinstdelning . Förslagel innebar isina huvuddrag följande: - Systemetomfattar aktiebolag, ekonomiska föreningar, sparbanker och ömsesidigaskadeförsäkringsanstaller. - Underiagel förvinstdelningen beräknas för varje förelag för sig och bestäms avtaxeringsnämnden i samband med den ärliga inkomsttaxeringen. - Vid beräkningav underlaget medges avdrag för årets inkomstskatt och för avsättning lillinvesteringsfond men inte för ökning av lagerreserv och liknande reserveringar. - Vid beräkningenav underiagel las hänsyn till inflationen. -Mindre vinster undantas genom etl fribelopp på antingen500000 kr. eller av lönesumman. - Vinstdelningsskaltenär av underlaget. - Vinstdelningsskaltenär avdragsgill vid nästa års inkomsttaxering. Den andra expertgruppen, placeringsutredningen, hade iuppdrag all utarbeta ett underiag för placeringspolilik för lönlagarfonderna.Belänkandel (SOU 1983:44) Kapilalplaceringar på akliemarknadenoffentliggjordes . Ulredningen föreslär där all placerarenåläggs all uppfylla ett reall avkastningskrav pä tilldelade medel setl över enlängre lid. För atl ge tyngd ål kravet skall dessutom placeraren tillsin uppdragsgivare belala in ell belopp, svarande mot av de tilldelademedlen. Avkastningskravels konslruktion innebär alt placeraren bör fästa siörrevikl vid långsiklig uldelningslillväxi än kortsiktig värdeslegring. I eninlerdeparlemenlal arbetsgrupp, fondgruppen, behandlades vissafrågor angående löntagarfondernas organisation. Resultatet av della arbele redovisadesockså i slulel av i form av promemorian (Ds Fi 1983:20)Lönlagarfonder i ATP-syslemet. Huvuddragen i promemorian var följande: - För alt ge godaplaneringsförutsättningar bör en lagstiftning om löntagarfonder utformas säall reformens utveckling kan överblickas för en rimligt läng period. Dennalidsperiod bör sträcka sig fram t.o.m. . - Femlöntagarfonder inrättas under är 1984. Varje löntagarfond får karaktären av ensjälvständig styrelse inom AP-fonden. - Lönlagarfondernasstyrelser tillsätts av regeringen. Av ledamöterna skall en majoritet företrädalönlagarintressen. Styrelsernas sammansäll-ning skall ålerspegla en regionalförankring. - Lönlagarfondernaskall vara av varandra oberoende, sinsemellan själv-siändiga och var och en haegel kansli. - Löntagarfondernasuppgift blir all förvalta pensionsmedel, i första hand genom placeringar påaktiemarknaden. Möjlighet skapas dock också för fonderna att tillskjutariskkapital till ekonomiska föreningar. Prop.1983/84:50 46 - Placeringarna skall göras i svenska företag och hadet grundläggande syftet all förbättra riskkapilalförsörjningen lill gagn försvensk produktion och sysselsättning, - De fem fonderna delar lika pä de medel som inflyterdels från vinstdelning, dels från en särskild del av ATP-avgifien, Ett övretak för medelstilldelningen till varje fond är salt lill 400 milj. kr. - Lönlagarfonderna skall överföra avkaslningpä det förvaltade kapitalel lill de pensionsutbetalande AP-fondstyrelserna.Enligt placeringsutredningens belänkande skall denna avkastningsnivä motsvara3% real förräntning. - Det ankommer på varje enskild fond alt själv avgöranär och hur stor del av medelsramen som skall utnyttjas. - Löntagarfonderna och fjärde fondstyrelsen får intetillsammans inneha så stort ägarinflylande i etl förelag att del medförförelagaransvar. Del samlade röstetalet i AP-fonden får därför inle i någotförelag uppgå lill eller däröver. - Om de lokala fackliga organisationerna i etlföretag begär del, skall löntagarfonderna lill organisationerna överföra avrösträtten för sina aktieinnehav i företagel. - De tre pensionsutbelalande fondstyrelserna får iuppgift all ärligen göra