prop · G703110 · 1983-12-31 00:00:00 — Under större delen avdetta århundrade har den internationella handeln med råolja ochpetroleumprodukter dominerats av ett litet antal internalionella, myckel storahelt integrerade företag. Dessa oljebolag kunde genom sin vertikala integrationkanalisera flödet av råolja till egna raffinaderier och distributionskedjor,varför endast en liten del av råoljeproduklionen kom att avsättas på en öppenmarknad. Underefterkrigstidens första decennier vilade de stora oljebolagens dominans tillstor del på deras gemensamma kontroll av de slora oljefyn-digheter som hadepåträffats i och som kunde utvinnas till låga kostnader.Avsättningen av mellanösternoljan på den amerikanska 1983/84:110 12 marknadenbegränsades genom importkvotering och en större del av oljan såldes tillVästeuropa, där efterfrågan på bensin ökade och där eldningsoljan vid slutetav ersatte det mera kostsamma och svårhanterliga kolet som främstaenergikälla. Oljehandelns kraftiga expansion i -med en årlig ökningstaktpå - berodde på den höga ekonomiska tillväxttakten och dengynnsamma prisutvecklingen, innebärande dels ett fallande realpris, dels ettsjunkande relativpris gentemot kolet. Prisutvecklingenmedförde också fram till 1970-lalets början en realt fallande ersättning tillproducentländerna. De främsta oljeexportländernas reaktion mot denna utvecklingkom då OPEC - de oljeex-porterande ländernassamarbetsorganisation bildades i syfte atl begränsa oljebolagens vittgåenderättigheter beträffande produktion och prissättning. Försti början av 1970-talel kröntes OPEC-ländernas strävanden med framgång. Underoljekrisen kunde OPEC-länderna ensidigt genomföra en fyrdubbling avoljepriset. Bland de viktigaste fömtsättning-arna för denna prishöjning varavvecklingen av importreglering, som i ett slag ökade denamerikanska importen . Andra vikfiga faktorer var den kraftigaefterfrågeökningen till följd av de industrialiserade ländernas högkonjunktursamt den krissituation som uppstod i samband med oktoberkrigel mellan Israelocb arabstaterna. Imotsats till tidigare kriser - l.ex. Suezkrisen - kunde inte dennaextremt höga efterfrågan längre tillgodoses av ledig produktionskapacitet påandra håll i världen. Dekraftiga prishöjningarna på råolja 1973-1974 bidrog fill att lågkonjunkturenunder mitten av fördjupades. Utvecklingen mot en kraftigt växandekonsumtion av olja bröts. Efterfrågan på råolja visade sig dock mindrepriskänslig än man tidigare väntat. uppvisade en övergång till andraenergislag (kol, kärnkraft), prospektering och exploatering av nyaoljefyndigheter högre kostnader än beräknat. OPEC-ländernakunde därför trots en relativt sett vikande efterfrågan i stort settvidmakthålla den uppnådda realprisnivån fram . Marknadsutvecklingenställde OPEC inför allvarliga problem. En avtagande exportvolymoch ett minskat kapacitetsutnyttjande innebar att ett bevarande av realpriseti delta läge skulle kunna nödvändiggöra produktionsbegränsningar och kvoteringav exporten. Den politiska utvecklingen i medförde emellertidalt landets export av råolja praktiskt tagel upphörde i slutet av årel från altha uppgått till ungefär en femtedel av OPEC-ländernas totala produktion. Delviskompenserades detta bortfall av en ökad produktion inom andra OPEC-länder,främst på den . 1983/84:110 13 Oron i jämte befarade försörjningsproblem gavupphov till en historiskt sett enastående lageruppbyggnad i konsumeniländerna,vilket kraftigt drev upp spotmarknadspriserna. Dennautveckling ledde också till att OPEC-länderna sökte avsätta en större del avsin produktion än tidigare på den öppna marknaden, vilkel främst drabbade destora bolagens råoljeförsörjning. Prisutvecklingen på spolmarknaden anfördesockså av flera ledande producentländer som skäl för alt höja de officiellakontraktspriserna. Det genomsnittliga kontraktspriset för OPEC-olja höjdesockså från per fat till ca imitten av . Under åren1980 och 1981 inträffade en viss stabilisering av marknaden.Konjunkturavmattningen jämte de