prop · G703167 · 1983-12-31 00:00:00 — Redaravgiftensanknytning till sjömansskatten har ansetts böra medföra attsjömansskattekontorets beslut i fråga om redaravgift skall prövas i sammaordning som gäller för sjömansskatten. I andra stycket i förevarande paragraf föreskrivsi enlighet härmed att kontorets beslut får överklagas hos sjömansskattenämnden.Liksom när det gäller besvär över sjömansskattenämndens beslut om sjömansskatthar redarens besvärstid satts . Denna skall också gälla försjömansskattekontorets beslut om redaravgift. Enligtandra skatte- och uppbördsförfattningar får beslut om revision och beslutvarigenom vite förelagts inte överklagas. Bestämmelse ined denna innebörd harockså tagits in i paragrafens tredje stycke. Bestämmelseni fjärde stycket om vidarebefordran av en besvärshandling som ingetts fill felbesvärsinstans motsvarar vad som gäller enligt 85 § 1 mom. femte stycket UBL. Iparagrafen öppnas en möjlighet för arbetsgivaren att få ett beslut av den lokalaskattemyndigheten och sjömansskattekontoret omprövat av myndigheten. 1983/84:167 109 I oUka författningar finns exempel på bestämmelser om att enmyndighet är skyldig att ompröva sitt beslut. Bestämmelser av defta slag finnsi 69 § 3 mom. TL och i 20 kap. 10 § lagen (1962:381) om allmän försäkring, AFL.Motiven bakom dessa omprövningsbestämmelser har varit att avlastabesvärsmyndigheterna och att uppnå en praktisk och rationell ordning för allaparter. Detbör finnas vissa möjligheter tiU omprövning också när det gäller den lokalaskattemyndighetens och sjömansskattekontorets beslut om arbetsgivaravgifterna.En förutsättning för omprövning bör vara att ansökningen om omprövning skall hakommit in före besvärstidens utgång. Som begränsning bör också gälla attarbetsgivaren eller det allmänna ombudet inte anfört besvär över beslutet.Denna begränsning har sin motsvarighet i om omprövningsrättför taxeringsnämnden. Möjlighettill omprövning har vidare inte ansetts böra föreligga i fråga om beslut om enlöpande redovisning av bilförmån, beslut om hur avdrag för arbetstagareskostnader skall beräknas i uppbördsdeklarationerna eller beslut om anstånd vidrättelseförfarande dvs. de beslut som enligt 50 § skall överklagas tilllänsstyrelsen resp. sjömansskattenämnden. Paragrafeninnehåller bestämmelser om fullföljdsbegränsning beträffande beslut sommeddelas av och sjömansskattenämnden. Enligtden föreslagna ordningen är det i likhet med vad som gäller enligt UBLlänsstyrelsen som skall fatta beslut t.ex. i fråga om avskrivning, restitution,avkortning och restavgift. Också bestämmelserna om besvärsrätt överlänsstyrelsens beslut bör i det nya uppbördssystemet utformas på samma sätt somi UBL. I enlighet härmed får enligt paragrafens/öwto stycke besvär anföras hoskammarrätten bara i fråga om beslut som gäller förseningsavgift, restavgift,tilläggsavgift, restitution eller avkortning. Redaravgiftens anknytning till sjömansskatten medför att sjömansskattenämndensbeslut om redaravgift bör kunna överklagas i samma ordning som gällerbeträffande nämndens beslut om sjömansskatt. De enda beslut avsjömansskattenämnden som i förevarande andra stycke behöver undantas frånbesvärsrätt är, i enlighet med vad som föreslagits gälla beträffandearbetsgivaravgifterna i övrigt, beslut om löpande redovisning av bilförmån, beslutom hur avdrag för arbetstagares kostnader skall beräknas och beslut om anståndvid rättelseförfarande. Enligtandra skatte- och uppbördsförfattningar får beslut om revision och beslutvarigenom vite förelagts inte överklagas. Detta skall enligt förevarandeparagraf även gälla RSV:s beslut i sådana frågor. Prop.1983/84:167 110 Paragrafen reglerar en anståndsmöjlighet förarbetsgivaren. En arbetsgivare har enligt gällande bestämmelser i att få anstånd i samband med att han anför besvär över RFV:s beslut.Förutsättning härför är att det föreligger synnerUga skäl. Denna möjlighet tiUanstånd bör finnas också sedan uppbörden av arbetsgivaravgifterna samordnatsmed systemen för uppbörd av käUskatt