prop · G703116 · 1983-12-31 00:00:00 — Läsåret1982/83 påbörjades på GU:s initiativ och efler regeringens medgivande ettförsök med sammanhållel ekonomiskl utbildningsområde vid gymnasieskolan i innebär en gemensam start i gymnasieskolan som omfallar hela förstaläsåret. Därefter följer ett delvis differentierat andra år. Därmed är denyrkesinriktade ulbildningen, moisvarande dagens distributions- ochkontorstekniska linje, slutförd. De elever som under det andra årel valt denmer studieförberedande vägen går vidare till ett Iredje läsår. Därefter har deen ulbiidning som i allt väsentligt skall motsvara dagens treåriga ekonomiskalinje. I utbildningen ingår ocksä praklikinslag för alla under det förstagemensamma läsåret. Försöketvisar alt det går all finna andra modeller för en gemensam start än den som GUpresenterat som exempel. Del är dock ännu för tidigt atl dra några mer bestämdaslutsatser av försöket. Enligtmin mening måste vägarna all nå syftena med den gemensamma starten övervägasoch analyseras ytterligare. En rad frågor kvarslår all ulreda. En sådan frågaär vilken omfattning förankringen i ett verksamhetsområde genom yrkesinriktadeinslag kan ha utan att kostnaderna kraftigt ökar för lokaler, utrustning,förbrukningsmateriel och undervisningstid. På denna punkt gerförsöksverksamheten i besked endast för del ekonomiska utbildningsområdet.Möjligheterna för övriga utbildningsområden måste belysas ytteriigare innanjag är beredd atl förorda försöksverksamhel utöver den som pågår i Mora.Dessutom behöver möjligheterna att på andra vägar nå de mål som gäller för dengemensamma starten också belysas. Jag ämnar därför föreslå regeringen all ge SÖi uppdrag all ytterligare analysera och belysa vilka olika möjligheler som kanfinnas all inom nuvarande koslnadsramar uppnå syftena med en gemensam start. GUtar i sitt betänkande upp frågan om en ökad samverkan mellan ochgymnasieskolan för alt åsladkomma en mjukare övergång. Ulredningen framhålleratt många ungdomar går in i gymnasieskolan "helt i blindo" och menardels atl informationen i om gymnasieskolan och arbetsmarknadenmåste förbättras, dels att liden under senare delen av vårterminen i årskurs 9måsle användas för konkreta förberedelseåtgärder från sida. Prop.1983/84:116 20 Deremissinstanser som lagil upp frågan är genomgående positiva till GU:s förslaghärvidlag. Positiva reaktioner inför en ökad samverkan mellan ochgymnasieskolan kan också noteras bland de intresseanmälningar till SÖ somkommunerna har lämnat under höslen 1983. Flera kommuner har sålunda lagt framkonkreta förslag till ökat samarbete som man önskar pröva i försöksverksamhet. Grundskolansnya läroplan, Lgr 80, erbjuder enligt min mening vissa möjligheter att göraövergången till gymnasiala studier mjukare. Jag tänker dä framför allt på hurtemasludierna, tillvalssystemel och den praktiska arbelslivsorienteringen(praon) kan anknytas till elevernas val och framlidsplaner. Enligtmin mening skulle man i årskurs 9 i viss ulslräckning kunnagenomföra lemasludier som anknyier till de verksamhetsområden som elevernaavser atl inrikla sig på efter . Hur och i vilken omfallning deltaskall göras bör beslulas lokalt på samma sätt som gäller för temastudierna . Ettannal sätt att göra övergången mjukare som man har möjlighet alt lokall beslutaom är alt förlägga viss del av praon även lill vårterminen i årskurs 9. Därmedskulle dessa delar av praon, t.ex. i samverkan med temasludierna, kunnainriklas mot verksamheisområden som ligger i linje med vad eleverna tänker ägnasig ål efter . Delokall utformade tillvalskurserna, slutligen, öppnar också enligl min meningvissa möjligheter för vissa elevgrupper atl förbereda sig för den verksamhel deinriktat sig mot efter . Jag anser alltså att LgrSOger vissa förutsättningar för att åsladkomma en mjukare övergång mellangrundskolan och gymnasieskolan. Det är enligl min mening angeläget all iförsöksverksamhel pröva hur dessa förulsällningar bäsl kan utnyttjas. Ett försöks-och utvecklingsarbete bör därför