en sammanslällning och utvärdering avlönlagarfondernas verksamhet. Somjagtidigare har nämnt har de tre rapporterna remissbehandlats. Jag återkommersenare till hur remissbehandlingen utfallit och vilka förändringar i de olikaförslagen som bör föranledas därav, Ienlighet med utfästelser av socialdemokratiska partiet i valrörelsen 1982inbjöd regeringen sensommaren 1983 lill överläggningarom löntagarfonder ochandra frågor som rörde näringslivets utveckling. Inbjudna varoppositionspartierna och näringslivs- ocn löntagarorganisalioner. Det huvudsakligasyftet var alt undersöka möjligheterna all nå breda lösningar i fondfrägan ochandra frågor av betydelse för näringslivels och den svenska ekonominsutveckling. Femav de tjugoen inbjudna organisationerna avböjde alt della i överläggningarna.Eftersom dessa organisationer representerade industrin och handeln, innebardetta att en stor del av näringslivet ställde sig utanför. De tre borgerligariksdagspartierna meddelade redan på förhand atl de inte var beredda alldiskutera huvudämnet på överläggningarna. Dessa överiäggningar blev därför avbegränsad betydelse för den fortsatta handläggningen av fondfrägan. Härmedhar jag redovisat fondfrågans utveckling och de ekonomiska problem, som slälllden på dagordningen. Jag övergår nu lill de allmänna överväganden, som enliglmin mening bör ligga till grund för ett ställningstagande lill lönlagarfonder. Prop.1983/84:50 47 Regeringen har under del gångna året koncentrerat sittarbele på atl bryta krisförloppet i den svenska ekonomin. En radekonomisk-politiska åtgärder har vidtagits. Dessa åtgärder har utformats isyfle all genom förstärkt sysselsättning och ökad produktion angripa iregrundläggande problem. - Den samladeproduktionen understiger den samlade förbrukningen. kommer till uttrycki underskollel i våra utrikes affärer. Den otillfredsställandeproduktionsutvecklingen förklarar i betydande ulsiräckningäven underskottet i statsbudgeten. - Investeringsverksamhetenför att utveckla, producera och försälja varor och tjänster motsvarar inte vadsom krävs för atl häva denna obalans. - Denotillfredsställande produktionsutvecklingen har lett till ettlågt kapacilelsuinyltjande i näringslivel. Del föreligger ett samband mellanproblemet med den svaga produktionen och problemen med de sviktandeinvesteringarna. Sålunda torde en varaktig investerings-uppgång vara möjlig atluppnå först sedan kapacileien bällre ulnyltjas i redan existerandeproduktionsanläggningar. Dessa tre grundproblem hade förblivit olösta . Den allvarligaste konsekvensen härav är alt arbetslösheten ökat.Full sysselsättning är etl övergripande mäl för den ekonomiska politiken. Menarbele ål alla kan bli en realitet enbart om den grundläggande balansen iekonomin återupprättas. Skall detta kunna ske utan all sysselsättningslägetdessförinnan ytteriigare förvärras måste de nuvarande obalanserna hävas genomökad produktion. Till problemet med ökad arbetslöshet skulle kommaytteriigare svårigheter om man nu underlät atl gripa sig an de grundläggandebristerna i den svenska ekonomin. Särskilt allvarliga skulle konsekvenserna bliinom de sociala trygghetssystemen. Dessa bärsju ytterst upp av vår produktion.Under senare tid har särskilt ATP-syslemel och dess direkta beroende avproduktionens utveckling uppmärksammals. Regeringen inledde det ekonomiska rekonstruktionsarbetetmed en rad åtgärder i syfte atl höja kapacitetsulnylljandet inäringslivel. Genom devalveringen förbättrades förutsällningarna föravsältning av svenska varor och tjänsier såväl pä export som inom landet ikonkurrens med utländska producenter. Vidare genomfördes ett omfattande investeringsprogrammed