prop · G703133 · 1983-12-31 00:00:00 — Isammanhanget vik jag erinra om den tidigare behandlingen av den kommunalabeskattningen av juridiska personer. I företagsskatteberedningensslutbetänkande föreslogs som förstahandsalternativ en helt statiigbeskattning efter en enhetlig statsskattesats. Kommunalekonomiska utredningen (KEU76) föreslog i sitt slutbetänkande vissa följdåtgärder om man önskade genomföraföretagsskatteberedningens huvudalternativ. Utgångspunkten var därvid atlåtminstone övergångsvis finna ett enkelt system att kompensera kommunsektornför bortfallet. I prop.1978/79:95 om den kommunala ekonomin uttalades beträffande den kommunalataxeringen av juridiska personer att ett antal viktiga frågor måste beredas meri detalj innan ett konkret förslag till beslut kunde föreläggas . Bl.a.behövde verkningarna av förslaget i skatteneutralitetshänseende utredas,liksom behovet av följdändringar i skattelagstiftningen och konsekvenser förskatteadministrativa organisationen. Mot denna bakgrund lämnades frågan om hurkommuner och landstingskommuner skulle kompenseras för en eventuell reformulan ställningstagande. betänkande (FiU 1978/79:35) över prop. 1978/79:95 uttaladesatt frågan om de juridiska personemas beskattning borde utredas vidare.Finansutskottet var enigt i frågan. Medanledning härav inledde en arbetsgmpp en översyn av den kommunalabeskattningen av juridiska personer. I gruppen ingick representanter fördåvarande ekonomi-, budget- och kommundepartementen, ombudet i mekankommunalaskatterätten samt . Visst underlagsmaterial togsfram men arbetet avslutades inte. 1982/83:90 log jag upp frågan i anslutning till förslagetatt för bibehålla den indragning av det kommunala skatteunderiagetfrån juridiska personer som gällde för . Mot bakgrund av bl.a. aktuellaförslag på företagsbeskattningens område aviserade jag att frågan om denkommunala beskattningen av juridiska personer skulle utredas. Därefter harfrågan beretts vidare inom . Denkommunala beskattningen av juridiska personer medför problem i flerahänseenden. Den medför eu betydande arbete för både de skattskyldiga och beskaltningsmyndigheterna.Möjligheten att inom ramen för en fortsatt taxering väsentligtförenkla regelsystemet måste be- Prop.1983/84:133 13 Vissa lättnader skulle visserligen kunna åstadkommas omlagstiftningen ändrades så alt mindre taxeringsavvikelser kunde hänföras tillendast en kommun - exempelvis hemortskommunen - och inte som ull samtligakommuner där verksamheten bedrivs. Det grundläggande problemet skulleemellertid - så länge som fördelningen inte görs helt schablonmässigt - kvarståi stort sett oförändrat. Därtill kommer att den kommunala beskattningenpåverkar förelagens val av lokaliseringsort vilket medför olämpliga effekter urregionalpolitisk synpunkt. Denkommunala taxeringen av juridiska personer bör således avskaffas ochföretagsbeskattningen göras helt statlig. Härigenom kan slora administrativavinster uppnås - inte minst hos företagen. För all stabilisera kommunernasekonomiska situation och ge rimliga planeringsfömtsättningar bör slopandet avden kommunala företagsbeskattningen åtföljas av viss kompensation tillkommunerna och de kyrkliga kommunerna. Ingen kompensation bör lämnas tilllandstingskommunerna som inte har haft någotskatteunderlag från juridiska personer. Delta ställningstagande baseras ocksåpå att den begränsade finansiella ram som finns för statliga åtgärder börstyras dit behoven är störst. Landstingskommunerna har, somjag tidigare nämnt,elt bättre finansiellt utgångsläge och vidare ter sig den finansiellautvecklingen enligt : s kalkyler ljusare än i kommunerna. Jag har i mittställningslagande även beaktat att kommunerna har särskilda kostnader för altskapa fömtsättningar för del lokala näringslivet bl. a. i fråga ominfrastrukturen. Eftersomsyftet med alt slopa den kommunala beskattningen av juridiska personer inte äratt ge skattelättnader för företagen krävs justeringar av skattesatser m. m.vid den statliga taxeringen. Från lagteknisk