prop · G703100 · 1983-12-31 00:00:00 — EKN konstaterar attgarantiverksamheten under större delen av 1970-ta-lel expanderade mycket snabbtmed en koncentration på u-och östländer. Den negativa utvecklingen avvärldsekonomin har fört med sig en betungande skuldtjänst, dvs. räntor ochavbetalningar på utländska lån, och allvarliga betalningsbalansproblem för ettstort antal länder. Detta innebär att förlustriskerna i EKN:s åtaganden ökatoch skaderegleringarna har också ökat snabbt. Tillväxten av EKN:s engagemanghar dock stagnerat under senare är. utfärdade förbindelser minskadenågot, främst beroende på en minskning av normalgarantigivningen. Utvecklingen av EKN:s engagemang redovisas iseparat tabell. Under det gångnabudgetåret har EKN betalat ut skadeersättningar pä ca. 800 milj. kr. Trotsdetta var skadeutvecklingen mer positiv än vad som förutsägs avEKN . blev såväl premieintäkterna som återvinningarnaklart större än beräknat. 1983/84:100 Bilaga 5 137 före bokslutsdispositioner, som innebär ett underskottom 338 milj. kr., blev ca 300 milj. kr. bättre än vad som var väntat för budgetåret. Det balanseradeunderskottet var 485 milj. kr. Mot detta kan ställas uteståendefordringar pä totalt 2 200 milj. kr., vilka ej tas upp till något värde i balansräkningen. EKN har under det gångna budgetåret ökat utnyttjandet avden rörliga krediten hos för att täcka skaderegleringen under 1981ärs skuldregleringsavtal med . Räntekostnader för sådana dragningar,vilka har gjorts i frånvaro av skuldkonsolideringsavtal, har uppgått till . Dessa kostnader kommer av redovisningstekniska skäl att belasta anslaget för /84. EKN:sbedömning av potentiella skadefall, återvinningar m.m. i flera för EKN viktiga länder samt den generellautvecklingen pekar, trots vissa ljuspunkter i världsekonomin,fortfarande mot ökade problem. Härav följeratt prognosen för EKN:s resultat kan väntas bli fortsatt negativ. Det balanserade underskottet väntas vid utgången /85 uppgå till ca 1500 milj. kr. och stiga relativt långsamt därefter. EKN anser sig varkenbeträffande affärsresultat eller generell riskvillighet skilja sigväsentligt frän flertalet offentliga kreditförsäkringsinstitut i andra länder, ävenom långtgående jämförelser inom detta område är svåra att göra. De i 1982/budgetproposition redovisadepremiehöjningarna har kompletterats med andra åtgärder för att förstärkaintäktssidan. Det gäller framförallt återvinningar. EKN anser att det är avstor vikt i återvinnings-arbetet att man kan påräkna ett aktivt och kraftfulltstöd frän regeringen och dess företrädare, samt frän departementet ochambassader. Dessa åtgärder har kompletterats med åtgärder som syftar till riskspridning ochriskdelning med garantitagare bl.a. genom s.k. globalavtal, dvs. avtal genom vilkaexportörer förbinder sig att ansöka om garanti för i princip hela sin export. EKN överväger ocksåytteriigare återförsäkrings-arrangemang.Dessa resultatförbättrande åtgärder fär dock mer betydande effekt främstpä . EKN konstaterar attde marknader där sunda och försäkringsbara exportaffärer kan göras blivit betydligt färre under desenaste åren. Det gångna budgetåret hardessutom präglats av en påtaglig skärpning av en rad länders redan tidigare besvärande betalningsproblem. Skuldtillväxtenfortgår trots de mycket långtgåendeekonomisk-politiska åtgärder som mångaländer har vidtagit. föreligger en viss osäkerhet om möjligheterna att fortsättningsvis över huvud tagetfå fram de krediter som behövs. En alltför stor återhållsamhet vid kredit- ochgarantigivning kan dock skapadjupare problem än en mindre återhållsamhet. Grundläggande för EKN:s verksamhet är balansgångenmellan att ge ett rimligt stöd till exporten, i huvudsak jämföriigt med det som utländska exportörer erhåller,och uppgiften att begränsa statens förlustrisk. 