tyngdpunkten i energiförsörjning, byggande och transportväsende, samtidigtsom åtgärder sattes in mot arbetslösheten. präglades det budgetarbete som utmynnade iregeringens budgetförslag av stor stramhet. Den snabba urholkningen avstatsfinanserna har stoppats upp; budgelunderskoltet kommer under innevarandebudgetär atl minska, . Sammantaget utgjorde dessa åtgärder ochvintern 1982/83 1983/84:50 48 detförsta steget i arbetet med atl rekonstruera den svenska ekonomin. Detta stegkännetecknades av att produktion, investering och sysselsällning priorileradesframför konsumtion. Allt delta skedde i del ullryckliga syftet alt höjakapacilelsulnyttjandei i ekonomin och därmed jämna vägen för en varaktigproduktions- och investeringsökning. Våramöjligheter atl uppnå detta mål är först och främst beroende av vår förmåga altvidmakthålla de förbättrade förulsällningar för en industriell expansion somuppnåtts genom regeringens inledande åtgärder. avgörs i betydandeutsträckning av den fortsatta kostnadsutvecklingen. Därför inriktasrekonstruktionsarbetets andra steg. vilket inleddes , på atl brytasenare års snabba inflation. Så har regeringen antagit målet atl under loppetav halvera inflationen. I detta syfte har också ett omfattande programför inflationsbekämpning presenterats, innehållande åtgärder för att hållatillbaka kostnadsslegringarna. bryta inflationsförväntningarna och förhindraen inflationsdrivande utveckling av budgetunderskottet. Meddessa båda steg jämnas vägen mot det primära målet för de ekonomisk-politiskaansträngningarna - en varaktig tillväxt av sysselsättning, produktion ochexport. Förutomen tillfredsställande kostnads- och lönsamhetsutveckling måste ytterligare tvåförutsättningar vara uppfyllda om en sådan varaktig industriell tillväxt skallkunna säkerställas: Såväl de nödvändiga bördorna och uppoffringarna somde positiva resultaten av gjorda satsningar måste fördelas rättvist mellanolika medbor-gargrupper. Endast en rättvis fördelning kan skapa en anda avdelaktighet och gemensamt ansvar, där hela folket får visa sitt engagemang iuppgiften alt stärka svenskt näringsliv. En varaktig industriell tillväxt förutsätter ettstabilt utbud av riskvilligt investeringskapital. Huvuddelen av kapitalet börha en långsiktig inriktning, ha ell nationellt ursprung samt riktas mot deproduktiva och utvecklingsbara delarna av svenskt näringsliv. Fördelningspolitikenoch kapitalbildningen har alltså avgörande betydelse i arbetet med atlrekonstruera den svenska ekonomin. Det finns dock också ett starkt och delviskonflikifyllt inbördes beroende mellan dessa. En industriell tillväxtförutsätter en god lönsamhet. Regeringens insatser under hösten och vintern1982/83 och en förhållandevis låg uppgång av lönekostnaderna har gjort atldenna nu är uppnådd. Men devalveringens negativa konsekvenser för reallönernaoch den starkt positiva effekten på företagsvinsterna och aktiekurserna innebärpåfrestningar på fördelningspolitiken. Snabba vinstökningar innebär inle barafördelningsproblem mellan löntagare och kapitalägare ulan kan också lätt skapainslabila förhållanden för lönebildningen och påfrestningar pä solidaritetenmellan olika löntagargrupper. Sådana konflikter och inslabila förhållandenriskerar atl Prop.1983/84:50 49 undergräva de uppnådda resultaten. Därför spelarålgärder för all göra lönlagarna delaktiga i företagens vinster en viktig rolli regeringens strävanden all överbrygga motsättningarna och ge lönlagarna godaförulsällningar alt medverka till en återhållsam koslnadsulveckling. I della sammanhang är det löntagarfondernas väsentligasteuppgift att medverka till atl skapa en fördelningspolitiskt