prop · G703190 · 1983-12-31 00:00:00 — om vissa ersättningar till sjukvårdshuvudmännen, m. m.; Regeringen förelägger vad som har tagits upp ibifogade utdrag av regeringsprotokoll för de åtgärder och det ändamål somframgår av föredragandens hemställan. I propositionen föreslås att det allmänna statsbidragettill den psykiatriska vården samt de nuvarande ersättningarna frånsjukförsäkringen för läkarvård m.m. inom öppen vård omvandlas till en samladersättning per invånare till de offentliga sjukvårdshuvudmännen. I anslutning härtiUföreslås nya regler för anslutningen av privatpraktiserande läkare och sjukgymnastertill den allmänna sjukförsäkringens ersättningssystem fr. o. m. den 1 januari1985. Förslagen bygger på överenskommelser med sjukvårdshuvudmännen. Utgångspunkten för förslagen är det samlade ansvar för hälso-och sjukvården som den nya hälso- och sjukvårdslagen lägger på landstingen somsjukvårdshuvudmän. Det nya ersättningssystemet domineras av en allmänsjukvårdsersättning som är avsedd främst för primärvård och annan öppen vård.Den skaU grundas på ett enhetligt belopp per invånare. För åren 1985 och 1986gäller dock särskilda övergångsregler som innebär att totalbeloppet 8 242 milj.kr. fördelas i särskild ordning. För att underlätta utvecklingen av hemsjukvården, öppnavårdformer inom psykiatrin samt förebyggande åtgärder inom hälso- ochsjukvårdsområdet skall särskilda ersättningsbelopp utgå för dessa ändamål.Vidare skall Uksom f. n. en särskild ersättning utgå för tillhandahållande avhjälpmedel för handikappade samt för sjuktransporter. För sjukhusvård skall liksomnu utgå en ersättning per vårddag. De sammanlagda ersättningarna till sjukvårdshuvudmännenenligt de nya reglerna beräknas till 11 259 milj. kr. för vardera åren 1985 och1986. Härtill kommer ett särskilt statsbidrag med 148 milj. kr. till denpsykiatriska vården. 1 1983/84. 1983/84:190 2 Denya anslutningsreglerna för privatpraktiserande läkare och sjukgymnasterinnebär att nya privatpraktiker skall föras upp på försäkringskassornas förteckningendast efter tillstyrkan av resp. sjukvårdshuvudman. För heltidsverksammaprivatpraktiker i stödområdena A-C, dvs praktiskt taget hela samtdelar av inland, skall dock försöksvis gällafri anslutningsrätt till försäkringen. Utgångspunkten är att denheltidsverksamma privatpraktikerkåren skall behållas på volymmässigt sammanivå som f. n., men att en jämnare regional fördelning skall eftersträvas. De privatpraktiker som f. n.är anslutna till försäkringssystemet och har haft en verksamhet av vissomfattning skall få stå kvar när de nya anslutningsreglerna träder i kraft.Privatpraktiker som är heltidsanställda hos offentlig sjukvårdshuvudman(fritidspraktiker) skall dock inte kunna tillhöra försäkringensersättningssystem efter utgången av . Ersättningsfrågorna för dessaskall i stället lösas genom överenskommelse med sj ukvårdshuvudmannen/arbetsgivaren. Ipropositionen lämnas också förslag om slopande av arbetsgivares uppgiftsskyldighetangående arbetsanställning. Prop, 1983/84:190 3 Lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring Härigenomföreskrivs att 2 kap. 1-6, 8 och 10 §§ samt 3 kap. 4 § lagen (1962:381) omallmän försäkring' skall ha nedan angivna lydelse. Försäkradäger i enlighet med vad nedan sägs rätt till ersättning för utgifter förläkarvård, tandvård och sjukhusvård ävensom i samband därmed företagna resor,så ock till ersättning, varom föreskrift meddelats enligt 6 §. Vid fastställande av grunder för ersättning enUgt 2, 3 och6 §§ kan regeringen dels bestämma högsta arvode och patientavgift som fåruttagas av vårdgivare som är ansluten till försäkringen, dels meddela närmareföreskrifter för verksamhetens bedrivande hos sådan vårdgivare och omskyldighet för vårdgivaren att lämna uppgifter om verksamheten. Omskyldighet för landstingskommun och kommun som inte tillhör landstingskommunatt erbjuda hälso-och sjukvård föreskrivs i hälso- och sjukvårdslagen(1982:763). För denna vård och för den sjukvård som meddelas av