1983/84:100 Bilaga 5 138 het med internationellt accepterade riktlinjer,skall en långsiktig balans mellan kostnader och intäkter eftersträvas. Grundprinciperna för EKN:s verksamhet har ståttoförändrade. Riktlinjerna för risktagandet har emellertid utvecklatssuccessivt. Störst principiell betydelse har den utvidgning av EKN:s tidigareerhållna möjlighet att ta hänsyn till svenska samhällsekonomiska intressen, somkom till stånd genom införandet av det s.k. s-motivet (prop. 1978/79:201, NU51, rskr 444). 1982/83: 100 bil. 5 diskuteras bl.a. konsekvenserna avde senaste årens utveckling av engagemang och förlustrisker samt möjliga vågarför EKN att hantera det "volymproblem" som uppstår genom stora nyaaffärer på länder där det totala engagemanget inte går ned med hänsyn tilllänga leverans- och kredittider. I propositionen föresläs att s/u-syste-metanvänds ifråga om stora riskbelopp på länder där riskbilden vid garantinsutställande ter sig förhållandevis gynnsam i det då överskådliga perspektivet.Riksdagen hade inget att erinra mot bedömningen i propositionen (NU 1982/83:50, rskr 375). EKN:s restriktivahållning gentemot länder med djupgående betalningsproblem möter förståelsefrån de flesta garantitagare. Det problem som präglar mycket av EKN:sverksamhet rör garantigivning till länder där betalningsproblemen bedöms varaav mer tillfällig art. EKN:s traditionella inställning till sådana tillfälligabetalningskriser har varit avvaktande och mer omfattande kreditgivning hartillätits endast efter det att en förhandlingslösning har nätts och börjatfungera praktiskt. Eftersom vissa av svensk industris mest betydande marknaderåterfinns bland krisländerna, har denna policy kommit att diskuteras under detgångna budgetåret. I en skrivelse till regeringen frän fyra störreexportföretag framkom önskemål om att EKN borde göra speciella ansträngningaratt upprätthälla garantigivning på särskilt betydelsefulla länder, även omdetta innebär att andra riskmässigt likvärdiga länder inte kan behandlas påmotsvarande sätt. Enligt EKN börnormalgarantisystemet även i fortsättningen vara avsett för affärer därförlustriskerna är rimliga i förhällande till premieuttagen och den tid somgarantin skall täcka. När det gällers/u-systemet har regeringen och tidigare uttalat att storrestriktivitet bör tillämpas för affärer som redan vid garantitillfälletframstår som högriskaffärer. Tyngdpunkten för utnyttjande av s/u-ramenförskjuts därför mot garantier för stora projekt på länder med relativt godriskbild och där långa krediter förekommer. Viktiga kriterier för denna typ avgarantigivning är långsiktigt marknadsintresse och introduktion av nyaprodukter. Stora skadefall kan begränsas endast genom riskspridning på mångaländer och uppställande av rätt snäva volymbegränsningar per land. För attbehålla en rimlig riskspridning bör åtagandena på enskilda länder inteöverstiga mer än 10 ä av det totala engagemanget. 1983/84:100 Bilaga 5 139 I EKN:s yttrandemed anledning av den nämnda skrivelsen från exportföretagen till regeringen identifieradesvissa situationer där en fortsatt kreditgivning på ett land med betalningsproblem kananses ligga inom riktlinjerna för garantiverksamheten. EKN säger i skrivelsen att i detfall betalningsproblemuppstår i en för svensk industri betydande exportmarknad men problemen kan bedömas vara av ihuvudsak övergående natur och samtidigterforderliga interna och externa åtgärder vidtas för lösande av dessa problem,talar såväl intresset av att försvara värdet av existerande fordringar som det långsiktiga svenskaexportintresset för en viss fortsattgarantigivning. 1 flera fall kan dock sådan garantigivning ske endast genom att riskdelningen med garantitagarna görsmer långtgående än i normala affärer. Behov av rörlig kredit och ramar för verksamheten EKN:s riktlinjergrundas pä att EKN inte bör dimensionera sin verksamhet med hänsyntill världskriser m. m. utan främst för täckning av skuldkonsolideringar av mertraditionell uppläggning. Mycket talar för att antalet skuldkonsolideringar kommer attöka. Om fyra eller fem av dessa skulle avse marknader där EKN har storaengagemang skulle behovet av rörlig kredit för att täcka skadefall fram till den 30juni 1985 uppgå till 2700 