resp. sjömansskatt. Bestämmelserna omanstånd bör kombineras med skyldighet att betala ränta. De föreslagnabestämmelserna överensstämmer med vad som gäller i fråga om ränta i sambandmed anstånd enligt AVGL med flera författningar. Enligt 10 och 17 §§ får belopp för vilketbetalningsskyldighet åläggs drivas in. En motsvarande bestämmelsebehövs också i fråga om belopp som skall betalas i enlighet med beslut av förvaltningsdomstoleller sjömansskattenämnden. Bestämmelserna i förevarande paragraf överensstämmer medvad som gäller enligt 87 § UBL. Det nya systemet för uppbörd av arbetsgivaravgifter skaUtillämpas fr.o.m . Den nya lagen och de följdändringar somdetta kräver bör därför träda i kraft . AVGL bör gälla fillsvidare och så länge det behövs för att reglera de avgifter som skall påförasoch betalas enligt nuvarande system. Övergångsbestämmelserna har utformats ienlighet härmed. 6.2 Förslaget till lag om ändring i uppbördslagen(1953:272) Förslaget om ett samordnat system för uppbörd avinnehållna skatter och arbetsgivaravgifter föranleder vissa justeringar i UBL. Förkortningen av redovisningsperioden medför att varjemånad under uppbördsåret blir uppbördsmånad. Detta föranleder ändringar i2§2mom samt 26,31,39 och 42 §§ UBL. Ändringarna i 31,39 och 42 §§ sammanhänger medatt belopp som avser kvarstående eller fillkommande skatt skall betalas i dentid och ordning som hitfills gällt. 139-42 §§ AVGL finns vissa bestämmelser rörande försäkradsegenavgift. Bestämmelserna har nära anknytning fill uppbörden av egenavgifternaoch bör därför flyttas till UBL. Bestämmelser om debitering av skatt m.m. samt utfärdandeav skattsedel finns i 22-38 §§ UBL. Däribland finns även bestämmelser omdebitering av 1983/84:167 111 egenavgifter.29 och 30 §§ har upphört att gälla genom SFS 1954:340. Här finns alltså ennaturlig plats för ytterligare bestämmelser rörande debitering av egenavgifter. I39 § AVGL sägs att egenavgifter till försäkringen för tilläggspension skall,med iakttagande av vad som sägs i 40 §, debiteras och uppbäras enligtbestämmelserna i . En Uknande bestämmelse finns i 5 kap. 3 § socialavgiftslagen,där det sägs att om debitering och uppbörd av avgifter enligt den lagen gäller särskUdabestämmelser i och i UBL. Om40 § AVGL flyttas till UBL finns något behov av en hänvisningmotsvarande den som finns i 39 § AVGL. Det räcker med den allmännahänvisningen i socialavgiftslagen fill om debitering ochuppbörd. Med hänsyn härtill föreslås att 40 § med vissa redakfionellaändringar, flyttas till UBL och där får bli en ny 29 §. Av systematiska skälhar till denna paragraf flyttats den bestämmelse som finns i2 § 3 mom. andrastycket UBL om att betald skatt i första hand skall avsetilläggspensionsavgift. 141 §AVGL finns en bestämmelse om befrielse i vissa fall från att betala filläggspensionsavgift. Bestämmelsen hör ihop med 40 § AVGL. Även 41 § AVGL bör flyttas tUl UBL och får där bU en ny paragraf, 30 §. F.n.är det RFV som efter särskild framställning meddelar beslut om befrielse fråntilläggspensionsavgift. Med hänsyn tiU den föreslagna samordningen avuppbörden av källskatt och arbetsgivaravgift och den därmed förenadedecentraliseringen av beslutsfunktionerna till skattemyndigheterna bör beslutom befrielse meddelas av länsrätten. Denna lösning överensstämmer med vad somgäller enligt 75 § kommunalskattelagen (1928:370), KL, i fråga om dödsbosbefrielse från skatt. 142 §AVGL sägs bl.a. att besvär över beslut om sådan omdebitering som avses i 40 § andra stycket får anföras hos länsrätten. Någon besvärstid är inte angiven varför den allmänna regeln om tre veckors besvärstid i förvaltnings lagen (1971:290) blir tillämplig. Däremotfinns ingen särskild besvärsbestämmelse beträffande beslut av RFV om befrielsefrån att betala tilläggspensionsavgift. Här är i stället den allmännabesvärsbestämmelsen i 38 § AVGL fillämplig. Besvär skall sålunda anföras hoskammarrätten i . Flyttasbestämmelserna i 40 och 41 §§ AVGL tUl UBL blir besvärsgången i fråga om beslutangående omdebitering av och befrielse från tilläggspensionsavgift den somgäller enligt UBL. Detta innebär att besvär över den lokala skattemyndighetensbeslut om omdebitering skall anföras hos länsrätten och att besvär överlänsrättens beslut beträffande omdebitering eller befrielse skall anföras hoskammarrätten. Övrigaändringar i UBL betingas av att redovisningen av arbetsgivaravgifter skall skei överensstämmelse med vad som enligt UBL gäller för redovisningen avinnehållen skatt. Om dessa ändringar får jag anföra följande. 