prop · G703116 · 1983-12-31 00:00:00 — Arbeleli den tillkallade tillirädesutredningen (U 1983:03), som har atl seöver principerna för tillträde till grundläggande högskoleutbildning, bedrivsenligl sina direktiv med ulgångspunkl i del nuvarande betygssystemet. Jagaviserade i årets budgetproposition all jag i samband med mina förslag omreformering av gymnasieskolan också skulle ta upp det förslag till temastudiersom SÖ lämnat i sin anslagsframställning. SÖ påpekar där alt den träning tillsjälvständigt arbete som eleverna får i , främsl genomlemastudierna, bör följas upp i gymnasieskolan. Möjlighet till lemasludier äveni gymnasieskolan bör därför finnas, menar SÖ. Från olika utgångspunkterär det angeläget alt skapa förutsättningar i gymnasieskolan att grupperastoffområden oberoende av den ämnesindelning som finns på de skildastudievägarna. Genom all gruppera stoff kring teman och problemområden ökarförutsättningarna för en undervisning som knyler teori lill upplevdverklighet. 1983/84:116 28 sludierbör också i stor ulsträckning kunna ha problemorienterad uppläggning och bedrivassom lemasludier och projektarbete. Härigenom skapas en undervisningssituationsom främjar en iräning i: förmåga till samarbele och lill självständigt ochkritiskt tänkande. Många av de intresseanmälningar som, enligl vad jagerfaril, har kommit in till SÖ innehåller förslag om en sådan uppläggning ochinriktning av undervisningen. Jagfinner idén om lemasludier i gymnasieskolan intressant. Jag avser därför atlsenare föreslå regeringen alt uppdra ål SÖ att dra upp riktlinjerna för hurlemastudier kan läggas upp i.gy.mnäsieskolan'., SÖ bör även pröva aU inom ramenför ett system med grund- och tilläggskurser ulveckla tilläggskurser medämnesövergripande inslag. Åven specialämnen bör kunna ges en ämnesövergripandekaraktär. Vidare bör försöksverksamhet med lemastudier få påbörjas. Enliglmin mening är det viktigt alt gymnasieskolan kan erbjuda olika former avfördjupningsmöjligheter. En kursindelning av del slag jag berört i delföregående underlättar detta. Tilläggskurserna kan då ge möjlighet lillfördjupning inom moment som lidigare har behandlats i grundkurserna. GUföreslår också all särskilda fördjupningssludier skall förekomma somobligatoriska inslag i årskurs 3. Denna fördjupning föreslås mer ha karaktärenav specialstudier inom områden som inte behöver vara bundna lill ämnen iläroplanen men som en elev är speciellt intresserad av. Ilikhet med en majoritet av de remissinslanser som yttrat sig i frågan slällerjag mig posiliv lill all öka utrymmet för fördjupningssludier i gymnasieskolan.I det följande kommer jag atl diskutera två olika typer av fördjupning,nämligen specialämnen och specialarbete. Fördjupningi form av specialämnen finns på flera av gymnasieskolans linjer.Sådana ämnen infördes redan vid gymnasiereform på den treårigaekonomiska resp. den fyraårigalekniska linjen. har tillkommitalternativämnen på den ireåriga naturvetenskapliga linjen. Däremoi saknasspecialämnen av denna typ på treårig samhällsvetenskaplig och humanistisklinje. Despecialämnen jag nu lalar om har den dubbla funktionen all dels förbereda förhögskolestudier, dels ge kunskaper av ett slag som ger eleverna bällremöjlighet alt få fotfäste på arbetsmarknaden. Minuppfattning är aU specialämnenas roll är så viktig atl alla Ireårigautbildningar bör ha inslag av sådana ämnen. Jag ämnar därför föreslå regeringenatl ge SÖ i uppdrag att belysa hur specialämnen i årskurs 3 på treårighumanistisk och samhällsvetenskaplig linje kan utformas. Jag föreslår ocksåatl försöksverksamhet med sådana ämnen pä dessa linjer får anordnas. Prop.1983/84:116 29 En annan typ av fördjupning som infördes vid 1964 årsgymnasiereform är specialarbete. Det infördes i tvä former, dels ettschemabundet specialarbete på vissa grenar i årskurs 4 av fyraårig teknisklinje, dels ell mer fritt specialarbete i årskurs 3 på tre- och fyraårigalinjer som skulle bedrivas utanför schemalagd studietid. För del sistnämnda varen resurs för "forllöpande akliv handledning" reserverad inom ramenför timme till förfogande. Specialarbetet upphörde i princip i och med attmöjligheter lill självstudier under viss schemalagd undervisningslid /83 efler förslag i propositionen (prop. 1981/82: 14) om förändringarav gymnasieskolans ulformning m. m. Jag har i årels budgetproposition lagt fram förslag sominnebär att del blir möjligt att med slöd av vissa omfördelningar reduceraeller avveckla självstudietiden. Om man emellertid har funnit en bra form föratl utnyttja viss fid som självstudietid på tre- och fyraåriga linjer får dettadock fortfarande göras i en omfattning av högsl , förlagda lillårskurs 3. Enligl min mening var det olyckligt atl specialarbetettogs bort för eleverna på tre- och fyraåriga linjer i gymnasieskolan. Inleminst de årliga utställningar som förbundet anordnar visar vilkaimponerande resultat som ungdomar kan uppnå med ulgångspunkl i specialarbeteti gymnasieskolan. Specialarbetet ger möjlighet att arbeta självständigt ochforskningsinriktat. Del ger rika lillfällen lill att ulveckla kreativitet,initiativförmåga och kritiskt länkande. Del ger också eleverna tillfälle allfördjupa sig inom områden som de intresserar sig speciellt för. Jag vill därförnu förorda alt en fördjupning av den lyp som ett specialarbete kan erbjudaåterinförs för eleverna på tre- och fyraåriga linjer. I specialarbetet skall eleverna arbeta enskilt eller igrupp på ett undersökande sätt och med läraren som handledare. Vissfacklitteratur skall självständigt gås igenom av eleven. Arbetet skall krävaall man hämtar in information ur olika källor, kriuskt sovrar och jämför olikauppgifter och tolkningar samt att man, då sä är möjligt, genomför mindrefältstudier eller experiment. Resultatet av specialarbetet skall presenteras iform av en skriftlig rapport. Arbetets kvalilel skall vidare bedömas varvidvissa krav skall vara uppfyllda för att eleven skall ha fullgjort studiekursen. Den kritik som oflasl har rests mot specialarbetet är atldet legat för löst påklistrat gymnasieskolans övriga arbetsuppgifter. Det fannsinte i limplanen och eleverna har ibland i sitt arbete haft svårigheter att fålillgång lill skolans lokaler och utrustning. Resursen för handledning inomtimme lill förfogande har ofta ansetts vara för liten och utsatt för konkurrensfrån andra viktiga ändamål. Enligl min mening är del mol bakgrund av denna kritikangelägel alt man nu för de tre- och fyraåriga linjerna binder specialarbetetlill timplanen. Prop.1983/84:116 30 Specialarbetetbör få väljas med stor frihet men skall innebära en fördjupning i ett ellerflera av utbildningens karaktärsämnen. Det bör också ha ell förhållandevisstort lidsutrymme. Specialarbetetbör planeras så atl samverkan med i första hand karaktärsämnena underlättas.Vidare bör man eftersträva alt eleverna får mer sammanhängande tid, t. ex. eneftermiddag, som de kan ägna åt specialarbetet. Jagföreslår sålunda all specialarbete införs på alla tre- och fyraåriga linjer igymnasieskolan. Specialarbetet skall förläggas till årskurs 3 och inomlimplanen ha en omfattning av två veckolimmar. Den schemabundna tiden förspecialarbetet erhålls genom att timplanen i årskurs 3 på dessa linjer ulökasmed och moisvarande lärartesurs tillförs skolorna. Denya bestämmelserna om specialarbete bör tillämpas fullt ul i årskurs 3 förelever som börjar sina gymnasieskolstudier och i möjligaste månredan för dem som böljar . Jagämnar senare föreslå regeringen att SÖ får i uppdrag atl dels utarbetaförslag till mål och riktlinjer för specialarbetet och de normer som skallgälla för bedömningen av detta, dels som en följd av dessa förslag se överlimfördelningen mellan årskurserna inom de tre- och fyraåriga linjerna. Förtydlighetens skull villjag påpeka alt jag inte har för avsikt alt föreslå allspecialarbete återinförs i motsvarande kommunala och statliga utbildning förvuxna, eftersom dels vuxenutbildningen i sin helhel bygger på ett slort mått avsjälvstudier, dels varje kurs där skall omfatta en del