synpunki blir dessa ändringartämligen omfattande. Inom har påbörjats en genomgång av dejusteringar som bör göras. Avsikten är alt en proposition skall kunna lämnastill . De nya reglerna för en helt statlig beskattning avjuridiska personer bör för företag med kalenderår som räkenskapsår träda ikraft . dvs. Eftersom detta får automatiskverkan på utbetalningarna av kommunalskattemedel och skatteuljämningsbidragförst fr. o. m. måste en särskild reglering ske rörande förskotten föråren 1985 och 1986 samt skalleutjämningsbidragen . En sådan ärockså nödvändig med hänsyn till företag med brutna räkenskapsår. Innanjag redovisar omfattningen av kompensationen till kommunerna och dess tekniskautformning vill jag som en akmän bakgrund belysa de finansiella konsekvensernaav en återgång till en fullständig beskattningsrätt av juridiskapersoner resp. en hell slopad beskattning. Indragningenav kommunalt skatteunderlag från juridiska personer motsvarar med för år 1984beslutade regler . jämfört med ett läge med full kommunalbeskattning. Rent matematiskt motsvarar den totala indragningen /skr. Indragningunder jämfört med ett läge utan indragning Kommuner Landstingskommuner Kyrkliga kommuner tryckt i kr./skr. *Sammanlagd minskning av förskotl och skatteuljämningsbidragvid oförändrad utdebitering. I praktiken har den sammanlagda utdebiteringshöjningenunder betydligt understigit det belopp som motsvarasav skatteunderlagsindragningen. Sålunda uppgick utdebiteringshöjningen från år1981 tik till /skr. Detla har varit möjligt bl. a. genom attden kommunala volymexpansionen dragits ned och alt kommuner ochlandstingskommuner i sina budgetar för utgår från en lägre ökningslakti fråga om kostnaderna och från en inflationstakt som ligger i hnje m.ed de avregeringen uppsatta målen. Indragningen har relativt sett varit större för kommunerutom skatteutjämningen. Dessa har också höjt utdebiteringen i högre grad än dekommuner som får skatteuljämningsbidrag vilket framgår av följande uppställning.Det bör här också noteras att den senaste skatteutjämningsreformen, som innebarökade tillskott tkl skatteutjämningskommunerna, genomfördes under perioden1980-1982. i kr./skr. 1981-1984*'' * Exkl. de landstingsfria kommunerna , ochGotland. Vid uträkning av medelvärdena har det totala skatteunderlaget (-summan av skatteunderlag för förskott och tillskott av skatteunderlag) använtssom vägningstal. ** Utdebiteringen angiven i förhållande till skatteunderlaget(förskott och tillskott av skatteunderiag) för resp. grupp. Prop.1983/84:133 15 För kommunsektom som helhet förstärktes det finansiellaläget betydhgt . Detta gäker främstlandstingskommunerna som redan i utgångsläget hade en starkare finansiellställning än kommunerna. För landstingskommun som inteomfattas av skatteutjämningen försämrades dock det finansiella läget. Finansieringskapitalet i % av externa utgifter och1982 Kommuner inom skatieutjämningssystemet Kommuner utomskatteutjämningssystemet Landstingskommuner inom skatteutjämningssystemet Stockholmsläns landstingskommun föreligger endast ett fåtal bokslut.Tillgängliga prognoser pekar dock på att den finansiella styrkan inte tordeminska. Ett avskaffande av den kommunala beskattningen utanåtföljande kompensation för kommunema skulle innebära en ytterligarebegränsning av inkomsterna med ca . motsvarande ca /skr.Av bortfallet är, som jag tidigare nämnt, ca 430 milj. kr. hänförbart till skatteutjämningsbidragettik kommunema. För de kyrkliga kommunerna kan det finansiella bortfallet för år1985 beräknas till ca 170 milj. kr. Jag övergår nu tik utformningen av den kompensation sombör ges i samband med att den kommunala beskattningen av juridiska personer tasbort fr. o.m. Vid utformningen av kompensationen till kommunerna harinriktningen varit aU finna en metod vars resultat väl ansluter till vad den enskkdakommunen får i inkomster från juridiska personer i dagslägel. Därvid beaktasäven att kompensation bör ges för de effekter som uppstår på skatteutjämningsbidragettkl