1983/84:167 112 Enligt55 § 1 mom. UBL får besluta att innehållen skatt skall redovisasunder särskilt redovisningsnummer. Som jag närmare redovisat i kommentaren till4 § lagen om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare bör sådant beslutockså omfatta arbetsgivaravgifterna. Förevarande moment har ändrats i enlighethärmed. BakgrundentiU ändringen i 54 § UBL är följande. Redovisningen och inbetalningen avarbetsgivaravgifter inordnas i UBL:s system för redovisning och inbetalning avinnehållen skatt. Som tidigare nämnts innebär förslaget att UBL:s nuvarandekrav på uppgift om lönesumman i fråga om innehållen skatt slopas och attarbetsgivaren i stället skall lämna uppgift om den lön på vilken månadsavgiftenskall beräknas. Arbetsgivaren skaU vidare lämna uppgift om månadsavgiftensbelopp och huruvida avdrag gjorts för arbetstagares kostnader enligt 6 § i denföreslagna lagen om uppbörd av socialavgifter för arbetsgivare. Arbetsgivarenskall slutligen lämna uppgift om summan av innehållen skatt och redovisadavgift. Paragrafen kompletteras med krav på uppgifter i nämnda hänseende. Ändringarnai 55 § UBL föranleds av slopandet av nuvarande krav på att uppgift aUtid skalllämnas om arbetstagarnas namn, personnummer samt skatteavdrag för varjearbetstagare när redovisningen av innehållen skatt bara avser högst fyra arbetstagare.En redovisning för detta har lämnats i den allmänna motiveringen (2.3). Ändringarnai 57, 72 och 74 §§ UBL föranleds av inordningen av redovisningssystemet förarbetsgivaravgifter i UBL. 6.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1981:691) om socialavgifter 2 kap. 4§. Ienlighet med den allmänna motiveringen har i första stycket punkt 1 föreskrivitsen enhetlig beloppsgräns för avgiftsskyldighet vid . Efter höjningenkommer således samma beloppsgräns att gälla alla arbetsgivare. Vidbestämmande av underlaget för arbetsgivaravgifterna skall f.n. enligt punkt 6bortses bl.a. från ersättning till den del denna motsvarar kostnader i arbetetsom arbetstagaren haft att täcka med ersättningen, i den mån RFV medger detta. Nuvaranderegler beträffande s.k. kostnadsavdrag medför att arbetsgivarna i arbetsgivaruppgiftenyrkar att viss del av utbetald ersättning inte skall tas med iavgiftsunderlaget. Bifalls yrkandet av RFV kommer den slutliga avgiften attberäknas med bortseende från den nämnda ersättningen. Idet nya uppbördssystemet skäll arbetsgivarna själva ange avgiftsunderlaget ochberäkna månadsavgiften. För att detta skall bli praktiskt möjligt måstebestämmelserna om kostnadsavdrag ändras så att särskilt yrkande om Prop.1983/84:167 113 kostnadsavdrag inte behöver framställas vid varjeredovisningstillfälle. Arbetsgivarna bör därför - på eget ansvar - få göraavdrag för arbetstagarnas ifrågavarande kostnader vid varjeredovisningstillfälle. En kontroll av gjorda kostnadsavdrag bör ske iefterhand. 2 kap. 4 § punkt 6 har ändrats i enUghet med vad som sagts . Arbetsgivarnas beräkningar av kostnadsavdragens storlekunderlättas väsentligt om kostnadsavdragen är schabloniserade. Jag har tidigareförordat en ökad användning av schabloner för beräkning av kostnadsavdrag. Enuttrycklig regel om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmerfår fastställa schablon för beräkning av arbetstagares kostnader i vissverksamhet har tagits in i andra stycket i paragrafen. I 28 § andra och tredje styckena AVGL finns bestämmelserom arbetsgivaravgifternas fördelning mellan olika avgiftsändamål. Motsvarande bestämmelser har inte tagits in i den nu föreslagnalagen