prop · G70360 · 1983-12-31 00:00:00 — Med hänvisning lill kommitténs utläggning å sid195 synes principen dock icke helt fastlagd. Kommentarertill enskilda paragrafer i kommitténs lagförslag Åtskilligaremissinslanser har lämnat synpunkter på eller i anslutning till enskildaparagrafer i kommitténs lagförslag. 1 det följande lämnas en redovisning avsynpunkterna i paragrafordning. OKG ansluter sig tillkommitténs uppfattning om syftet med den tilltänkta lagstiftningen.Tyngdpunkten i lagregleringen bör sålunda läggas vid säkerhetsfrågor iverksamhetens alla led och anpassningen därav till internationella åtaganden.Sagda faktum torde dock med fördel kunna understrykas tydligare och framhävasdirekt i själva lagtexten. Första paragrafen föreslås därför få följandelydelse: "Denna lag gäller säkerhet vid kärnteknisk verksamhel". Tekniskahögskolan i anser att utredningens förslag är pragmatiska ochdiskussionen begränsad till värt land. Man bör vid lagstiftningen genomtänkaatt framtiden skulle tänkas bjuda pä förvaringsplatser av typ obebodda öar ivärldshaven som besudlas med kärnvapentester. Våra regelverk bör dä ejförhindra alternativ placering där. Enligt SKBF:s mening gerutformningen av 2 § ej på elt helt adekvat sätt uttryck för den grundläggandeprincipen om ansvarsfördelningen mellan det allmänna, som förbehålls detövergripande ansvaret, och tillständsha-varna, som har det direkta ansvaret. SKBFanser det önskvärt aU denna princip kan utläsas direkt ur lagtexten. Hovrättenför anser att lagtexten borde kunna förenklas. En möjlighet kundevara att avfatta lagbestämmelsen enligt följande; Vid kärnteknisk verksamhetskall vidtas de säkerhetsåtgärder som krävs för att Prop.1983/84:60 165 förebygga radiologisk olycka och förhindra olovligbefattning med kärnämne eller kärnavfall. Med hänsyn till att del fysiska skyddet är en synnerligenviktig del av de säkerhetsåtgärder som enligl 3 § i lagförslaget skall vidtasborde detta förhållande enligt mening komma lill direktuttryck i lagförslaget genom alt till 3 § foga en tredje punkt med förslagsvisföljande lydelse: "3. skydda anläggningar och transporter mot yttrepåverkan". FOA anser att begreppet "radiologisk olycka" börersättas med "strålningsolycka" och hänvisar fill TNC 55 (1975) s.101 och 103. SSI anför:1 lagförslaget 3 § används termen "radiologisk olycka" vilkendefinieras i specialmoliveringen till lagen (sid 213) som "händelse ellerförhållande som medför strälningsrisker utöver vad som accepteras vidnormaldrift". En följd av en sådan definition av termen "radiologisk olycka"är atl tveksamhet uppstår huruvida arbetarskyddsfrägor om oförutsedda ochpotentiella yrkesexponeringar, vilka i andra sammanhang än i den här aktuellalagen kan benämnas radiologisk olycka, också skall omfattas av lagen omkärnteknisk verksamhet. SSI har uppfattat lagförslaget sä att delta inte äravsikten. Yrkesmässigt strälningsarbele vid kämtekniska anläggningar sker och fömtsesockså ske med föreskrifter och tillsyn enligt strålskyddslagen och lagteknisktäven enligt arbetsmiljölagen. Genom att definiera begreppel radiologisk olyckai denna lag som "händelse eller förhällande som medför strälningsriskerutöver vad som accepteras vid normaldrift och vilka skulle kunna komma attberöra allmänheten" elimineras eventuella tvetydigheter och risken förmissförstånd. Eftersom begreppet "radiologisk olycka" ärprincipiellt viktigt i den föreslagna lagen om kärnteknisk verksamhel föreslår SSIatl 5 § kompletteras med ovanstående definition. Enligt SSLs uppfallningkommer den föreslagna definitionen av termen "radiologisk olycka" altockså klargöra att yrkesmässigt strålningsarbete vid kärnteknisk verksamhet ochverksamheter inom medicin, konventionell industri och forskning lagtekniskt ärlikställda. SKIuttalar: I denna paragraf nämns endast alt säkerhetsåtgärder skall vidtagas föratl förebygga olyckor. I säkerhetsåtgärder skall enligt SKLs mening också ingåinförande av haveribekämpande och konsekvenslindrande system, vilka har