prop · G703166 · 1983-12-31 00:00:00 — I ett avseende syns beredskapenatt hantera en kris inom inte vara tillfredsställande,nämligen i fråga om ledningslokaler och sambandsutrustning. Det arbete som harinletts med att inrätta "krisled-ningsrum" i statsrådsberedningen ochförsvarsdepartementet bör fullföljas. I en krissituation är det nödvändigt attregeringskansliet har tillgång till snabba och säkra förbindelser inom sig, medunderställda myndigheter och med t.ex. statsråd som befinner sig på annan ort.De tekniska förutsättningarna för att lösa dessa frågor finns och kostnadernaär rimliga. Jag föreslår att åtgärder vidtas i detta hänseende. Jaghar funnit att bl. a. departementsreformen ijanuari 1983 och erfarenheternafrån vissa övningar motiverar att krigsorganisa; tion sesöver. Denna fråga ligger dock utanför mitt utredningsuppdrag. Enligt vad jaghar inhämtat har en översyn påbörjats. Det är angeläget att detta arbetefullföljs . ,som behandlas i kapitel 6, inrättades med uppgift att utgöra ett forumför ömsesidig orientering mellan regeringen och che- 1983/84:166 21 fernaför de ledande centrala myndigheterna inom totalförsvaret. Det avsågs utgöraett överläggningsorgan delsavseende frågor rörande totalförsvarets målsättning och avvägning samt frågorav "kontroversiell karaktär", delsi vissa kritiska lägen då regeringen kan ha behov av att få en samlad bild avberedskapsläget inom totalförsvaret och diskutera eventuella beredskapshöjningar. Vissaav de frågor, som avsågs bli behandlade i försvarsrådet, diskuteras ochövervägs numera i andra fora och i andra former. Inte minst har utvecklingenunder inneburit att frågor om totalförsvarets målsättning ochavvägning övervägs inom de parlamentariska försvarsutredningarna och i sambandmed de regelbundet återkommande "totalförsvarsbesluten". Åven avandra skäl har ändamålsenligheten med försvarsrådet i nuvarande formifrågasatts. Totalförsvaretär en betydelsefull del av samhället och skall enligt uttalanden i samband medflera försvarsbeslut ses "som en angelägenhet för hela folket".Kostnaderna för totalförsvaret utgör en inte oväsenfiig del i statsbudgeten.Enligt regeringens och försvarsutskottets uttalanden i samband med det senasteförsvarsbeslutet bör större hänsyn än tas till beredskapsfrågorna iden fredstida samhällsplaneringen. Dessa förhållanden motiverar att alla elleråtminstone de flesta regeringsledamöterna får en samladredovisning av aktuella totalförsvarsfrågor. Det gäller i särskilt hög grad deregeringsledamöter som inte har dessa frågor som primäruppgift och därför intedagligen berörs ay dem. Ikritiska lägen kan behövas gemensamma överläggningar mellan regeringen ochberörda verkschefer. Det torde i sådana lägen vara en betydande styrka omregeringsledamöterna och verkscheferna haft möjlighet att under lugnareförhållanden lära känna varandra och skapa sig en gemensam uppfattning omtotalförsvarets beredskap, styrka och svagheter. Fredstida information ochöverläggningar mellan regering och berörda verkschefer har således ett stortberedskapsvärde. Ettsådant informationsutbyte kan ske i skUda former. Man kan tänka sig att detsker i form av en allmän beredning till vilken verkscheferna kallas. Emellertidhar begreppet "försvarsråd" numera fått en viss hävd. Liknande organrned motsvarande benämning finns i ett antal andra länder. Jag anser därför attbenämningen som sådan alltjämt bör finnas kvar. Någonväsentligt ändrad sammansättning av försvarsrådet föreslås inte. Däremotföreslås att kabinettssekreteraren samt den statssekreterare i statsrådsberedningensom handhar säkerhetsfrågor och statssekreteraren i försvarsdepartementet bördelta i försvarsrådets sammanträden. Vidare föreslås att statssekreteraren iförsvarsdepartementet tjänstgör som sekreterare i rådet. Ikapitel 7 behandlas samordningen av totalförsvaret på central nivå samtuppgifter m.m. för totalförsvarets chefsnämnd. 