prop · G703167 · 1983-12-31 00:00:00 — Slalskonloret,RRV, RSV, länsstyrelserna, TCO, SACOISR, LRF och tar uppfrågan om resurser på skattesidan. Utredningens beräkningar av behovet avresurstillskott anses genomgående osäkra. RRV och /SR anser attutredningens förslag om bemanning kan ligga till grund för beslut eller i vartfall inte ar för lågt räknat. 11 1984/84. 1983/84:167 150 Statskontoretanser att utredningens bemanningsberäkning bör ses över. Statskontoret ifrågasätterutredningens metod att beräkna personaltillskottet och menar att framräknatbehov av resurstillskott inte står i proportion till det merarbete somförslaget innebär, särskih inte om hänsyn tas till effekterna av den samordningav nyregistrering, avregistrering och ändringsregistrering av grundläggandeuppgifter om arbetsgivare som den genomförda samordnade registerföringenav företag vid lokal skattemyndighet innebär. Statskontoret uppskattarresurstillskottet till vilket motsvarar ökningen av det antalarbetsgivare som skall kontrolleras, samt därutöver ett påslag med hänsyn tiUatt den tillkommande gruppen är mera svårkontrollerad. Frågan om ökadambitionsnivå i kontrollverksamheten bör behandlas i särskild ordning. Statskontoretkalkylerar med en permanent ambitionsnivåhöjning som kräver resursförstärkningmotsvarande totalt ca 50 personer. För ett mer offensivt kontrollarbete krävsockså särskilt kvalificerad personal som lönemässigt skiljer sig från denpersonal som behövs för den löpande uppbörden. ÄvenÄÄ K anser att uppbördsverksamhetens personaldimensionering bör ses över påsikt. Detta bör vara en uppgift för RSV. RSV tillstyrker utredningens dimensioneringsplan.Medel bör ställas tUl förfogande som möjliggör rekrytering . RSV anmäler att verket f.n. utreder vilka personalkategorier sombehövs för den samordnade uppbörden. Resultatet kommer att överlämnas tiUregeringen. TCO framhåller att det aldrig redovisats för stora behovav personal i samband med omorganisationer etc. Innan ett genomförande avsocialavgiftsutredningens förslag kommer till stånd måste enligt TCO en teknikåstadkommas som gör det möjligt att snabbt rätta till bemanningen med hänsyntill konstaterad utveckUng. TCO avstyrker genomförande innan personalfrågornaklarats ut. RFVgör ingen bedömning av utredningens beräkningar av behovet avpersonaltillskott. Däremot motsätter sig verket utredningens slutsats att det nyaavgiftssystemet ger en eftektivitetsvinst i storleksordningen 138 årsarbetare.Enligt RFV medför systemet ingen sådan vinst. Fleralänsstyrelser godtar eller lämnar utan erinran utredningens bedömning av detökade personalbehovet. finner utredningens förslag tillresursökningar väl motiverat. Vikten av att resurserna ställs tillskattemyndigheternas förfogande tidigt framhålls också. iSkaraborgs län anser att medel för rekryteringarna bör anslås redan under budgetåret1983/84. i framhåller, med hänvisning till denmycket speciella situation som uppstår med en successiv avveckling avpersonalen vid avgiftsbyrå somskatteförvaltningen har ett behov av personalförstärkningar, attrekryteringen av personal bör påbörjas i sådan fid och på sådant sätt att hänsyntas dels till intrimningen av den nyanställda personalen och dels till de svårighetersom avvecklingen av avgiftsbyrån innebär. 