prop · G70384 · 1983-12-31 00:00:00 — En medlem har - om inte annat följer av stadgarna - vidutträde ur föreningen rätt att få tillbaka sin insats. Insatskapitalet kanalltså minskas genom återbetalning till utträdande medlemmar. För att ennettoökning av insatskapitalet skall föreligga fordras alt nyttinsatskapital tillförs föreningen med belopp som överstiger det som tidigaremedlemmar återfått från föreningen. Frågan är om det är nödvändigl att förenarätten till utdelningsavdrag med krav på en sådan nettoökning avinsatskapitalet. Jag delar de betänkligheter som vid remissbehandlingenframförts mot den föreslagna begränsningsregeln. Effeklen av regeln skulle blimycket slumpartad. Därtill kommer att en regel av detta slag oundvikligen gerupphov till tillämpningsproblem. gäller oavsett om det är netto- eller bmttoökningensom skall vara avgörande för avdragsrätten. Jag lägger därför inte fram någotförslag om koppling mellan uldelningsavdraget och insatskapitalets utveckling. Föratl inle uldelningsavdraget i vissa fall skall medföra omotiveradeskattelättnader har utredningen föreslagit att utdelningsavdrag inle skallmedges för utdelade belopp som är skattefria hos mottagaren enligt 53 § 1 mom.första stycket a och g eller 54 § KL: Avdrag skall alltså för det första vägrasdå medlemmen är en fysisk person som är bosatt utomlands eller etl utländsktbolag. Avdragsrällen föreslås för det andra gå förlorad om mottagande medlempå grund av kedjebeskattningsreglerna inte är skattskyldig för utdelningen. Deföreslagna begränsningarna i avdragsrällen gäller endasl för utdelning påmedlemsinsatser. Detta hänger samman med att utdelning på förlagsinsatserenligt ulredningen inte skall omfattas av reglerna om skattefrihet tillförhindrande av kedjebeskattning. Föratt underlätta tillämpningen av begränsningsreglerna har utredningenkompletterat sitt förslag med en schablonregel. Denna innebär att om denskattefria utdelningen avser högst av föreningens totala utdelning påmedlemsinsatser skall utdelningen i sin helhet vara avdragsgill. () har inte ansett sig kunna fillstyrka förslaget om en schablonregel på25%. Enligt verkets uppfattning måsle utdelningen från en förening allfid delasupp i en avdragsgill och en icke avdragsgill del beroende på mottagarensskattskyldighet. Föregen del får Jag anföra följande. I likhei med utredningen anser Jag atl vissainskränkningar i avdragsrällen för utdelning på medlemsinsatser år nödvändigamed hänsyn till ägarförhållandena i den utdelande föreningen. En obegränsadavdragsrätt skulle medföra en alltför stor skattelättnad i de fall då medlemmenär befriad från inkomstskatt för utdelningen. En förutsättning för uldelningsavdragetbör enligt min mening i princip vara atl mottagande medlem är skattskyldig förutdelat belopp. Av53 § 1 mom. första stycket a och g KL följer att i utlandet bosalla 12 1983/84. 1983/84:84 178 fysiskapersoner och utländska bolag inte är skattskyldiga lill inkomstskattför utdelning från svenska ekonomiska föreningar. Med utländskt bolag likstäUsenligt 67 § KL vissa andra utländska juridiska personer. När det gällerutdelning pä aktier i svenska aktiebolag skall en fysisk person, som inte ärbosatt eUer stadigvarande vistas i , erlägga kupongskall i stället förinkomstskatt. Kupongskatt erläggs också av utländska bolag. Kupongskattelagen(1970:624) gäller däremot inle för utdelning på andelar i ekonomiskaföreningar. Fysisk person, som inte är bosatt i riket, och utländskt bolagbeskattas dock enligt bestämmelserna i 6 § 1 mom. a och c lagen (1947:576) om stafiiginkomstskatt för utdelning på andelar i svenska ekonomiska föreningar. Endastutdelning som utgår i förhållande tUl innehavda andelar torde avses. Utländska andelsägarebetalar alltså endast statlig inkomstskatt på mottagen utdelning. Dellaförhållande talar i och för sig för att det lolala skatteuttaget skulle bUalltför lågt om den utdelande föreningen skulle få avdrag även i ett sådani faU.Denna omständighet är emellertid