milj.kr. För att möta de anspråk på skadeutbetalningar som kan uppstå under /85 föreslår EKN därför enhöjning av den rörliga krediten med 500 milj. kr. till 2 700 milj. kr. EKN anser att den avriksdagen angivna totalramen pä 70000 milj. kr. ej behöver höjas för budgetåret1984/85. Däremot kan regeringens redan föreliggande möjlighet att överförahögst 5000 milj. kr. frän normalgarantiramen till s/u-ramen behöva utnyttjas. Detta belopp börökas med 5000 milj. kr. till totalt 10000 milj. kr. för att möta behov som kanuppstå under den relativt långa tid som det är fråga om. Efter remiss haryttranden över EKN:s skrivelse avgivits av fullmäktige i Riksbank ochav fullmäktige i . Riksbanksfullmäktige säger sig vara väl medvetna om attSverige måste anpassa sig till i internationell praxis gällande kredit- ochgarantivillkor eftersomsvenska exportörer annars skulle slås ut frän på viktiga och attraktiva marknader. Fullmäktigeanser dock att det finns en risk attstöd ät exporten kan medföra en snedvridning av de svenska exportansträngningarna. För kan det vararationellt att avstå frän att stödjakonkurrens pä områden som ställer särskilt stora krav på subventioner och där de långsiktiga riskerna årmycket osäkra. . Riksbanksfullmäktigeanser att export med länga krediter inte bidrar till att lösa Sverigesakuta betalningsbalansproblem. Prop.1983/84:100 Bilaga 5 140 Riksbanksfullmäktige harinte något att invända mot den av EKN presenterade principen förgarantigivning pä länder med betalningsproblem av i huvudsak övergående naturvilka utgör betydande exportmarknader för svensk industri. Fullmäktigeförutsätter att principen tillämpas restriktivt och att konsekvenserna av attEKN i relativt sett ökad omfattning ägnar sig åt s/u-garantigivning måstebeaktas i premiesåttning och risktäckningsgrad. Riksbanksfullmäktigeunderstryker sin tidigare rekommendation att, som ett led i en strävan attreducera ökningstakten i upptrappningen av den internationella kredit- ochgarantigivningen på icke marknadsmässiga villkor, inom internationellafora bör verka för att internationella regler på området bättre uppfylls. Beträffande den begärdahöjningen av EKN:s rörliga kredit i konstaterar fullmäktigeatt EKN självfallet måste uppfylla sina förpliktelser gentemot garantitagarna.Eftersom EKN numera saknar egna medel, måste staten tillskjuta erforderligtbelopp. Riksbanksfullmäktigeanser att den av EKN föreslagna nya ramen för s/u-garantier synes vara hög ochfinner det tvivelaktigt om den är lämplig eller realistisk mot bakgrund av denrestriktiva attityd som präglar de av EKN angivna riktlinjerna. Fullmäktigeanser dock att det är vanskligt att argumentera för en viss gräns.Riksbanksfullmäktige anser att det bör prövas om inte den nuvarande avriksdagen högsta gränsen, 22000 milj. kr., tills vidare kan bibehållas.Alternativt boren mindre uppjustering företas än den som EKN har föreslagit.Fullmäktige anser att man i varje fall bör avvakta med ett beslut om ochrisktäckningsgrad till dess en utvidgning av s/u-ramen vidtas. Riksgäldsfullmäktigepekar pä att EKN utnyttjat ca 945 milj. kr. av den totala ramen pä 2200 milj. kr. för den rörliga krediten hos . Eftersomfullmäktige delar EKN:s bedömning att antalet skuldkonsolideringar kommer attöka och även anser att EKN:s utnyttjande av krediten påkort sikt bestäms av för nämnden opåverkbara faktorer, godtar fullmäktige denav EKN föreslagna höjningen av krediten till 2700 milj. kr. Riksgäldsfullmäktigeanser att EKN i sin skrivelse inte belyst behovet av att överföra ytteriigare5000 milj. kr. till s/u-garantigivning. Om EKN kan redovisa goda skäl för sittförslag, är fullmäktige emellertid beredda att i positiv anda pröva denföreslagna ökningen. EKN:s garantigivning ärav stor betydelse för den svenska exporten, framför allt för större projekt ochsystemleveranser, vilka utgör en stor del vär export. En EKN-garanti är i regelen avgörande förutsättning för att sådan export skall komma till stånd. Motdenna bakgrund har regeringen i Prop.1983/84:100 