annanvårdgivare samt för tandvård, liksom för resor i samband med vården, utgesersättning enligt vad nedan sägs. I grunderna för ersättning enligt 2, 3, 5 och 6 §§ kanregeringen dels bestämma den högsta patientavgift och, såvitt avser 3 och 5 §§,det högsta arvode som får tas ut av en vårdgivare som är ansluten till försäkringen,dels meddela närmare föreskrifter för verksamhetens bedrivande hos vårdgivarenoch om skyldighet för denne att lämna uppgifter om verksamheten. Ersättning för utgifter för läkarvård utgår vid sjukdom,som enligt läkares utsago kräver sådan vård, ävensom vid förlossning om vården ombesörjesav staten, landstingskommun eller kommun, som ej tillhör landstingskommun,eller lämnas av läkare, som är uppförd på en av allmän försäkringskassaupprättad förteckning. Ersättning utgår enligt grunder som regeringenfastställer. / fråga om vård som lämnas av läkare som uppförts på den nämndaförteckningen fastställas grunderna för högst i sänder efter förslag avriksförsäkringsverket. För öppen hälso- och sjukvård som ombesörjs av staten,landstingskommun eller kommun, som inte tiUhör landstingskommun, liksomförtillhandahållande av hjälpmedel åt handikappade, utges ersättning enligt grundersom regeringen fastställer. Lagen omtryckt 1982:120. Ersättning för utgifter för tandvård utgår om vårdenmeddelas vid folktandvårdspoUklinik, odontologisk fakultet ellertandsjukvårds-central eUer eljest genom det allmännas försorg eller lämnas avtandläkare, som är uppförd på en av allmän försäkringskassa upprättadförteckning. Ersättning utgår enligt grunder som regeringen efter förslag avriksförsäkringsverket fastställer för högst i sänder. Vad som sägs i första stycket gäller ej utgifter förtandvård åt försäkrad, som icke fyller minst tjugu år under det år vården inledes.Om avgiftsfri tandvård åt sådan försäkrad stadgas i folktandvårdslagen(1973:457). Regeringen meddelar bestämmelser om ersättning till den somombesörjer sådan vård. Förutgifter för oralkirurgisk behandUng eller annan åtgärd, som finns angiven iförteckning som fastställes av regeringen, utgår ersättning enligt de grunderför ersättning för läkarvårds utgifter som fastställas enligt 2 §, underförutsättning att vården meddelas vid odontologisk fakultet eller tandsjukvårdscentraleller, efter hänvisning av läkare eller tandläkare, vid sådan poliklinik förspecialisttandvård som angives i förteckning som fastställes av . I Ersättning för tandvård utges om vården meddelas vidfolktandvårdspoliklinik, odontologisk fakultet eller tandsjukvårdscentraleller eljest genom det allmännas försorg eller lämnas av tandläkare, som äruppförd på en av den allmänna upprättad förteckning.Ersättning utgår enligt grunder som regeringen efter förslag avriksförsäkringsverket fastställer för högst i sänder. Vad som sägs i första stycket gäller inte ersättning förtandvård åt försäkrad, som inte fyller under det år vårdeninleds. Om avgiftsfri tandvård åt sådan försäkrad stadgas i folktandvårdslagen(1973:457). Regeringen meddelar bestämmelser om ersättning till den somombesörjer sådan vård. Ersättning för oralkirurgisk behandling eller annanåtgärd, som finns angiven i förteckning som fastställs av regeringen, utgesenligt 2§. Med sjukhusvård avses vård på sjukhus som lämnas där intagen försäkrad. Regeringen meddelar föreskrifter om vad som skall räknas som sjukhus enligt denna lag. Ersättning för utgifter för sjukhusvård, som på grund avsjukdom eller förlossning varit erforderUg, utgår enligt grunder som fastställsav regeringen. Ersättning för sjukhusvård, som på grund av sjukdom ellerförlossning varit erforderlig, utges enUgt grunder som fastställs av regeringen. För utgifter för konvalescentvård utges ersättning enligtgrunder som regeringen fastställer. Har försäkrad åtnjutit läkarvård, tandvård ellersjukhusvård som avses i 2-4 §§, M/gdr ersättning enligt grunder som regeringenfastställer för utgifter i anledning av resor till och från läkaren, tandläkareneller vårdinrättningen. Ersättning för