1983/84:167 151 förslagetatt tillföra resurser till länsstyrelsernas uppbördsenheter och de lokalaskattemyndigheterna. Frågan om förstärkning av länsstyrelsernas revisionsenhetertorde få tas upp i annat sammanhang. Styrelsen framhåller vidare attnyrekryteringen av personal kan innebära problem med anskaffande avändamålsenliga lokaler. Länsstyrelsernai och framhåller att bemanningsberäkningarna bör sesöver, bl.a. med hänsyn tiU att arbetsuppgifterna har förändrats sedan nuvarandebemanning beslutades. Det finns skäl att inför det slutliga ställningstagandetinfordra aktuell statistik för de områden som berörs av utredningens förslag.Länsstyrelsen i förutsätter att de myndigheter som omfattas avden kommande resursförstärkningen får möjlighet att påverka densamma i ettsenare skede. Viktenav tillgång till välutbildade handläggare för bl.a. arbetsgivarkontrollenbetonas av bl.a. statskontoret och . Frågan om behovet avutbildning av personalen inom skatteadministrationen tas upp särskilt av RSVsom anser utredningens beräkning av kostnader för utbildningsbehovet förpersonalen för lågt räknad. RSV beräknar dessa kostnader till minst 1,7 milj.kr. RSV förutsätter att nödvändiga resurser och medel ställs till verketsförfogande för förberedelser och genomförande. Behovet av utbildning framhållsockså av länsstyrelserna i , och län.Länsstyrelsen i framhåller att arbetet med systemlösningar ochtekniskt testarbete måste vara långt framskridet när utbildningsmaterialet tasfram. Fråganom inrättande av särskilda arbetsgivarenheter vid de lokala skattmemyndigheternatas upp av statskontoret, länsstyrelserna i , och Ålvsborgslän, /SR och . Dessa remissinstanser tillstyrkerinrättandet av sådana enheter. i och Fögderichefsföreningenanser det lämpligt att till arbetsgivarenheten knyta även B-skattefunktioneneftersom många av de bedömningar som görs i samband med B-skattedebiteringenhänger samman med bedömningar om arbetstagarbegreppet. Fögderichefsföreningenhemställer att denna fråga behandlas av RSV vid det fortsatta projektarbetet. Problemenvid avvecklingen av tas upp av RFV, SAMN, iStockholms län, SACOISR och TCO. RFVframhåUer att personalsituationen är besvärUg på avgiftsbyrån. På, grund av attavgångar från byrån skett redan nu och kan förväntas fortsätta bedömer verketatt det finns en betydande risk för att byrån inte skall kunna slutföra sinauppgifter på önskvärt sätt. Inkomstbortfall för staten kan då lätt bli enrealitet. RFV anser det lämpligt att avgiftsbyrån som en inledande åtgärdomedelbart överförs till RSV. Verket torde i egenskap av blivande tillsynsmyndighetför avgiftsdebiteringen ha lättare att sköta avvecklingen och omplaceringen avpersonalen till länsstyrelserna och de lokala skattemyndigheterna. Omavvecklingen av byrån och neddragningen av personal 1983/84:167 152 skallankomma på RFV kan uppsägningar inte undvikas. Allmäntkrävs enligt RFV särskilda resurser för utbildning, personalutveckling ochomplacering samt ett aktivt stöd från arbetsmarknadsmyndigheterna, främst SAMN,för att kunna omplacera personalen. RFV kan inte självt erbjudaomplaceringsmöjligheter i tillräcklig omfattning. Vidare behövs lönemedel föratt ersättare för personal som genomgår utbildning. RFV avser att återkomma medresursberäkningar. Särskilda medel bör meddelas för dessa åtgärder. SAMNerinrar om att det nya trygghetsavtalet kommer att tillämpas vid avvecklingenav avgiftsbyrån. SAMN anser att den planerings- och genomförandegrupp somutredningen föreslagit och som skall bestå av företrädare för , ,och de lokala skattemyndigheterna i samt SAMN m.fl.bör utgöra samverkanskommitté i trygghetsavtalets mening. SAMNbedömer att omplaceringsarbetet kan bli svårt. Mycket talar för en allmänökning av övertalighetsproblem . SAMN pekar särskilt påsvårigheterna att omplacera den icke handläggande personalen. På flera håll finnsett överskott av sådan personal. Kontorsuppgifterna inom avgiftsbyrån avser rutinbetonadeuppgifter av det slag som börjar försvinna. Vidavgiftsbyrån är av personalen kvinnor. Många av dessa är äldreoch tillhör gruppen kontorspersonal. SAMN framhåller att man av erfarenhet vetatt det hos denna grupp liksom hos anställda som varit länge hos en och sammaarbetsgivare finns en stor rädsla för att söka nytt arbete. Nämnden betonarvikten av utbildningsinsatser av självförtroendekaraktär för dessapersonalkategorier. Ävendet förhållande att det gamla och nya