prop · G70389 · 1983-12-31 00:00:00 — Ledamöterna lär genom sitt arbelei polisstyrelsen känna sina nya ansvarsområden och breddar och fördjupardärmed sina kunskaper om verksamheten. Därutöver behövs emellertid viss utbildningi anslutning till att reformen genomförs. Jag har ocksä inhämtat altrikspolisstyrelsen f. n. planerar en utbildning för polisstyrelsernas ledamötermed anledning av reformerna i enlighet med polisberedningens förslag. Jag anserföljaktligen atl det finns stora förutsättningar för atl ledamölerna skall gesen god grund för sill viktiga arbete. 2.3 Den regionala polisorganisationen i ,samt 2.3.1 Den nuvarande regionala organisationen är den högsta polismyndigheten i länet. Denhar i denna egenskap ansvaret för och ledningen av polisverksamheten inom sittlän. uppgifter i detta sammanhang lades i sinahuvuddrag fasl i samband med att polisväsendet förstatligades. De anges i polisinslruktionen.Lånsstyrelsen skall övervaka att allmän ordning och säkerhet upprätthålls i länetoch atl nödvändiga ålgärder vidtas når den allmänna ordningen och säkerhetenhotas eller störs. För alt kunna fullgöra denna uppgift har fåttbefogenhet atl meddela föreskrifter om användningen av polisstyrkorna i länelspolisdistrikt samt att i vissa situationer helt eller delvis la över ledningenav polisdistriktens polisstyrkor liksom att besluta om polisförstärkning inomlänet och begära förstärkning från andra län. Vid polisväsendets förstatligande förutsattes det atl länsstyrelsenskulle leda polisverksamheten så snart denna berörde flera distrikt inom lånet (prop.1964: 100 s. 67- 69 och 108-110). I överensstämmelse härmed utövar 1983/84:89 21 enligt polisinslruktionen chefsskapet ifråga om tjänstgöringen för de polismän som ingår i en länstrafikgrupp. Dennagrupp slår alltså till förfogande, vilket även kommer tilluttryck i regleringsbrevet för polisväsendet. Motsvarande föreskrifter finnsinte för de övriga enheter som utövar regional polisverksamhet (främst narkolikarotlarnaoch de s. k. ekorotlarna). skall ägna uppmärksamhet åt polisväsendetsorganisation, se till att verksamheten bedrivs rationellt och effektivt samtverka för ett förtroendefullt förhållande mellan polisen och allmänheten. Engång skall inspektera polisdistrikten i länet. Länsstyrelsenhar också ålagts bl.a. att ta den befattning med rekrytering och fortbildningav polismän som föreskriver och att svara för polisväsendetsadministration enligt de föreskrifter som meddelas om delta.Rikspolisstyrelsen svarar dock för en myckel slor del av administrationen avden lokala polisorganisationen. fastställer vidare arbetsordning förpolisdistrikten, handlägger vissa ärenden om Ijänstelillsättningar idistrikten och bestämmer i en del andra personaladministrativa ärenden. är besvärsmyndighet när talan förs motpolissstyrelsens beslul. Årenden om disciplinpåföljd för tjänstemän inom denlokala polisorganisationen handläggs äv . I , Göteborgsoch polisdistrikt ankommer dock denna uppgift på polisstyrelsen. leds av en styrelse. Landshövdingen är chefför och ordförande i dess styrelse. Istyrelsen avgörs viktigare frågor om samhällsplanering eller andra för länetbetydelsefulla åtgärder, viktigare författningsfrågor, viktigare frågor omorganisation, anslagsfrågor och andra frågor av större ekonomisk betydelse,vissa frågor om tjänstetillsättning och om skiljande från tjänst o.d. samlandra frågor som landshövdingen hänskjuter till styrelsen. Ärenden som rör bl.a. beslut om polisförslårkning, föreskrifter om polisstyrkornas användning,övertagande i vissa fall av ledningen för distriktens polisstyrkor,rekrytering och fortbildning av polismän samt utövandet av chefskapet förlänstrafikgrupperna får dock hänskjulas till styrelsen bara om de rör allmännariktlinjer eller anvisningar för polisens verksamhet. Sådana ärenden som inte får hänskjulas lill länsstyrelsensstyrelse kommer normalt att avgöras av länspolischefen. I vissa fall skall dedock avgöras av landshövdingen. Så är fallet när det är fråga