sjuktransporter utgår enligt vadregeringen föreskriver. För läkarvård eller annan sjukvårdande behandling medanledning av sjukdom som lämnas av läkare eller sjukgymnast, som är uppförd påen av den allmänna upprättad förteckning, utges ersättningenligt grunder som regeringen fastställer för högst i sänder efterförslag av Regeringenfår meddela föreskrifter om i vilken omfattning privatpraktiserande läkareoch sjukgymnaster skall vara uppförda på de allmänna försäkringskassornas förteckningar. Har en försäkrad med anledning av sjukdom erhållit läkarvård eller annan sjukvårdande behandUng, som avses i 2 eller 5 §, eller sjukhusvård eller konvalescentvård enligt 4 §, utges ersättning för resekostnader i samband med vården enligt grunder som regeringen fastställer. Detsamma gäller resekostnader i samband med tandvård som avses i 31 Ersättning för utgifter för annan behandling med anledningav sjukdom än som sägs i 2-4 §§ (s j u k -vårdande behandling) utgår ornbehandlingen ombesörjes av staten, landstingskommun eller kommun som ejtillhör landstingskommun, eller lämnas av sjukgymnast eller läkare, som äruppförd på en av allmän försäkringskassa upprättad förteckning. Ersättningutgår enligt grunder som regeringen fastställer. / fråga om behandling somlämnas av sjukgymnast eller läkare som har uppförts på den nämnda förteckningenfastställas grunderna för ersättning för högst i sänder efter förslag avriksförsäkringsverket. Ersättning för sjuktransporter utges enligt grunder som regeringen fastställer. För utgifter för konvalescentvård utgår ersättning enligtgrunder som regeringen fastställer. I fråga om ersättning för försåk-rads utgifter för resor isamband med sjukvårdande behandling eller konvalescentvård eller för resor isamband med vård som vid sjukdom har meddelats av distriktssköterska ellerdistriktsbarnmorska äger 5 § första stycket motsvarande tillämpning. För hjälpmedel åt handikappade 2 Senaste lydelse 1983:871. utgår ersättning enligt vad regeringen föreskriver. Bidragskall,enligt de grunder som regeringen fastställer, utgå dels till förebyggandehälsovård och primärvård, inräknat långtidssjukvård, dels till öppenpsykiatrisk vård. Bidragen utgår för vård som anordnas av landstingskommuneller kommun som inte tillhör landstingskommun. Försäkrad, som icke är bosatt i riket, äger rätt tillsjukvårdsersättning endast om vårdbehovet uppkommit under vistelse härstädes. Äger försäkrad som avses i första stycket rätt tillersättning för vården jämlikt annan författning eller utländsk lagstiftningeller på grund av överenskommelse med främmande makt, skall sådan ersättningavdragas från motsvarande ersättning enligt denna lag. Har enförsäkrad som inte är bosatt i erhållit sådan vård som avses i 3-5 §§,utges sjukvårdsersättning endast om vårdbehovet har uppkommit under vistelse /riket. Har enförsäkrad som avses i första stycket rätt till ersättning för vården enligtannan författning eller utländsk lagstiftning eller på grund av överenskommelsemed främmande makt, skall ersättningen dras av från motsvarande ersättningenligt denna lag. 10 §3 Frågor om sjukvårdsersättning prövasi andra fall än som avses i andra stycket av den allmänna försäkringskassa, hosvilken den försäkrade är inskriven eller skulle ha varit inskriven, om hanuppfyllt åldersvillkoret i 1 kap. 4 §. Denna försäkringskassa får dock uppdraåt en annan försäkringskassa att pröva sådana frågor. Frågor omsjukvårdsersättning enligt 2 och 3 §§ samt 6 § första stycket prövas av denförsäkringskassa inom vars verksamhetsområde vården erhållits. Detsamma gällersjukvårdsersättning i övrigt åt en försäkrad, som inte är och inte heller underden förutsättning som sagts i första stycket skulle ha varit inskriven hosallmän försäkringskassa. Frågor omsjukvårdsersättning enligt 2, 3 och 5 §§ prövas av den försäkringskassa inomvars verksamhetsområde vårdgivaren bedriver sin verksamhet. Detsamma gällersjukvårdsersättning i övrigt / de fall där den försäkrade inte är och inteheller under den förutsättning som sagts i första stycket skulle ha varitinskriven hos allmän försäkringskassa. 