uppbördssystemet kommer att existeraparallellt medför problem enligt SAMN. Detta innebär att personal i ett tidigtskede sannolikt kommer att söka sig från avgiftsbyrån vilket kan leda tillkompetensförlust inom RFV. SAMN anser trots detta att alla möjligheter tillomplacering måste tillvaratas. Länsstyrelseni framhåller att hänsyn måste tas till såväl intrimningen av nypersonal vid skattemyndigheterna som avvecklingen av avgiftsbyrån. Styrelsen fillstyrkeratt en planerings- och genomförandegrupp bUdas med företrädare för , ,i , de lokala skattemyndigheterna i länet,i län samt SAMN. TCOkonstaterar att utredningens förslag får stora konsekvenser för berörd personaloch för organisafionen m.m. En avgörande faktor är att ansvarsfråganbeträffande förändringarnas genomförande inte entydigt har bestämts. Det ärenligt TCO naturligt att RSV ges det totala ansvaret för genomförandet inkl.avvecklingen av . Annars måste en särskildorganisationskommitté tillsättas. För att klara avvecklingen måste skatteförvaltningeni främst vara beredd att medverka i 1983/84:167 153 arbetet.Enligt TCO måste det vara möjligt för och de lokala skattemyndigheternai länet och RSV att gemensamt i sin verksamhet kunna erbjuda de anställda vidavgiftsbyrån arbete. De utbildningsinsatser som behövs för ett genomförande avdet nya uppbördssystemet bör i detta syfte kompletteras med utbildning för deanställda vid avgiftsbyrån så att dessa naturiigt kan övergå tillarbetsuppgifter inom skatteförvaltningen. Berörda myndigheter måste kopplas ini planeringsarbetet direkt. Även SAMN bör medverka i ett tidigt skede. TCOavstyrker att beslut fattas om ett nytt samordnat uppbördssystem innan klarhetnåtts beträffande konsekvenserna för personalen och.organisationerna m.m. /SRanser att utredningen nonchalerat personalfrågorna. Framför allt denhandläggande personalen har sådana speciella kunskaper att den borde tas tillvara inom skatteförvaltningen. Det torde enligt /SR vara svårt attomplacera denna grupp på annat håll än inom det nya systemet. /SRvarnar för att avgiftsbyråns personal kan komma att söka sig från byrån ochpåminner om att RFV i sin anslagsframställning för /85 framhåUitatt risk finns för att verket inte kommer att kunna uppfylla sina förpliktelseri fråga om debitering och uppbörd av arbetsgivaravgifterna. Det borde ligga istatsmakternas intresse att övergångsfrågorna löses. Det är enligt /SR:smening möjligt att det är nödvändigt att ge en myndighet det övergripandeansvaret för hela genomförandet, dvs. såväl avvecklingen av det nuvarandesystemet som uppbyggnaden av det nya. /SR föreslår att RFV och RSV ges i uppdragatt revidera och komplettera förslaget avseende genomförande innan slutUgtbeslut fattas i frågorna. 10Finansiella effekter av omläggningen RFVanser att den nettoökning på ca 500 milj. kr. som omläggningen enligtutredningen beräknas ge lika väl kan åstadkommas genom en höjning av någonavgifts- eller skattesats. Den teknik som tillämpas bör ju inte undanskymma detfaktum att det rör sig om en skattehöjning med samma effekt för deskattskyldiga som andra skattehöjningar. Den enda faktiska fördel som förslagetger synes sålunda vara den bokföringsmässiga minskningen av budgetunderskottetsom omläggningen ger det år då den genomförs. Statskontoretdelar utredningens uppfattnirig att en tätare redovisning och uppbörd av källskattoch arbetsgivaravgifter bör leda till ett säkrare uppbördsresultat samt ökaderänteintäkter för det allmänna. Statskontoret pekar även på att arbetsgivarnasintäkter i form av ränta på innehållna skatter och avgiftsmedel minskar. RRVkonstaterar att utredningsförslaget inverkar positivt på statens likviditet ochkassahållning. Denna positiva effekt erhålls främst genom reducering av den tidunder vilken företag kan disponera över innehållna 1983/84:167 154 menännu ej inbetalda