om allvarligordningsstörande händelse eller annan händelse som kräver extraordinärpolisverksamhet eller fordrar särskilda överväganden rörande användningen avpolisstyrkorna eller när omständigheterna i annat fall påkallar det. Medanknytning till de särskilda ledningsbefogenheterna gäller också atllandshövdingen i vissa fall kan besluta i ärenden som avser förbud motanordnande av offentlig tillställning eller allmän sammankomst liksom i Prop.1983/84:89 22 ärenden om föreläggande äv vite för atl upprätthällaallmän ordning och säkerhet. I egenskap av myndighetens chef kan vidarelandshövdingen för avgörande överta ärenden som annars skall beslutas avlänspolischefen. Sådant övertagande kan dock inle ske beträffande polisledningsfunktionerannat än i de extraordinära situationer som har angetts tidigare. I alla län utom finns en länspolischef som ärtjänsteman i och chef för länspolischefens expedition, vilken ären arbetsenhet inom . Vid fem länsstyrelser finns också enbiträdande länspolischef. Länspolischefen svarar som föredragande ellerbeslutsfattare för alla ärenden som enligt polisinslruktionen ankommer pålänsstyrelsen. Han ansvarar på samma sätt för årenden som enligt annan författningankommer på honom eller som enligl fastställd diarieplan skall handläggas pålänspolischefens expedition. Länspolischefen beslutar i allmänhet ensam iärenden som skall handläggas på hans expedition och som inte enligt vad som harredovisats i det föregående skall avgöras av styrelsen för ellerav landshövdingen. Länspolischefen har en förhållandevis självständigställning inom . Han utövar således - med den begränsning somföljer av landshövdingens befogenheter i extraordinära situationer - ensamlänsstyrelsens ledningsfunktioner i fråga om polisverksamheten.Lånspolischefen beslutar vidare i frågor om förslärkningsrörelser och omövertagande av ledningen av polisverksamheten i särskilt fall. Länspolischefenutfärdar de föreskrifter för polisverksamheten i länets polisdistrikt som kanbehövas. Verksamheten med att utfärda föreskrifter är huvudsakligen inriktad päatt samordna polisverksamheten i länet och i förhållande lill angränsande lånsamt på all anpassa de samlade resurserna efter de behov som föreligger. , och polisdistrikt är ihuvudsak undantagna från länspolischefernas verksamhetsområde. Polischeferna idessa distrikt har till skillnad från polischeferna i övriga distrikt en heltsjälvständig ställning i operativt hänseende. Frågor om förstärkning från ettstorstadsdistrikt till länet i övrigt eller omvänt och andra operativaärenden, som berör länspolischefen och polischefen i storstadsdistriktet gemensamt,handläggs alltså i samma ordning som gäller länspolischefer emellan. 2.3.2 förslag rörande den regionalaorganisationen I 1980/principproposition föreslogs atllänsstyrelsen skulle behållas som länels högsta polisorgan och att länsstyrelsenäven i fortsättningen skulle ha del övergripande ansvaret för den regionalapolisverksamheten. I propositionen redovisades också vilka principer som bordegälla i fråga om arbetsfördelningen m.m. mellan styrelse,landshövdingen resp. länspolischefen. 1983/84; 89 23 Ipropositionen togs frågan upp om en från övriga landet avvikande organisatorisklösning för bl.a. och på grundval avpolisutredningens överväganden. Som grund för en sådan ordning framhölls denspeciella strukturen hos detta distrikt, som ligger utanför länspolischefensverksamhetsområde. Det säger sig självt, anfördes det i propositionen, att detfortlöpande behovet av samarbete mellan och länet iövrigt är mycket stort. I finns förulom Slockholmspolisdistrikt tolv andra polisdistrikt, av vilka det stora flertalet ulgörkransdistrikt lill och ingår i en sammanhängandetätortsbebyggelse med som centrum. Härtill kommer att Stockholmspolisdistrikt personalmässigt är dubbelt så stort som länets övrigapolisdistrikt sammantagna, medan dessa i sin tur personalmässigt nästan motsvararGöteborgs polisdistrikt. Samverkansfrågorna ansågs med hänsyn härtill mycketkomplicerade