påbörjas för att åstadkomma en mjukareövergång genom att utnyttja de möjligheler som Lgr 80 ger. Genom den ordning som nugäller med intagning på höstterminens betyg i årskurs 9 har eleverna redan ibörjan av vårterminen gjort sina val lill gymnasieskolan. Mitl förslag i åretsbudgelproposilion om atl prioritera sökande under vid intagningen lillgymnasieskolan bör leda lill all fler ungdomar går direkt från tillgymnasieskolan och all fler får sina förstahandsval tillgodosedda. Dettainnebär därför att många elever redan i början av vårterminen kan vara ganskasäkra på vilken studieväg de kommer in på. beslut kommer iapril. Det intresse som eleverna genom sina val visat för olika utbildningarbör kunna utnyttjas för att motivera dem alt använda vissdel av tiden till att förbereda övergången. De elever som inte har sökt tillgymnasieskolan kan också få hjälp för alt senare söka dil. Jagär medveten om atl intagningen på hösllerminsbetyget hiuills harskapat problem på många grundskolor. Prop.1983/84:116 21 merarbelsbelastad som del på många håll har varit svårt alt göravårterminens arbele engagerande. Enligt SÖ:s bedömningar beror dock många av deupplevda problemen på all reformen genomförts för snabbt och ulan tillräckligförberedelse på lokal nivå. Detta ger anledning anta att problemen är avövergående nalur. Erfarenhelerna från försökskommunerna, där man haftmöjlighet att söka sig fram till fungerande lösningar, styrker della anlagande.Den fortsatta utvecklingen får visa hur allvarliga problemen är och vilkaåtgärder som kan behöva vidlas. Enligtmin mening är det också viktigt atl undersöka vilka möjligheler som finns altulan mer genomgripande organisatoriska ålgärder göra förändringar undergymnasieskolans inledningsskede som gör övergången frän mjukare.Som jag tidigare framhållit är detta särskilt viktigt i en situation dä alltfler av eleverna går direkl från årskurs 9 lill gymnasieskolan. EnligtSÖ:s bedömningar går av en årskull 16-åringar direkt eftergrundskolan ul i arbelslivet på arbeten som leder till fast anslällning. Avövriga 16-äringar går ca 85 7o direkl till ulbiidning i gymnasieskolan. Ca 10%av 16-åringarna berörs därmed av kommunernas uppföljningsverksamhel. Iårels budgetproposition har regeringen föreslagil vissa åtgärder som bör ökaanlalel ungdomar som går direkl från till gymnasieskolan. Ellsådaniförslag är all sökande under fr.o.m. /86 skall gesföreträde vid intagning till gymnasieskolans grundskoleanknutna studievägar.Återhållsamhet skall vidare gälla i fråga om atl erbjuda dubbelutbildning igymnasieskolan. Därmed kan man vänta sig all färre 16-äringar direkt behöver gäin i uppföljningsverksamheten. Likavikligl som all ge dem som söker direkl från ökade möjligheter, allfå påbörja gymnasiestudier är det att försöka minska avbrotten igymnasieskolan. En slor del av avbrotten sker redan under den första terminen.Ofta är orsaken atl man inle har fåll sill förstahandsval tillgodosett och därför känner sig missnöjd med den ulbiidning man har kommil in på. Dennalyp av avbrolt bör genom prioriteringen av sökande under nu kunna minska.De förändringar i den inre arbetsmiljön somjag kommer all föreslå i delföljande kommer ocksä enligl min mening alt.medverka lill all dessa avbroltblir färre. Avbrolt måste också påolika sätt förhindras genom ell effektivl utnyttjande av gymnasieskolansstödresurser. SÖ har på regeringens uppdrag utvärderat användningen av dessastödresurser och lämnat förslag om en rad ålgärder för alt dels förebygga allsvårigheter uppslår för elever med särskilda behov, dels slödja och hjälpaelever med svårigheler alt på bästa sätt genomföra sina sludier igymnasieskolan. Åveni fortsättningen kommer del all finnas 16- och 17-åringar som av Prop.1983/84:116 22 olika anledningar inle söker till eller som avbryter sinasludier i gymnasieskolan. är dock inte någon enhetlig elevgrupp. Blanddem finns t. ex. ungdomar som har goda sludieförutsältningar men som inte vUlstudera vidare. Till denna grupp hör också många