enligt min bedömning inte något störte problemeftersom det endast i undantagsfall förekommer utländska delägare i svenskakooperativa föreningar. Till skillnad från utredningen anser Jag del därför inlenödvändigt att begränsa avdragsrällen vid utdelning lill utländska mottagare.Därigenom undviks också de problem som hänger samman med diskrimineringsförbudeni våra dubbelbeskattningsavtal. Om avsaknaden av en begränsningsregel motförmodan skulle komma all utnylQas på etl ofillbörligt sätt är Jag emellertidsjälvfallet beredd att återkomma i saken. Däremotföreslår Jag i överensstämmelse med utredningsförslaget atlutdelningsavdrag i princip inte skall medges i de fall då mottagaren är ettsvenskt aktiebolag eller en svensk ekonomisk förening som omfattas avkedjebeskattningsreglerna i 54 § KL. Påpekas bör dock alt detta naturligtvisinte hindrar avdrag för utdelning på övriga insalser i föreningen. Avfrämst administrativa skäl anser Jag - i likhet med utredningen - attutdelningen bör vara i sin helhet avdragsgill så länge den förmånsbehand-ladeutdelningen inle överstiger en mindre del av den totala utdelningen påmedlemsinsatser. Visseriigen medför en sådan schablonregel vissa tröskeleffekter.Å andra sidan behöver den utdelande föreningen normalt inte utreda varjeenskild medlems skatteförhållanden. Enligl min mening ligger dock den avutredningen föreslagna tröskeln på en något för hög nivå. För egen del anserJag all en gräns på är tillräcklig. Mitt förslag innebär alt om exempelvis92% av insatsutdelningen tillfaller fysiska personer får föreningen - oavsetttill vem återstående av utdelningen går - avdrag för hela utdelningen. av utdelningen belöper på fysiska personer medan resten delasut fill skattebefriade företag får utdelningen delas upp i en avdragsgill ochen icke avdragsgill del. Somnyss konstaterats skall enligt utredningsförslaget utdelning på förlagsinsatserinte omfattas av reglerna om skattefrihet i punkt 1 tredje- 1983/84:84 179 femtestyckena av anvisningarna till 54 § KL. Förslagel hänger samman med att denutdelande föreningen får avdrag för utdelat belopp oavsett vem som uppbärutdelningen. Utredningen föreslår däremot alt bestämmelserna i andra stycketav anvisningspunkten, dvs. de bestämmelser som reglerar skattskyldigheten förförvaltningsföretag, skall bli tillämpliga beträffande nu aktuell utdelning.Förslaget innebär alt ett förvaltningsföretag, som äger förlagsinsatser i enekonomisk förening, blir frikallat från skattskyldighet för utdelning i den måndenna under samma beskattningsår utdelas vidare. För investmentföretag blirutdelningen skattefri även om en mindre del av utdelningen fonderas. Omutdelningen fonderas utöver tilllåten gräns inträder däremot skattskyldighetför den överskjutande delen av utdelningen. För egen del ansluter Jagmig tUl utredningens förslag i nu nämnda hänseenden. Innebörden av delta är attutdelning på förlagsinsatser normall skaU behandlas som ränta hos såväl denutdelande föreningen som den som uppbär utdelningen. I etl speciellt fall bördock undantag göras från denna princip, nämligen om utdelningen tilLfaller ettförvaltningsföretag. Etl sådani förelag bör inte beskattas för utdelningen omdet uppfyller det föreskrivna kravet på vidareutdelning tUl sina delägare. Ienlighet med vad som gäller exempelvis vid avsättning till investeringsfondoch beiräffande utdelningsavdrag för icke börsnoterade akfier har utredningenföreslagit alt avdrag för insatsutdelning för ett och samma räkenskapsår skallkunna erhållas i endasl en förvärvskälla. Jag ansluter mig till förslaget. I defall föreningen driver flera rörelser bör föreningen själv få välja i vilkenförvärvskälla avdrag skall göras. Som tidigare nämnts bör bestämmelsen omavdragsrätt för kooperativ utdelning med oförändrad lydelse flyttas över från29 § 2 mom. KL till punkt 13 första stycket av anvisningarna till 29 § KL. Detär enligt min mening lämpligt att också detta avdrag begränsas lill en endaförvärvskälla. Det anförda