i den nuvarande organisationen. Mot denna bakgrund tedde det sigenligt propositionen nödvändigt att för förorda elt avpolisutredningens huvudalternativ för en ny regional organisation, ettalternativ som innebar att befattningarna som länspolischef och polismästare iStockholm förenades till en tjänst och att länet bildade ett enda regionaltverksamhetsområde. Ipropositionen föreslogs vidare att en tjänst som biträdande polischef skulleinrättas i huvudsakligen för det löpande arbetet inomdistriktet. Förhållandet mellan polischefens och souschefens befogenheter varen fråga som särskilt borde uppmärksammas av polisberedningen. Principen bordevara att befogenhelsfördelningen dem emellan fick bero av vad som bestämdesdärom i arbetsordning efter omorganisationen men alt polischefen alltid skulleha möjlighet att själv förbehålla sig beslutanderätten i en fråga vare sigdenna rörde den regionala eller lokala verksamheten. Ipropositionen förordades en lösning enligl det nu angivna alternativet endastför . De omständigheter som talade för en särlösning förstockholmsområdet talade emellertid enligt mening om än med mindrestyrka - också för en liknande organisation i de båda övriga storstadsområdena. Ifråga om , där det alldeles övervägande antaletpolismanstjänster och övriga resurser är koncentrerade till Göteborgspolisdistrikt, var enligt mening skälen för en ordning liknande densom avsågs för lån så starka att ansåg att en sådanordning måste införas också där. På samma sätt som hade föreslagils beträffandestockholmsområdet fick de frågor som aktualiserades inför genomförandetuppmärksammas av polisberedningen. Närdet gäller godtog den ordning som föreslogs ipropositionen och som inte innebar några genomgripande förändringar i förhållandetill vad som gäller. 1983/84:89 24 Beträffande ifrågasatte om enordning med en länspolischef och två polisdistrikt - även med beaktande av dedelvis vidgade och nya uppgifter som avsågs ankomma på en länspolischef -kundevara ändamålsenligt. Enligt utskottets mening borde organisationen förJämtlands län närmare övervägas av polisberedningen. Övervägandena borde skeförutsättningslöst. 2.3.3 Förslaget till polislag I det remitterade förslaget lill polislag anges attlänsstyrelsen är länets högsta polisorgan och att den ansvarar förpolisverksamheten i länet. Vidare anges i lagen de ledningsfunktioner i vidmening som kan sägas innebära en begränsning av de lokala myndigheternassjälvständighet, nämligen - befogenhetenatt avdela personal för regional polisverksamhet, - befogenhetenatt meddela direktiv för den regionala polisverksamheten och, vid behov, förannan polisverksamhet inom länet, - befogenhetenatt besluta om polisförstärkning inom länet eller till ett annat län samt attbegära sådan förstärkning från ett annat län samt - befogenhetenatt ta över ledningen av polispersonalen i länet, när särskilda förhållandenföranleder det eller kravet på en enhetlig ledning annars är särskiltframträdande. Enligl lagen skall regeringen kunna bestämma attlänsstyrelsen skall leda polisverksamhet även i andra fall. 2.3.4 Den framtida regionala strukturen i Stockholmslän, samt tidigare principbeslut innebär som nämnts atten ny regional organisation skall gälla för och län. Såvitt gäller innefattar principbeslutet emellertidinte något slutligt ställningstagande ulan har förutsatt attpolisberedningen förutsättningslöst prövar frågan. Beredningen har föreslagit att den regionalaorganisationen i utformas i linje med vad som kommer alt gällaför de båda storstadsregionerna. behålls således som högstapolisorgan i länet och befattningarna som länspolischef och polismästare iÖstersund förenas i en tjänst utanför . Förslagethar godtagits av remissinstanserna. Jag kan också ansluta mig till beredningensförslag rörande . Som beredningen har framhållit framstår dennuvarande organisationen som alltför stor i förhållande till de krav som deregionala uppgifterna ställer i det länet. 