prop · G7036 · 1983-12-31 00:00:00 — om ersättning förskador till följd av naturolyckor: Regeringenföreslår att anta del förslag som har tagits upp i bifogade utdrag avregeringsprolokoll. 1propositionen behandlas de principer som bör gälla för ersättning för skador tillföljd av nalurolyckor. 1 hem-, villa-, fritidshus- och lantbruksförsäkringarnaskall , enligl åtaganden från försäkringsbolagen, ingå ell obligatorisklheltäckande skydd. Den statliga bidragsgivningen från nalurkalaslrofanslagelkan därmed slopas och bidragsgivningen efter särskilda beslut minskas samtidigtsom den enskildes skydd förbättras. 1 1983/84. Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden1. R. , . Proposition om ersättning för skador till följd avnaturolyckor bemyndigade regeringen dåvarande chefen för kommunde-parlemenietalt tillkalla en kommitté (Kn 1979:01) med uppdrag att utreda frågan omersättning för skador på grund av naturkatastrofer m. m. Kommittén' antognamnet räddningstjänstkommittén. avgav den 17 december 1981delbetänkandet (DsKn 1982: I) Ersättning för skador på grund av nalurolyckor. En sammanfattningav betänkandets innehåll bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 1. Räddningstjänstkommiiténs delbetänkande har remissbehandlats.En förteckning över remissinstanserna och en sammanställning av deras yttrandenbör fogas lill protokollet i detta ärende som bilaga 2. Försäkringsskyddet mot skador på grund av naturolyckor harefter hand utvidgats. En definition av begreppet naturolycka lämnas senare(avsnitt 4.1). Vid 1950-lalels början omfattade skyddet endast åskslagsskadormen har därefter utvidgats att gälla skador pä lösegendom och byggnader tillföljd av jordskred, jordras, bergras, jordbävning, laviner, dammgenom-brotl,storm och hagel. Vid jordskred, jordras och bergras ersätts också ' F.d. landshövdingen . , ordförande, riksdagsledamöternaOlle Au-lin. och , ombudsmannen .lohrisson. f.d.riksdagsledamoten och riksdagsledamoten . Prop.1983/84:6 3 skada på tomt upp lill ett eller, i något fall, tvåbasbelopp. Vad gäller översvämningsskador lill följd av s. k. baktrycksvatteneller vid skyfall är försäkringsskyddet begränsat till personlig lösegendom. Del försäkringsskydd som har beskrivits ingår i hem-,villa- och frilidshusförsäkringarna. Motsvarande skydd finns i företags-,affärs- och fastighetsförsäkringarna med undantag för skador till följd avjordskalv eller översvämningar. Vid jordskred, jordras, bergras, laviner ochgenombrott av dammbyggnad är ersättningen begränsad till 3 milj. kr. för enoch samma fastighet vid ett lillfälle. Naturskadeåtaganden finns också i lantbruksförsäkringarnaoch de lill dessa knutna skogsförsäkringarna. För handelsträdgårdar finns ensärskild försäkring. Trots de förbättringar som sålunda gjorts iförsäkringsskyddet, finns fortfarande brister i detta skydd. Staten har sedanlång lid tillbaka betalat ersättning till de skadelidande vid naturolyckor förvad som inte täcks genom försäkring. För detla ändamål finns det ettförslagsanslag i statsbudgeten, del s. k. naturkalasirofanslaget. Ersättningfrån detta anslag kan utgå till såväl fysiska som juridiska personer efterbehovsprövning, men de ersätlningsbara skadorna skall som regel ha vållatinträng i rörelse eller yrkesverksamhet som den skadelidande är beroende av försin försörjning. då ersättning inte har kunnat utgå frånnaturkatastrof-anslaget har staten betalat ersättning till de skadelidande frånanslaget Oförutsedda utgifter. Beslut om ersällning från della anslag redovisasi efterhand till . Vid Surte- och Tuveskreden som inträffade år 1950resp. betalade staten ersättning för skador efter- särskilda beslul avriksdagen. Staten lämnade också efter beslut av stöd lill de berördakommunerna och till näringslivet med anledning av ras . Vid någoltillfälle har ersättning till enskild skadelidande betalats från dåvarande kommundepartemenletsanslag Extra utgifter. Ersättning kan utgå i vissa situationer som ärlikartade med naturolyckorna inom ramen för särskilda ersättningssystem, l.ex. skördeskadeskyddeloch rennäringens kalastrofskadeskydd. En brist i det nuvarande systemet är att olika principer kommilatt lillämpas. 