stora lagren ledde till atl priserna påspolmarknaden började sjunka. Krigsutbrottet mellan Iranoch ledde tillfälligt till en starkare spotmarknad. Lagersituationen ochkonjunkturläget ledde dock till en väsentligt svagareefterfrågereaktion. När exporten från och återupptogs 1981 sjönk spotpriserna ånyo under de officiella priserna. De senareframstod som alltmer orealistiska. Underhösten 1981 sökte OPEC-länderna stabilisera situationen genom all fixera detnominella priset på referensoljan Arabian Light till per fat. Genomvikande efterfrågan omöjliggjordes ytterligare prisökningar, varigenomoljeprisnivån i förhällande till US-dollarn kom atl falla realt i värde. Föroljeimporlerande länder utanför hindrades dock del reala prisfallet genomvärdestegringen på US-dollarn, vilken jämte en fortsatt svagkonjunkturutveckling ledde till atl efterfrågan pä OPEC-olja under är 1982sjönk till den lägsta nivån . beslötOPEC-länderna att genom en begränsning och formell kvotering av produktionensöka bevara den nominella oljeprisnivån. En fortsatt svag efterfrågan jämte vissa avvikelser frånöverenskommelsen i såväl pris som produktionshänseende bidrog dock tillfortsatt lägre spotpriser. OPEC-ländernas produktionsnivå sjönk ner emothälften av den historiska maximumvolymen, vilkel födde förväntningar omfallande priser och ledde till en mycket omfattande lageravveckling, som ävenstimulerades av det höga ränteläget. Efterfråganfortsatte atl sjunka, bl. a. som en följd av den ovanligt milda vintern1982-1983, varför OPEC-länderna justerade råoljepriserna neråt, såatt priset på Arabian Light sattes till /fal. Denna prisjusleringinnebar en anpassning till rådande spolprisnivå och har haft en marginellpåverkan på konsumentpriserna. En större del av den inlernaliondla oljehandelnhar ju försörjts av icke OPEC-anslulna producenter i l.ex.Nordsjön, vilka tillämpat en mer marknadsmässig prissättning. Flera OPEC-länderhar dessutom genom olika former av rabattering och legoraffinering av egenråolja avvikit från den officiella prissättningen. Efterfrågeslimulansen avfallande priser begränsas vidare Prop.1983/84:110 14 av all konsumentländerna i flera fall motverkat dennaeffekt med ökade skaller på oljeprodukter. Prissänkningarna innebarsåledes ett officiellt erkännande av ett redan marknadsmässigt etableratfaktum. Medan OPEC-länderna alltså tvingas till kraftigaproduktionsbegränsningar har de icke OPEC-anslulna länderna kunnat öka sinutvinning med om en jämförelse görs mellan ochsituationen året innan. Den kraftigt minskade efterfrågan har jämte ökningen avutvinningen i och inneburit alt exporten från Mellersta Österntill industriländerna i minskal från ca 13 miljoner fal/dag år 1977till omkring 2 miljoner fat/dag . Det volymmässiga beroendet avmellanösternolja har således absolut och relativt minskat dramatiskt. har oljemarknaden kännetecknatsav en fortsatt svag efterfrågeutveckling. Trots en avtagande lageravvecklingoch en viss ekonomisk återhämtning i konsumeniländerna förefaller därförförutsättningarna för en ökad oljeförbmkning på kort sikt begränsade. Avavgörande betydelse för marknadens kortsiktiga utveckling blir därförOPEC-ländernas förmåga alt gemensamt begränsa produktionen till den övre gränspå 17,5 miljoner fat/dag som bekräftats av i i december 1983.Vissa avvikelser från tilldelade kvoter har förekommit . Entendens till en växande konkurrens om marknadsandelar inom OPEC kan ses motbakgrund av dessa länders kraftigt minskade exportintäkter , dådet tidigare överskottet i bytesbalansen eliminerats. 