tillsyfte att "förhindra stora utsläpp av radioakfiva ämnen". Den senaretermen bör föredras framför uttrycket "radiologisk olycka" som harett alltför stort betydelseområde. Hovrätten för anser atl del inle klartframgår av betänkandet varför kommittén har valt alt stanna för olikadefinitioner av begreppet "kämteknisk verksamhet" i punkterna 3 och4. FOA föreslär att ett Ullägg görs i moment 4c enligtföljande: "... eller framställning av kärnämne eller som eljest ärväsentliga vid konstruktion 1983/84:60 166 ellertillverkning av kärnladdningar, om regeringen föreskriver det". Skäletför detta tillägg är atl även annan utmstning eller annal material (s. k. "dual-use")kan vara väl sä känsliga frän spridningssynpunkt som de som särskill konstmeratseller iordningsställts för bearbetning, användning eller framställning avkärnämne. - Vidare föreslär FOA all i moment 5 görs tillägget: ", omregeringen föreskriver det". FOA anser det inte vara motiverat alt ha enundantagslös formulering. Den förordning som bygger på 4 c skulle nämligenkunna omfatta ett stort antal produkter även om 4 c inte ändras enligt FOA:sförslag. Tillståndsprövning för verksamhet som avses i moment 5 erfordras inteför alla produkter, i synnerhet inte för sådana av "dual-use"-karaktär. Också55/ föreslår alt punkten 5 kompletteras med "om regeringen föreskriverdet". Denföreslagna lagens konslmklion kan, anser generaltullstyrelsen, leda Ulluppfattningen atl den som har tillstånd till kärnteknisk verksamhet aUtid hartillstånd till införsel av kärnämne eller kärnavfall samt utförsel av kämämneeller annal som avses i 4§ 4. Detta torde emellertid ej vara avsikten medlagförslaget utan tillstånd kommer även framledes att krävas vid varjeinförsel- eller utförseltillfälle. föreslår allföreskrifterna om krav på tillstånd för införsel och utförsel av kämämnen m.m.bryts ul ur 4 § till en särskild paragraf. Detta är väsentligt bl. a. för atttvekan ej skall råda om vamsmugglingslagens tillämplighet. Tveksamhet kan ävenuppstå huruvida vid olovlig utförsel samma gärning kan innebära överträdelsesåväl av 22 § första stycket som av varusmugglingslagen. 55/anför:I specialmotiveringen till 4§ (sid. 215) sägs "Bestämmelsen har envidsträckt innebörd och omfattar inte bara upplåtelse eller överlåtelse avnyssnämnda rättigheter, utan även vaije sådan licensgivning som innebär etttillhandahällande av sådant tekniskt underlag e. dyl. som utgör en fömtsättningför mottagaren att starta egen tillverkning av de avsedda produkterna". Ensådan vidsträcktare tolkning ger mot bakgrund av vad kommittén sagt omteknologiöverföring på sid. 119, även möjlighel att förbjuda personer att taanställning ulomlands vilket lätt skulle kunna tolkas som ett oacceptabeltingrepp i den personliga integriteten. Det måsle klart sägas ut att della inteär lagens innebörd. Med nuvarande lydelse synes det vidare möjligt, l.ex. för eltrent konslmktionsföretag som inte har någon egen tillverkning, att utomlandsmarknadsföra och sälja konstmktioner som är avsedda för kärnteknisk verksamhelutan att detta omfattas av 4§ i punkten 5. Också SKI pekar på att lagen bordeomfatta även den som konstmerar (men inte nödvändigtvis tillverkar) i punkten 4c angiven utmstning eller material i . ABASEA-ATOM anför all bolaget ibland överiåter små kvantiteter uran tilluniversitet och högskolor och att det därför är viktigt alt, som kommitténföreslagit, det nuvarande förhällandet med generella tillstånd för begränsadekvantiteter kärnämne skall vara oförändrat. 1983/84:60 167 EnergiteknikAB anser alt undantag bör göras för mindre mängder och låga av reaktorproduceraderadioakfiva ämnen som används för medicinskt bruk eller för andravetenskapliga och tekniska ändamål. FOAuttalar: Definitionen av kärnteknisk anläggning pkt 1 och 2 omfattar enligtkommittén anläggningar som utnyttjar såväl fissions- som fusionsprocesser.Detta är bra men framgår inte självklart av formuleringarna. I pkt 1 bör "kärnreaktor"ersättas med "kärnkraftsreaktor". En forskningsreaktor är också en kärnreaktor.