3 kap. 4§'» Hel sjukpenning utgör för dag nittio procentav den fastställda sjukpenninggrundande inkomsten, delad medtrehundrasextiofem. Sjukpenningen avrundas till närmaste hela krontal. Förförsäkrad som avses i 1 § andra i Senaste lydelse 1983:1064. " stycket utgör hel sjukpenning för dag. För då denförsäkrade får sjukhusvård skall sjukpenningen minskas med , dock medhögst en tredjedel av sjukpenningens belopp. Därvid skall det belopp varmedminskning sker avrundas till närmast lägre hela krontal. Sjukpenningen vidsjukhusvård skall dock alltid utgå med lägst . För då denförsäkrade får sjukhusvård skall sjukpenningen minskas med , dock med högsten tredjedel av sjukpenningens belopp. Därvid skall det belopp varmedminskning sker avrundas till närmast lägre hela krontal. Sjukpenningen vidsjukhusvård skall dock alltid utgå med lägst . Dennalag träder i kraft . 1983/84:190 8 Lag om ändring i lagen (1974:525) om ersättning för viss fö- delsekontrollerande verksamhet m. m. Härigenom föreskrivs att 1-3 §§ lagen (1974:525) omersättning för viss födelsekontrollerande verksamhet m. m. skall ha nedanangivna lydelse. Staten, landstingskommun och kommun erhåller ersättning från sjukförsäkringen enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring för rådgivning som lämnas i födelsekontrollerande syfte eller om abort eller sterilisering. Ersättning för sådan rådgivning som avses i första stycket utges även till organisationer som med tillstånd bedriver rådgivningen samt till läkare som är uppförd på en av den allmänna upprättad förteckning. Staten, landstingskommun eller kommun får enligt vad nedansägs ersättning för kostnader för rådgivning i födelsekontrollerande syfte sommeddelas den som omfattas av sjukförsäkring enligt lagen (1962:381) om allmänförsäkring. Motsvarande ersättning utgår även till organisation, som medsocialstyrelsens tillstånd bedriver sådan rådgivning. Ersättning till privatpraktiserande läkare för rådgivningi födelsekontrollerande syfte utgår enligt grunder som regeringen fastställer. Ersättningenligt denna lag utgår även för rådgivning angående abort eller sterilisering. Ersättningutgår för varje rådgivningstillfälle med belopp som regeringen fastställer.Ersättningen omfattar även kostnaderna för preventivmedel som i samband medrådgivningen utlämnas till den försäkrade. Ersättningenutges enligt grunder som regeringen fastställer. Ersättningen omfattar ävenkostnaderna för preventivmedel som utlämnas i samband med rådgivningen. Ersättningenligt denna lag utges endast om rådgivning och i anslutning därtill utlämnadepreventivmedel tillhandahålls kostnadsfritt. Ersättning enligt denna lag utgår endast om rådgivning ochi anslut- _} Senaste lydelse 1977369. 2 Senaste lydelse 1977:369. 3 Senaste lydelse 1975:226. ningdärtill utlämnade preventivmedel tillhandahålles den försäkrade kostnadsfritt. För utgifter för resor somföretages i samband med rådgivning enligt denna lag utgår ersättning till denförsäkrade enligt grunder som regeringen fastställer. Ersättningför resekostnader i samband med rådgivning enligt denna lag utges till den somär försäkrad enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring med tillämpning avgrunder som regeringen fastställer. Dennalag träder i kraft . 1983/84:190 10 Lag om upphävande avlagen (1954:269) om skyldighet för arbetsgivare att lämnauppgift rörande arbetsanställning Härigenomföreskrivs att lagen (1954:269) om skyldighet för arbetsgivare att lämnauppgift rörande arbetsanställning skall upphöra att gälla vid utgången av juni1984. 