3.3 Oljemarknadens strukturella förändring Den förändrade marknadssituationen till följd avOPEC-ländernas natio-naliseringar, den minskade efterfrågan samt tillkomsten aven rad s. k. bilaterala statliga avtal för oljeleveranser mellan konsument- ochproducentländer, har haft en kraftig påverkan på de internationellaoljebolagen. De stora oljebolagens världsomfattande totala integrationfrån oljekälla till avsättning av produkterna möjliggjorde tidigare, jämtederas starka inbördes samverkan i utvinningsledet, att efterfrågevariationerkunde återföras till produktionen. Bolagens informationssystem gav dem såledesmöjlighet att relativt snabbi anpassa produktionen till efterfrågan, ulan attdetta speglades i ändrade prisrelationer. Detta system har ersatts av enöppen marknad saml delvis även genom bilaterala statliga leveransavtal. Medande stora internalionella bolagen tidigare svarade för av OPEC-ländernasexport uppgår deras andel till . 3.4 Den internationella rafllnaderiindustrins utveckling Utvecklingen mot en mera traditionell marknadsform innebäräven alt varje led i den tidigare helt integrerade oljeindustrin i högre gradän tidigare måste avge en godtagbar ekonomisk avkastning. 1983/84:110 15 Denkraftiga minskningen av oljeförbrukningen har inneburit atl den internationellaraffinaderiindustrin ställts inför betydande omställningsproblem. Genominvesteringsbeslut fattade i början av 1970-talel fortsaueraffinaderikapacileten i alt växa ännu in . Dentveksamhet till strukturrationalisering och nedläggning av kapacitet, somtidigare existerade, har emellertid brutits under inflytande av de senasteårens utveckling. Ensammanställning av aktuella planer pekar på atl avdestilla-lionskapacileten i , räknat frän nivån ,kommer atl läggas ner fram . Framför allt är det flera storainternalionella oljebolag som vidtagit anpassningsätgärder på raffinaderi-ochdislributionssidan. De västeuropeiskaraffinaderiernas situation kan i viss mån komma all påverkas avproducentländernas etablering och övertagande av raffinaderier. OPEC-ländernahar gjort omfattande investeringar i avsikt all vidareförädlaen större del av sin råoljeproduktion till färdiga raffinerade produkter.Utöver denna konkurrens från OPEC-länderna kan del framlida produklionsutrymmeli också komma att inskränkas av en omfattande produklimport frånÖsteuropa, vilket bl. a. hänger samman med ett svårbedömt behov av västvalutainom dessa länder. Utöverde anpassningsproblem, som en växande konkurrens utifrån innebär för den västeuropeiskaraffinaderiindustrin i en situation med redan lågt kapacitelsulnytljande,tillkommer stora investeringsbehov för alt möta produkteflerfrågansstrukturella förändring. Denna förskjutning innebär för den västeuropeiskaoljeindustrin elt balansproblem gentemot den befintliga raffinaderikapaciteten,som producerar alltför stor andel lunga produkter. Sedanår 1970 har förbrukningen av tjock eldningsolja fallit somefterfrågan på motorbensin ökat med . Åren1980-1982 föll tolalefterfrågan med inte . Bensinförbrukningenförblev oförändrad i absoluta tal, men dess relativa andel ökade från 16 till18%, främst beroende på att tjockoljeförbrukningen minskade med ungefär enfjärdedel. Isyfte att anpassa industrin till denna förskjutning i efterfrågemönslret pågårf. n. en omfattande utbyggnad av framför allt anläggningar för katalytiskvidareförädling av olika oljeprodukter. Sådana processer medger ett meraflexibelt och till marknaden anpassat produktutfall med en lägre andel tjockaeldningsoljor. Jämteeflerfrågeutvecklingen och importens storlek blir sammansättningen avråoljeutbudet, och prisskillnaden mellan tunga och lätta råoljor resp.produkter av avgörande belydelse för kapaciletsutnytljandet och därmed lönsamhetenför de krackningsanläggningar, som uppförs eller planeras. Den stagnation påefterfrågesidan som kan skönjas också för lätta produkter, jämte en fortsattökning av andelen nordsjöolja och kon-densal som insatsvara i Västeuropasraffinaderiindustri, medför att del 1983/84:110 16 finnsrisk för överkapacitet när det gäller krackningsanläggningar under 1980-lalet. Prognoserfrån lEA () pekar på att oljekonsumtionår 1984 skulle öka med 500000 fal/dag eller 1,. Förutsättningen är enekonomisk tillväxt på 3,. Enligtprognosen skulle OPEC-länderna även ha ett relativt lågtkapacitetsutnyttjande, varför detta innebär att oljeprisets utveckling i dettalidsperspektiv i första hand avgörs av sammanhållningen inom OPEC. En