1 många fall har ingen ersättning utgått trots att skälen förersättning, sett från den enskilde drabbades utgångspunkt, har varit lika slarkasom i de fall då ersättning har betalats. Mot denna bakgrund har det ansettsangelägel att få fram ett nytt ersättningssystem som leder till att enskildadrabbade i så stor utsträckning som möjligt får ersättning på ell likartat sätl. har haft i uppdrag all pröva omdet är möjligt alt skapa ett mera heltäckande försäkringsskydd och ett merenhetligt ersättningssystem. Kommittén har vad gäller försäkringsskyddet haftöverläggningar med de privata försäkringsgivarna. Dessa har utarbetat ettförslag lill ett obligatoriskt skydd som omfattar den del av försäkringskol-lektivelsom ryms inom ramen för hem-, villa-, fritidshus- och lantbruks-11 1983/84. Prop.1983/84:6 4 Försäkringsgivarna har förklarat sigberedda alt genomföra förslaget. Det förslag som försäkringsgivarna har lagtfram innebär enligt räddningstjänslkommilténs mening all de i väsenlligaavseenden har lillmölesgåtl önskemålet om ett mera heltäckande försäkringsskyddpå naturskadeområdel. Kommiltén bedömer att de skador som inte kommer altomfattas av skyddet är så få att det varken är nödvändigt eller ens rimligt allbygga upp någol permanent statligt ersättningssystem. Frågor om ersättning försådana skador bör enligl kommitténs mening lösas från fall till fall.Remissinstanserna delar med något undanlag kommitléns bedömning. För min del anser jag att det bör vara en grundläggandeprincip alt de som drabbats av nalurolyckor får ersättning efter likartadegrunder. I första hand bör den enskildes skydd liksom i fråga om andra förmögenhetsskadortillgodoses genom försäkringsväsendet. Det är således allmänt sett angelägetatt den enskilde får möjlighet att skydda sig mot skador lill följd avnaturolyckor genom ett försäkringsskydd som är så heltäckande som möjligt.Först när den enskilde inte har kunnat skydda sig genom försäkring, bör fråganom ersättning från staten bli aktuell. Sådan ersättning bör endast komma ifråga om det är socialt motiverat och om det finns ell klart behov härav. Jagkan således i huvudsak ansluta mig till räddningstjänstkommitténs förslag tilllösning av ersättningsfrågan vid naturolyckor. Det innebär att skador av dethär slaget i huvudsak täcks genom försäkringar. Endast i undanlagsfall börersättning utgå av statsmedel. I del följande kommer jag alt redovisa huvuddragen i detförsäkringsskydd som försäkringsbranschen har förklarat sig beredd attgenomföra. Jag redovisar därefter de principer som bör gälla för ersättningöver statsbudgeten. 3 Försäkringsskyddet 3.1 Nuvarande skydd När Surteskredei inträffade , omfattadeförsäkringsskyddet vid naturolyckor endast åskslagsskador. Det utvidgades efterskredei till personlig lösegendom som skadas vid jordskred, jordras, bergrasoch jordbävning. infördes stormskadeskyddet somomfattar lösegendom och byggnad. Skador på personlig lösegendom till följd avalt vatten vid regn. snösmältning eller högvatten tränger ut ur avloppsbrunnareller avloppsledning (baktrycksvatten) eller vid skyfall strömmar in i byggnadhar senare inkluderats. Sedan början av 197()-talet ingår hagelskador i stormskadeskyddet.Vidare ersätts skador på byggnader till följd av jordskred, jordras och bergrasliksom skador på lösegendom och byggnader lill följd av laviner eller dammgenombrotl. Det nu beskrivna försäkringsskyddet gäller hem-, villa-och fritidshus- Prop.1983/84:6 5 Motsvarande åtaganden har i alltväsentligt införts i fråga om företags-, affärs- och fastigheisförsäkringarna.Dessa omfattar dock inte skador genom jordskalv eller översvämningar och vidareär ersättningen vid jordskred, jordras, bergras, lavin och genombrott avdammbyggnad begränsad lill 3 milj. kr. inom en och samma faslighet vid ett lillfälle.Som ell resultat av de kontakter