1983/84:166 22 Påcentral nivå är det ett mycket stort antal myndigheter, affärsverk och icke-statligaorganisationer som handlägger totalförsvarsfrågor. Detta förhållande är ennaturlig konsekvens av den grundtanke som gäller för totalförsvaretsuppbyggnad. I den svåra situation som uppstår då samhället skall ställas omför kris eller krig måste ändringar i ledningsförhållanden, organisation ocharbetssätt undvikas så långt som det är möjligt. Tanken på att ta bortberedskapsuppgifterna från de funktionellt ansvariga myndigheterna och läggadem hos någon särskild beredskapsmyndighet -att inrätta en "civilöverbefälhavare och försvarsstab" - avvisas därför. Det finns i ställetstarka skäl för att i högre grad än försöka fåberedskapsaspekterna beaktade i den fredstida samhällsplaneringen och hos demyndigheter som har ansvar för skilda samhällsfunktioner. Tillämpningenav detta synsätt reser emellertid krav på dels samordning avberedskapsförberedelserna, dels att någon tar på sig uppgiften att erinra berördamyndigheter etc. om betydelsen av beredskapsförberedelserna, dvs. utövarenstimulerande och pådrivande roll. Det är nämligen naturligt att beredskapsfrågornaglöms bort vid handläggning av de primära, fredstida arbetsuppgifterna.Totalförsvarets chefsnämnd har betydelsefulla uppgifter därvidlag och börfinnas kvar. Ikapitlet diskuteras vidare chefsnämndens arbetsuppgifter och arbetsformer.Härvid föreslås att nämnden skall ta på sig en mer aktiv och utåtriktad roll änvad som varit fallit . Nämnden bör dock inte ges befogenhet att utfärdadirekfiv och anvisningar till berörda myndigheter. Den nödvändiga samordningenbör åstadkommas genom överiäggningar och en förtroendefull samverkan. Jag anseräven att nämnden i vissa fall efter beredning kan utfärda rekommendationer tillberörda myndigheter. Självfallet kan nämnden, när så är befogat, också avgeförslag m. m. till regeringen. Någonändring av nämndens sammansättning föreslås inte. Däremot rekommenderar jag attnämnden i större utsträckning än utnyttjar möjligheten att kalla eUerinbjuda representanter för utanförstående myndigheter att delta i nämndensöverläggningar. Det kan också vara lämpligt att framstående företrädare förnäringsliv och arbetsmarknad inbjuds fill nämndens sammanträden när frågor somberör dem diskuteras. Enfråga som har övervägts särskilt gäller sekretariatsfunktionen åt chefsnämnden.Här föreslås att en tjänst som heltidsarbetande kanslichef, administrativt ochlokalmässigt knuten till försvarsdepartementet, inrättas. 1983/84:166 23 Sammanställning av remissyttranden över utredningen omtotalförsvarets samordning Efterremiss har yttranden över betänkandet Totalförsvarets samordning avgetts avrikspolisstyrelsen, överbefälhavaren, , överstyrelsenför ekonomiskt försvar, försvar, civilbefälhavareni Östra civilområdet, , postverket, , statensjärnvägar, transportrådet, statens jordbruksnämnd, ,statens lantmäteriverk, , i länoch . Deförslag som läggs fram av utredningen om totalförsvarets ledning iregeringskansliet godtas i stort sett av remissinstanserna. En del remissinstanserhar dock smärre invändningar mot förslagen och andra har synpunkter. Dessaredovisas i det följande. 1 Samordning av totalförsvaret på regeringsnivå Demyndigheter som yttrat sig över förslagen och synpunkterna om hur ledningen ochsamordningen på regeringsnivå bör bedrivas har nästan helt samma uppfattningsom utredningen. Några synpunkter finns dock. t.ex.instämmer i de allmänna utgångspunkter som redovisas men påpekar attsamordningsproblemen på regional nivå endast berörts i ringa grad. Ettkvarstående problem efter departementsreformen 1983 upplevercivilförsvarsstyrelsen just på regional nivå där länsstyrelsernasförsvarsenheter anses ha bristande resurser. För att komma tillrätta med dettaoch få en riktig avvägning bör dessa enheter finansieras över fjärdehuvudtiteln. Enheterna bör även ses över enligt . Även överstyrelsen förekonomiskt försvar delar utredningens beskrivning och förslag beträffandesamordningsuppgiften. Överstyrelsen