1983/84:89 25 överensstämmer åven med den utveckling mot en ny. enhetligregional organisationsform, somjag tar upp i det följande. En fråga om denterritoriella indelningen av polisverksamheten i länet som har väckts under remissbehandlingen,nämligen frågan om tillskapande av ytterligare ett polisdistrikt, bör enligtmin mening inte övervägas i detta sammanhang. 2.3.4.2 Fördelningen av arbetsuppgifter mellanlänsstyrelsen och den nye regionale chefen m. m. Innan jag går över till alt behandla de förslag somberedningen har lämnat rörande fördelningen av arbetsuppgifter mellanlänsstyrelsen och den nye regionale chefen m.m. anser jag det lämpligt förriksdagens information atl ta upp en fråga som har stått öppen, nämligen tjänslebe-nämhirigenpå den nye regionale chefen. Polisberedningen har vall alt använda begreppellänspolischef/polismästare. Jag har själv stannat för att benämningen bör varalänspolismästare. Härmed markeras att befattningshavaren har regionala chefsuppgiflersamtidigt som han år polischef vid en lokal polismyndighet. Den biträdande regionalechefen i bör, i enlighet härmed, ha benämningenbiträdande länspolismästare. Denorganisationsform som har föreslagits för de båda storstadslänen och förJämtlands län förutsätter en uppdelning mellan lånspolismästaren ochlänsstyrelsen av de regionala uppgifter på polisområdel som fullgörs inomlänsstyrelsen av bl.a. länspolischefen och vid hans expedition. För storstadsdistriklentillkommer även de regionala funktioner som polismästaren där utövar som egenregional chef i nuvarande organisation. Polisberedningen har med utgångspunkt iskilda principer redovisat detaljerade förslag till fördelning av ärenden ochfunktioner i övrigt i de avseenden som har berörts . En första utgångspunkt för beredningens förslag är alllänsstyrelsens förtroendemannastyrelse i den nya organisationen får sammabefogenheter i besluts- och handläggningshänseende som avses för övriga län. Såledeskommer styrelsen efter det att reformerna har genomförts i sin helhet attbesluta bl.a. om dimensionering och allmän inriktning av de regionalaenheternas verksamhel liksom om allmänna principer och riktlinjer i ärendensom avser förstärkningsrörelser och samverkansformer såväl inom som överlänsgränserna. Såvitt gäller de befogenheter i ärenden om disciplinpåföljd,avskedande m.m. som i Slockholms och ankommer påpolisstyrelsen föreslås att de flyttas över på styrelsen i resp. länsstyrelse.Landshövdingens befogenheter och ställning såväl i förhållande lill förtroendemannastyrdsensom till länspolismästaren föresläs bli desamma som i huvuddelen av länen. Pålänspolismästaren föreslås i första hand falla årenden och funktioner som mera direkianknyter till polisoperativa frågor. Här avses främst ledningsfrågor av olikaslag som 1983/84:89 26 rör verksamheten i sårskilt fall liksom samordnings- ochsamverkansfrågor. Länspolismästarenkommer alt handlägga ärenden dels i egenskap av chef för den lokalapolismyndigheten dels som företrädare för . Beredningen har motden bakgrunden, i syfte att förhindra uppkomsten av jävs- ochintressekonflikter, föreslagil en fördelning av regionala polisärenden mellanlänsstyrelsen och länspolismästaren. Denna fördelning innebär bl.a. attärenden med anknytning till ledningsfunktionen såsom frågor om resursfördelningsamt remisser i ärenden av regional och lokal natur skall handläggasav länspolismästaren liksom inspektions- och tillsynsfrågor. Å andra sidan harberedningen föreslagit att sådana polismyndighetsärenden som på länsplanetskall handläggas som besvärsärenden utesluts från länspolismästarenshandläggning. Detsamma föreslås gälla för sådana personaladministrativaärenden som avser förord och tillsättningsbeslut saml besvär som skallhandläggas i den regionala instansen. Enligt tidigare principbeslut skall en tjänstsom biträdande chef inrättas i . Beredningen redovisarförslag till den närmare fördelningen av olika befogenheter mellanlänspolismästaren och den biträdande chefen. Förslaget innebår attlänspolismästarens regionala ansvar