studier avfördjupningskaraklär. GUföreslog också all fördjupningssludier skulle förekomma på yrkesinriktadelinjer, men då som frivilliga inslag. Jag ålerkommer i det följande till dettadå jag mer samlat behandlar de yrkesinriktade linjernas problem. Jaghar tidigare framhållit alt den ulveckling av samhällel som vi kan vänta ossinnebär att gymnasieskolan för den enskilde bör ses som del första stegel i ettsyslem av återkommande ulbiidning. Detta ställer framför alll två nya krav pågymnasieskolan. Del första är atl alla utbildningar bättre än skallförbereda eleverna för att kunna gå direkt ut i arbetslivel. Det andra är atlalla utbildningar måste vara lättare påbyggbara och inte utgöra"återvändsgränder" i utbildningssystemet. Förall dessa krav skall kunna tillgodoses krävs som jag har framhållitförändringar inom de nuvarande utbildningarna. Dagens teoretiska utbildningarmåsle ha inslag som är yrkes- och arbetslivsinriktade. De yrkesinriktadeutbildningarna måste få ökade inslag av allmänna färdighetsämnen som ävenöppnar för fortsatta studier. 1983/84:116 31 Ocksämed förändringar av detta slag kommer emellertid de olika studievägarna att haen klar profilering, de teoretiska mot fortsatta studier och de yrkesinriktademot arbetslivet. Gymnasieskolan måste därför enligt min mening också kunnaerbjuda kompletterande utbildning. Å ena sidan måste ungdomar som valt enteoretiskt inriktad utbildning ha möjlighel all komplettera denna medytterligare utbildning som leder ut i arbetslivet. Å andra sidan måste ungdomarsom valt en yrkesinriktad utbildning dels kunna komplettera denna med studiersom leder lill en specialisering, dels kunna få ytterligare ulbiidning som kanutgöra en länk över till högskolestudier. Detta är enligl min mening vikligaulbildningsinslag som bidrar lill att avdramatisera valen till gymnasieskolanoch göra denna mer flexibel. Jagföreslär att kompletteringsutbildning av detta slag i fortsättningen skallkallas påbyggnadsutbildning. Med påbyggnadsulbildning skall avses allutbildning inom gymnasieskolan som bygger vidare pä en genomgången minsltvåårig grundutbildning i gymnasieskolan. Till sitt innehåll kan en sådanutbildning ulgöra en specialisering inom grundutbildningens område. Den kanockså utgöra en breddning till angränsande områden. Begreppet täcker därmeddagens högre specialkurser samt av GU föreslagna koncentrerade yrkestekniskakurser (kyt-kurser) och teoretiskt inriklad kompletteringsutbildning. Ulbildningarmed liknande innehåll anordnas även inom komvux. En samplanering mellangymnasieskolan och komvux bör därför ske så alt de samladeutbildningsresurserna används på ett så rationellt sätt som möjligt. Jag återkommertill frågan om samplanering då jag i det följande lar upp frågan om ettutvidgat samarbete mellan gymnasieskolan och komvux. Underde närmaste åren gäller att stora ungdomskullar har behov av yrkesinriktadutbildning efler gymnasieskolan. Påbyggnadsulbildning kan då spela rollen somalternativ till högskoleutbildning genom all erbjuda utbildning som lederdirekl ul i arbelslivet. Studieförberedande(teoretiska) ulbildningar skall alltjämt ha som huvudsakligt mål atl förberedaför vidare sludier av högskolekaraklär. Atl helt tillgodose behovet avyrkesinriktad utbildning för denna grupp inom högskolan är dock inte möjligteller sakligt motiverat. Störst andel som går till högskolan inom en fyraårsperiodefter gymnasieskolans slut, , har den nalurvelenskapliga linjen. Därnästföljer humanistisk och samhällsvetenskaplig linje med vardera . Lägstandel av de tre- och fyraåriga linjerna, , har ekonomisk och leknisklinje, dvs. de linjer som även har inslag av specialämnen som ger dem en viss"yrkesprofil". Förde elever som av olika anledningar inle söker eller inle blir antagna lillhögskolestudier har påbyggnadsulbildning en viktig funklion alt fylla. Dessinriktning och omfallning måste dock vara väl anpassad lill syftet att ge deberörda fotfäste på arbetsmarknaden. De av GU föreslagna kyt-kur- Prop.1983/84:116 32 sernaär