betonar betydelsen av samordning och anseratt också kontrollen av beredskapen är en samordningsuppgift. Det föreliger ettbehov av kostnadsredovisning av de civila myndigheternas beredskapsverksamhetoch överstyrelsen anser att det kan vara en fördel med ekonomiska ramar.Liksom utredningen upplever överstyrelsen att det fortfarande finnsgränsdragningsproblem mellan försvarsdepartementet och övriga fackdepartementsom bör utredas. Civilbefälhavaren i Östracivilområdet delar även han synen på betydelse och innehåU beträffandebegreppet samordning men anser inte att perspektiv- och programplaner är dedominerande medlen för samordning. Detta gäller endast den fredstidaresursproduktionen. 1983/84:166 24 ochplanering är på den regionala nivån viktigast. Civilbefälhavaren instämmer iatt angivna sätt att lösa samordningsuppgifter är rätt men påpekar att detankommer på regeringen att samordna beredskapsverksamheten även gentemotcivilbefälhavarna och inte bara mot de centrala myndigheterna. Han anservidare att "operativa" samordningsverksamhet motcivilbefälhavarna inte behandlats tillräckligt. Slutligen trycker han på detnödvändiga i att förstärka civilbefälhavarkanslierna. Socialstyrelsenanser att de viktigaste faktorerna i totalförsvarets samordning är väl belystaoch att förslagen är väl gmndade. Utredningens krav på samordning anses vidarevara riktiga. tycker också att det förefaller rimligt attupprätta en lista på verksamhet och anslag som måste vara föremål för gemensamberedning. Någontotalförsvarsram vill inte ha men anser att den ekonomiskaplaneringen för totalförsvaret måste samordnas. Postverketställer sig bakom uppfattningen och förslagen beträffande samordning. Verkettrycker särskilt på att en väsentlig del av samordningen är att göramyndigheterna och organisationerna medvetna om beredskapsaspekten. Denna måstedessutom beaktas på ett tidigt stadium. Statensjärnvägar anser för sin del att det bör finnas en samordnande enhet inomregeringskansliet som har en uppföljande och pådrivande roll och ditmyndigheter kan vända sig i totalförsvarsfrågor. ,som heU instämmer i de synpunkter och förslag som redovisats, understrykervikten av att inte känslan av ansvar och förståelse minskar inom övrigadepartement efter departementsreformen 1983. () framhåller att utredningen ger en god bild av totalförsvarets lednings-och samordningsproblem på högsta och central nivå. AMS ställer sig i stortbakom de konstateranden och överväganden som görs och de förslag utredningenlagt fram. Styrelsen trycker på att ett fackdepartements ansvar i fred böråvila departementet även i krig, men att en stark samordningsfunktion behövssamtidigt. Ett förverkligande av förslaget beträffande en lista påverksamheten och anslag där totalförsvarsaspekten särskilt skall beaktas ochdär gemensam beredning skall ske tror AMS snabbt kan förbättra nuvarandesituation. Ledningoch samordning av lantmäteriet under beredskap och i krig försvåras enligtlantmäteriverket genom att verksamheten är delad på två departement i fred.Känslan av ansvar och förståelse för totalförsvarsärenden kan efterdepartementsreformen 1983 förutom inom försvarsdepartementet lätt minska inomövriga departement. tror dock att detta kan motverkas genomett ökat engagemang i beredskapskontroller, deltagande i övningar etc.Försvarsdepartementet eller en samordningsenhet vid överstyrelsen förekonomiskt försvar bör samordna verksamheten effektivare t.ex. på sammasätt som civilförsvars- 1983/84:166 25 mianser lantmäteriverket att resurserna för beredskapsplanering är otillräckligaoch att detta ger brister. Någon ekonomisk totalförsvarsram bör inte ifrågakommaförutsatt att försvarsdepartementet i de övergripande avvägningsresonemangenbeaktar konsekvenserna av de årliga tvåprocentiga minskningsmålen. Länsstyrelseni län anser att nuvarande samordning på central nivå är oklar och attde ursprungliga intentionerna i prop. 1962:108 istället bör