betonas. har strävan varil altså långt möjligt skapa en ordning där de regionala och lokala frågorna hållsisär. I där någon tjänst som biträdandechef enligt beredningens förslag inte skall finnas, ulgår beredningens förslagfrån förutsättningen att fördelningen av uppgifter mellan länspolismästaren ochde avdelningschefer som finns i närmare bestäms i denarbetsordning som fastställer. Några av beredningens ledamöteroch sakkunniga har dock i ett särskilt yttrande till förslaget hävdat att entjänst som biträdande chef bör finnas även i . Deprinciplösningar i fråga om ärende- och funktionsfördelning m. m. sompolisberedningen föreslagit för de båda storstadslänen och harfått ett blandat mottagande av remissinstanserna. Länsstyrelserna i Stockholmslän och har i allt väsentligt anslutit sig tillberedningens förslag. Polisstyrelserna i , med undantag förStockholms polisdistrikt, har framfört i huvudsak kritiska synpunkter.Polisstyrelserna anser att det finns risk för intressekonflikter på grund av deregionala kraven och kraven från länspolismästarens eget distrikt. Inrättande av en tjänst som biträdande chef i polisdistrikthar föreslagils av vissa remissinstanser. Polisstyrelsen i anser dockatt någon sådan tjänst inte bör inrättas. För egen del anser jag att två grundläggande krav måsteställas vid den 1983/84:89 27 närmare utformningen av den organisation som skall gällaför de båda storstadslänen och lån. Således måste länsstyrelsensställning som länets högsta polisorgan och dess förlroendemannastyrelsesposition som forum för det medborgerliga inflytandet på denna nivå garanterassamtidigt som de mera ledningsbetonade uppgifterna renodlas och effektiviseras.Vidare måste organisationen ges en sådan utformning att risken för jävs- ochintressekonflikter med anknytning till den regionala chefstjänstens dubbelfunklionundanröjs. Den föreslagna ordningen hindrar enligt min bedömning inteförlroende-mannastyrelsens framtida uppgifter när det gäller dimensioneringenav de olika regionala enheterna eller den allmänna inriktningen av och principernaför bl.a. enheternas verksamhet. Landshövdingens befogenheter i förhällandetill den nya länspolismästarfunktionen motsvarar också i operativt hänseendevad som gäller i den nuvarande organisationen. När det gäller fördelningen avde regionala uppgifterna i övrigt mellan och den regionalechefen faller det sig enligl min mening naturiigt alt denne handlägger ärendenav mera renodlat operativ natur och i övrigt sådana uppgifter som utgörgrundvalen för hans funktion inom den regionala verksamheten i länet. Deförslag till uppgiftsfördelning som polisberedningen har redovisai uppfyllerenligt min mening de krav jag först nämnde och utgör också i övrigt en lämpligavvägning. Lånspolismästaren kommer att handlägga dels regionala årendendels lokala ärenden som rör det egna distriktet. De farhågor som har kommitfram under remissbehandlingen om risken för etl obehörigt gynnande av egnalokala intressen delar jag dock inte. Når det gäller de mera operativt betonadeledningsfrågorna utgår jag således från att de - i linje med de principer sompolisberedningen har redovisat - inordnas i respektive polisdistrikt på ettsådant sätt att regionala och lokala ledningsfrågor hålls isår. Delta synsättinnebär bl. a. alt viktigare ledningsuppgifter av regional natur bör utövasendast av länspolismästaren eller av en befattningshavare som i det avseendetär direkt underställd honom. Jag räknar vidare med att de befattningshavare somanförtros de regionala, kvalificerade uppgifterna kommer att vara väl medvetnaom vilka krav som kommer all ställas på en objektiv och rättvis behandling frånförelrädare för länets polisdistrikt. Jag är också av den uppfattningen attdessa krav kommer att tillgodoses. I sista hand ankommer det dessutom pålänsstyrelsen att svara för att den regionala polisverksamheten blir rättavvägd och får en inriktning som motsvarar det samlade behovel i länet. Vad gäller fördelningen av uppgifter mellanlänspolismästaren