Bilaga 5 141 skilda uttalanden framhållit vikten av att EKN ävenfortsättningsvis får möjligheter att ge garantier i betydande omfattningavseende länder utanförkretsen av industrialiserade länder. EKN har redogjort för verksamhetens utveckling motbakgrund av det internationella ekonomiska läget. Ett stort antal länder står inför mereller mindreakuta betalningsproblem. Även om åtgärder vidtas för att förbättra både den interna ochden externa situationen kommer dessa länder att vara i behov av ytterligarekrediter framöver. har de utbredda betalningsproblemen medfört ettstort antal skuldkonsolideringar. Den belastning som dessa konsolideringarmedfört och kommer att medföra, har lett tillstor försiktighet hos den industrialiseradevärldens långivare. I detta lägefinns det en allvarlig risk för att en alltför stor återhållsamhet med krediter och garantier fördjuparbetalningsproblemen. I detta sammanhang bör noteras att Sverigeeftersträvar sådana procedurer för hantering av mer komplicerade skuldkriser som kan skapa underlag för bättre samordningav olika typer av bidrag till lösning av kriserna. Jag tänker främst påregeringarnas insatser i form av kreditgarantier och bistånd, de internationellaaffärsbankernas bidrag och det stöd som kommer från IMF och . Enneddragning av garantigivningen hos garantiinstituten i olika länder kan ocksåleda till en minskning av deninternationella handeln. Jag anser att i samverkan med andra länderbör ta sin del av ansvaret för attundvika negativa återverkningar pä den internationella handeln. Normalgarantisystemet bör drivas på ett affärsmässigtsätt. Som EKN framhållit i sin skrivelse, bör dessa garantier användas för affärer därförlustriskernaär rimliga i förhållande till premieuttagen och den tid som garantin skall gälla. Som EKN framhåller bör stor restriktivitet tillämpas is/u-systemet för sädana affärer som redan vid garantitillfället framstår somhögriskaffärer. Utnyttjandet av s/u-ramen bör istället förskjutas tillstora projekt med en relativt godriskbild. Viktiga kriterier för garantigivningen bör vara långsiktigt marknadsintresse och introduktion av nyaprodukter. De sammanlagda åtagandena pä enskilda länder bör dock inte överstiga10 ä av totalengagemanget. Om speciella skäl föreligger bör dockregeringen även i fortsättningen hamöjlighet att besluta om att högsta engagemang för ett visst land fär överstiga av EKN fastställda gränser.Vissa för svensk industri betydande exportmarknader har drabbats avbetalningsproblem. I en skrivelse till regeringen riktade ett antalsvenska exportföretag uppmärksamheten pä betydelsen av att EKN fortsätter attge garantier för export till dessa marknader. I regeringsbeslut den 22 juni1983 meddelades EKN att de avriksdagen godkända principerna för garantigivningen och de i EKNs yttrande överskrivelsen från exportföretagen framförda synpunkterna rörande tillämpningen av dessa skall utgöraunderlag för nämndens fortsatta verksamhet. Prop.1983/84:100 Bilaga 5 142 EKN:s verksamhetinnebär en svår avvägning mellan uppgiften att ge ett rimligt stöd tillexporten, j huvudsak jämförligt med det som utländska exportörer erhålleroch uppgiften att begränsa statens förlustrisk. har dennegativa utvecklingen av den internationella ekonomin ökatförlustriskerna. Det är därför viktigt att EKN stråvar efter att vidtaresultatförbättrande åtgärder. Betydande premiehöjningar har redan genomförts förriskfyllda affärer. Riskdelningen med garantitagarna bör även i vissa fall görasmer långtgående än i normala affärer. EKN har inom detta område gjortfortsatta ansträngningar till riskdelning genom globalavtal. Jag anser att EKN bör sträva efter att slutadenna typ av avtal med flera företag för att därigenom ökariskspridningen. Mot bakgrund av denförsämrade riskbilden pä många för de svenska exportföretagen viktiga marknader ochvikten av att begränsa statens förlustrisker,har jag uppdragit ät chefen för att redovisa åtgärder som vidtagits i syfte att nä en ökad riskdelningmed exportörerna och göra enbedömning av vilka ytterligare åtgärder som skulle kunna vidtas för att genom riskdelning möjliggöra en fortsattomfattande garantigivning vid export till dessa marknader. 