annanviktig faktor i det kortare tidsperspektivet är även kursutvecklingen för denamerikanska dollarn. Förutsättningarnaför oljemarknadens utveckling därefter är delvis givna. Underåterstående år av kan omfattningen av invesleringar i oljeersältandeenergislag såsom kol, kärnkraft och naturgas i stora drag överblickas redanfrån dagens horisont. Likaså är utvinningskapaciteten eller oljeproduktionen iicke OPEC-anslulna länder i stort bestämd och begränsad av redan genomfördainvesteringar eller redan kända oljefyndigheter. De bestående osäkerheterna påulbudssidan rör därför OPEC-ländernas produktionspolitik. Dencentrala osäkerheten pä efterfrågesidan rör världskonjunkturens utveckling ochi vilken grad en återhämtning eller uppgång av aktiviteten i världsekonominkommer att resultera i en mot OPEC-länderna riktad efterfrågan på olja. Dettaberor på - vilkel diskuterats i det föregående - i vilken grad minskningen ioljekonsumtionen kan hänföras till varaktiga resp. tillfälligaspareffekter. En högre ekonomisk tillväxt kan via en ökad realkapilalbildningge större utrymme för att införa energisnåla tillverkningsprocesser, även omdessa effekter sannolikt blir betydelsefulla först på lång sikt. Å andra sidankan betydande reala prisfall på olja omintetgöra storadelar av de planerade substitutions-och sparåtgärderna. Sammanfattningsviskan således frågan om 1980-talels oljemarknadsutveckling focuseras på trefaktorer: den globala ekonomiska utvecklingen, den politiska situationen iMellersta Östern samt OPEC-ländernas produk-lionspolilik. Sannoliktkommer den nu rådande överskottssituationen att bestå ,men den svaga prisutvecklingen på läng sikt kan antas övergå i stigande realapriser. 1det längre lidsperspektivet tillkommer en rad förhållanden och betingelser somunder 1980-lalets återstående år kan betraktas som givna från dagens horisont.Möjligheterna atl ersätta olja genom invesleringar i besparande åtgärder ellerandra energislag vidgas. På ulbudssidan tillkommer även förändringar i en radfaktorer: storleken av påvisade oljereserver, produktionskapaciteten inom ochutom OPEC saml produktionen av syntetisk olja och nya energislag. Prop.1983/84:110 17 4 Densvenska och nordiska oljemarknaden 4.1 Den internordiska handeln Närheten mellan de nordiska länderna har gett upphov omfattande handel med oljeprodukter; till denna har också bidragit denväxande råoljetillgången i och . Eftersom enskilda oljebolag iflera fall försörjer flera nationella marknader i från endast ettraffinaderi uppstår härigenom korstransporter av en relativt omfattande volym.De transportkoslnadsförddar som föreligger gentemot produktmarknaderna i övrigaVästeuropa innebär ett visst skydd mol konkurrens därifrån. Det måste docksamtidigt konstateras att detta skydd sannolikt verkar starkare i motsattriktning. De kontinentala raffinaderierna har en avsevärd konkurrensfördel vidförsäljning på de europerska inlandsmarknaderna gentemot export från denordiska raffinaderierna. 1 takt med exportens växande omfattning under senareår har betydelsen av dessa asymmetriska kostnadsförhållanden ökat. Den växande exporten från nordiska raffinaderier kanfrämst hänföras till svårigheter alt anpassa produktionen till den förändradeförbrukningen. Produktionen synes främst ha anpassats till bensinefterfrågansutveckling, vilkel har lett till överproduktion av tjock eldningsolja. De nordiska raffinaderiernas sammanlagda exporlproduktionuppgick till drygt , en ökning med sedan år 1979.Exporten från de nordiska länderna till övriga länder har under dessa år ökatbetydligt, medan den internordiska handeln har minskal i omfattning. Beträffande exporten av tjock eldningsolja finns det skälatl uppmärksamma att en kraftig förskjutning i exporten till länder utanförNorden har inträffat. Bakom denna utveckling ligger delvis olika restriktionerbeträffande eldningsoljans svavelhall i de nordiska länderna jämfört medövriga västeuropeiska länder. Vidare exporteras eldningsolja från Sverigelämpad som