källskatter. Ränteförlusterna för det allmänna i tidigareuppbördssystem reduceras avsevärt. RRV anser att merintäkterna för staten avden föreslagna reformen flerfalt överstiger merkostnaderna -även vid en försikfigberäkning av bl.a. ränteeffekter. Förslaget till nytt uppbördsystem har avutredningen beräknats ge en räntevinst för staten på uppemot 500 milj. kr. RRV har gjort egna beräkningar av förslagets finansiella effekter.Härvid skiljer RRV på tre typer av effekter, nämligen genomsnittliglikviditetseffekt, samordningseffekt och engängseffekt på statsbudgeten. Fördet första bedöms den genomsnittUga Ukvidi-tetseffekten av en övergång frånuppbörd av källskatt och arbetsgivaravgifter till den föreslagnamånatliga uppbörden. RRV har uppskattat den genomsnittligalikviditetsförbättringen för staten till en räntevinst motsvarande ca 120 milj.kr. För det andra bedöms den s.k. samordningseffekten, dvs.effekten av att avgiftssystemet ändras från ett system med preliminärdebitering, fyllnadsinbetalningar och slutlig debitering eller återbetalningtill ett system där avgifter inbetalas med utgångspunkt i faktiskt utgivnalöner och andra avgiftsgrundande förmåner. RRV anser att effekterna för statenav förändringen torde bli positiva men att osäkerheten är betydande i bedömrungenav storleken av denna effekt. För det tredje visar RRV:s beräkningar attförändringens engängseffekt på statsbudgeten torde ligga i storleksordningen6,. Sammanfattningsvis anser RRV i likhet medutredningen att det nya uppbördssystemet har betydelsefulla positivafinansiella effekter för det allmänna. När det gäller effektemas storlekskiljer sig dock RRV:s och utredningens beräkningar åt. Länsstyrelseni län som föredrar månatlig redovisning av värde av bilförmån anser atten uppskjuten redovisning av denna innebär en ränteförlust för statsverket istorleksordningen lOmilj. Länsstyrelseni instämmer i utredningens bedömning att de samladeeffekterna av förslagen kan beräknas ge ett förbättrat uppbördsresultat. LO ochTCO gör en liknande bedömning. Länsstyrelseni lån menar att utredningen visat att betydande samhällsvinster kangöras enbart i form av räntevinster genom den redovisningsmetod somföreslagits. Fondstyrelsernaär för sin del införstådda med att staten behöver tUlvarata olika möjligheteratt effektivisera sin kassahållning, förbättra sitt räntenetto och nedbringabudgetunderskottet. Att ATP-systemet skall utsättas för särskilda påfrestningartill följd av den föreslagna omläggningen - som staten noterar ickeobetydliga vinster - framstår däremot ur fondstyrelsernas synvinkel somoacceptabelt. En frekventare avgiftsuppbörd leder visserligen i ett någotlängre perspektiv till positiva effekter för AP-fondens avkastning ochadministration. Styrelserna kan dock inte bortse från de påvisade negativaåterverkningarna under själva omläggningsfasen. 1985, det nyasystemets första år, kommer avgiftsinbetalningen 1983/84:167 155 attomfatta en avgiftsuppbörd - nämUgen januari - mot tidigare två. Därefter avkastarvarje månad en månadsinbetalning. 1985 kommer alltså att ge 11 månadsinbetalningar,vilket betyder ett bortfall detta år , som inteåtervinns följande år. Till bilden hör att AP-fonden redan under 1983 och 1984utsätts för vissa likviditetspåfrestningar i form av störrepensionsutbetalningar än avgiftsinflöden. kommer exempelvis 3,5miljarder kr. att tas av rörelsens avkastning för att täcka utbetalningarna frånfonden. kommer detta belopp att stiga. Ett genomförande av detföreslagna systemet borde därför även innefatta en kompenserande justering avfondkapitalet, där staten genom ett extra tillskott täcker det bortfall iavgiftsinflödet som förutses . En sådan överföring framstår somskälig med hänsyn till att omläggningen innebär att staten, som AP-fonden"tappar" en månadsinbetalning, får sina skatteinkomster ökade med