om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare. Sådana bestämmelser hörnämligen enligt min mening från systematisk synpunkt hemma i socialavgiftslagensom redan innehåller fördelningsregler. De har därför tagits in i en ny 6 § i 2kap. 3, 5 och 6 §§ Som framgår av den allmänna motiveringen höjs ävenbeloppsgränsen för beräkning av egenavgifter till . Detta föranlederändringar i 3 och 5§§. I 51 § andra stycket AVGL finns en bestämmelse om attriksförsäkringsverket i viss ordning får tillgodoföra sigtilläggspensionsavgifter. Bestämmelsen har flyttats över till 3 kap.socialavgiftslagen och där tagits in i en ny 6 §. Bestämmelsen har utformats såatt den omfattar samtliga egenavgifter. Utvidgningen innebär inte någon ändringi sak utan bara att nuvarande förfarande regleras i lag. I paragrafens nuvarande lydelse anges att särskildabestämmelser om debitering och uppbörd av avgifter finns i AVGL och UBL. Med hänsyn till att uppbörden av avgifterna regleras i enny lag om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare har hänvisningen till AVGLersatts med en hänvisning tiU den nya lagen. 8 1983/84. Prop.1983/84:167 114 "debitering" tagits bort eftersom arbetsgivaravgifterna vanligen skall uppbäras utan föregående debitering. 6.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381)om allmän försäkring I paragrafen finns bestämmelser om vad som avses medsjukpenninggrundande inkomst och hur sådan inkomst skall beräknas. Jag harföreslagit en höjning av beloppsgränsen för avgiftsskyldighet. Motsvarandehöjning av beloppsgränsen på förmånssidan bör därför göras. Paragrafen harändrats i enlighet med detta. Arbetsgivaravgifter kommer enligt den föreslagna lagen omuppbörd av socialavgifter från arbetsgivare vanligen att uppbäras utanföregående debitering. Ordet "debitering" kan därför utgå iparagrafens sista stycke. 2 och 3 §§ I paragraferna regleras vad som avses med inkomst avanställning resp. inkomst av annat förvärvsarbete vid beräkning avpensionsgrundande inkomst. Jag har föreslagit att beloppsgränsen för beräkning avavgiftsunderlag skall höjas till och att motsvarande höjning bör görasav beloppsgränserna på förmånssidan. Paragraferna har ändrats i enlighethärmed. 6.5 Förslaget till lag om ändring i lagen (1959:551)om beräkning av pensionsgrundande inkomst enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring Den generella höjningen av beloppsgränserna på avgifts-och förmånssidan bör medföra att även gränsen vid vUken en omräkning avverkställd beräkning av pensionsgrundande inkomst skall göras höjs. Paragrafenhar justerats i enlighet härmed. Pensionsgrundande inkomst på grund av anställning, förvilken den försäkrade inte är skattskyldig i , skall bestämmas medledning av särskUd uppgift från arbetsgivaren, s.k. gul inkomstuppgift. Dengula inkomstuppgiften skall lämnas till den myndighet, som har att bestämma denförsäkrades pensionsgrundande inkomst. Vanligen är denna den lokalaskattemyndigheten i . 1983/84:167 115 I5 § andra stycket AVGL föreskrivs att arbetsgivare vid arbetsgivaruppgiftskall foga ett exemplar av den gula inkomstuppgiften. Syftet med bestämmelsenär att ge den lokala skattemyndigheten en möjlighet att kontrollera attarbetsgivaren betalar tilläggspensionsavgift för berörda arbetstagare. Iförevarande paragrafs andra stycke finns en påminnelse om bestämmelsen i 5 § AVGL. Jag anser att de gulainkomstuppgifterna skall registreras i det centrala skatteregistret och även iövrigt så långt möjligt behandlas enligt samma rutiner som gäller förkontrolluppgifter enligt 37 § TL. Detta innebär att gul inkomstuppgift skalllämnas tiU den lokala skattemyndighet som avses i 37 § 4 mom. första stycket TLoch att någon särskild gul inkomstuppgift inte behövs för att kontrollera attarbetsgivaren betalar tilläggspensionsavgift. Paragrafen har ändrats i enlighethärmed. Denföreslagna ändringen är av redakfionell art. Iparagrafen finns en hänvisning fill AVGL, som ändras till att avse lagen omuppbörd av socialavgifter från arbetsgivare. Vidare har fiden inom vilken ändringarav pensiongrundande inkomst får göras jämkats i enlighet med bestämmelsen ompreskriptionstid för arbetsgivares ansvarighet för avgifter i 20 § lagen omuppbörd av socialavgifter från arbetsgivare. 