1983/84:190 11 Närvarande:Statsrådet , ordförande, och statsråden , , , ,, , , , , , R. , ,Thunborg. såvitt avser frågor under punkterna 1-3 och statsrådetAndersson såvitt avser frågor under punkterna 4-7. Propositionom vissa ersättningar till sjukvårdshuvudmännen, m. m. Deersättningar som f. n. utgår från sjukförsäkringen till sjukvårdshuvudmännenär till stor del knutna till prestationer i form av antal besök och behandlingari öppen vård samt antal vårddagar inom den slutna vården. En redogörelse förgällande regler för sjukförsäkringens ersättningar till sjukvårdshuvudmännen m.m. samt för statsbidraget till den psykiatriska vården bör fogas tillprotokollet i detta ärende som bilaga 1. överenskommelse som träffades mellan staten och sjukvårdshuvudmännenom vissa ersättningar från sjukförsäkringen , och som redovisadesi prop. 1982/83:174, angavs att arbetet skulle fortsätta med att utredamöjligheter och konsekvenser av att i ökad omfattning föra samman och schabloniseraersättningarna från sjukförsäkringen till sjukvårdshuvudmännen.Utredningsarbetet skulle också klarlägga hur en mera schabloniserad ersättningtill sjukvårdshuvudmännen skulle samordnas med försäkringens ersättningar tillprivatpraktiserande vårdgivare. I detta sammanhang skulle även prövas möjUgheternaatt till ersättningssystemet från sjukförsäkringen helt eller delvis knytadriftbidraget för den psykiatriska vården. Arbetet skuUe bedrivas i den tillsocialdepartementet knutna hälso- och sjukvårdsberedningen. Enligtöverenskommelsen skulle det också klarläggas på vilket sätt staten ochsjukvårdshuvudmännen kunde få underlag för en mera kontinuerlig utvärdering avverksamheten och Prop.1983/84:190 12 Enarbetsgrupp under hälso- och sjukvårdsberedningen har i enlighet med överenskommelsenutrett förutsättningarna för att införa nya regler för de ekonomiskaersättningarna till sjukvårdshuvudmännen. Detta har skett med utgångspunkt i deålägganden som hälso- och sjukvårdslagen ger sjukvårdshuvudmännen atttillhandahålla en god hälso- och sjukvård för hela befolkningen. Syftet harvarit att tillskapa regler som underlättar statsmakternas ochsjukvårdshuvudmännens gemensamma strävan att säkerställa en vård och omsorg somsvarar mot befolkningens behov och som även främjar ett effektivt utnyttjandeav vårdresurserna. Medutgångspunkt i detta arbete har en överenskommelse nu träffats mellanrepresentanter för staten och sjukvårdshuvudmännen om ändrade regler för vissastatsbidrag och ersättningar från sjukförsäkringen till sjukvårdshuvudmännenfr. o. m. och om ersättningsbelopp m. m. för åren 1985 och 1986.Överenskommelsen innebär att det nuvarande allmänna statsbidraget till denpsykiatriska vården och de olika försäkringsersättningar som utgår föråtgärder inom den öppna sjukvården omvandlas till en schablonberäknad allmänsjukvårdsersättning. Denna ersättning, som främst är avsedd för primärvård ochövrig öppen vård, grundas på en fördelning per invånare inom sjukvårdsområdet.Från detta ersättningsbelopp avräknas sjukförsäkringens utgifter för läkarvårdoch annan sjukvårdande behandling hos privatpraktiserande läkare ochsjukgymnaster. Nya regler föreslås för anslutning av privatpraktiserande läkareoch sjukgymnaster till sjukförsäkringens ersättningssystem. Det nyaregelsystemet innebär ingen ändring av privatpraktiserande vårdgivares rätt attutöva yrket. Föratt underlätta utvecklingen av hemsjukvården, öppnare vårdformer inom psykiatrinsamt förebyggande åtgärder inom hälso- och sjukvårdsområdet utgår särskildaersättningsbelopp för dessa ändamål. Vidare utgår liksom f. n. särskildersättning för tillhandahållande av hjälpmedel för handikappade samt försjuktransporter. För sjukhusvård utgår Uksom nu ersättning per vårddag. Jagvill för egen del uttala min anslutning till överenskommelsen och det nyaersättningssystemet samt de samverkansåtgärder och den inriktning på enomstrukturering av sjukvården som det nya ersättningssystemet tar sikte på. Denya ersättningsreglerna förutsätter vissa lagändringar, bl. a. i lagen omallmän försäkring, som skall beslutas av . Det bör i övrigt ankomma påregeringen att närmare utforma ersättningsreglerna. bör beredastillfälle att ta del av överenskommelsen i sin helhet genom att den fogas tillprotokollet i detta ärende som bilaga 2. Jagförordar att de i överenskommelsen angivna åtgärderna genomförs på det sätt