enmånadsinbetalning, vilket för staten ger en positiv nettoeffekt av omläggningenuppgående till . Likviditetsförskjutningen för arbetsgivarnautgör skillnaden meUan dessa belopp (. - 2 miljarder kr=) 5miljarder kr. Tekniskt kan detta kompenserande tillskott till AP-fonden skegenom en överföring från inkomstskattetitelns utgiftssida. Postverketpoängterar den stora ekonomiska betydelse uppbörden av skatter och avgifterliksom övriga statliga betalningar har för betalningsförmedlingen viapostgirot och därmed också för postverket i sin helhet. Landstingsförbundetframhåller att spegelbilden av statens förbättrade kassahållning är attarbetsgivarna får vidkännas en motsvarande sämre kassahållning när förslaget ärfullt genomfört. Jämfört med nu gällande ordning kan de uteblivnaränteinkomsterna via den minskade genomsnittliga likviditeten för landstingensdel uppskattas till 35-45 milj. kr. Trots denna konsekvens förlandstingen kan förbundets styrelse efter en samlad bedömning av förslagetseffekter ställa sig bakom utredningens förslag. LRFanser att den räntevinst det allmänna gör på de enskilda arbetsgivarnasbekostnad inte kan accepteras. Arbetsgivarna kommer att åläggas en ökaduppgiftsskyldighet och även gå miste om betydande räntebelopp. Vid bl.a. källskattensinförande fastslog regering och riksdag att arbetsgivarna skulle få en skäligersättning för sin medverkan i skatteuppbörden genom den räntevinst som uppkomvid uppbörden. Om utredningens förslag genomförs skulle den ifrågavaranderäntevinsten i stort sett utebU och någon ersättning för uppbördsarbetet därförinte utgå. Förslaget strider följaktligen mot den gmndprincip som regering ochriksdag tidigare fastställt. SAFoch anser att de föreslagna åtgärderna är diskutablaur såväl samhällsekonomisk som statsfinansiell synvinkel. Den föreslagna tidigareläggningenav skatteinbetalningarna medför för det allmänna - trots att förslaget ocksåinnebär senareläggning av avgiftsinbetalningarna - mycket betydande positivaeffekter både från ränte- och kassahåUningssynpunkt. En konsekvens härav bUrnaturligtvis lika betydan- Prop.1983/84:167 156 de försämringar för näringslivet, kommuner och andra som iegenskap av arbetsgivare hjälper staten med dess skatte- och avgiftsuppbörd.Dessa arbetsgivarnas ränteförluster under budgetåren 1985/86 och 1986/87 har avutredningen beräknats till respekfive 515 och . Likvidi-tetsavtappningenför arbetsgivaren kan enligt samma material beräknas uppgå till över 5miljarder kronor. Till helt övervägande del kommer dessa ekonomiska effekter avsamordningen att drabba näringslivet. Härigenom kommer näringslivetskompensation för uppbörden att vara klart ofillräckUg. Förslaget strider därförmot de principer för näringslivets medverkan i skatte- och avgiftsuppbörden somhittills gällt. Ett förändrat synsätt i detta hänseende kan inte godtas. Likaväl som staten tar betalt i form av avgifter för de särskilda tjänster somutförs åt allmänheten har företagen rått att ta betalt för tjänster som utförsför statens räkning. Företagen måste därför fullt ut kompenseras för demerkostnader som uppkommer till följd av skatteuppbörden antingen denna avserlöntagarnas inkomstskatter, energiskatter eller andra skatter och avgifter. Omförslaget skuUe genomföras blir det nödvändigt för arbetsgivarna att kompenserasig för ränte- och likviditetsförsämringarna. Detta kan tänkas ske genom t.ex.prishöjningar på varor och tjänster. Härigenom kommer näringslivetskonkurrenskraft relafivt sett att försämras. Statens övriga intäkter kandärigenom därför komma att minska. SAF och anser attföretagens årliga kostnader för administration av de anställdas skatter kanberäknas uppgå fill mellan 600 och 1 000 milj. kr. Härfill kommer inifial-,utbildnings- och förändringskostnader. Administrationen avarbetsgivaravgifterna kan uppskattas fill minst 100 milj. kr. per