innebär att avdrag för insatsuldelning ochkooperativ utdelning får göras i endasl en och samma förvärvskälla. Utredningenhar föreslagit att avdragel för insatsutdelning skaU belöpa på det räkenskapsårsom utdelningen hänför sig till. Förslaget är utformat efter förebild avaktiefonders och marksamfälligheters rätt till avdrag för utdelning. Enligtpunkt 4 av anvisningarna till 39 § resp. punkt 4 av anvisningarna till 41 a §KL skall avdrag i dessa fall anses belöpa på det räkenskapsår som utdelningenhänför sig till. Föregen del får Jag anföra följande. Utredningens förslag skiljer sig från molsvarandebestämmelse i lagen om avdrag för utdelning på icke börsnoterade akfier. I dennämnda lagen anges - i överensstämmelse med vad som gäller enligt Annellagen -att avdrag medges för utdelning som förfallit till betalning underbeskattningsåret. Med utdelning som förfallit 1983/84:84 180 lill betalning avses i regel den under beskattningsåretbeslutade utdelningen för närmast föregående beskattningsårs verksamhet. Enaktieutdelning som hänför sig liU verksamhet och som beslutas avbolagsstämman (beskattningsåret) ger alltså rätt till avdrag först vid1986 års taxering. Denuvarande bestämmelserna om avdragsrätt för kooperativ utdelning anger intevilket år avdraget skall göras. Ulredningen har inte heller föreslagit någonreglering i denna fråga. Beslut omsåväl insatsutdelning som kooperativ utdelning torde avse föregåenderäkenskapsårs verksamhet, dvs. utdelning som beslutas av föreningsstämman l.ex.år 1985 sker på grundval av vinst som inQänats . Delta kan i ochför sig tala för att avdragel skall göras del år då utdelningen faktiskt ägermm. I många fall belastar dock den kooperativa utdelningen resultatet för deträkenskapsår då köpen och försäljningarna ägt rum trots att det formellautdelningsbeslutet fattas först under påföljande räkenskapsår. Enligt minuppfattning bör den kooperafiva utdelningen behandlas på molsvarande sätt i skatleavseende.Avdragsrätten bör således kopplas fill vinståret och inte tiU beslutsåret. Föratt få en enhetlig rättsfillämpning för de kooperativa föreningarna bör sammaprincip gälla både kooperativ utdelning och insatsutdelning. Jag föreslårdärför att kooperativa föreningars avdrag för utdelning skall anses belöpa pådel räkenskapsår som utdelningen hänför sig till. En förening som önskar tillgodogöra sig avdrag förutdelning måste framställa ett yrkande om detta. I samband med ett sådantyrkande bör föreningen vara skyldig att lämna de upplysningar som är nödvändigaför att taxeringsmyndigheterna skall kunna pröva yrkandet. I fråga om ettavdragsyrkande för insatsutdelning skall uppgift lämnas bl.a. om förekomstenav skattebefriade medlemmar i föreningen. Enligt min uppfattning bör enuttrycklig regel om utredningsskyldigheten införas i lagtexten liksom enföreskrift om att yrkandet om utdelningsavdrag skall göras på en särskildblankett. Liknande regler finns i Annellagen och i lagen om avdrag förutdelning på icke börsnoterade aktier. 2.2 Tillämpligt inkomstslag för ränta och utdelning Den avdragsrätt för insatsutdelning som Jag nu harbehandlat har gällt den utdelande föreningens skattesituation. I samband meddetta har Jag även berört hur insatsutdelning och kooperativ utdelningbeskattas hos olika mottagare. Jag har antytt att beskattningen inte alltid ärkonsekvent. Insatsuldelning, som utgör inläkt av kapital, kan nämligenunder vissa förutsättningar beskattas som intäkt av rörelse men aldrig somintäkt av jordbruksfastighet eller annan fastighet. Motsvarande förhållanden föreliggeräven beträffande ränteintäkter. Jag tänker därför i detta sammanhang ta uppfrågan till vilket inkomstslag ränta och utdelning bör hänföras. 