kommunerna. Metoden, som jag nu mer i detalj kommer att redogöra för, baseraspå vad resp. kommun erhåller i genomsnkt i inkomster från juridiska personerunder den närmaste femårsperioden som föregår omläggningen. Skälet tik attkompensationen bör baseras på ett genomsnitt är de betydandevariationer i skatteunderlaget som förekommer i den enskilda kommunen mellanolika år. Kommunemas skatteinkomster från juridiska personer bestårav dels förskott för inkomståret, dels slutavräkning, dvs. skiknaden mellan denslutliga skatten och det förskott som erhölls . Kompensationen för förskottet bör beräknas på följandesätt: För resp. kommun som för ligger utanförskatteutjämningssystemet beräknas ett genomsnitt för de juridiska personernasandel av de fysiska personernas skatteunderlag under taxeringsåren 1980-1984. 1983/84:133 16 Vidberäkningen av genomsnittet skak skatteunderlaget från juridiska personer samtiigaår korrigeras tkl och skatteunderlaget från fysiska personer likaledes samtiigaår till . För kommunerna inom skatteutjämningen beräknas kompensationenutifrån den andel som gäller i genomsnitt för riket. Denna andel korrigerasmed förhållandet mellan den för resp. kommun tklförsäkrade skattekraften ochmedelskattekraften. Densålunda framräknade andelen appliceras - för kommuner utanför skatteutjämningssystemet- på resp. kommuns skatteunderlag från fysiska personer enligt 1984 årstaxering. För kommuner inom skatteutjämningssystemet skall den framräknadeandelen i stället appliceras på medelskattekraften för fysiska personer ochmultipliceras med resp. kommuns folkmängd . Därefter skalldet framräknade antalet skattekronor multipliceras med kommunens skattesats förår 1984. Detsålunda framräknade beloppet i kronor utgör kommunens årliga kompensation.Utbetalning sker med en tolftedel i samband med utbetalningen av kommunalskattemedd. Slulavräkningenvarierar kraftigt mellan olika år och mellan olika kommuner. I snitt för riketuppgår den till av förskottet. Kompensation för bortfall av slulavräkningenblir aktuell först . Frågan om kompensation för slulavräkningen bördärför avgöras . som kommunerna tidigare erhållit förskottutgår slutavräkning på sedvanligt sätt vilket innebär att slutavräkning enligttidigare regler erhålls såväl som . Kompensationsbidrageltill kommunerna kan beräknas till . vilket ungefär motsvarar detbortfall av inkomster som uppstår tik följd av avskaffandet avbeskattningsrätten jämfört med regler. Emellertid bör somjag tidigarenämnt kompensationen i viss mån reduceras för kommuner utom skatleuljämningen.Denna reduktion bör ske med . Därmed beräknar jagsammantaget att reduktionen kommer att uppgå till ca 200 milj. kr. Jagvill i sammanhanget nämna att andra kompensationsmetoder övervägts. Denutformning av kompensationen jag föreslagit har den fördelen att denövergångsåret väl ansluter till vad resp. kommun erhåker med nu gällanderegler. Det bör dock uppmärksammas att en permanentning av kompensationenenligt den beskrivna modellen på kan leda till orättvisor eftersomföretagens lokalisering inte är statisk utan ändras över tiden. Dekyrkliga kommunema bör ges viss kompensation via tillskott av medel tillkyrkofonden. Chefen för återkommer strax till denna fråga. Prop.1983/84:133 17 Avslutningsvisvill jag redovisa min syn i två frågor som aktualiserats under senare lid. Detgäller dels införande av enhetliga regler i den kommunala redovisningen, delshöjningar av de kommunala taxorna i perspektivet av målet att få nedinflationen. tar jag också upp en fråga som gäller den kommunalaskattesats som bör tillämpas vid beräkning av preliminär skatt. Behovetav mera enhetliga redovisningsprinciper i kommuner och landstingskommuner haraktualiserats i flera sammanhang. Riksdagenhar med anledning av en motion gett regeringen tillkänna (FiU 1983/84:45, rskr397) att den bör ta initiativ till all på lämpliga sätt undersöka möjligheternaatt införa enhetligare redovisningsregler för kommunerna. Avsaknaden avenhetliga redovisningsregler anges försvåra