satsningsmalerial för raffinaderiernas förädlingsanläggningar. Av storbetydelse för den observerade utvecklingen är också en framgångsrikoljeersäUningspoliiik. inle minst i , vilken har lett till ett kraftigtminskal behov av tjocka eldningsoljor. Medan förbrukningen av tjockeldningsolja från som helhet har minskat med ca en fjärdedel sedanslutet av uppgår motsvarande tal till för . Jämfört med uppvisar de nordiska länderna ettrelativt stort importberoende när det gäller färdiga produkter. Medanbruttoimportens andel av förbrukningen i uppgår till liggermotsvarande tal för kring f n. har de nordiskaländernas import av bensin utifrån ökat, medan däremoi införseln av lätteldningsolja och diesel resp. tung eldningsolja har minskat betydligt. Förskjutningarnai importens fördelning återspeglar den tidigare påtalade förändradesammansättningen av förbrukningen med en allt högre andel lättare produkter. 2 1983/84. Prop.1983/84:110 18 När det gäller den internordiska handeln kan man vidarekonstatera att handeln mellan och är begränsad till marginellavolymer. och framstår som de främsta avsättningsområdena förden internordiska produkthandeln. Utöver dessa länders geografiska läge icentrum av den nordiska marknaden förklaras handdsmönstrel även av denfinländska oljepolitiken till vilken jag skall återkomma. Eu genomgåendedrag i utvecklingen är alt den svenska nettoimportenfrån övriga nordiska länder har minskat, vilkel annorlunda uttryckt innebär ettökat exportöverskotl för . uppvisar däremot ett växandeunderskott gentemot övriga nordiska länder, medan motsatsen gäller för . 4.2 Oljemarknaden i de nordiska länderna (exkl. ) Ett centralt mål i norsk energipolitik är att utveckla deolje- och gasfyn-digheter som finns på den norska kontinentalsockeln. Dämtöverhar del funnits en strävan alt på bästa säu utnyttja landetsnaluriiga fömtsällningar vad avser elproduktion grundad på vattenkraft. Medanpriserna på oljeprodukter följer världsmarknadspriserna har elpriserna längevarit bland de lägsta i . Den norska olje- och gasproduktionen i uppgår f.n. totalt till ca , oljeekvivalenter med ungefär hälften var påolja resp. naturgas. Eftersom någon inhemsk naturgasförbrukning inte förekommerexporteras hela produktionen. Beträffande olja förekommer också, vid sidan avden export som återstår sedan inhemska raffinaderier fått sina behovtillgodosedda, en viss import av oljeprodukter. Olje- och gasindustrin har påkort sikt blivit en dominerande näring i norsk ekonomi och svarar för avbruttonationalprodukten resp. statens inkomster. Den totala förbmkningen av olja uppgick till drygt 7miljoner ton i , en minskning med ca sedan1979. Av de norska raffinaderiföretagen är två ägda av demultinationella företagen . Det tredje raffinaderiet i Mongstaduppfördes i början av 1970-talel av BP och Norsk Hydro. Genom ett avtal mednorska staten , kom halva Hydros ägarandel och hela BP:s andel altöverföras i statlig ägo genom Statoil och Noroil. Dessutom övertogs Hydros ochBP:s marknadsföring i helt och hållet av Statoil genom Noroil. I grovadrag uppvisar den norska oljemarknaden följande struktur. Det statliga Noroilsvarar liksom och för vardera ungefär en Qärdedd av den totalaförsäljningen. Fina, Mobil och har vardera en marknadsandel på . Med en total förbrukning av oljeprodukter i under år1982 på drygt , och efter avdrag för en nettoimport avfärdigpro-dukler på drygt , kom det genomsniuligakapaciletsutnytljandet att uppgå till av den nominella kapacitetenpå drygt 12 Prop.1983/84:110 19 Kapacitetsutnyttjandei var emellertid intejämt fördelat. I raffinerades en volym svarande mot hälften av dennorska konsumtionen, vilket innebar ett kapacitetsutnytljande på . I övrigaraffinaderier låg kapacitetsutnyttjandet på . Norsk Hydro har genom avtalet med förbunditsig att t. v. inte sälja oljeprodukter på den norska marknaden. Förelagelsandel av produktionen vid Mongstadsraffinaderiel utanför Bergen (av ende-stillalionskapadtet på ca ) avsätts därför på export, främsttill