acceptabeltillväxt- och slabiliseringspoliiik. - Lönlagarfondernakan medverka lill att minska de fördelningspoliliska motsättningarna och därmedge löntagarnas organisationer bättre förutsättningar att medverka lill attbevara en hög lönsamhet i näringslivet. - Fonderna kan, iförsta hand genom sin vinsldelning, bidra till atl bryta den onda cirkel sombestår i atl höga vinster alllid tenderar all följas av kraftig löneglidningvilket i sin tur leder till högre inflation och försämrad tillväxlkrafl. - Fondernasinträde pä akliemarknaden kan motverka att en höjd efterfrågan pä riskkapitalverkar uppressande på kapilalavkaslningskravel vilkel skulle hämma förelagensexpansionsförmåga. - Fondernainnebär all lönlagarna ges ell direkt ansvar för riskkapitalets användning ochallokering som de får del i framtida vinster och ett ökal inflytandei företagen. Detta bör kunna medverka till en utveckling som kan överbryggavissa av de starka motsättningar som finns mellan kapital och arbele. Mol bakgrund av vad som här redovisats bör etl system medlöntagarfonder införas. Flera remissinslanser har starkt ifrågasatt såvällönlagarfondernas grundläggande mäl som deras förmåga lill all bidra till atluppnå dessa mål. Som framgått av del anförda är del dock min beslämda meningall lönlagarfonderna är en nödvändig del av regeringens politik för allålerföra ekonomi till en balans som präglas av rättvisa och stabilitet.Jag anser atl fondsystemet i allt väsentligt bör byggas upp pä del säll somangells i de tre remissbehandlade delförslagen. Etl skäl för alt knyta lönlagarfonderna till ATP-sysiemelär atl fonderna därigenom utnyttjar en befintlig organisation som är beprövadoch väl etablerad. En sådan konstruktion innebär vidare atl fondsystemet får ennära anknytning till löntagarna och deras ekonomiska intressen somsystemet är neutralt i den meningen atl del inle gynnar vissa grupper av lönlagarcframför andra. Ett annal vikligl skäl är att del innebär en finansiellförstärkning av ATP-systemet genom all alla de medel som förvallas avlöntagarfonderna i sin slutliga användning helt kommer att användas förpensionsutbelalningar. Del övervägande anlalel remissinstanser är också avuppfattningen att löntagarfondernas knytning lill ATP-syslemel ulgör enstabiliserande faktor, Lönlagarfonderna bör finansieras av dels en vinsldelning,dels en särskild ATP-avgifi, Vinstdelningen bör få karaktären av en särskildvinst- 4 1983/84. 1983/84:50 50 Den bör utformas så atl den bidrar lill enräiivisare fördelning av förmögenhelstillväxten och en ökad samhällsekonomiskstabilitet genom en dämpning av löneglidningen och avtalskraven. Dessutformning bör vidare vara sådan all den får en så begränsad effekt som möjligtpä förelagens kapitalkostnad. Inte minst av det senare skälet bör vinstdelningenutformas som en delning av vinst över en viss nivå - en övervinstdelning.Vinstdelningen bör vidare grundas på ell reall vinslbe-grepp. Några remissinstanser har ifrågasatt del lämpliga i attvinstdelningsskalten skall betalas även av ekonomiska föreningar ochsparbanker. Jag återkommer i del följande lill denna problematik (avsnitt2.2.2), Frän skattemyndigheternas sida har anförts atl denföreslagna vinstdelningen på etl olyckligt sätt komplicerar ett redansynnerligen invecklat skattesystem. Jag kan lill en del instämma i detta. En nyskall innebär oundvikligen ett merarbete för skalleadminisirationen och deskattskyldiga. Jag vill dock erinra om att vinstdelningsgruppen i valet mellanå ena sidan en enkel lösning och å andra sidan en materiellt riktigare mensvårtillämpad lösning ofta prioriterat enkelheten. Min avsikt är också allunder del