jämförelser mellan olika kommuner.Vidare anges alt det är angelägel att informationen om kommunernas verksamhetkan spridas på ett enkelt sätt l.ex. genom förbättrade årsredovisningar tillolika intressenter. pekar på den bokföringsförordning som införts förden statliga förvaltningen vilken i stort ansluter till bokföringslagen. Enliknande enhetlighet på den kommunala sidan anges vara önskvärd. Delta skullefrämja kommunernas möjligheter atl få en bättre kontroll över sin verksamhetoch att vidta effektivitelsförbättrande åtgärder. Liknandesynpunkter har framförts från och från kommunala revisorer. (KEU 76) och den kommunala grundgarantiutredningen (KGU) fick ocksåi silt arbete erfara de problem den bristande enhetligheten gav upphov till vidjämförelser mellan olika kommuner. Del gällde bl. a. skilda principer för periodiseringav inkomster och utgifter, skilda värderingsprinciper för tillgångar ochskulder och skilda redovisningsprinciper. Jagdelar uppfattningen att en större enhetlighet är önskvärd. I ett läge då denstatliga detaljregleringen avtrappas är det angeläget att redovisningen iolika kommuner är jämförbar. En minskad detaljreglering från statens sida är, somjagframfört i olika sammanhang, viktig för att skapa förutsättningar för eltrationellt resursutnyttjande. måste en minskad detaljregleringåtföljas av förbättrade möjligheter från statsmakternas sida att följa upputvecklingen och göra rättvisande jämförelser mellan olika kommuner ochlandstingskommuner. Även det samhällsekonomiska lägel med begränsat utrymme förexpansion av verksamhet gör det angeläget att på ett mer tillförlitligtsätl än f. n. följa upp och utvärdera olika kommunala verksamhetsområden. 1983/84:133 18 Enligtvad jag erfarit har och nyligenstartat ett gemensamt utvecklingsprojekt som syftar tkl en enhetligare ochenklare redovisning. Översynen kan komma att utmynna i ett förslagtill redovisningsreglemente som kommuner och landstingskommuner rekommenderasatt anta. Vidare kommer ett närmande till företagsekonomiskaredovisningsprinciper atl studeras och övervägas. Resultatet av översynentorde föreligga varefter ett genomförande kan påbörjas. Jagvill också nämna att avgivit en rekommendationtill landstingen om förändringar i budget- och redovisningssystemen (L-planen)så att dessa på ett bättre sätt skall uppfylla de nya krav som stäks. Påmotsvarande sätl har kommunförbundet gett ut riktiinjer för kommunernaskapitalredovisning. Iavvaktan på resultatet av kommunförbundens gemensamma projekt bör enligt minmening ingen åtgärd vidtas från statsmaktemas sida. Jag vik dock betona viktenav att det av förbunden igångsatta utvecklingsprojektet ges en sådan inriktningatl de önskemål som framförts från statsmakterna kan tklgodoses. I denna frågahar jag samrått med chefen för . Detär viktigt att aka sektorer i samhället, även kommunema, medverkar för attmålet att fa ned kostnadsutvecklingen skall kunna förverkligas. I dettasammanhang har frågan uppstått om bl.a. vkka höjningar av de kommunala taxornasom är förenliga med denna övergripande målsättning och statsmaktemas ansvarför att den kommunala avgtftssättningen följer centralt uppsatta riktiinjer.Med anledning härav vkl jag anföra följande. Ettframträdande drag i den kommunala självstyrelsen är beskattningsrätten ochrätten att ta ut avgifter i enlighet med vissa gmndläggande principer. Detankommer sålunda på resp. kommun att själva avgöra hur mycket av en vissverksamhet som skall finansieras via kommunalskatten och hur mycket som skallfinansieras via avgifter. Avgifterna får dock aldrig sättas högre än vad sombehövs för att täcka de kostnader som verksamheten för med sig (den s.k.självkostnadsprincipen). Jaghar noterat att kommunförbundet uttalat sig för en begränsning av taxehöjningamaför med hänsyn tkl den hyresöverenskommelse som träffats. Jag villockså erinra om att statens pris- och kartellnämnd (SPK) utövar viss övervakningöver förändringarna i de kommunala taxorna. Motbakgmnd av önskemålet alt minska automatiken i kostnadsutvecklingen har SPK påregeringens uppdrag gjort en undersökning av indexbindningar på olikaområden i den privata och offentliga sektorn. Kartläggningen visar attkonsumentprisindex ofta tillämpas för att reglera olika taxor och avgifter pådet kommunala området. 