6.6Förslaget till lag om ändring i taxeringslagen (1956:623) I 37§ 7 mom. TL föreskrivs att arbetsgivare vid avlämnandet av kontrolluppgiftskall foga en särskild uppgift, s.k. sammandrag av kontroUuppgifter. Arbetsgivarenskall som framgått tidigare vid bestämmande av avgiftsunderlag bortse frånersättning till den del denna motsvarar kostnader i arbetet som arbetstagarenhaft att täcka med ersättningen. Avdragen måste kunna kontrolleras. För attmyndigheternas kontroll skall underlättas särskilt vad gäller en maskinellavstämning av redovisade arbetsgivaravgifter mot avlämnade kontrolluppgifterbör sammandraget också innehålla uppgift om den kostnad för vilken avdraggjorts på arbetstagares ersättning enligt 2 kap. 4 § 6 socialavgiftslagen. Skyldighetenatt lämna nu förevarande uppgifter har reglerats i 37 § 7 mom. TL. 1983/84:167 116 Jaghemställer att lagrådets yttrande inhämtas över förslagen till 1. lag om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare, 2. lag om ändring i uppbördslagen (1953:272), 3. lag om ändring i lagen (1981:691) om socialavgifter, 4. lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring, 5. lag om ändring i lagen (1959:551) om beräkning av pensionsgrundande inkomstenUgt lagen (1962:381) om allmän försäkring, 6. lag om ändring i taxeringslagen (1956:623). Regeringenbeslutar i enlighet med föredragandens hemställan. Prop.1983/84:167 117 Nuvarande uppbördsförfarande för socialavgifter och källskatt Denallmänna försäkringen och vissa andra sociala ändamål finansieras, förutomgenom bidrag över statsbudgeten, genom socialavgifter. De grundläggande bestämmelsernaom socialavgifter finns i lagen (1981:691) om socialavgifter(socialavgiftslagen). Lagen är tillämpUg även på den allmänna löneavgiften(1982:423). Enarbetsgivare skaU betala socialavgifter i form av arbetsgivaravgifter. Dessaavgifter beräknas på de löner som arbetsgivaren har betalat till hoshonom anstäUda personer. Det tas också ut arbetsgivaravgifter på ersättningartill den som enligt socialavgiftslagstiftningen är att anse som uppdragstagare. Arbetsgivaravgifternaberäknas, påförs och uppbärs av , . De lokalaskattemyndigheterna och sjömansskattekontoret har dock vissakontrollfunktioner. Bestämmelser om debiterings- och uppbördsförfarandet finnsi lagen (1959:552) om uppbörd av vissa avgifter enligt lagen (1981:691) omsocialavgifter, AVGL. Densom är försäkrad enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring, AFL, och harinkomst av annat förvärvsarbete än anställning skall betala socialavgifter iform av egenavgifter. Dessa avgifter beräknas och uppbärs som skatt enligtbestämmelser i uppbördslagen (1953:272), UBL. AVGL innehåller dock vissabestämmelser om avgifterna till tilläggspensioneringen som ingår i egenavgifterna. Delokala skattemyndigheterna debiterar egenavgifterna preliminärt i samband meddebiteringen av preliminär B-skatt. Även den slufliga debiteringen av egenavgifternaombesörjs av de lokala skattemyndigheterna. Förstaten som arbetsgivare beräknas och redovisas arbetsgivaravgifter enligtkungörelsen (1969:412) om uppbörd av vissa arbetsgivaravgifter från staten. Deändamål för vilka socialavgifter skall erläggas framgår således av socialavgiftslagen.I denna lag anges för flertalet av avgifterna även med vilka procentsatser deskall tas ut. För vissa avgifter har dock procentsatserna reglerats särskilt.Sålunda har uttagsprocenten för tilläggspensionsavgift och arbetsskadeavgiftför angetts i särskilda lagar (1979:648 och 1979:649). Förarbetsgivare som sysselsätter sjömän gäller särskUda regler för uttag av avgifter till sjukförsäkringen, folkpensioneringen och denallmänna löneavgiften. Sålunda har efter regeringens bemyndigande RFV genomkungörelse (RFFS 1982:27) om procentsatserna för uttag av