1983/84:84 181 Enligthuvudregeln i 38 § 1 mom. KL räknas ränta och utdelning på svenska aklier ochandelar i svenska ekonomiska föreningar som intäkt av kapital. Undantag gäUerdock enligl samma lagrum för det fall intäkten är att hänföra tUl inläkt avrörelse. Beiräffande frågan när ränla och utdelning är att hänföra till intäktav rörelse innehåller punkt 1 av anvisningarna till 38 § KL en hänvisning tUlpunkt 2 av anvisningarna tiU 28 § KL. Av 28 § 1 mom. andra stycket KL tillvilken beslämmelse 38 § KL inle hänvisar direkt - framgår att ränta och utdelningpå aktier och andelar i ekonomiska föreningar räknas som intäkt av rörelsesåvitt de influtit från kapital som tillhör rörelsen. Denna allmänna regelutvecklas något i punkt 2 av anvisningarna till nämnda paragraf där delinledningsvis sägs att ränteintäkt och utdelning i allmänhet är alt hänföratill inläkl av kapital. Det framgår dock att ränteintäkt under vissaförhållanden kan utgöra intäkt av rörelse. Beiräffande utdelning ibank- och annan penningrörelse och i försäkringsrörelse anges att denna utgörintäkt av rörelse. Vidare skall enligt punkt 4 av anvisningarna till 28 § KLjämfört med punkt 2 första stycket av anvisningarna till 38 § KL - kooperativutdelning, dvs. utdelning som utgår i förhållande till gjorda inköp (rabatt)och försäljningar (pristillägg), las upp som intäkt av rörelse. När det däremotgäller utdelning som utgår i förhållande till satsat kapital, dvs. insatsuldelning,får bedömning av rätt inkomstslag alltså göras från fall till fall. På grund avatt insatsutdelning ofta är skattefri med stöd av kedjebeskallningsreglerna i54 § KL ställs emellertid frågan om gränsdragning mellan utdelning som utgörintäkt av kapital och utdelning som ulgör intäkt av rörelse sällan på sinspels. Dei inkomstslaget rörelse gällande reglerna för beskattning av ränla ochutdelning har inle någon direki motsvarighet i inkomstslaget Jordbmksfastighet.Som intäkt av Jordbmksfastighet skall - enligl punkt 9 av anvisningarna till21 § KL jämfört med punkt 2 första stycket av anvisningarna fill 38 § KL -räknas endast kooperativ utdelning. Utdelning av annat slag liksom samtligaräntor skall tas upp som intäkt av kapital. I elt speciellt fall skall dockränta inte räknas som inläkt av kapital utan som intäkt av skogsbruk. Detgäller enligt 8 § skogskontolagen (1954:142) ränta på belopp på skogskonto. Olikheternamellan inkomstslagen rörelse och Jordbmksfastighet är historiskt betingade.Även när det gäller inkomstslaget annan fastighet skiljer sig beskattningen avränta och utdelning från vad som under motsvarande förhållanden gäller förinkomstslaget rörelse. Beslämmelser saknas hell i 24 § KL om beskattning avdessa intäkter. Huvudregeln i 38 § KL blir därför tillämplig. Ränla ochutdelning skall således - även om de hänför sig till faslighetsinnehavet -normalt redovisas som intäkt av kapital. Av punkt 2 första stycket avanvisningarna till 38 § KL framgår emellertid all kooperativ utdelning skallhänföras till den förvärvskälla till vilken utdelningen på gmnd av sinbeskaffenhet är att räkna. Kooperativ utdelning kan alltså bli beskattad sominkomst av annan fastighet, dock endast i de fall då fastigheten skallbeskattas enligl 24 § 1 mom. KL. 1983/84:84 182 Tillskillnad mol vad som gäller för de konventionellt beskattade fastigheterna i24 § 1 mom. KL sker enligt 24 § 2 mom. KL inkomstberäkningen av en- och Ivåfamiljsfastighetemai allmänhet schablonmässigt, dvs. intäkten beräknas till viss procent avfastigheternas taxeringsvärde. Trots schablonregeln skall dock ränta ochutdelning på kapital som har anknytning till fastigheten beskattas ochdetsamma gäller fastigheter som schablonbeskaltas enligt 24 § 3 mom. KL.Beskattningen sker då med stöd av beslämmelserna i 38 § 1 mom. KL som intäkt avkapital. Kooperativ utdelning är enligt punkt 2 första stycket av anvisningarnatill 38 § KL skattefri när den endast innebär en minskning ilevnadskostnaderna. I annat fall skaU utdelningen beskattas i den aktuellaförvärvskällan. I fråga om schablonbeskattade fastigheter blir kooperativutdelning skattefri även om utdelningen inte skulle innebära en minskning ilevnadskostnaderna. Den föreslagna rätten tillavdrag för insatsuldelning kan väntas öka omfattningen av denna form