i och den biträdande chefen där bör, somberedningen har föreslagit, de regionala frågorna ses som länspolismästarensprimära uppgift. Självfallet kan, med hänsyn till frågornas inbördes samband,även siörre lokala frågor av såväl operativ som administrativ och organisatorisknatur falla på Prop.1983/84:89 28 Med den utgångspunkten får den biträdande chefen förulomde löpande frågorna i distriktet även förutsättas ta befattning med vissa löpandeärenden av regional natur. När del gäller förhållandena i årjag f.n. inle, med hänsyn bl.a. till polisstyrelsens inställning, beredd attföreslå att en ny tjänst som biträdande chef inrällas där. 2.3.5 Det fintsatta reformarbetet Frågan om den regionala polisverksamhetens organisationhar vid ett flertal tillfällen efter polisväsendets förstatligande år 1965aktualiserats i i syfle atl tillgodose kravet på en effekliv ochrationell organisation. De förslag som har lagts fram om l.ex. ändringar i deregionala verksamhetsområdena och budgettekniska förenklingar har avslagitseller eljest mött sådan kritik att de inle bedömts lämpliga att genomföra. I dereformförslag som har förts fram redovisas emellertid, som ett genomgående drag.behovel av en regionalt organiserad och bedriven polisverksamhet pä skildaområden. För denna uppfattning kan anföras ett flertal skäl. Del torde såledesråda en allmän enighet om att vissa verksamhetsområden inom den traditionellapolisverksamheten av effekiivitetsskäl kräver fortlöpande insatser överpolisdistriktsgränserna med permanenta resurser. Trafikövervakningen liksomspanings- och utredningsverksamhet i fråga om grövre narkotikabrottslighet ochkvalificerad ekonomisk brottslighet är exempel på sådana verksamhetsområden.Behovet och utformningen av en regional polisorganisation är emellertid ocksåi hög grad beroende på myndighetsstrukturen centralt och lokalt. Med de utgångspunktersom gäller för de organisationsförslag beträffande såväl den centrala som denlokala polisorganisationen som jag redovisar, är det enligt min mening rimligtatt anta att utrymmet för regionala insatser på skilda områden inompolisverksamheten kommer atl öka. Jag vill särskilt peka på allrikspolisstyrelsens befogenheter på skilda områden föreslås minska (se avsnitt2.4). senasle ställningstagande till den regionalapolisorganisationen innebär att den anknytning till länen som rått av ålderbestår. Detta har också lagts fast i förslaget lill polislag. En utveckling iannan riktning måste enligt min mening f.n. anses sakna aktualitet. Riksdagensställningstagande grundar sig, såvitt gäller huvuddelen av länen, fortfarandepä förutsättningen att länspolischefen är en tjänsteman i . Jag villemellertid erinra om att dåvarande departementschefen i förra årets budgetproposition(prop. 1982/83: 100 bil. 4 sid. 46), med hänvisning till de förslag sompolisberedningen lagl fram beträffande , och samtJämtlands län, uttalat att det skulle vara en klar fördel om man så snart sommöjligt kunde komma fram till en i hela landet likartad organisation för denregionala polisverksamheten. Med utgångspunkt i kravet på effektivaste ochbilligaste organisation för polisverksam- 1983/84:89 29 heten har polisberedningen fäll i uppdrag alt län för länpröva förulsällningarna för att genomföra en sådan ordning. Beredningen bör i etlinledningsskede behandla sådana län där tjänsten som länspolischef på grund avpensionsavgång eller nära förestående pensionsavgång eller av annan orsak äreller blir vakant. Enligt min mening bör regeringen utan medverkanfortsättningsvis kunna ta slutlig ställning till de förslag som beredningenlämnar i fråga om den regionala polisorganisationen i resp. lån. inrättades som centralförvaltningsmyndighet för polisväsendet . Slyrelsen fick ihuvudsak.samma organisation som de andra statliga centrala verken och denursprungliga organisationen består fortfarande i sina huvuddrag. De störstaförändringar som har skett innebär att vissa byråer har tillkommit och attbyråerna har delats in i avdelningar.