invandrare som på grund avspråksvårigheter och av andra orsaker tvekar att söka till gymnasieskolan elleravbryter sina sludier där. Det gäller också de elever som har dåligastudieresultat från och som inle söker lill gymnasieskolan därföratt de inte tror sig om att klara av sludierna där eller för att de ärgrundligt trötta pä att befinna sig i en situation där de känner sig otillräckliga.Gruppen innehåller slutligen de elever som inte har fullföljt sinagrundskolestudier och som därför inte är behöriga. Dåliga studieresultat i behöver inte i sigbetyda all man inle klarar av att skaffa sig en utbildning i gymnasieskolan.Orsakerna till att man "misslyckas" i kan vara många. Detkan bero på sjukdom, relationsproblem i skolan eller i hemmet eller ha andraorsaker. Om man tidigl kommer efler och delta inle uppmärksammas snabbi kan kunskapsklyftornasnabbi växa. Med en dålig grund att bygga vidare på blir del allt svårare atthänga med den övriga klassen. Man får rollen av atl vara den som inle förslår,inte kan. De ungdomar som fastnar i denna roll uppvisar snart nog alla teckenpå att vara "skollrölta". För många av ungdomarna i den grupp jag nu lalar om hargymnasieskolans yrkesinriktade utbildningar visat sig kunna fungera bra efleren förberedande tid inom kommunernas uppföljningsverksamhet. Där har del dågälll alt till att börja med stärka ungdomarnas självkänsla och självförtroendeoch "överbevisa" dem om alt de kan klara av en gymnasial Ulbiidning.Det har också gällt alt låta dem få känna på olika arbetsmiljöer och delta ipraktiskt arbete inom verksamheisområden som de kan bli intresserade av. Delhar slutligen gälll alt reparera de mest svårartade bristerna i dessa eleversgrundskoleutbildning. Genom särskilt stöd igymnasieskolan har man också försökt alt undvika lidiga studieavbrott. GU tar i sitt principbetänkande upp möjligheterna allerbjuda elever med särskilda problem ulbiidning i olika studielakl saml atterbjuda utbildning varvad med inslag av praktik/arbete. Ulredningen framhålleralt de ungdomar det gäller ofta kan ha temporära svårigheler i form avefterpubertet, relationsproblem, intressekonflikter m.m. GUframhåller att man mot denna bakgrund måste länka sig olika okonventionellalösningar på dessa ungdomars utbildningsproblem och hänvisar lill denförsöksverksamhet som efter beslut av regeringen har påbörjals. Sålundaomfallar en försöksverksamhet i en hel serie åtgärder som kan varatillämpliga i speciella situationer. Även här gäller grundtanken atlutbildningarna i inledningsskedet erbjuds som varvade utbildningar. Del skerdärvid en samverkan mellan gymnasieskolan och kommunensuppföljningsverksamhet. Man erbjuder bl.a. en introduklionsperiod 1983/84:116 23 somkan få variera i längd och som efter hand går över i en värvning av studier ochpraktik. Teoretiska ämnen som eleven har svårigheter med skall kunna förläggaslill senare delen av ulbildningen. Studieslarten skall vara "mjuk"och en normal första årskurs skall med introduktionsperiod och inlagdapraklikperioder kunna få ta upp fill två läsår. Efler äreleven på della sätt "i fas" med skolan i övrigt, men med ell årsfördröjning. Årskurs 2 kan nu anordnas på vanligt sätt, eventuellt medstödinsatser av olika slag. Den kan också anordnas i andra former, t. ex. sominbyggd ulbiidning, i samverkan med komvux eller som fortsalt varvadutbildning. Enmajoritet av de remissinslanser som yttrat sig i frågan framhåller altutredningens förslag svarar mot ett länge känt behov av störte flexibilitet istudieuppläggningen för gymnasieskolan. anser i likhetmed utredningen att skolan måste ta hänsyn till varje elevgrupps eller varjeelevs särpräglade önskemål eller behov. () avvisar dockutredningens förslag om ensidiga satsningar pä fortsatt skolgång försvagmotiverade elever och förordar alt särskilda resurser också salsas på andraåtgärder som ungdomspraktik, inbyggd ulbiidning och lärlingsutbildning, vilketger eleverna möjlighet att välja och därmed alt med störte motivation ägna sigåt