avutdelning. Med hänsyn bl. a. till detta fmns det skäl alt i detta sammanhang taupp frågan om hur ränta och utdelning, som tillfaller Jordbrukare ochfastighetsägare, skall beskattas. Enligt min uppfattning är det inte mofiveratatt ränta och utdelning som lillfaller t. ex. den som driver Jordbruk skallbehandlas som inkomst av kapital i störte ulsiräckning än vad som undermotsvarande förhållanden gäller för den som driver rörelse. Begreppet inkomstav Jordbruksfastighet bör därför utvidgas till att omfatta även ränta ochutdelning på aktier och andelar i ekonomiska föreningar under fömtsättning atlinkomsten influtit från kapital som tiUhör Jordbruket. a.att ränla och utdelning kan ligga till gmnd för en Jordbrukares sjukpenning ochpensionsförmåner samt ingå i underlag för beräkning av dennes egenavgifter. Påsamma sätt bör ränta och utdelning som influtit från kapital som hänför sigtill en konventionellt beskattad fastighet räknas som intäkt av annan fasfighel.Däremot bör ränteintäkt och utdelning aldrig få påverka inkomstberäkningen avschablontaxerade fastigheter, dvs. fastigheter som avses i 24 § 2 och 3 mom.KL. Ränta och utdelning som tillfaller exempelvis en bostadsrättsföreningskall alltså fortfarande hänföras till inkomstslaget kapital. Lagrådet har anfört attdet remitterade förslaget saknar närmare uttalanden till ledning förbedömningen av när ett kapital skall anses tillhöra en Jordbruksfastighet eUeren annan fastighet. Enligt min mening får denna bedömning baseras på deprinciper som tillämpas beträffande inkomstslaget rörelse. Något ytterligareförtydligande på denna punkt anser Jag inte behövligt. Isammanhanget kan påpekas att eventuell realisationsvinstbeskattning på grund avavyttring av föriagsandelar bör ske enligt bestämmelserna i 35 § 3 mom. KL.Andelarna behandlas således på samma säll som aklier och liknande tillgångar. Iförmögenhetsskattehänseende skall förlagsandelar värderas enligl reglerna förvärdepapper i 4 § sjätte stycket lagen 1983/84:84 183 (1947:577)om statlig förmögenhetsskatt (SFL). Detta innebär att en andel enliglhuvudregeln skall las upp till marknadsvärdet. Föreligger det inte ett sådanivärde bör andelarna tas upp lill nominellt belopp. De särskilda värderingsreglemai punkt 2 av anvisningarna till 3 och 4 §§ SFL blir inte tillämpliga. Med anledning av lagrådelsuttalande angående begreppet andel i ekonomisk förening vill Jag anföraföljande. I likhet med lagrådet kan Jag konstatera atl begreppet andel iekonomisk förening i fortsättningen kommer att användas i skattelagstiftningensom beteckning på såväl medlemsandel som förlagsandel. Som lagrådel framhållitkommer begreppel dock i vissa fall att la sikte på endast medlemsandel. Enligtmin mening torde emeUerfid denna användning av begreppet andel i ekonomiskförening inte ge upphov till något missförstånd. Mitt förslag om att räntaoch utdelning skall kunna beskattas som intäkt av Jordbruksfastighet resp.annan faslighet bör las in i punkt 9 av anvisningarna till 21 § resp. en nypunkt, 2 a, av anvisningarna till 24 § KL. Förslagen föranleder också ändringari 28 § 1 mom., 38 § 1 mom., punkt 4 av anvisningarna liU 21 §, punkl 8 avanvisningarna till 24 §, punkt 2 av anvisningarna fill 28 § samt punkterna 1och 3 av anvisningarna lill 38 § KL. bör punkl 4 av anvisningarna fill28 § KL upphöra atl gälla. Delföreslagna utdelningsavdraget ger en kooperativ förening möjlighet att minskasin taxerade inkomst inle bara genom kooperativ utdelning utan också genom insatsuldelning.Det är mycket svårt att uttala sig om i vad mån denna utvidgade avdragsrätlkommer all leda till minskade skatteintäkter för det allmänna. Min bedömningär att skattebortfaUet under alla omständigheter blir av mycket litenomfattning. En övergång frånkooperativ utdelning till insatsutdelning medför, såvitt gäller medlemmar ikonsumtionsföreningar, viss ökning av skatteunderlaget. Skatteökningen tordedock bli liten. Deföreslagna ändringarna i fråga om tillämpligt inkomstslag för