- Kommittén anger i sina överväganden att pkt 3 inte omfattar acceleratorer.Frän icke-spridningssynpunkt är delta undanlag tveksamt. Vissa acceleratorermed särskilda prestanda skulle kunna användas för framställning avkärnladdningsmaterial och bör alltså inbegripas i kärnteknisk verksamhet. -Under kärnämne pkt 4 bör "omvandling" ersättas med"bearbetning". - Pkt 3 i definitionen av kärnavfall kan utgåeftersom den redan täckts i pkt 2 (... blivit radioaktivt förorenat ...).Eventuellt kan pkt 2 förtydligas i detta avseende. 55/ anför: En komplikationav att införa det radioaktiva avfallet som ämne i lagen om kärnteknisk verksamhet,som kommittén inte synes tillfullo ha beaktat, rör användningen av radionukliderutanför denna verksamhet. Den helt dominerande delen av de radioaktiva ämnensom används inom sjukvård, forskning och industri kommer atl omfattas avdefinitionen av kärnavfall (5 § punkten 2). I specialmoliveringen till 5 § sägsatt "Utanför begreppet kärnavfall i denna lag faller således radioakfivaämnen - oavsett ursprung - som används eller gjorts färdiga för alt användasför industriellt, kommersiellt, jordbrukstekniskt, medicinskt ellervetenskapligt ändamål. I fråga om sådana ämnen gäller endasl bestämmelserna istrålskyddslagen''. Detta gäller dock endast själva användandet eller då detradioaktiva ämnet "gjorts färdigt för att användas". Oklarheter kanuppstå om tillämpningen av kärnenenergilagen respektive strålskydds-lagen. Vissoklarhet kan också råda om hur de föroreningar av andra radionuklider som kanmedfölja och som därför inte skall användas skall formellt regleras. Det kanuppstå icke önskvärda skillnader mellan de regler som avses gälla för hanteringav radioakliva ämnen som har sitt urspmng i eller i anslutning till en kärnreaktoroch sådana som är producerade med hjälp av acceleratorer (vilka inte omfattasav begreppet "kämteknisk verksamhel"). - SSI delar kommitténsuppfattning att den nya lagen, liksom atomenergilagen i princip bör omfattaäven fusionsreaktorer. Arbeiet på fusionsreaktorn befinner sig emellertidfortfarande på forskningsstadiet. De säkerhels- och strålskyddsproblem som kanuppkomma på fusionsområdet är ännu långt ifrån kända och nya överväganden på lagsliftningsomrädetkommer säkert atl krävas (om fusionsenergin blir industriellttillgänglig). Lagens målsättning på delta område 1983/84:60 168 bördärför anges endast i mycket allmänna termer, vilket även har påpekats avkommittén. SSI anser därför att det inte finns anledning att låta den nya lagenomfatta deuterium, som är en stabil nuklid, och tritium, som regleras enligtstrålskyddslagen, eftersom detta komplicerar användningen av dessa ämnen. SKIanser alt det från icke-spridningssynpunkt kan vara motiverat atl ävenutvinning av fusionsenergi i princip täcks in av den nya lagen. Lagtext ochtillämpningsföreskrifter bör dock utformas så att inspektionen inle åläggstillsynsansvar, l.ex. vad gäller fusionsforskning. Några tekniskt färdigaanläggningar för fredlig energiutvinning genom fusion torde inle kunna byggasän på många är. Deuterium och tritium samt deras föreningar bör heller inteomfattas ovillkorligt av lagen. Konsekvensen av kommitténs förslag blir enligt SKLsmening att regeringen får utfärda generellt fillstånd enligt lagen inte baraför medicinskt bmk av trifium utan även för innehav och hantering av vanligtvatten som innehåller deulerium. - SKI anser vidare att definitionen av vad sombör avses med kämavfall inte är helt klar vad det gäller utrustning i och delarav kärnteknisk anläggning som behöver bytas ut, om inte begreppet materialockså innefattar dessa objekt. I sä fall torde punkten 3 avseende radioaklivadelar från avveckling av anläggning vara onödig. Socialstyrelsenanför: vill framföra att förslaget fillny lag om kärnteknisk verksamhel enligt nuvarande definitioner kommer attberöra radioaktiva ämnen som omfattas av bestämmelserna i lagen (1981:289) omradioaktiva läkemedel över vilken har tillsynen. Om