avsedda all hjälpa elever på studieförberedande utbildningar alt ändrastudieinriktning från atl sikta mol en högskoleutbildning till atl utbilda sigför atl mer direkt kunna gå ut i arbetslivel. GUbeskriver sina kyt-kurser som "kurser som är yrkesförberedande elleryrkesinriktade, avsedda för elever som inle från början har valt ettyrkesinriktat studieprogram." Målet sägs vara att "skall sådana kurser ge en yrkestopp och fungera som nägot av en slussut mol arbetsmarknaden". Kurserna skall också "bygga på elleråtminstone anknytas lill teoretiska ämnen". Som exempel på områden förkyt-kurser nämner GU laboratoriekunskap, kontorskunskap, marknadsföring,försäljnings- och buliksarbete, transport och samfärdsel samt grafisk teknik. Ilikhel med en majoritet av de remissinstanser som yttrat sig i frågan ställerjag mig positiv till GU:s förslag om kyt-kurser. Jag är dock tveksam lill attkurserna skall förläggas till årskurs 3 som alternativ till fördjupningsstudier.Med den ulformning som fördjupningssludierna enligl milt förslag i detföregående bör få specialämnen och specialarbete är delta inle lämpligt.Min uppfattning är att fördjupningssludierna bör vara obligatoriska inslag ide aktuella utbildningarna. Jag anser också alt kyl-kurserna bör ha störteomfång än vad de skulle kunna få om de skulle ersätta de föreslagnafördjupningssludierna. Enligl min mening böralltså påbyggnadsulbildning av delta slag erbjudas i anslutning till avslutadegrundläggande gymnasiala studier. De ingär därmed som en naluriig del i detutbud av påbyggnadsutbildning som gymnasieskolan erbjuder inom den s. k. lillaramen. För vuxna som senare i livet önskar sådan utbildning bör komvux kunnaanordna samma ulbildningar med beaktande av de samarbelsmöjligheler medgymnasieskolan som kan finnas. Förelever på yrkesinriktade utbildningar är påbyggnadsulbildning ocksåutomordentligt viktig. Många av dagens högre specialkurser är inriklade mol attge dessa elever specialisering inom grundutbildningens område eller all breddadenna ulbiidning lill angränsande områden. Med lanke på den snabba lekniskaulvecklingen kommer behovet av denna lyp av påbyggnadsulbildning med storsannolikhet atl vara minst lika stort i framliden. Jag återkommer lill dettadå jag i det följande samlat diskuterar yrkesinriktad utbildning (kap. 6). Jaganser i likhet med GU och en majoritet av de remissinstanser som yttrat sig ifrågan att elever från yrkesinriktade linjer även måste kunna erbjudaspåbyggnadsutbildning som innebär alt de kan gå vidare till högskolestudier.Dessa elever måsle kunna få komplettera sina gymnasiala sludier med enbreddning åt del teoretiska hållet. Delta kan ske bl. a. genom sludier ikomvux. 1983/84:116 33 Attpåbyggnadsulbildning av denna lyp dessulom finns i gymnasieskolan kan ha slorbelydelse för elever som är osäkra inför valet lill gymnasieskolan i årskurs:9. Elever som kan länka sig en studieförberedande utbildning men som känner sigosäkra på sin förmåga att direkl efler klara av en sådan ulbiidningfår då möjlighel alt välja en yrkesinriktad utbildning ulan alt därmed någramöjligheter har slängts. Efter att ha slutfört den yrkesinriktade utbildningenkan de sålunda på nytl ta ställning till om de nu vill skaffa sig en kompetensmoisvarande en studieförberedande linje. Påbyggnadsutbildningen öppnar pådetta sätt alternativa vägar genom gymnasieskolan för osäkra elever, någol sombör vara av stor betydelse för atl ge en reell valfrihet för alla ungdomar. 