ränta ochutdelning torde inte inverka på det allmännas skatteintäkter. Enligtmin mening bör de nya reglerna tillämpas fr. o. m. Förföreningar vars räkenskapsår sammanfaller med kalenderår innebär detta attavdrag för insatsuldelning kan medges första gången för vinsl som hänför sigtill verksamhel. Ett särskill problem kanuppkomma för de - sannolikt ganska få -föreningar som yrkar avdrag för denkooperativa utdelning som beslutats under beskattningsåret. Om en sådanförening fattar beslut om utdelning Prop.1983/84:84 184 avseende1983 års verksamhet på föreningsstämman torde - med tillämpning av nugällande regler föreningen vara oförhindrad att yrka avdrag för utdelningenvid taxering. Enligt det nya systemet skall emellertid föreningen vid1985 års taxering dra av den utdelning som hänför sig lill verksamhet.Denna ändring av tidpunkten för avdraget skulle undantagsvis kunna vara tillnackdel för berörda föreningar. För det fall att en förening vid 1984 årstaxering inte fått avdrag för den utdelning som hänför sig till verksamhelföreslår Jag därför särskilda övergångsbestämmelser. Enligt dessa får avdragelför kooperafiv utdelning vid taxering avse såväl den utdelning somhänför sig tUl verksamheten (motsvarande beskattningsår) som denutdelning som beslutals (motsvarande beskattningsår). Om enförening på grund av förlängning av räkenskapsåret inte skall taxeras år 1985 får det "dubbla"avdraget för kooperativ utdelning i stället göras vid En liknande regelhar införts för det fallet att räkenskapsåret förlängs sä att 1984 årstaxering överhoppas. Vid 1987 och senare års taxeringar skall dock det nyaregelsystemet gälla fullt ut. De föreslagna reglerna iavsnitt 2.2 om rätt inkomstslag för beskattning av ränta och utdelning börtillämpas försl fr. o. m. Detta innebår i normalfaUet attränta och utdelning, som hänför sig till Jordbruk eller fastighetsförvaltning,skall tas upp som inkomst av kapital om de tillfaller den skatlskyldige föreutgången av och som inkomst av jordbruksfastighet eller annan fastighetom de tillfaller den skattskyldige . Inkomst av kapitalberäknas enligt den s.k. kontantprincipen medan inkomst av Jordbruksfastighetoch i allmänhet - inkomst av annan fasfighel beräknas enligt bokföringsmässigagrunder. Den för ränta och utdelning föreslagna övergången från inkomstslagetkapital till inkomstslaget jordbruksfastighet eller annan fastighet medfördärför i regel också en förändring på det redovisningsmässiga planet. Dennaförändring nödvändiggör i sin tur särskilda övergångsbeslämmelser. I annat fallskulle det kunna iniräffa att den skattskyldige blev beskattad två gånger fören och samma inkomst eller helt undgick beskattning för viss inkomst. Dubbelbeskatlningskulle kunna komma i fråga t.ex. om en Jordbrukare erhöll enförskottsbetalning på ränla som tiU en del avsåg . Den omständigheten atlhela räntebeloppet skall redovisas som inkomst av kapital vid taxeringtorde i princip inte hindra atl Jordbrukaren måste redovisa den del av räntansom hänför sig som intäkt av jordbruksfastighet vid 1986 årstaxering. Å andra sidan skulle kopplingen till bokföringsmässiga grunderexempelvis kunna leda till att en Jordbmkare, som uppbär enräntebetalning avseende , inle behöver redovisa betalningen som intäktvid taxering. Med hänsyn lill utbetalningstidpunklen kan räntan inteheller tas till beskattning vid taxering. Prop.1983/84:84 185 Motbakgrund av det anförda föreslår Jag att övergångsbestämmelserna kompletterasmed en bestämmelse av innebörd att ränta och utdelning, som tagils upp sominkomst av kapilal vid 1985 eller tidigare års laxeringar, inte ånyo skall -med stöd av de nya reglerna - tas upp som inkomst av Jordbruksfastighet ellerannan fastighet vid 1986 eller senare års taxeringar. En särskild regel börvidare tas in för ränla och utdelning som hänför sig ellertidigare men som på grund av atl belalning skett först efter utgången av år1984 inte tagits upp (som inkomst av kapital) vid 1985 eller tidigare årstaxeringar.