fullföljas. Dettainnebär bl.a. att en samordningsavdelning ånyo bör inrättas, att denna placerasinom statsrådsberedningen och att dess chef skall vara på statssekreterarnivå.Samordning av fackdepartementens verksamhet i totalförsvarssammanhang bör ske idenna samordningsavdelning. En närmare knytning mellan samordningsavdelningenoch sekretariatet för säkerhetspolitik och långsiktsplanering iförsvarsdepartementet bör också övervägas. Den nuvarande organisationen med enstark knytning till försvarsdepartementet försvårar enligt länsstyrelsenarbetet för regionala och lokala myndigheter/organ. Länsstyrelsendelar utredningens uppfattning att vatje departement själv bör känna ansvar förberedskapsuppgifterna. Ett budgetansvar bör vidare kopplas till ett operativtansvar. Någonting som enligt är försummat isammanhanget är den viktiga räddningstjänsten. ansluter sig i allt väsentligt till utredningens förslag och delarsynpunkterna. konstaterar dock att det tidigare traditionellatänkandet beträffande totalförsvaret inte alltid varit till fördel förfunktionen rundradio. Beredskapsaspekten måste beaktas i samhällsplaneringenäven om detta är svårt. Enligt måste det deklareras i direktivenför planläggning att beredskapsaspekten skall beaktas. Beträffande ekonominanser att en finansiering via anslag är bäst. Nuvarande modellmed avgiftsmedel har dock fungerat tillfredsställande. Utredningensförslag och synpunkter beträffande försvarsrådet har bemötts positivt avremissinstanserna. Flera har uttryckligen framfört att de stöder utredningensförslag. Några synpunkter redovisas dock. Rikspolisstyrelsensäger sig vara medveten om den kritik som riktats mot försvarsrådet, men anseratt det senaste årets sammankomster inneburit en återgång till ursprungligenavsedd ordning. Socialstyrelsenanser att utredningens förslag om att försvarsrådet skall finnas kvar är bra.Styrelsen framför att även förslagen beträffande sammansättning ochsammanträdesfrekvens är bra. Mot bakgrund av övningserfarenheter anser docksocialstyrelsen, tUl skillnad mot utredningen, att någon form av försvarsrådockså bör finnas under beredskap och i krig. 1983/84:166 26 Arbetsmarknadsstyrelsensäger för sin del att försvarsrådet har en viktig funktion och framhåller attdet är viktigt att en så stor del som möjligt av regeringen bör delta i rådetssammanträden. Länsstyrelseni län instämmer i förslagen beträffande försvarsrådet, men anser attchefen för en återinrättad samordningsavdelning bör vara sekreterare i rådet.Länsstyrelsen framför att det är av intresse att få löpande och fylliginformation från försvarsrådets sammanträden. I dagens läge nås intelänsstyrelsen av någon information från dessa möten. har synpunkter på försvarsrådets sammansättning och anser att chefenför bör adjungeras till rådets sammanträden. Förslagoch synpunkter från utredningen beträffande totalförsvarets chefsnämnd stöds avremissinstanserna. En del synpunkter lämnas emellertid. framför att den inte har några förslag tilländringar av verksamheten och endast vill stödja förslaget om inrättande av entjänst som kanslichef. Överbefälhavarenbiträder de i betänkandet framförda förslagen och bifogar yttrande . Forskningsanstalten instämmer för sin del iutredningens bedömning beträffande chefsnämndens roll iförsvarsforskningssammanhang. Civilförsvarsstyrelsenbiträder utredningens förslag beträffande chefsnämnden. Enligt styrelsensmening kan vissa fördelar uppnås om en heltidstjänst som kanslichef vidnämnden inrättas. Av praktiska skäl bör dock försvarsdepartementets representafioni nämnden säkras. Detta uppnås antingen genom att chefen förförsvarsdepartementets enhet för civilt totalförsvar även fortsättningsvis ärsekreterare i nämnden eller att statssekreteraren i försvarsdepartementetingår som ledamot. Åvenöverstyrelsen för ekonomiskt försvar biträder den inriktning av chefsnämndensom utredningen föreslagit och tillstyrker att en tjänst som kanslichef vidnämnden inrättas. Utredningensförslag avseende chefsnämnden anser vara i överensstämmelse medstyrelsens uppfattning. Styrelsen anser dock att chefsnämnden i någon form börfinnas under beredskap och i krig. Denna åsikt grundas på färskaövningserfarenheter. Postverketbiträder förslagen beträffande chefsnämnden. Verket trycker även på attchefsnämnden bör utforma rekommendationer inom övergripande områden som t.ex.skydd mot ABC-stridsmedel etc. och därvid ange en mer konkret beskrivning avambitionsnivån. 