1årets budgelproposilion har jag talat om sambandel mellan påbyggnadsulbildningi gymnasieskolan och kortare teknisk ulbiidning i högskolan. Behovet avkortare leknisk ulbiidning som ger en kompelens ungefär motsvarande den som des. k. institulsingenjörerna fick genom sin utbildning, har påtalats från flerahåll. GU menar atl det är viktigl alt kortare leknisk utbildning på denna"mellannivå" kan erbjudas som kompletteringsutbildning ovanpågymnasieskolans yrkestekniska ulbildningar. Jaganser atl möjligheterna bör ökas för elever från tvååriga yrkesinriktadelinjer i gymnasieskolan all söka sig vidare lill kortare leknisk utbildninginom gymnasieskolan, komvux eller högskolan. Sådana möjligheler finns i dagendasl på ett fålal orter i landet. Påbyggnadsutbildningi form av kortare teknisk utbildning måste enligl min mening också få bliföremål för försöksverksamhet i samband med försök med annanpåbyggnadsutbildning. Jag vill här erinra om vad jag i budgetpropositionen 1984(bil. 10 s. 25) uttalat om behovet av ell sammanhållet beredningsarbete avseendekortare teknisk ulbiidning. Undersenare år har utbildning av typen påbyggnadsutbildning varit föremål för ellstegvis ökat inlresse i takt med atl den s. k. ungdomspuckeln har passeratgenom gymnasieskolan. En serie åtgärder har också vidlagils för all öka utbudetav sådan ulbiidning. SÖfick regeringens uppdrag alt utarbeta förslag lill nya högrespecialkurser som skulle kunna utgöra meningsfulla allernaliv till högskoleutbildningför elever från teoretiska linjer. Sådana högre specialkurser har kunnalerbjudas fr. o. m. /84. fortsatt utvecklingsarbete bör inriklasmot ylleriigare påbyggnadsutbildning av typen kyt-kurser i enlighet med vad GUföreslår. Enliglregeringens beslut bedrivs fr.o.m. /84 försöksverksamhel medsärskild beslutsordning för vissa högre specialkurser i gymnasieskolan.Försöksverksamheten pågår i , , 3 1983/84. 1983/84:116 34 ,och och innebär att man bl.a. för elever frånteoretiska linjer regionalt arbelar fram högre specialkurser som är specielltanpassade lill del regionala näringslivets slruktur och behov. För dessaregionalt arbetsmarknadsanknutna högre specialkurser fastställerlänsskolnämnden tim- och kursplaner. Avsiklenmed försöksverksamheten är bl.a. all se i vilken grad ett decentraliseratbeslutsfattande i dessa frågor kan bidra till att utbudet av högrespecialkurser dels snabbare förnyas i takt med den tekniska utvecklingen, delsbättre kan anpassas till uttalat regionall arbetsmarknadsanknutnautbildningsbehov. Verksamhetens omfattning regleras i vanlig ordning av den s.k. lilla ramen. Då försöksverksamheten påbörjades fanns fortfarande inom dennaram ett outnyttjat utrymme som därmed kunde användas för alt öka utbudet avhögre specialkurser. Enligl vad jag har erfarit av SÖ är den lilla ramenfullt utnyttjad. En fortsatt förnyelse och vitalisering av kursutbudet är dockenligt min mening angelägen och fullt möjlig genom att nya kurser inom avstatsmakterna prioriterade områden får ersätta äldre. I det följande kommerjag också atl föreslå atl anlalel utbildningsplatser inom den lilla ramenulökas. SÖhar föreslagil alt den här beskrivna verksamheten skall blireguljär och utsträckas till alt gälla alla län. Enligt min mening bör dockförsöksverksamheten först utvidgas och säkra utvärderingsresultat föreligga.Jag föreslår därför alt försöksverksamheten fr. o. m. /86 skallomfalla alla län. SÖhar i uppdrag alt noga följa och utvärdera den pågående försöksverksamheten.Jag avser alt ålerkomma lill regeringen med förslag om alt denna uivärderingskall utvidgas till all gälla alla län. Åventeoretiskt inriklad kompletteringsutbildning för elever från yrkesinriktadeutbildningar har blivit föremål för försöksverksamhel. Försöksverksamhetbedrivs med en högskoleförberedande högre specialkurs inaturvetenskap, i första hand för elever från tvååriga yrkeslek-niskautbildningar. Jag vill också erinra om atl en högskoleförberedande högrespecialkurs finns för elever som inle gått vårdlinjen men vill gå vidare lillhälso- och sjukvårdslinjen i högskolan. Komvuxerbjuder behörighetskomplellering i gymnasieskolans alla teoretiska ämnen.Elever från yrkesinriktad utbildning har alltså möjligheteratt somvuxenstuderande fä teoretisk kompletteringsutbildning inom komvux. Enligt minmening är det dock vikligl alt gymnasieskolan kan erbjuda elever, som underutbildningstiden vill ändra studiemål, sådana komplelteringsmöjligheter.Teoretisk kompletteringsutbildning som kan väntas bli efterfrågad av mångaelever bör därför kunna anordnas inom