räddningstjänstkommittén har haft med försäkringsbranschenhar skyddet från utvidgats lill att omfatta skador på tomt.Ersättningen är maximerad lill ett eller, i något fall, två basbelopp. Skadanpå tomten skall ha uppkommit lill följd av jordskred, jordras och bergras. Lantbruksförsäkringen kan innehålla ett skydd vid skadorpå bl. a. ekonomibyggnader, lantbruksinventarier, lantbruksprodukter och djurtill följd av åskslag, storm, hagel, jordskred, jordras, bergras, lavin,jordskalv och genombrott av dammbyggnad. Om skadan har orsakats av åskslag,innefattar skyddet för lantbruksprodukter även obärgad gröda.Skogsförsäkringarna som är knutna till lantbruksförsäkringarna omfattar ettskydd för växande skog vid åskslag, storm, torka och svamp- eller insekisangrepp.Vid åskslag omfattar skyddet även skogsmark och skogsprodukter. Förhandelsträdgårdar finns en särskild försäkring som omfattar åskslag och storm.Skyddet vid storm omfattar dock inte växthus eller växter däri. Den egendom somskyddas är byggnad, trädgård, park, tomt, maskiner, varor m. m. För storm- och hagelskadorpä växthus och växter däri finns en lilläggsförsäkring. För de nu behandlade lanlbruksförsäkrin-garnagäller vissa begränsningar. Även inom ramen för motorförsäkringarnasvagnskadeförsäkring och båtförsäkringarnas sjöskadedd ersätts skador till följdav naturhändelser. har funnit alt försäkringsskyddetär dåligt utvecklat på vissa områden. Detla gäller enligt kommittén framförallt vid översvämningar, men också vid vissa markskador och skador på växandeskog. Vad gäller översvämningsskyddel är det enligt kommitléns meningbristfälligt eftersom del dels inte omfattar skador genom alt hav, sjö ellervattendrag har svämmat över, dels inte omfattar byggnader och tomtmark, delsinte ingår i bl. a. faslighels-, företags-, affärs- och lantbruksförsäkringarna.I fråga om markskador har kommitlén inte ansett det rimligt att ersättningen ärbegränsad till ett eller två basbelopp vid jordskred. Enligt kommitténs meningbör ersättningen i stället bestämmas med utgångspunkt i tomtens åleranskaffningsvärde.Vidare bör det enligt kommiltén vid jordskred finnas ett skydd för skador påväxande skog, skogsmark och odlad mark. Kommittén har haft överläggningar med försäkringsgivarna isyfte alt få lill stånd ett i princip heltäckande försäkringsskydd vid nalurolyckor. Prop.1983/84:6 6 Försäkringsgivarna har under loppet av överläggningarnautarbetat ett förslag lill ett obligatoriskt skydd inom ramen för hem-, villa-,fritidshus-och lantbruksförsäkringarna. Kostnaderna för skyddet föreslås blifördelade på de berörda kundkategorierna enbart i proportion tillförsäkringsbeloppens storlek, dvs. delas "lika av alla". Enligt förslaget skall skyddet utformas som ettobligatoriskt helvärdes-skydd inom hem-, villa-, fritidshus- och lantbruksförsäkringarna.För de nya åtagandena föreslås gälla en självrisk av den storleksordning stimulerar försäkringstagarna till skadeförebyggande åtgärder inom sådanaområden som är utsatta för återkommande skadehändelser. Självrisken anges t.ex. kunna vara av skadan, dock lägst ett halvt basbelopp. Vid översvämning lill följd av skyfall, snösmältning samtstigande sjö och vallendrag skall enligt förslaget helvärdesskyddet avsebyggnader, lös egendom och avbroltsförlust. Skyddet skall inte omfatta tomtmarkeller annan mark med hänsyn till alt inga skador av katastrofnatur kan uppståpå tomtmark vid översvämning. Vid jordskred, jordras, bergras, lavin, jordskalv,vulkanutbrott och genombrott av vatlendamm föreslås helvärdesskyddet gällaskador på byggnader, lös egendom och tomtmark samt innefatta ersättning föravbrottsförlust. Inget skydd föreslås för annan mark än tomtmark. Det till etteller två basbelopp begränsade skyddet på skador på tomt vid jordskred ersättsalltså med ett helvärdesskydd. Försäkringsgivarna har förklarat sig beredda att genomföraförslaget, om hinder inte möter i gällande lagstiftning. Räddningsljänstkommitténhar ansett att förslaget bör genomföras. 