närmaste året återkomma med förslag som leder lill förenklingar avföretagsbeskattningen. En viktig fråga i det sammanhanget är laxeringen lillkommunal inkomslskall av juridiska personer. Min uppfattning är sammanfattningsvisalt de administrativa problemen inle kan anses uigöra ett hinder mot all införalöntagarfonder, Lönlagarfondernasplaceringskapaciiel bör avgöras främst mot bakgrund av näringslivets behov avexternt riskvilligt kapital. Som framgår av del tidigare citerade kapitlet fränden statliga löntagarfondsulredningens arbele kan induslrins nyemissionsbehovkomma alt uppgå till 3.5-4 miljarder kr. I dagenspenningvärde svarar del mol ca . uppgick nyemissionerna till ca en halvmiljard kr. Utbudet av riskvilligt kapital måste alltså höjas kraftigtunder innevarande decennium. Olika former av skattestimuleral sparande kanförväntas lämna ett väsentligl bidrag. Brutto har skatlefondsparandet tillförtaktiemarknaden ca . under vari och ett av de senaste åren.Nettoeffekten blir dock avsevärt lägre dels beroende på atl denna typ avsparsystem medför ett visst bortfall av hushällens direklinvesteringar päaktiemarknaden, dels beroende på atl tidigare års insättningar börjar betalasut , Som en följd av den exceptionellt kraftiga kursuppgången på densvenska akliemarknaden har också kapital från andra håll strömmat lillmarknaden . Till stor utsträckning kommer det fränutländska kapilalplacerare och de svenska börsförelagen själva, vilka påtagligtökat sitt ägande i varandra. Den senare företeelsen innebär inle någotegentligt nytillskott av riskvilligt kapital och nivån på de utländskaplaceringarna måste förväntas sjunka i takt med alt kursutvecklingen stabiliseras. Prop.1983/84:50 51 Mot denna bakgrund synes del rimligt all lönlagarfondernasplacerings-kapacitet blir av storleksordningen . Även meddetta tillskoll blir del nödvändigt alt den svenska akliemarknaden också förandra kapitalplacerare framstår som mer attraktiv under resten av 1980-laletän vad den gjorde under 1970-talel. Enliglfondgruppens förslag måste AP-fondens samlade röstetal i ett börsnoteratföretag understiga . Åtskilliga remissinstanser har påpekat, atl del ärsvårt atl se hur denna regel skall tillämpas i praktiken om de olikafondstyrelserna skall vara självständiga och oberoende av varandra. Molbakgrund av denna kritik anser jag all envar av lönlagarfondernas röstetal ietl visst börsnoterat förelag bör begränsas lill . Jag återkommer i detföljande med en närmare redogörelse i denna fråga (avsnitt 2.3.7). När delgäller fondernas placeringspolilik vill jag också framhålla, all förvärven iförsta hand bör avse företag med produktionskaraklär. När det gäller de stora,börsnoterade företagen bör placeringarna huvudsakligen göras i form avaktieförvärv direki i dessa företag. Vad gäller kapiialenga-gemang i de mindreoch medelstora företagen torde det däremot i många fall vara meständamålsenligt alt gå via investmeniförelag av typ tillväxtföretag,veniure-capitalföretag o.d. Enligt min mening kan fjärde fondstyrelsensplaceringsprinciper i dessa avseenden Ijäna som vägledning. Fondernaskall i sin kapitalförvaltning syfta lill god avkaslning. De bör åläggas elt kapilalavkaslningskrav som är rimligt avvägtbåde i förhållande till riskkapitalmarknadens funktionssäil och lillsamhällsekonomiska överväganden. Elt treprocentigt reall avkastningskrav synesväl avvägt. Motsvarande avkastningskrav bör i fortsättningen också gälla förden fjärde . 