vissaarbetsgivaravgifter för sjömän för fastställt procentsatserna för dessaavgifter. Enligt lagen (1983:1055) om nedsättning av socialavgifteroch allmän löneavgift i gäller fr.o.m den 1 januari 1984särskilda regler för vissa i lagen angivna arbetsgivare! De avgifter och procentsatser som gällde för framgår av följande sammanställning: 1.2.1 Debitering och uppbörd Förfarandet vid debitering och uppbörd avarbetsgivaravgifter liknar det som gäller för debitering och uppbörd av B-skatt.Arbetsgivaravgifterna tas sålunda ut såsom preUminära, slutUga och tillkommandeavgifter. De preliminära avgifterna betalas normalt vid sex uppbördstillfällenunder det år arbetsgivaren betalar ut lön (utgiftsåret). Dessa preliminära avgifterräknas av mot en slutlig avgift som fastställs året efterutgiftsåret (debiteringsåret). Den slutliga avgiften beräknas därvid på gmndvalav en redovisning, arbetsgivaruppgift, som arbetsgivaren lämnar efterutgiftsårets utgång. Kvarstående eller överskjutande avgift regleras andra åretefter utgiftsåret (regleringsåret). Tidscykeln för avgiftssystemet sträcker sigsåledes . Avgift som debiteras enligt beslut som fattats sedan denårliga debiteringen av slutUg avgift avslutats tas ut i form av tillkommandeavgift. 1983/84:167 119 25/1 PreUminärdebitering 18/2 PreUminäravgift 18/4 betalasvid 18/6 sexstycken 18/8 ordinarie 18/10 uppbörds- 18/12 fillfäUen 31/1 Arbetsgivaruppgift 18/2 Extrauppbördstillfälle för preliminär avgift 30/4 Fyllnadsinbetalning 15/1 Slutligdebitering, återbetalning av överskjutande avgift 18/2 Kvarstående 18/4 Avgift betalas Arbetsgivarensanmälningsskyldighet, preliminär avgift Ennybliven arbetsgivare är skyldig att så snart hans löneutgifter räknat frånårets början sammanlagt uppgår till . lämna uppgift om detta tillRFV. En arbetsgivare som utökar sin verksamhet skall anmäla detta då defaktiska löneutgifterna uppgått till ett beloppsom med . överstiger det underlag på vilken den senaste preliminäraavgiftsdebiteringen skett. Den preliminära avgiften beräknas och debiteras av RFV(16-19 §§ AVGL). Den kan beräknas anfingen enligt en schablonmetod eller enligtsärskild beräkning. Schablonmetodenförutsätter att arbetsgivaren har påförts slutlig avgift före det årdå preUminär avgift skall betalas. Den preliminära avgiften beräknas i så fallmed ledning av den arbetsgivamppgift som ligger till grund för debiteringen avden slutliga avgiften. Detta innebär att den preliminära avgiften beräknas medutgångspunkt i de lönesummor som betalades före utgiftsåret. Vidbestämmande av den preliminära avgiften skall hänsyn dock tas till ändringar ide procentsatser för avgiftemas beräkning som kan ha ägt mm och andra ändringarav betydelse. 1983/84:167 120 skallockså tas till mera betydande ändringar av avgiftsunderlaget som kan antaskomma att ske tiU följd av den allmänna löneutvecklingen. Regeringen beslutarårligen i detta hänseende (20 § första stycket AVGL). Harslutlig avgift inte påförts arbetsgivaren året före det år den preliminära avgiftenskall betalas skall särskild beräkning av den preliminära avgiften göras. Idessa fall skall avgiften beräknas till belopp som så nära som möjUgt kan kommaatt motsvara den slutliga avgiften (20 § andra stycket AVGL). Särskildberäkning av preliminär avgift skaU också göras om det kan antas att denslutliga avgiften för utgiftsåret kommer att avvika från den slutliga avgiftsom fastställts året före med minst en femtedel av denna avgift. Särskildberäkning kan även ske om skillanden mellan annars utgående preliminär avgiftoch påräknelig slutlig avgift skulle bli mer betydande eller annan särskildomständighet föreligger (20 § tredje stycket AVGL). Sedanen preUminär avgift debiterats kan den jämkas till ett lägre eller högre beloppom den därigenom kan komma att bättre motsvara den beräknade slutliga avgiften(21 § AVGL). Som regel får jämkning dock inte ske om inte skillnaden meUan den preUminäraavgiften och den beräknade slutliga avgiften utgör minst en femtedel av denpreliminära avgiftens belopp.