1 fråga om de grupper försäkringstagare som ryms inomramen för affärs-, fastighets- och företagsförsäkringarna samt de kommunalaförsäkringarna har försäkringsgivarna förklarat att det stöter på svårigheteralt försäkringsvägen anordna ett skydd vid översvämnings- och markskador. Manär dock beredd att ytterligare överväga möjligheterna att anordna ett skydd försmåförelagarna, bostadsrättsföreningarna och ideella föreningar samtkommunerna. När det gäller kommitténs önskemål om ell försäkringsskydd vidskador på odlad mark lill följd av bl. a. jordskred har försäkringsgivarna intevarit beredda att tillmötesgå kommitténs önskemål. har ansett att det är viktigt attförsäkringsfrågan för småförelagarna, bostadsrättsföreningarna och de ideellaföreningarna löses. Kommittén har dock inte funnit skäl all avvakta en sådanlösning innan utredningsförslaget lades fram. Kommittén har framhållit alt i de fall där det tidigarehar varit aktuellt med ersättning från staten för skador på odlad mark tillföljd av jordskred har det rört sig om några enstaka, närmast udda fall. a. denna bakgrund har kommittén beslutat avslå från all ytterligareöverväga förutsättningarna för ett försäkringsskydd vid skador på odlad mark. Prop.1983/84:6 7 Flertalet remissinstanser är positiva lill del framlagdaförslaget om utvidgat försäkringsskydd vid naturolyckor. Det ansestillfredsställande om flertalet ersättningsfrågor kan lösas ulan att statsmedelbehöver tas i anspråk. Del framhålls att för försäkringstagarna kommer premiebelastning-enför del utvidgade skyddet att bli mycket ringa och att skadeförebyggandeinsatser lorde stimuleras om frågorna löses inom försäkringsväsen-dels ram.Regleringen av ersättningsanspråken inom försäkringsorganen anses böra medföraden enhetlighet i behandlingen som har efterlysts. Vidare förutsätts attfortsatta överläggningar kommer till stånd för att lösa de försäkringstagaresproblem för vilka del inte har presenterats någol förslag tillförsäkringslösning. När det gäller markskador genom översvämning finner någonremissinstans försäkringsgivarnas argumentation föga övertygande. De avgränsnings-och definitionsproblem som föreligger bör enligt denna remissinstans meningkunna lösas på detta område. En remissinstans anser att försäkringsskyddet börgöras heltäckande i den meningen all del skall omfatta även skador för vilka enannan part är ansvarig. () avstyrker förslaget. NO: sfrämsta invändning gäller all ett avlal mellan försäkringsbolagen med innebördatt bolagen inte får ta hänsyn till riskskillnader torde stå i strid med den s.k. skälighetsprincipen i försäkringslagstiftningen (tidigare 282 § 2 mom. lagen(1948:433) om försäkringsrörelse, numera 19 kap. 5§ försäkringsrörelselagen(1982:713)). NO anser vidare det i sak tveksamt alt slå ut kostnaden för en typav skador som man pä förhand vet nästan uteslutande drabbar försäkringstagaresom bor i vissa kända områden på premierna för samtliga försäkringstagare iresp. Även från de konkurrenssynpunkter som NO i sinverksamhet närmast har alt beakta kan invändningar enligl NO resas motförslaget. NO är kritisk till avtal av den typ som försäkringsbolagen avser allträffa, i vilka bolagen förbinder sig för vilken omfattning försäkringsskyddetskall ha i olika avseenden. Härigenom åstadkommer man en låsning när det gällerbolagens möjligheler att använda produktutvecklingen som konkurtensmedel.Genom avtalsbindningen i fråga om omfattningen och fördelningen av kostnadernapå samtliga försäkringstagare påverkas enligt NO också prisbildningen. För egen del kan jag konstatera att de principer för ellutvidgat försäkringsskydd vid nalurolyckor som försäkringsbolagen har enats omhar tillstyrkts av alla remissinstanser utom NO. Jag delar uppfattningen attdet är tillfredsställande om flertalet ersättningsfrågor kan lösas inom försäkringsväsendetsram. Till skillnad från vad som gäller kommer försäk- Prop.1983/84:6 8 ringslösningen att innebära alt enskilda som har drabbatsav skador kommer att få ersättning genom