sin utbildning. Genomkommunernas uppföljningsansvar har samhällel lagit pä sig ansvarel för attalla ungdomar under 18 är som inle har stadigvarande arbele får ulbiidningeller annan meningsfull sysselsättning. Dessa ungdomar kommer då att varaverksamma antingen inom gymnasieskolan eller i uppföljningsverksamheten. Enligtmin mening är det bästa alternativet för ungdomarna att de under denna lidutbildar sig i så stor utsträckning som möjligl. Det normala bör . därför varaatt de direkt efter påbörjar en ulbiidning i gymnasieskolan. Fördem som inte kan tänka sig gymnasieskolulbildning direkt efler ochsom därför omfattas av kommunernas uppföljningsansvar bör gymnasial utbildningunder ett inledningsskede kunna erbjudas i form av varvad ulbiidning.Värvningen bör därvid kunna ske med stor frihet och med hänsyn tagen till deelever del gäller. Målet måsle dock vara atl ungdomarna så snart del ärlämpligl övergår lill atl följa gymnasieskolans reguljära undervisning med destödåtgärder som då också kan erbjudas. Enkursindelning av gymnasieskolans yrkesinriktade ämnen i enlighet med GU:sförslag, somjag återkommer lill i det följande, skulle kunna göra del enklareatl åsladkomma varvade studiegångar av detta.slag. Denvarvade utbildningen bör i första hand gälla gymnasieskolans tvååriga linjeroch specialkurser av motsvarande längd. Den bör när så är lämpligt även kunnagälla komvuxkurser och kortare specialkurser i gymnasieskolan. Enliglmin mening kan komvux genom sin organisation med frislående Prop.1983/84:116 24 kurser,sin uppdelning av de slora yrkesämnena i kortare kurser (delmoment-kurser) ochsina särskilda yrkesinriktade kurser (SY-kurser) erbjuda utbildningsallernafivsom gymnasieskolan inle har. Jag kommer i del följande att diskuleramöjligheterna för ell mera långtgående samarbete mellan komvux ochgymnasieskolan vad gäller de ungdomar som inom uppföljningsansvaret önskar fåen yrkesinriktad gymnasial utbildning genom värvning av studierna medungdomsplats/praklik/arbele. Lokallarbetsmarknadsanknulna specialkurser, s. k. LA-kurser, används i ökandeutsträckning som utbildningsinslag inom kommunernas uppföljningsverksamhet. Minuppfattning är atl en LA-kurs kan utgöra en bra första ulbildningsdel förungdomar inom uppföljningsverksamheten, förutsatt atl kursen verkligen täckerett angeläget utbildningsbehov och därför leder lill anställning eller fortsattutbildning.. Viktigt är dock all man vid planeringen av dessa kurser ser tillatl de inle blir "återvändsgränder" i utbildningssammanhang. Istället måste de vara så planerade alt de ger en grund för fortsall ulbiidning,dvs. all de kan ingå som en del i ett syslem för återkommande ulbiidning. I kommunerna görs storaansträngningar för att på olika säll stödja de ungdomar som omfattas avuppföljningsansvaret. Idéerna om hur utbildning bäsl skall kunna erbjudas ärmånga. Av GU initierad försöksverksamhet och lokall initieratutvecklingsarbete pågår. Jag ämnar i annatsammanhang föreslå regeringen alt SÖ får i uppdrag all följa denna verksamhetoch löpande inkomma med förslag till sådana förändringar i regelsystemet sommöjliggör att varvad utbildning i olika former främjas för den aktuellaungdomsgruppen. 3.3Ämnesindelning och kurssystem m. m. Inledningsvisharjag berört behovet av atl öka flexibiliteten i sludierna inom en utbildning.GU berör denna fråga på flera olika sätt. Bl.a. för ulredningen ell resonemangom olika ämnens roller i olika ulbildningar och om möjligheterna att dela invissa mer omfattande ämnen i grund- och tilläggskurser. GU talar om atl ett ämnekan uppträda i roller som allmänl färdighetsämne, karaktärsämne och stöd- ochintegrationsämne. Med allmänna färdighetsämnen menar GU ämnen som bör ingå ialla utbildningar och som alla elever behöver ha färdigheter i. Somkaraktärsämne bör ett ämne ha en inte alltför liten omfattning och dels ge enkärna av grundläggande kunskaper som alla måste kunna behärska, dels ge vissaylleriigare kunskaper som ger både bredd och djup. Som