1 den mån förslagframkommer vilka kan föranleda ändringar av riktlinjerna förs/u-garantigivningen, kommer jag undervåren 1984 att återkomma till i denna fråga. Under budgetårethar det avtal, som ingicks med ett privat utländsktförsäkringsinstitut om återförsäkring, utvidgats såväl beloppsmässigt som vadgäller antalet länder. Jag anser att fortsatta ansträngningar bör göras föratt öka återförsäkringar. Möjligheter till riskdelning med andra utländskagarantiinstitut bör också prövas, exempelvis genom samarbete med instituten inom EFTA-kretsen. Återvinningar avskadebelopp utgör en mycket viktig del av arbetet på att förbättra EKN:sresultat. EKN har prövat nya metoder för att ökaeffektiviteten i återvinningsarbetet. Detta har medfört en kraftig ökning avåtervunna skadebelopp. Fortsatta ansträngningar bör göras på detta område.Av stor vikt härvidlag är de insatser som, förutom av utresande delegationer,görs av utlandsmyndigheterna. Ett viktigt underlagför återvinning är de skuldkonsolideringsöverens-kommelser, som träffas inomkreditorklubbar, vanligtvis inom den s,k.Parisklubben. Genom sådana överenskommelsermöjliggörs likabehandling mellan fordringsägare. Av detta skäl bör Sverigeverka för att de principer somutvecklats för hantering av betalningskriser följs och för att principernaför skuldkonsolideringar vidareutvecklas. 1 de bilateralaavtal som sluts efter Parisklubbsöverenskommelserna fastställs räntesatsen för varjeskuldkonsolidering. I princip bör denna täckaEKN:s refmansieringskostnad. Eftersom detta i praktiken inte visat sig möjligt bör andra vägar prövas för att päenklaste sätt fastställa räntan och täcka refinansieringskostnaden. Prop.1983/84:100 Bilaga 5 143 harbeviljat en totalram för EKN:s garantigivning om 70000 milj. kr. Inom denna ramhar 17000 milj. kr. reserverats för s/u-garantigivning, med möjlighet att överföra ytterligare 5000 milj.kr. (prop 1982/83:100 bil.5, NU 50, rskr375). Per hade, i form av förbindelser, utfästelser och förhandsbesked med gängse avräkning (, resp. ) totah utnyttjats ca 38000milj. kr., varav ca 12000 milj. kr.av s/u-ramen. Med hänsyn till de ökade anspråk som kan väntas pås/u-garantigivning, har EKN begärt att ytterligare 5000 milj. kr. förs över frän normalgarantiramen till s/u-ramen.Detta skulle innebära en övre gräns för s/u-garantigivning på 27000milj. Jag kommer att taställning till EKN:s begäran om en höjning av s/u-ramen först sedan resultatetav det uppdragjag givit chefen för föreligger. Trots de tidigarenämnda resultatförbättrande åtgärderna bör man för /85 räkna med att behov avökad likviditet kan uppstå. EKN har begärtatt krediten i höjs milj. kr. till 2700 milj. kr.Jag anser, i likhet med riksbanksfullmäktige och riksgäldsfullmäktige, att den av EKN begärda höjningenskall bifallas. Räntekostnader förfordringar som uppstått till följd av skadefall på garantier givna inom särskilda av regeringenfastställda ramar har under åretbelastat anslaget. Sädana särskilda regeringsbeslut, vari EKN fär i uppdrag attgarantera exportkrediter till ett visst land upp till ett angivet totalbelopp har i exceptionella fall fattats när det svenska bidragettill en internationell stödaktion för ett lands ekonomiska och finansiella återhämtning lämnats i form av en exportkreditram.Under /83 har ensådan regeringsram beslutats till förmän för . Det är troligt attytterligare aktioner av sådan karaktär kommer att äga rum. Det är av stor viktatt internationella åtaganden vad avser exportkreditgarantier följs.Tillämpliga bestämmelser återfinns främst i artikel XVI. EnligtEKN:s uppfattning skulle de nu angivna riktlinjerna för garantigivningen inte kunna ansesstrida mot interna åtaganden såsom dessa allmänt tolkas. Det krävsdock att generella resuhatförbättrande åtgärder vidtas när underskott uppståttoch att inga risker accepteras