en välutvecklad organisalion förskadereglering. Etligl min mening leder denna lösning till ell mera tillfredsställanderesultat för den enskilde skadelidande. Jag kan vidare ansluta mig tillkommitténs uppfattning att del är rimligare att kostnaderna för skadorna bärsav fastighetsägarna än av staten. Som kommittén framhåller träffar kostnadernavid en försäkringslösning rätt kollektiv. Jag kan vidare dela kommitlénsbedömning att de premiehöjningar som kan komma att bli följden om förslagelgenomförs måsle i sammanhanget anses som små. Enligt kommitténs uppfattning framstår del som naturligtatt se försäkringarnas naturskadeåtagande som en paketlösning, varvid det äruppenbart att samtliga försäkringstagare löper risk alt träffas av i varjefall någon form av naturskada. Det måste enligt kommittén anses rimligt attalla betalar lika myckel för det som ingår i paketet. Kommiltén tillägger vid all försäkringsverksamhel alllid torde få räkna med en viss schab-loniseringvid premiesättningen. Jag kan i allt väsentligt dela de synpunkter som kommilténframför. Jag grundar min bedömning särskilt på alt försäkringsinspektionen somhar att bevaka de försäkringsrättsliga principerna inte har haft något atterinra mot det förslag om utvidgat generellt försäkringsskydd i fråga om nalurolyckorsom företrädare för försäkringsbranschen förklarat sig vara beredda attgenomföra. Av betydelse för denna bedömning är att utvidgningen, som jag nysshar nämnt, leder till endast marginella premiehöjningar. Enligt min mening finns det alltså varken frånförsäkringsrättslig eller allmän synpunkt någol hinder mot att införa ettgenerellt försäkringsskydd i de aktuella försäkringarna. Vad därefter gäller konkurrenssynpunkterna är det enliglmin mening väsentligt att peka på, vilket räddningsljänstkommittén också gör,att förslaget tillgodoser ett mycket angelägel socialt ändamål. Visserligenstår det var och en fritt att bestämma om han skall ha en försäkring över huvudtaget. 1 praktiken har emellertid fiertalel fastighetsägare försäkring. Omförsäkringsskyddet inte blir heltäckande, finns det en påtaglig risk att denenskilde, sedan en naturolycka väl har inträffat, visar sig inte ha något skyddi sin försäkring. Detla kan inte anses godtagbart. Jag återkommer till fråganom ersättning bör utgå från staten till enskild som av någon anledning har underiåtitatt försäkra sig. Jag kan understryka att även om omfattningen avförsäkringsavtalet enligl förslaget skall vara enhetligt i de aktuellaförsäkringarna så kommer premiesätlningen i övrigi all bestämmas av varjebolag för sig. I sammanhanget kan erinras om att ingripanden med stöd avden s. k. missbruksbestämmelsen i 2§ konkurrenslagen (1982:729) inte sker i detfall ett konkurrensbegränsande beteende stämmer överens med rikllinjer somstatsmakterna har antagit för ett visst område. Beteendet kan ju då inte sägasvara otillbörligt från allmän synpunkt, någol som bestämmelsen kräver. Prop.1983/84:6 9 Enligt min uppfattning är den aktuella överenskommelsen omskyddets omfattning starkt motiverad ur bl. a. social synvinkel. Deinvändningar som kan riklas från konkurrenssynpunkt bör därför i delta fall fåstå tillbaka. Utvecklingen på området måste dock givetvis följas bl. a. i syfteatt hindra uppkomsten av konkurrensbegränsningar som inte direkt betingas avsärregleringen. Jag erinrar vidare om vad förarbetena (prop. 1981/82: 165, s.187) till konkurrenslagen innehåller på denna punkt. Föredraganden anförde däralt man måste ställa speciella krav för all ell konkurrensbegränsandeförfarande skall kunna anses motiverat på grund av dess anknytning till en s.k. särreglering. Dit hör i princip att de konkurrensbegränsande effekterna avsärregleringen kan sägas vara nödvändiga och med avsikt förbundna med dennaeller en ofrånkomlig följd därav. Del är därvid bl. a. fråga om vad som intesträcker sig uiöver direkta eller avsedda följder. Om förfarandet går längre änså kan missbruksbestämmelsen vinna tillämpning. Under beredningen har förnyade överiäggningar ägt rum medföreträdare för försäkringsbranschen. Dessa har bekräftat att branschen stårfast vid de utfästelser som gjordes gentemot räddningsljänstkommittén och är bereddatt fr. o. m. tillhandahålla ett försäkringsskydd av denomfattning som jag har redogjort för. Jag ställer mig alltså bakom den föreslagnaförsäkringslösningen. 