1983/84:133 19 Enligtvad jag har erfarit har inlett en diskussion med SPKom hur en alternativ taxereglering kan se ut. Därvid har förbundet åtagit sigatt verka för en icke slentrianmässig användning av konsumentprisindex vidtaxereglering. Det är min förhoppning alt dialogen mellan kommunförbundet och SPKi dessa frågor skall fortgå. Mantorde kunna utgå från att de beslut om taxehöjningar som måste tas i resp.kommun görs med beaktande av både de samhällsekonomiskt betingade kraven och dekrav som följer av den situation som föreligger i det enskkda fallet. Deavvägningar som görs kan naturiiglvis innebära att man i en viss enskild frågapå ett visst område kommer till ett annat resukat än vad en strikt tillämpningav en centralt fastställd princip skulle ha inneburit. Den kommunala självstyrelsenkan således mycket väl leda tkl beslut i en enskkd kommun på ett visst områdesom inte står i överensstämmelse med statsmakternas intentioner. harunder senare år kunnat skönjas en ökad lyhördhet från kommunernas sida när detgäller anpassning tkl de krav som stäks upp för den ekonomiska politiken. Detär fråga om ett samspel mellan stat och kommun där de viktigaste frågorna lasupp vid de återkommande överläggningarna om den kommunala ekonominmellan regeringen och representanter för kommuner och landstingskommuner.Denna form av samspel ligger helt i linje med strävan att inte styra denkommunala sektorn genom detaljreglering. 1sammanhanget vill jag också erinra om de direktiv stat- kommunberedningen (C1983:02) har i fråga om att all se över de statiiga författningsbestämmelsersom reglerar avgiftsfinansieringen av verksamhet. Synpunkter har vid skkdatillfallen förts fram om bl. a. att företagsekonomiska principer bör kunnaläggas tik gmnd för taxesättningen. Elt utredningsarbete har enligt vad jagerfarit påbörjats inom stat-kommunberedningen i syfte att kartlägga ochanalysera de administrativa och institutionella hinder som finns för en meraaktiv avgiftspolitik. Kommunalskattesats vid beräkning av preliminär skatl Jagskall tik sist ta upp en fråga som aktualiserats av riksskatteverkel (RSV) ochsom gäller tillämpningen av skattesatserna för de kommunala inkomstskatterna(kommunalskatt, landstingsskatt och församlingsskatt) vid beräkningen av preliminärskatt enligt uppbördslagen (1953:272), UBL. Bestämmelser om detla finns f.n.både i UBL, kommunallagen (1977:179), KomL, och lagen (1982:1052) omförsamlingar och kyrkliga samfälligheter. Bestämmelserna i de båda sistnämndalagarna om budgetens och skattesatsernas fastställande är i korthet följande. Budgetenskall regelmässigt faslstäkas före utgången av november månad. Ombudgeten på gmnd av särskilda förhåkanden inle kan fastställas ,skall fullmäktige ändå fastställa skattesatsen före november månads utgång.Budgeten skak sedan fastställas . Om det finns särskildaskäl får fullmäktige då också Prop.1983/84:133 20 fastställaannan skattesats än den tidigare bestämda. Dessa bestämmelser finns i 4 kap. 4§ KomL och 6 kap. 4 § lagen om församlingar och kyrkliga samfäkigheter. Idessa två lagar (6 kap. 2 § resp. 8 kap. 2 §) ges också föreskrifter om att skattesatsenskall tillämpas vid beräkning av det följande årets prekminära och slutiigaskatt enligt UBL och hur del skall förfaras när ett nytt beslut om skattesatsmeddelats . I ett sådant fall skak den preliminära skattenberäknas med hänsyn till den först fastställda skattesatsen och den skattesatssom fastställts tillämpas vid debiteringen av den slutligaskatten. RSVhar i en skrivelse till regeringen den 7 febmari 1984 med därvid fogadpromemoria påpekat, att föreskrifterna om att den preliminära skatten - närtvå skattesatser faslstäkts - skall beräknas med hänsyn till den skattesats