nuvarandedefinition av begreppet kärnämne skall bibehållas på ett sådant sätt alt även Irifieradeprodukter skall innefattas däri, bör av lagen klart framgå att radioaktivaläkemedel ej omfattas av den. Vidare vill läkemedelsavdelningframföra att deuterium och tritium även har en omfattande medicinsk och vetenskapliganvändning, samt att det av lag om kärnteknisk verksamhet klart bör framgå atttill medicinskt eller vetenskapligt ändamål använt kärnämne som deulerium ellertritium och kämavfall i samband härmed faller utanför lagen. FOA,som anser atl del för vissa produkter m. m. kan vara fillfyllest alt anmälansker av planerad eller pågående utförsel, föreslår att paragrafen omformulerasi enlighet härmed. En sådan selektiv anmälningsskyldighet bör enligt FOA kunnatillgodose icke-spridningskrav utan att leda fill en betungandekontrollapparat. Hovrättenför pekar på att i 7§ anges bl.a. atl för laddningsfillståndkrävs alt påvisad metod för omhändertagande av använt Prop.1983/84:60 169 bränsle kan godtas med hänsyn till säkerhet ochstrålskydd. 1 12 § fastställs att det åligger den som bedriver kärntekniskverksamhet att vidta de åtgärder som krävs för alt upprätthålla en betryggandesäkerhet. Hovrätten har inte kunnat finna något molivstöd för att det skulleröra sig om säkerhetskrav av tvä olika grader. Statens vatlenfallsverkifrågasätter om kraven på åtgärder beträffande avfall bör uppställas även i 7§,eftersom bestämmelserna i 12 § är sä vittgående. Ur sakligsynvinkel synes, uttalar SKBF, det vara missvisande att betecknaladdningstillstånd som "särskill" tillstånd enär all kärntekniskverksamhet är underkastad tillståndsprövning. Avsikten torde vara att markeraatt ett lämnat tillstånd att uppföra, inneha och driva en kärnreaktor ickeinnefattar rätt att första gången tillföra denna kärnämne. Bestämmelsen böranser SKBF omformuleras i enlighet därmed. FOA pekar pä att begreppet "renframställtplutonium" inte har definierats och är oklart och föreslär alt detersätts med "... eller av plutonium som inte ingår i använtkärnbränsle". Tekniska högskolan 1 anser att angivna gränser,, synes liberala och pragmatiska men att en användning av en så relativtofarlig substans som Pu-237, som faller under bestämmelserna och ej är vapenmaterial,inte bör försvåras. Om dess användning regleras genom strålskydds-lagen bordedet vara tillfyllest. SKI anför:Denna paragraf har av kommittén ansetts påkallad av icke-spridningshänsyn.Kommittén anser det därvid viktigt alt tillstånd för förvärv eller innehav av iparagrafen angivna ämnen ska krävas för varje enskilt fall. Det ärinspektionens mening att de bilaterala åtaganden gjort med avseende påhöganrikat uran och renframställt plutonium väl omfattas av det allmänna kravetpå tillstånd till kärnteknisk verksamhet enligt §6. Inspektionen anser detdärför tillräckligt att i det allmänna tillståndet för sådan verksamhet ange devillkor som ska gälla avseende förvärv och innehav av angivna ämnen. SKBF anser att stadgandet med hänsyn till tekniska ochekonomiska förhållanden lämpligen bör förtydligas sä att det framgår, atl devillkor som uppställs i samband med tillstånd inle görs mer betungande för tillståndshavarenän vad som är nödvändigt för uppnående av det syfte som villkoret avser atltillgodose. Beträffande 12 § vill hovrätten för om inte uttrycket "svara för" är något för allmänt medtanke på all den som har Prop.1983/84:60 170 tillstånd till kärnteknisk verksamhet enligt motiven ärskyldig att ombesörja och bekosta viss närmare beskriven verksamhet. anser att moment 3 i 12§ borde haformuleringen ",,, den anläggning i vilken verksamhet ej längre skabedrivas, avvecklas ,,," Det ärenligt statens valtenfallsverks mening väsentligt att kontrollen avtillståndsinnehavarna utformas på ett sätt som utesluter risken för godtycke.Resultatet av att villkoren befunnits inte vara uppfyllda kan nämligen enligt15 S bli att tillståndet återkallas. Ett återkallelsebeslul kan ge oacceptablaeffekter på landets kraftförsörjning och kostnaderna härför. Underiagel för ettsådant beslut måste därför vara tillförlitligt. Även ur rättssäkerhetssynpunktär detta angeläget för tillståndshavaren, som inte har rätt till ersättning förproduktionsbortfall. 