stöd- ochintegrationsämne kan ett ämne ha en betydligt mindre omfallning och belysaämnesfrågeslällningar på ell mer allmänl och "orienterande" sätt. GU föreslår en kursindelningsom gäller framför allt ämnen med stort tidsmässigt omfång, dvs. i första handkaraktärsämnen och allmänna fär- Prop.1983/84:116 25 Ulredningen föreslår sålunda all dessa ämnenskall delas upp i grundkurser och lilläggskurser. Grundkurserna avses ge de för alla studerande nödvändigakunskaperna i form av centrala begrepp och problemställningar. Kurserna kanvara en eller flera i ett ämne beroende av ämnets karakiär och omfallning.Innehållet skall vara angivet i cenlrall fastställda kursplaner. Tilläggskursernaskall ge dels ökad bredd genom tillägg av nya moment, dels ytteriigarebelysning av valda områden i grundkurserna. Innehållet i lilläggskurserna skallvara mera frill och inte styras i detalj av centralt utformade kursplaner. Inomvarje ämne skall kunna finnas en eller flera tilläggskurser. Flertalelav de remissinstanser som yttrat sig i frågan ställer sig positiva tillförslagel om kursindelning. framhåller dock vikten av allfinna en "lämplig avvägning mellan cenlrall utarbetade rekommendationer,direktiv och full lokal planeringssuveräniiel". Elevorganisationenavvisar helt det föreslagna kurssystemel på grund av risken atl man får"ett renodlat ackordssystem" där det gäller alt hinna avverka så mångakurser som möjligt. Konflikten mellan cenlrall och lokall inflyiande överutbildningars innehåll är inte ny och kompromisser mellan motstridiga behovfär ideligen göras. GU:s förslag om centrall bestämda grundkurser samllilläggskurser som man lokall får ett visst inflytande över, är en sådankompromiss. Dess närmare innebörd kan dock inte bedömas förrän man i ellläroplansarbele preciserar vilken omfattning av lektionstiden för olika eleverde olika kurstyperna bör ha saml hur del lokala inflytandet skall ta siguttryck. Dagens gymnasieskola fungerar i praktiken oftast sä atlalla elever i en klass ger sig i kast med samma problem och stoff.Alla i klassen har tilLsitt förfogande med i stort sett sammalärarinsats. Ulfallel av studierna blir då till mycket stor del beroende av denenskildes inlresse, vilja, motivation, förmåga, aktuella personliga situationoch faktiska tillgång till tid. Vad GU:s förslag lillför är framför allt individuellamöjligheler all efler behov koncentrera mer tid på grundläggande avsnitt istudiekursen. Elever som av olika anledningar inte klarat av vissagrundläggande moment på "normaltid" med den undervisning som normaltges, får ytterligare lid och möjligheter att reparera della. Jag finner del föreslagna kurssystemel intressant frånflera synpunkter. Skolan måsle kunna göra klart vad som bedöms som nödvändigloch tillräckligt för en godkänd prestation. Enligl min mening ger ellkurssystem av del slag GU föreslår förutsättningar för detta. Genom grundkursernauppställer skolan klara krav på vad som skall anses vara nödvändiga,grundläggande kunskaper för alla. En godkänd prestation pä en grundkurs lederlill näsla. Mellan dem kan valfritt ligga en eller flera, olika länga,lilläggskurser. Prop.1983/84:116 26 Skolan måsle vara noga med atl se till atl elevernaskaffar sig de grundläggande kunskaper som är en förutsättning för all de skallkunna gä vidare i sludierna. Enligl min mening bottnar många elevers problem iall de leds vidare i sina sludier utan all egentligen ha inhämtat de grundersom är förutsättningen för alt kunna fortsätta till nya moment och områden. Förden enskilde eleven leder detta lill krympande självförtroende, blockeringaroch känslan av alt vara "oduglig" för studier. godkändgränser iangivna grundkurser med möjlighel all koncentrera sina arbetsinsatser lorde förmånga elever vara långt bättre än alt de i en för alla angiven arbetstakt ledsvidare trots all de av någon anledning kommit efter. Åven om ett syslem av grundkurser och lilläggskurser harmånga positiva drag enligt vad jag redovisal, finns också, somElevorganisationen påpekat, risker