1 likhetmed den ordning som gäller för ATP-systemet i övrigt bör löntagarfondernasstyrelser ulses av regeringen. En majorilel av styrelsen bör ha sinhuvudsakliga förankring på löntagarsidan genom engagemang i fackligorganisation eller på annat säll. I dettasammanhang vill jag också framhålla, atl jag tillstyrker fondgruppens förslagatl en del av den rösträtt som tillkommer lönlagartbndsiyrel-serna bör kunnaöverföras till de lokala fackliga organisationerna i berörda förelag. Delta ärägnal all stärka de anställdas inflytande och ytterligare decentraliseraägarinflytandet. Mänga remissinslanser har instämt i del önskvärda i attlönlagarfondsre-formen ges en klar avgränsning i tiden och atl de regler somskall gälla besiäms sä att reformen kan överblickas för en rimligt läng period.Endast därigenom får näringsliv, löntagarorganisationer och allmänhet goda planeringsförutsättningar. Mol dennabakgrund vill jag anföra följande. Förslaget om löntgarfonder bör sättas in itvä sammanhang. Det ena är arbetet all föra ur den ekonomiska krisen -etl arbete som enligt min mening kommer att ta siörre delen av 1980-ialel ianspråk. För all fonderna skall kunna medverka 1983/84:50 52 idelta arbete är det rimligt alt systemets regler och lolala omfallning läggsfast för resten av 1980-talet, Därmed ges samhälle och näringsliv även fullständigtkunskapsunderlag i delta avseende för sin planering. Detandra sammanhanget är strävandena atl skapa mer av delaktighet ochlöntagarinflytande i det ekonomiska livet och atl motverka privat makt- ochförmögenhelskonceniration, dvs, de mål som brukar sammanfattas i begreppetekonomisk demokrati. Dessa mål kan inte uppnås genom en enda åtgärd. De kräversamverkande insalser och ålgärder inom en rad olika områden - beskattningen,sysselsättnings- och utbildningspolitiken, medbestämmandeavtal osv. Del är inteheller enbart fråga om samhällsåt-gärder. Delaktighet och medinflytande föralla grupper i näringslivet förutsätter i hög grad förändringar inne iförelagen och på de enskilda arbetsplatserna - förändringar som bara kanåstadkommas av anställda och arbetsgivare i samverkan. Förslagetom löntagarfonder avser alt på en väsentlig punkt komplettera denna utveckling.Genom atl möjligheter öppnas för löntagarna all även bli delägare i företagen,kan de fä insyn i och inflylande över hur de finansielll strategiska beslutenutformas av aktieägarna och hur företagens styrelser ulses. Samfidigt får deäven delaktighet i ägaransvaret, framför allt ägarens roll som övervakare avatl företagens ekonomi är god och lönsamheten tillfredsställande. Medhänsyn till all demokratiseringen av del ekonomiska livet sker pä olika vägarter det sig rikligl all lönlagarnas inflytande via ägandet blir klartavgränsat. Del bör ta sig uttryck i alt löntagarnas ägarengagemenl i varjeenskilt företag begränsas. Men det leder också till slulsalsen atllöntagarfondernas totala omfattning begränsas på det säll som föreslås avfondgruppen. Deras utbyggnad skall således vara avslutad i och med alt de år1990 uppnått den avsedda volymen. Fondgruppenföreslog vidare alt löntagarfondernas verksamhet åriigen bör utvärderas av detgemensamma kansliet för de tre pensionsutbetalande fondstyrelserna. Jag bedömeralt en utvärdering kan bli av stort värde för fondsystemet. Med hänsyn till desynpunkler som framkommit vid remissbehandlingen synes dock vissa förändringarmotiverade. Jag ålerkommer senare till frågan om hur utvärderingen bör anordnas(avsnitt 2.3.8). Slutligenvill jag här beröra tvä frågeställningar, som inte föranlett några konkretaförslag i delta sammanhang. Dethar i lönlagarfondsdebatten, bl.a. frän småföreiagshåll. hävdals att de mindreförelagen får vara med och finansiera fondsystemet - främst via den förhöjdaATP-avgiften - men all de inle får del av del riskkapital som fonderna placerarpä aktiemarknaden.