somredogörs för i det följande. Regeringen kommer senare att få ta del av förslagtill de ytterligare författningsbestämmelser som behövs för genomförandet sedanriksdagen har behandlat propositionen. Idet följande kommer först att lämnas en redovisning av de mål för hälso- Prop.1983/84:190 13 ochsjukvårdspolitiken och för planering och samverkan mellan offentlig sjukvårdshuvudmanoch privatpraktiserande vårdgivare som utgör bakgrund och motiv för de nyaersättningsreglerna. Därefter redovisas närmare de regler för ersättningar tillsjukvårdshuvudmännen och anslutningsregler för privatpraktiserande läkare ochsjukgymnaster som bör gäUa fr. o. m. samt förslag till de lagändringarsom erfordras. Idet följande lämnas också förslag om slopande av arbetsgivares uppgiftsskyldighetangående arbetsanställning. 2Hälso- och sjukvårdspolitikens inriktning 2.1 En god hälsa och en vård på likavillkor Enligthälso- och sjukvårdslagen (HSL), som trädde i kraft , är detövergripande målet för all hälso- och sjukvård en god hälsa och en vård på likavillkor för hela befolkningen (prop. 1981/82:97, SoU 1982:51, rskr 381). Dettaövergripande mål fastställdes i stor enighet av . Attvården skall tillhandahållas på lika villkor avser såväl vårdens tillgänglighetsom kvalité. Geografiska, sociala, språkliga, religiösa och kulturellaförhållanden får inte hindra den enskilde att erhålla vård. Behovet av vårdskall - inom ramen för tillgängUga ekonomiska resurser- ensamt vara avgörandeför vårdens omfattning och karaktär. Målbestämmelsernai HSL gäller inte enbart för landstingen utan även övriga vårdgivare skallverka för det uppställda målet. Ävenstaten måste naturligtvis verka för det uppställda målet. a. aktuaUserardetta en anpassning av bestämmelserna om ersättning från den allmännaförsäkringen till huvudmännen. Denna fråga behandlades också av hälso- ochsjukvårdsutredningen i sitt betänkande (SOU 1978:79). Deförslag som här framläggs innebär ett fullföljande av HSL:s mål genom attstatens ersättningar till sjukvården anpassas till det uppställda målet.Förslagen i propositionen fullföljer härigenom också politiska strävanden somfunnits att öka vårdens tillgänglighet. Viktiga ledi detta arbete har bl. a. varit den ökade läkarutbildningen, läkarfördelningsprogrammenoch den s. k. sjukronorsre-formen som beslutades (prop. Sjukronorsreformeninnebar att sjukvårdshuvudmannen erhöll en viss ersättning - då . perbesök - direkt från sjukförsäkringen medan den försäkrade betalade en enhetligpatientavgift på . Ett syfte med denna reform var bl. a. att underlättautbyggnaden av den vård som drivs i samhällets regi, och då främst den öppnavården. Försäkringsskyddet förstärktes främst för de patienter som behövde dyroch omfattande läkarvård. Försäkringen ändrades så att patienten inte längrebehövde lägga ut egna pengar för att i efterhand få ut återbäring. Prop.1983/84:190 14 direkt till vårdgivaren. Detta medförde att grupper isamhället med låga inkomster lättare kunde erhålla sjukvård. Samtidigtinnebär detta ersättningssystem - som i huvudsak fortfarande gäller - attersättningen till landstingen som sjukvårdshuvudmän' är prestationsrelateraddvs. utgår per läkarbesök respektive vårddag. Fördelningen av resurser kommermed ett sådant ersättningssystem huvudsakUgen att styras av det existerandevårdutbudet. Erfarenhetsmässigt är vårdutnyttjande i högre grad relaterat tilltillgängUga resurser än vårdbehov. Det nuvarande prestationsrelateradeersättningssystemet innebär därför -utifrån ett behovsperspektiv - enförstärkning snarare än minskning av en regional obalans. Lika-villkorsprincipen förutsätter vidare att dennuvarande bristen på läkare, främst i glesbygder, hävs. Situationen präglas av lätthet att rekrytera läkaretill den offentliga vården i storstadsområden medan vakanserna och omsättningen på läkare är hög specieUt i glesbygderna. Den snedfördelning som därigenom uppstår förstärks ytterligare av att privatläkarna till största delen etablerat sig ide största städerna. . _.