med ett sådant syslem. Min principiella ståndpunkt är således atl ett kurssyslemav föreslagen lyp på ett bällre sätt än dagens studieorganisation kan angeklara kunskapskrav i de olika ämnena. Godkända prestationer på grundkursernaär ett sådanl krav. Till kraven kan också höra alt man måste ha gått igenom ochfått prestationen bedömd på någon eller några tilläggskurser. Å andra sidan anserjag alt ett kurssystem inle fåranvändas på ett sådant sätt alt antalet tilläggskurser som man gäll igenom fårbelydelse t.ex. för ell kommande urval till högskoleutbildning. Syslemet fårsålunda inte leda till all vissa ungdomar ägnar all sin tid ål grundkursermedan andra samlar ett maximall antal tilläggskurser för atl därmed nå fördelari en konkurrens om plalser i högskolan. Liksom GU vill jag framhålla vikten avatt eftersträva kvalilel i kunskaperna framför kvantitet. Regeringen har givit SÖ i uppdrag all geförslag lill hur en kursindelning i grundkurser och lilläggskurser skulle kunnase ul i några representativa ämnen. Därvid skall SÖ även beakta möjligakopplingar lill det kurssystem och den uppdelning av kurserna i en grunddel ochen fördjupningsdel som redan tillämpas inom komvux. Sedan SÖ redovisal sittuppdrag avser jag att ålerkomma till regeringen i denna fråga. Tanken atl ett ämne kan uppträda som karaktärsämne i vissaulbildningar och som stöd- och inlegralionsämne i andra i enlighet med vad GUföreslår är i och för sig inte ny. Före den av 1964 besluladegymnasiereformen förekom t.ex. de typiska karaktärsämnena fysik, kemi ochbiologi även i form av orienteringskurser på icke naturvetenskapligt inriktadelinjer. På de dåvarande handelsgymnasierna förekom undervisning i dessa ämnenunder rubriken naturvetenskaplig orientering. Den bedömning som gjordes inför reformen 1964 var altorienteringskurserna utgjorde värdefulla inslag i de olika linjernas programmen att del hade förelegat slora svårigheter när del gällt den konkretauppläggningen och utformningen av kurserna. I stället infördes det nya ämnelnaturkunskap, som till sin karaktär är ett slöd- och inlegralionsämne. Av de ämnesanalyser som GU låtit genomföra framgår attäven ämnet 1983/84:116 27 naturkunskaphar haft svårigheter atl finna sin form. Där framhålls alt man endasl i enstakafall i undervisningen har kunnat leva upp till intentionerna i 1965 årsläroplan för gymnasiet. Av detta framgår atl delkan vara svårt atl finna formen för hur ämnen, som varil etableradesom karaktärsämnen på vissa studievägar, skall läggas upp för att fylla rollenav slöd- och inlegrationsämnen pä andra. Problem tycks förekomma oberoende avom ämnena sluderas var för sig eller om man försöker sammanföra dem lillblockämnen av typen naturkunskap. Trols de svårigheter somkan föreligga harjag uppfattningen alt grundsynen att ett ämne måste kunna fåuppträda i olika roller är riklig såväl av yrkes- och studieinriktningsskäl somav pedagogiska skäl. Avvägningar måsle också göras mot elevernasarbetsbelastning. Vissa studievägar i gymnasieskolan, t.ex. dennaturvetenskapliga linjen, upplevs som synnerligen arbetskrävande aveleverna. En av anledningarna anses vara atl kraven även inom de ickenaturvetenskapligt inriktade ämnena är så höga. Enligt GU borde t. ex. ell ämnesom samhällskunskap ha rollen som slöd- och inlegralionsämne på denna linje.Enligt min mening bör del nu redovisade synsättet prövas inom ramen för delforlsalla arbetet med atl utveckla ett syslem av grund- och lilläggskurser. Som framgår av vad jagnyss har sagl kan ett kurssyslem skapa nya förutsättningar för hur kunskapskravkan ulformas och sludieprestalioner bedömas. GU tar klart ställning mot detnuvarande relativa betygssystemet. Utredningen låter den föreslagnakursindelningen utgöra grundvalen för ett nytt kursrdateral betygssystem. Jagär medveten om de brister som del nuvarande relativa betygssystemet har. Såsnart klarhet har nåtts om möjligheterna atl skapa ett kurssystem igymnasieskolan ämnar jag återkomma till frågan om ett nytt betygssystem.