somförst bestämts medför inte önskvärda konsekvenser. Eftersom den först bestämdaskattesatsen vanligen ärlägre än den som skall tillämpas vid debiteringen avslutlig skatt blir resultatel atl de skattskyldiga i onormalt stor utsträckningpåförs kvarstående skatt och kvarskalteavgift. Följden blir också den attkommunernas och församlingarnas förskott av inkomstskatt beräknas på gmndvalav en högre skattesats än som tikämpas i fråga om den preliminära skatt sombetalas förskottet avser. Det skukeenligt RSV: s mening i praktiken vara möjligt att grundaberäkningen av preliminär skatt på de skattesatser som fastställs i december månad.RSV kan nämligen numera klara av att i lid bestämma bl. a. lillämpligaskattetabeller för preliminär A-skatt om verket får föreskrivna rapporter omskattesatserna under första hälften av december månad. RSV hemstäker därför atlbestämmelserna ändras så att den skattesats som först fastställts behöveranvändas bara om beslutet om ändrad skattesats meddelas så sent altdet inte kan beaktas vid beräkningen av den preliminära skatten. Föregen del får jag anföra följande. Fråganvkken skattesats som skall tillämpas gäller i praktiken RSV:s möjligheter att,med hänsyn till senast bestämda skattesats, på skattsedlarna för preliminärA-skatt ange vilken tabell för skatteavdrag som den skattskyldiges arbetsgivareskall tillämpa. Den gäller också verkels möjligheter alt få in dessa tabekuppgifteri det s.k. skatleförfrågningsregist-ret, som en arbetsgivare kan använda sig avi stället för att avkräva arbetstagarna skattsedlarna. Beräkningen avpreliminär B-skaU berörs däremoi inte. Skattsedlarna avseende sådan skatt skallutsändas under inkomståret och ett beslut om ändradskattesats hinner därför alltid beaktas. Bestämmelse om att debiteringen avpreliminär B-skatt med ledning av preliminär taxering skall ske med hänsyntill den skattesats som gäker för inkomståret finns dessutom i 25 § UBL. Detär naturligtvis angeläget att bestämmelserna om tillämplig skallesats 1983/84:133 21 ärutformade så att tabelluppgifterna på skattsedlarna och i skatteförfråg-ningsregistretså långt möjligt är gmndade på de senast fastställda skattesatserna. En sådanordning kan man få genom att ändra nuvarande bestämmelser i 6 kap. 2 § KomLoch 8 kap. 2 § lagen om församlingar och kyrkliga samfälligheter så att denförst fastställda skattesatsen skall tillämpas bara om den nya skattesatsenfastställts så sent att den inle kan beaktas. Bestämmelsernaom tikämplig skattesats vid beräkning av preliminär skatl är emellertid av rentuppbördsteknisk natur och har därför sin rätta plats i UBL. Som jag redan nämntfinns föreskrift om skattesats vid debitering av B-skatl i 25 § UBL.Bestämmelser om skattesats vid debitering av slutlig skatl finns vidare i 27 §samma lag. En föreskrift om vad som skall gälla i fråga om skattesals vidbestämmandet av preliminär A-skatt bör i överensstämmelse med detta tas in somett tillägg till bestämmelserna om skattetabell i 24 § 1 mom. UBL. I enlighetmed vad jag sagt tidigare bör föreskriften innebära alt den först fastställdaskattesatsen tillämpas bara om den nya skattesatsen fastställts så sent idecember månad att den inle kan beaktas. Jagföreslår alt 24 § 1 mom. UBL kompletteras med en bestämmelse av detta slag.Därmed kan nuvarande föreskrifter om skattesatser i 6 kap. 2 § andra och tredjestyckena KomL samt 8 kap. 2 § andra och tredje styckena lagen om församlingaroch kyrkliga samfälligheter utgå. Jag har i denna fråga samrått med chefen förcivildepartementet. Ändringeni UBL är av så enkel beskaffenhet atl ett yttrande från lagrådet inte behöverinhämtas. 3 Anslagsfrågor för /85 E.Bidrag och ersättningar till kommunerna E.2.Skatteutjämningsbidrag till kommunerna m. m. 1982/83Utgift 10226096078 1983/84 Anslag 10811000000 1984/85 Förslag 11 121 000 000 I prop.1983/84: 100 (bil. 9 s. 108) har regeringen föreslagit att, iavvaktan på särskild proposition i ämnet till Skatteutjämningsbidrag lik kommunernam.m. beräkna ett förslagsanslag av .