55/ föreslär att paragrafen avslutas med "... isäkerhetsarbetet vid anläggningen liksom i strälskyddsarbetet reglerat enligtstrålskyddslagen". 55/ föreslår att paragrafen avslutas med "... är förenligtmed gällande säkerhets- och strålskyddsföreskrifter". Ansvarsbestämmelser m. m. , anför:Utredningens lagförslag innehåller mildare straffbestämmelser med avseende päkärnteknisk verksamhet än annan omgivningsfarlig verksamhet. Skillnaden harinte motiverats. Enligt fakultetsnämndens uppfattning saknas skäl att bedömaöverträdelser av en atomlagstiftning mildare än brott mot annanmiljölagstiftning. Värt att notera i sammanhanget är också att miljöbrottenligt 13 kap. 8 a§ föreligger om någon på ett för allmänhetensärskilt farligt sätt orsakar strålning utanför en anläggning. Den rimligaste laglekniskalösningen är att straffbestämmelserna i lagen om kärnteknisk verksamhet utformasmed miljöskyddslagens straffbestämmelser som förebild och med samma straffskalasom i miljöskyddslagen. anför: 22 § andra stycket förslaget filllag om kärnteknisk verksamhet innehåller en hänvisning till att det ivarusmugglingslagen finns föreskrifter om påföljd för olovlig utförsel.Konsekvensen kräver att motsvarande hänvisning även görs beträffande olovliginförsel. föreslår att 22§ andra stycket ges följandelydelse: "Om 1983/84:60 171 påföljd för olovlig införsel av kärnämne eller kärnavfalleller utförsel av kärnämne eller annal som avses i 4 § 4 eller försök därtill,finns föreskrifter i lagen (1960:418) om straff för varusmuggling". Uppsalauniversitet, juridiska fakultetsnämnden, uttalar: Till tillsyn hör också att selill att överträdelser beivras. På förekommen anledning infördes imiljöskyddslagen en skyldighet för tillsynsmyndighet att anmäla -överträdelserför åtal och miljöskyddsavgift (i förekommande fall). Liknande skärpningaravseende tillsynsmyndighets skyldigheter att åtgärda överträdelser har tidigareskett inom byggnadsomrädet genom lagen om påföljder och ingripanden vidolovligt byggande. Utredningen har emellertid föreslagit att nuvarandebestämmelser i atomenergilagen ska föras över till den nya lagen, innebärandeatt åtal för överträdelse får väckas bara om tillsynsmyndighet anmäler den föråtal. Inga skäl har av utredningen förts fram för denna begränsning avseendeåtal. anser atl det inte finns vare sig sakliga ellerlagtekniska skäl för en sådan bestämmelse, särskilt emedan en grövreöverträdelse också innebär miljöbrolt i mening och därmed fallerunder allmänt åtal utan begränsning till att speciell myndighet måste anmälabrottet. Det förefaller i stället rimligare att miljöskyddslagens metod attålägga tillsynsmyndighet att anmäla brott också används i lagen om kärntekniskverksamhet. En sådan lagstiftningsåtgärd skulle sannolikt även bidra till attstärka allmänhetens förtroende för pågående kärnteknisk verksamhet. Prop.1983/84:60 172 Översikt över gällande lagstiftning och tillämpningen avbestämmelserna om säkerhet och beredskapsplanering Avsnitten 4.2 och 4.3 i betänkandet (SoU 1983:9) 4.2.1 Bestämmelser för innehav m.m. av kärntekniskanläggning och I 1 § första och andra styckena lagen (1956:306, ändradsenast 1978:281) om rätt att utvinna atomenergi m.m. (atomenergilagen)uppställs krav pä tillstånd av regeringen eller myndighet som regeringenbestämmer för att förvärva, inneha, överiåla, bearbeta eller eljest tabefattning med uran, plutonium eller annat ämne, som används som bränsle ianläggning för utvinning av kärnenergi (kärnreaktor), eller förening varisådant ämne ingår. Tillståndskravet gäller också i fråga om torium och annatämne, som kan omvandlas till kärnbränsle samt förening vari sådant ämne ingåroch kärnbränsle som använts i en kärnreaktor. Vidare uppställs i atomenergilagen krav på tillstånd föratt uppföra, inneha eller driva en kärnreaktor eller anläggning för bearbetningav ämnen eller föreningar som avses i I §. Tillsländskrav gäller även i frågaom anläggning för bearbetning, lagring eller förvaring av använt kärnbränsleeller radioaktivt avfall som uppkommer vid användning av kärnbränsle eller vidbearbetning av använt kärnbränsle (2 §). 