och . Därtill kommer en viss volym som används sompetrokemisk råvara. Statliga Statoil/Noroil disponerar av produktionen, varavstörre delen avsätts på den norska marknaden. En växande råoljetillgång från bl. a. Slatfjord haraktualiserat en utbyggnad av raffinaderiet i . planer syftadetill en kapacitets-utbyggnad till , medan det nu aktuella projektetavser en utvidgning till . Den nya investeringen, vars kostnaduppges till ca . under en femårig byggnadslid, skulle praktiskttaget eliminera Ijockoljeproduktionen. beslut om utbyggnad skulle innebära alt den norskaproduktionskapaciteten för bensin skulle svara mol ungefär den dubbla inhemskaförbrukningen , om övriga raffinaderier blir kvar i nuvarande skick. Energiförsörjningen i präglas av ett stortimportberoende. Oljeandelen, som uppgick till , harmotiverat stora insatser på energihushållning och oljeersättning. Oljeberoendethar också kunnat sänkas betydligt , bl.a. genomsatsning på kol för elproduktion. Den danska råoljeproduklionen uppgick till ca 0,3 1980 och , vilket svarade mot avförbrukningen. Tillsammans med en fallande efterfrågan har detta inneburit enväsentlig reduktion av råoljeimporten från 6,3 till . Enfortsatt nedgång av oljeimporten väntas ske under resten av 1980-talet, dåproduktionen av dansk olja och gas från kommer atl tillgodose drygten fjärdedel av det totala energibehovet. Produktionen väntas uppgå till 2,5miljoner ton i ett utbyggt skede. Den danska regeringen har som mål alt så myckel av oljansom möjligt bearbetas i och därefter även används i , men det ärsamtidigt en förutsättning att det sker på villkor som är marknadsmässigtförsvarbara. Den samlade förbrukningen av olja uppgick i är1982 till ca 10,5 miljoner lon, vilket innebär en minskning med ungefär entredjedel . Denna snabba nedgång i oljeförbrukningen, som omfattarsamtliga produkter, har bl. a. åstadkommits genom en hög beskattning avoljeprodukter vilket gör att priserna i konsumentledet är de högsta i Norden.För bensin utgör beskattningen f. n. av konsumentpriset (i )och för villaolja (i ). 1983/84:110 20 Essoär det största företaget på den danska oljemarknaden med exempelvis enfjärdedel av bensinmarknaden. Även övriga internationella bolag är välrepresenterade: BP:s, Shells och marknadsandelar uppgår till mellan10-15%, medan Gulf, (SoCal) och Mobil har andelar på avden totala oljemarknaden. Dedanska raffinaderierna har fill , då () övertogGulfs raffinaderi i Stigsnaes, ägts av de stora internationella oljebolagen.Det kuwaitiska oljebolaget övertagande av Gulfraffina-deriet harinneburit att tung och svavelrik kuwaitolja används som insats-material istörsta möjliga utsträckning. Svavelrestriktionerna i nödvändiggör docken uppblandning med KPC-ägd nordsjöolja. Dendanska raffinaderiinduslrin består av tre enheter. Kapacitetsutnyttjandei,räknat på den primära destillationskapaciteten, uppgick fill 1980, menhade vid utgången av sjunkit till . Liksomi övriga nordiska länder har tillväxten av den totala energiförbrukningen iFinland avtagit . Historiskt har inhemska fastabränslen alltid svarat för en betydande andel av energiförsörjningen och f.n.ligger den på av den totala energilillförsdn. Sedan början av 1970-talethar satsningen på torv som bränsle varit betydande och från dagens förbrukningmotsvarande drygt 0,5 Mtoe räknar man atl uppnå nivåer kring 2,5 till 3Mtoe. Oljansandel av den totala primärenergiförbrukningen ligger i kring och år1982 var förbruKningen drygt . Ijämförelse med i övrigt har oljeförbrukningen minskat i något mindreutsträckning, men förskjutningen från tunga till lätta produkter är fulltiakttagbar även i . Det bör erinras om att de viktigaste oljeprodukternaär underkastade prisreglering och att regeringen fastställer priserna påmotorbensin, dieselolja saml lätt och tung eldningsolja. För varje produktgäller ett enhetspris i hela landet. I förhållande till de svenskakonsumentpriserna är priset på motorbensin i högre, medanexempelvis priset på villaolja ligger lägre.