som vid beslutstillfället är uppenbart dåliga. Jaganser att riktlinjer och praxis för EKN:s del ligger i linje med vårainternationella åtaganden. Jag hemställer att regeringen föreslår att 1. medge attstaten åtar sig betalningsansvar i form av statsgaranti förexportkrediter till ett belopp av högst 70000 milj. kr., varav 17000 milj. kr.reserveras för garantigivning vid särskilt samhällsintresse och förgarantigivning vid export av betydelse för ekonomiska utveckling,samt bemyndiga regeringen att överföra ytterligare 5000 milj. kr. för sådan garantigivning om så anses erforderligt, Prop.1983/84:100 Bilaga 5 2. godkänna att den rörligakredit i , som ställts till EKN:s förfogande för att vid behovanvändas för utbetalning av ersättningar för förluster från garantiverksamhetenenligt de riktlinjer jag tidigare förordat, höjs med 500 milj. kr. 3. till ,täckande av vissa förluster för /85 anvisa ett förslagsanslagav . för vissa föriuster som uppstår vid garantigivning enligt deriktlinjer jag förordat. Utvecklingenav EKN:s engagemang (i milj. = Garantiförbindelser Utf = Utfästelser omgaranti 1982/83 Utgift 909558' 1983/84 Anslag 812000 1984/85 Förslag 1000 ' Anslaget har t. o. /83 redovisats i bilaga till budgetpropositionen. Krigsmaterielinspektionenutövar kontroll över tillverkningen av krigsmateriel och handlägger ärendenrörande tillstånd till export och import av sådan materiel. 1983/84:100 Bilaga 5 145 Kostnaderna förkontrollmyndighetens organisation och verksamhet skall bestridas genom avgifterfrän tillverkare av krigsmateriel samt genom expeditionsavgifter för tillståndatt utföra krigsmateriel frän riket. Medlenhar beräknats med utgångspunkt i huvudförslaget. (därav lönekostnader) Lokalkostnader (723 000) (+ 92000) Jag hemställer att regeringen föreslår att tillKrigsmaterielinspektionen för /85 anvisa ett förslagsanslag av . 1982/83 Utgift 23217062' 1983/84 Anslag 38000000 1984/85 Förslag 13500000 ' Anslaget har t. o. /83 redovisats i bilaga till budgetpropositionen slutfördesförhandlingarna om den sjätte allmänna kapitalpåfyllnaden i Interamerikanskautvecklingsbanken (IDB). Resultatet av dessa förhandlingar innebär att IDB:sutlåning , som formellt omfattar , ärligenkan öka . Det interre-gionala kapitalet tillförs 15000 milj. dollar ochfonden för särskild verksamhet som lånar ut pä mjuka villkor fär drygt 700milj. dollar i nytillskott. Vidare bildades i samband med den sjättekapitalpåfyllnaden ett s.k. tredje fönster, som skall användas tillräntesubventioner. Medlen härtill fäs genom överföring av reserver och genomett nettoäterflöde från fonden för särskild verksamhet. Det svenska åtagandet iden sjätte kapitalpåfyllnaden innebår att till det interregionalakapitalet skall inbetala motsvarande 1,1 milj. dollar i svenska kronor samtdärutöver ställa garanti för 23,4 milj. dollar. Till 10 1983/84. Prop.1983/84:100 Bilaga 5 146 fonden för särskild verksamhet skall betala in30,1 milj. kr. Det sista innebär att vår andel av den sjätte påfyllnaden avfonden för särskild verksamhet blir något lägre än vår andel av den femtepäfyllnaden. Sverigestotala inbetalningar till den sjätte kapitalpåfyllnaden är lägre ån vad som räknades med i förra årets budgetproposition.Utbetalningarna till den sjätte kapitalpåfyllnaden beräknas belastastatsbudgeten fram . Efter avslutadsjätte kapitalpåfyllnad kommer totala finansiella engagemang i IDBatt vara så fördelat att till det interregionala kapitalet har 4,5 milj. dollar betalats in samtdärutöver ett garantikapital om 52,2 milj. dollar ställts till förfogande. Tillfonden för särskild verksamhet kommer 27,8 milj. dollar att ha betalats in. röstandel ibanken grundar sig på bidraget till kapitalet och är f.n. 0,. Beräknade utbetalningar under /85 För budgetåret1984/85 beräknas utbetalningarna till banken bli 13,5 milj. kr. Dessa hänför sig till både den femte och den sjättekapitalpåfyllnaden. 1,6 milj. kr.avser inbetalningar till kapitalet varav . avser den sjättekapitalpåfyllnaden, och 11,9 milj. kr.