ramen för gymnasieskolanspåbyggnadsutbildning. Samarbete mellan gymnasieskolan och komvux ompåbyggnadsulbildning av detta slag bör dock ske på bästa möjliga säll. Jagålerkommer i del följande lill samarbelsfrå-gan. Önskemålom försöksverksamhel med påbyggnadsutbildning av olika 1983/84:116 35 slaghar inkommit till länsskolnämnderna och SÖ från ett stort antal kommuner. Jagämnar föreslå regeringen all SÖ får i uppdrag atl ularbeta förslag tillytteriigare påbyggnadsulbildning för att täcka de mest angelägna behoven avkyt-kurser och teoretisk kompletteringsutbildning. Dessa kurser bör också fåprövas i försöks- och utvecklingsarbete. 4 Den inre arbetsmiljön 4.1 Inledning Skolansinre arbetsmiljö har tillmätts slort inlresse under de senasle årtiondenasomdaning av del svenska utbildningsväsendet. ärs skolkommissionägnade skolans inre miljö slor uppmärksamhet. Kommissionen menade all niäletför skolans arbetssätt skulle vara alt arbetsmetoder utformas "somfrämjar elevernas självständighet och kritiska sinnelag, deras arbetsvilja ochlust alt arbeta vidare på egen hand, deras sociala sinne och förmåga altsamarbeta". Skolan skall "fostra demokrafiska människor och friapersonligheter". I det fortsatta reformarbetet har man också på olika sättförsökt komplettera organisatoriska och innehållsliga förändringar med enförnyelse av del inre arbetet. Jagframhöll i proposilionen (prop. 1975/76: 39) om skolans inre arbele att skolansuppgift inte bara är all förmedla kunskaper ulan också atl ge eleven lillfälleatl utvecklas till en självständig samhällsmedborgare med personligt engagemangi omvärlden. Skolan har ett ansvar för att skapa ett positivi klimal för bådeinlärning och personlighetsulveckling. I proposilionen redovisade jag ocksämin syn på hur den inre arbetsmiljön bör vara utformad för att bättre främjainlärning och personlighetsulveckling. Jagvill här inför det förestående reformarbetet utveckla dessa tankar någol. Enligtmin uppfattning är inlärning en aktiv process som engagerar hela människan,både känslomässigt och intellektuellt. Meningsfull inlärning sker då elevenaktivt och med känslomässigt engagemang bearbetar angelägna problem. Denförutsäller också atl eleven får möjlighel all lyckas och att det arbete someleven utför behandlas med respekt och uppfattas som betydelsefullt. Iall undervisning är eleven huvudpersonen. Undervisningen skall bedrivas på ettsådant sätt atl den erbjuder eleven möjlighet all utveckla sin personlighet,sin självkänsla, sitt intellekt och sitt känsloliv i den takt och på det sättsom bäsl passar honom eller henne. Delta ställer slora krav påundervisningsmiljön och förulsäller en god kontakt mellan lärare och elev samtatl eleven kan öva inflytande på hur undervisningen läggs upp och bedrivs. Strävanefler kompetens finns hos alla människor. Den är lika mycket Prop.1983/84:116 36 ett socialt behov som ett intellektuellt. Med ökalkunnande följer självkänsla och självförtroende. Man kan bättre fylla enfunktion i en social gemenskap i vilken man blir accepterad och respekterad. Undervisningen måsle ske på ett sådant säll att elevenkänner sin kompetens öka och känner sig leva upp till omgivningensförväntningar. Omvänt kan strävan efter kompelens hämmas genom att eleven möteröverkrav och råkar ul för ideliga misslyckanden, både intellekluelll ochsocialt. Enligl min mening råder det inte någon motsättning mellanatt främja inlärning och atl stödja personlighetsulveckling. Sludier somengagerar och som man känner ger meningsfulla kunskaper är i sig utvecklandeför personligheten. Sättet på vilket undervisningen bedrivs har dock storbetydelse för personlighetsutvecklingen. Om t. ex. undervisningen är alllförauktoritär, om eleverna har små möjligheler alt påverka innehåll, uppläggningoch studielakl, om stämningen präglas av konkurtcnsmentali-lel etc. kanundervisningen, hur bra den i övrigt än är, verka hämmande på elevenspersonlighetsulveckling. krav på skolans inre arbetsmiljö är således alleleverna fär ell ökat inflyiande.