4 Ersättning från staten Del utvidgade skyddet kommer inte all täcka alla skadortill följd av nalurolyckor. framhållerdock i sitt remissyttrande att del pågår ett arbele inom försäkringsbranschenmed syfte att erbjuda försäkringsskydd för de kategorier som inte omfattas avdel planerade skyddet. I avvaktan på detla arbele finner jag i likhel med räddningsljänstkommitténatt staten bör göra en prövning från fall lill fall om ersällning skall utgå.Medel för detla får antingen begäras särskilt av eller tas frånanslaget Oförutsedda utgifter, varvid en redovisning till får görasi efterhand. Prövningen av ersättningsfrågan bör i huvudsak ske efter deprinciper som jag redovisar i det följande. Som räddningsljänstkommittén har framhållit måste detföreligga en viss typ av skadehändelse för att staten skall träda in. anser alt rättviseskäl lalar förall det inte bör ställas krav på en viss omfattning av en händelse för allstaten skall hjälpa de skadelidande. Den enskilde bör enligt kommitlén gessamma skydd vare sig del är han ensam eller del är flera som har drabbats avskadan. Prop.1983/84:6 10 bedömningen av om den enskilde skall få ekonomiskt stödbör enligt kommitléns mening avseende endast fästas vid skadornas betydelse förhonom. Kommittén anser att det inte är lämpligt att användabegreppet naturkatastrof för de händelser som det här rör sig om eller som engemensam beteckning på dessa händelser. I stället anser kommittén all nalurolyckorkan vara en lämplig samlande beteckning på händelserna. Kommittén beskrivernaturolyckor som rena naturföreteelser. Den egentliga grundläggande orsakentill skadorna skall således vara en företeelse som i sig inte kan grunda skadeslåndsrältsligtansvar för någon. Händelsen får enligt kommitléns mening inte heller varaalltför vanlig eller ha ett långsamt odramatiskt förlopp. Kommitlén anser altde händelser som bör komma i fråga är åsknedslag, jordskred, jordras. bergrasoch laviner, jordskalv, stormar och hagel, översvämningar och snötryck(snöoväder). Enligt kommitténs mening kan del inte helt uteslutas att det iframtiden kan inträffa andra typer av olyckor som bör hänföras tillnaturolyckor. Kommittén anser dock all riskerna för detta är små. Remissinstanserna har inte hafi någon erinran mot räddningstjänstkommiiténsbedömning i fråga om skadehändelserna. Även jag kan ansluta mig till uppfattningen att skadornasbetydelse för den enskilde skall ha avgörande betydelse för om han skall kunnafå ekonomiskt stöd. Som kommitlén föreslår är begreppet nalurolyckor en lämpligbeteckning på de aktuella händelserna. Enligl min mening är kommitténsbeskrivning av begreppet naturolyckor ändamålsenlig. Det skall således varafråga om rena naturföreteelser som inte är vanliga eller har ett långsamtodramatiskt förlopp. anser alt det saknas anledningatt i detta sammanhang beakta personskador eftersom del redan finns ekonomisktskydd vid sådana skador. Det skydd för skador som är aktuellt gäller skyddetför egendomsskador. Sådan skada kan vara en fysisk försämring av egendomeneller att den har gått föriorad. Som en följdskada bör enligt kommitténs meninginkomstförlust eller intrång i näringsverksamhet, s.k. avbroltsförlust,ersättas. Remissinstanserna lämnar kommitténs förslag utan erinran. Som räddningsljänstkommittén framhåller finns det ett välutvecklat ekonomiskt skydd för personskador. Någol behov av särskild ersättningför sådana skador torde såvitt nu kan bedömas inte föreligga. Jag kan därför iprincip ansluta mig till kommitténs uppfattning att skyddet bör omfattaegendomsskador. 1983/84:6 11 Ersällningfrån nalurkalaslrofanslagel utgår i första hand lill enskilda skadelidande.