1 atomenergilagen uppställs också krav på tillstånd att urriket föra ämnen eller förening av ämnen som avses i I §, med halt avsådant ämne, vad som framställts av sådant ämne eller vara i vilken sådant ämneingår. De närmare bestämmelserna härom redovisas i avsnitt 4.2.2. Tillstånd enligt 1-3 §§ atomenergilagen får begränsas tillatt avse (4 § första stycket). I förordningen (1976: 12) om tillsynsmyndighet enligtatomenergilagen (1956:306), m.m. har regeringen överiätit ät statens kärnkraftinspekfionatt pröva vissa tillståndsfrågor. Tillstånd att uppföra, inneha eller driva en kärnreaktormåste dock alltid meddelas av regeringen. Vidare har regeringen i kungörelsen(1970: 749) med vissa tillstånd enligt atomenergilagen (1956: 306) regleratfall då enskilda och institutioner utan särskilt tillstånd får ta befattningmed uran, plutonium eller torium eller förening vari något av dessa ämneningår. 1 fråga om kärnreaktor, för vilken tillstånd enligt 2 §atomenergilagen meddelats före , uppställs i lagen (1977;140) om särskilt Prop.1983/84:60 173 tillstånd att tillföra kärnreaktor kärnbränsle, m. (villkorslagen) krav pä särskilt tillstånd av regeringen när det gäller altförsta gängen tillföra en reaktor kärnbränsle sä att självunderhållande kärnklyvningsreaktionkan ske. Sådant tillstånd får enligt 2 § andra stycket villkorslagen meddelasendast om reaktorinnehavaren har företett avtal som på ell betryggande sätttillgodoser behovel av upparbetning av använt kärnbränsle och dessutom harvisat hur och var en helt säker slutlig förvaring av det vid upparbetningerhållna högaktiva avfallet kan ske. Avses upparbetning ej ske, krävs förladdningstillstånd att reaklorinnehavaren har visat hur och var en helt säkerslutlig förvaring av kärnbränslet kan ske utan föregående upparbetning. Enligt 2§strålskyddslagen (1958:10, ändrad senast 1982:922) krävs tillstånd av myndighetsom regeringen bestämmer för att bedriva radiologiskt arbete. Därmed avses bl.a. arbete med radioaktivt ämne, arbete vari brukas röntgenutrustning ellerannan teknisk anordning, som är avsedd att sända ut joniserande strålning, samtarbele vid anläggning för utvinning av kärnenergi (1 § första stycket). Tillständspliktengäller för innehav av röntgenutrustning eller annan teknisk anordning somutsänder joniserande strålning. Radioaktivt ämne får inte heller ulan tillståndenligt slrålskyddslagen importeras, förvärvas, innehas eller överlåtas. Tillstånd enligt slrålskyddslagen behövs dock inte för vadsom omfattas av tillstånd enligt aiomenergilagen, om inte annat föreskrivs idet tillståndet (2 § femte stycket). Vid sidan av nu angivna lagar förekommer ytterligare tillsländskravsom rör kärnverksamhet. Sålunda fordras för rätt att undersöka och bearbetafyndigheter av bl. a. uranhaltigt eller toriumhaltigt särskilttillstånd - s.k. undersökningskoncession eller bearbetningskoncession - enligtlagen (1974:890) om vissa mineralfyndigheter (minerallagen). Koncessionsfråganprövas av regeringen eller myndighet som regeringen beslämmer. För tillkomsten och lokaliseringen av en kärnkraftsanläggningeller anläggning för upparbetning av kärnbränsle krävs vidare regeringens prövningoch tillstånd enligt 136a § byggnadslagen (1947:385). Sådant tillstånd fårmeddelas endast om kommunen tillstyrkt del. Prövning av en anläggningstillåtlighet sker vidare enligl miljöskyddslagen (1969; 387). Ofta krävs ävenen tillåtlighetsprövning enligt vattenlagen (1918:523). Prövningen enligtmiljöskyddslagen och vattenlagen görs av , vilkas avgöranden i vissa fall skall underställasregeringen, eller - såvitt avser prövning enligt miljöskyddslagen - kan förastill regeringen genom besvär.