1983/84:166 27 Ävenarbetsmarknadsstyrelsen biträder utredningens förslag, särskilt det att tillchefsnämnden inbjuda utanförstående myndigheter, näringsliv ocharbetsmarknadens parter. Enligt lantmäteriverketbör myndighetsvisa redovisningar av beredskapsläget även fortsättningsvis skei chefsnämnden alternativt i försvarsdepartementet i närvaro av bl.a. resp.huvuddepartement. Verkets generaldirektör föreslås ingå i chefsnämnden.Alternativet med en systematiserad inbjudan eller kallelse till en störreutanförstående krets av myndigheter kan dock också tänkas. i Uppsalalän instämmer i förslagen beträffande chefsnämnden men anser att chefen för enåterinrättad samordningsavdelning bör vara sekreterare. tarockså, liksom beträffande försvarsrådet, upp att information från nämndenssammanträden bör lämnas till länsstyrelserna. beredningsorgan TBSLanser inte ha lyckats så bra med sin samordningsuppgift. En ökaduppmärksamhet bör ägnas åt detta. anser vidare, liksom utredningen,att beredningsorganen under chefsnämnden bör redovisa minst en gång tillsin huvudman. framföratt det är viktigt att chefsnämnden även i fortsättningen känner ett ansvar förden prioritering beträffande myndighetsinformation som kan bli nödvändig vidberedskapshöjningar inom totalförsvaret. Denna framgår av den s.k. samfälldaplanen. Det finns enligt anledning att omarbeta denna plan. 1983/84:166 28 Nuvarande organisation m.m. för psykologiskt försvar ochinformationsberedskap har alltmer uppmärksammat detpsykologiska försvarets verksamhet och informationsberedskapsfrågorna. vid en totalförsvarsövning med . Årenden om totalförsvaretbereds inom flera departement, men försvarsministern har ålagts att understatsministern sanhordna totalförsvarsärendena. För allmänna frågor omsamordning mellan totalförsvarets olika grenar finns en särskild enhet inomförsvarsdepartementet, enheten för civilt totalförsvar (CT). I statsrådsberedningenfinns en pressekreterare och i varje departement en eller flerainformationssekreterare. I finns dessutom en press- ochinformationsenhet och i utrikesrepresentationen pressråd och pressattachéer vidett stort antal utlandsmyndigheter. I regeringkansliets krigsorganisationingår en informationsenhet i statsministerns kansli. Regeringen utsåg iseptember en särskild utredare med uppgift att utreda ledning ochsamordning av totalförsvaret inom . 1.1Utrikesdepartementets press- och informationsenhet Press-och informationsenheten är språkrör för regeringens utrikespolitik och svararför förbindelserna med svenska och utländska massmedier. Enheten leder kultur-och pressattachéernas verksamhet. Till enhetens uppgifterhör också frågor angående den allmänna informationsverksamheten i utlandet omSverige. Press- ochinformationsenheten svarar efter beslut av statsmakterna för medel till Svenskainsfitutet och utlandsprogram. försvar (Instr. Beredskapsnämndenför psykologiskt försvar (BN) inrättades som ett resultat av beslutår till följd av prop. Nämnden hör till försvarsdepartementet. Nämnden är centralmyndighet i fred för den psykologiska försvarsberedskapen. Nämnden skall ledaoch samordna planläggningen av landets Prop.1983/84:166 29 psykologiskaförsvar och, i den mån det inte ankommer på andra organ, själv ombesörja attbehövliga förberedelser vidtas. Nämndenbestår av en ordförande, en kanslichef och minst tolv och högst femton andraledamöter. Kanslichefen, som tillsätts av regeringen, är chef för nämnden.Övriga ledamöter förordnas av regeringen på högst . Ledamöternarepresenterar f.n. följande organisationer m.m.; UD, ÖB, ,överstyrelsen för ekonomiskt försvar, universiteten, radio, LO,centralförbundet och försvar. , , ,, pressen, och moderatasamlingspartiet. Nämndenhar ett kansli, i vilket förutom kanslichefen åtta personer är anställda. eller krigsfara organiseras statens upplysningscentral (UC), som närmastunder regeringen leder det psykologiska försvaret. 1fred ligger tyngdpunkten i BN:s verksamhet på planläggning, utbildning ochforskning. I sin programplan för budgetåren 1983/84 - 1987/88 föreslår nämndenatt planläggningsarbetet bl.a. skall omfatta successiv revidering ochanpassning av UC: s organisation, samordning av planläggningen för detpsykologiska försvaret på central och olika regionala nivåer samt medverkan vidrevidering av kommunernas planläggning av informationsverksamheten i kris ochkrig. Utbildningenskall omfatta samövning med och information till det psykologiska försvaretspersonal om totalförsvaret. Underprogramplaneperioden avser BN att ge sin forskningsverksamhet en meraoperationell inriktning än . Forskningen berör områdena masskommunikation,opinion, psykologiskt försvar och psykologisk krigföring. 2.2Statens upplysningscentral (Instr. Statensupplysningscentral (UC) träder i verksamhet först då beredskapslarm ges ellerom regeringen annars bestämmer det. Upplysningscentralen leder då närmastunder regeringen det psykologiska försvaret. UChar till huvudsaklig uppgift att bevara och stärka befolkningens försvarsviljaoch motståndsanda genom att leda, samordna och bedriva upplysningsverksamhetinom landet och att positivt påverka utländsk opinion. Det åligger vidare UCatt genom samarbete med massmedierna verka för att allmänheten får sanna ochfullständiga upplysningar om totalförsvaret och andra förhållanden i ettkrisläge. UCskall bistå myndigheter, organisationer och massmedier med upplysningar, rådoch anvisningar i frågor som rör UC: s verksamhetsområde. Ifråga om upplysningsverksamhet till utlandet skall UC samarbeta med UD. 1983/84:166 30 De i UC: s organisation upptagna informations- respektivepressråden har till uppgift att vara rådgivande organ respektive att främjaförbindelserna med pressen. 2.3 (Instr. () bildades år 1962påförslag av en statlig utredning (SOU 1961: 18) och genom beslut avstatsmakterna (prop. 1962:62, rskr 1962:171). Nämnden inrättades direkt underregeringen för att främja upplysningen om totalförsvaret och för att samordnaupplysningsverksamheten för totalförsvarets myndigheter. TUN har endast fredstidauppgifter. I krig övertas dess verksamhet av det psykologiska försvaret. TUN har nio ledamöter med personliga suppleanter somförordnas av regeringen. Ordförande och vice ordförande utses av regeringen.Ledamöter och suppleanter representerar riksdagspartier, folkrörelser, massmedieroch myndigheter. Nämnden har en heltidsanställd sekreterare. TUN skall opartiskt informera om vår säkerhetspolitik ochvårt totalförsvar såsom de utformas av statsmakterna. Genom kontakter medolika myndigheter, bl.a. invandrarverket, , ,försöker nämnden aktivera informationen om säkerhetspolitik, totalförsvar ochpliktlagar. Nämnden svarar för annonsen "Om kriget kommer" i landetstelefonkataloger. , som inrättades , verkar i fred föröverläggningar och ömsesidig information mellan regeringen och de centralamyndigheterna i frågor av betydelse för samordningen på totalförsvaretsområde. Ordförandei försvarsrådet är statsministern eller vid förfall för denne, chefen förförsvarsdepartementet. Övriga ledamöter av regeringen ingår enligtstatsministerns bestämmande. I försvarsrådet ingår dessutom överbefälhavaren,cheferna för försvarsstaben, , ,, , statens jordbruksnämnd, överstyrelsen förekonomiskt försvar, och transport-rådet. I övrigt deltarordföranden i , försvar samt encivilbefälhavare. Sekreterare i försvarsrådet är chefen för enheten förcivilt totalförsvar i försvarsdepartementet.