år.Företagens kompensation för uppbörden som innebär att källskattemedlenfår disponeras kommer med utredningens förslag att begränsastill . Företagen måste kompensera sig för detta vilket får effekter påprisutvecklingen. Även SHIO-Familjeföretagen framhåller att den snabbareuppbörden, förutom likviditetsförsämring och räntekostnader i samband därmed,medför räntekostnader för arbetsgivarna på samma halva miljard som statentjänar. Denna effekt är att likställa med en ökad beskattning som tillsammansmed likviditetseffekterna kommer att drabba företagsamheten synnerligennegativt. Det har klart visats att ökade kostnader och sämre vinstutsikter medföratt företagen investerar mindre och kan sysselsätta färre personer. Det kanockså leda tUl nedläggning av hela företag. För att intelikviditetsindragningar skall drabba företagen negativt föreslår SHIO-Familjeföretagenatt den första uppbörden av det samordnade systemet senareläggs en månad. SAF, och anser att särskildaövergångsregler erfordras för att jämna ut den avgiftspuckel som inträffar ifebruari 1985. Även kammarrätten i anser att övergångsregler börskapas för att minska dessa olägenheter i inledningsskedet. 1983/84:167 157 Utdrag av de till lagrådet remitterade lagförslagen Lagom uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare Idenna lag förstås med lön:sådan lön eller annan ersättning enligt 2 kap. 3-5 §§ lagen (1981:691) omsocialavgifter på vilken arbetsgivaravgifter skall beräknas; uppbördsdeklaration:sådan uppbördsdeklaration som anges i 54 § 1 mom. uppbördslagen (1953:272); månadsavgift:de arbetsgivaravgifter som skall redovisas enligt 4 §; utgiftsår:det kalenderår för vilket arbetsgivaravgifter skall betalas; årsuppgift:en arbetsgivares redovisning för utgiftsårets arbetsgivaravgifter; årsavgift:summan av de arbetsgivaravgifter som belöper på utgiftsåret; redaravgift:de arbetsgivaravgifter som avser lön för vilken sjömansskatt skall betalas; kvarståendeavgift: det belopp i en årsuppgift med vilket årsavgiften överstiger redovisadeoch inbetalda eller till betalning fastställda arbetsgivaravgifter; överskjutandeavgift: det belopp i en årsuppgift med vilket redovisade och inbetalda ellertill betalning fastställda arbetsgivaravgifter överstiger årsavgiften; restitutionsränta:ränta enligt 24 §. Enarbetsgivare skall lämna årsuppgift året efter utgiftsåret 1. omårsavgiften skall beräknas tiU annat belopp än som betalats eller fastställts till betalning för utgiftsåret och skillnaden uppgår till eller 2. omden lokala skattemyndigheten begär det. Årsuppgiftenskall lämnas till den länsstyrelse till vilken uppbördsdeklarationen skalllämnas. Har uppbördsdeklaration lämnats under särskilt redovisningsnummer skallårsuppgift lämnas under samma nummer. 12Riksdagen 1984/84. 1983/84:167 158 12§ I årsuppgiften skall anges 1. arbetsgivarens namn och postadress, personnummer,organisationsnummer eUer särskilda redovisningsnummer enUgt 53 § 1 mom.uppbördslagen (1953:272); 2. under utgiftsåret utgiven lön, dock inräknat detbelopp som avses i punkt 3; 3. det belopp med vilket avdrag har gjorts enUgt 6 §; 4. den lön på vilken årsavgiften beräknas; 5. årsavgiftens belopp; 6. beloppet av de arbetsgivaravgifter som har betalatsenligt lämnade uppbördsdeklarationer eller fastställts till betalning förutgiftsåret; 7. kvarstående avgift eller överskjutande avgift. Öretal som uppkommer vidberäkningen av årsavgiften bortfaller. Årsuppgift skall avges på heder ochsamvete på blankett enligt fastställt formulär. 17§ Den lokala skattemyndigheten skall efter året efter utgiftsåretfastställa årsavgiften för arbetsgivaren. 1. om årsavgiften enligt årsuppgift uppgår till störrebelopp än som senast nämnda dag har betalats eller fastställts till betalningför utgiftsåret; 2. om årsavgiften blivit för låg på grund av attarbetsgivaren har lämnat oriktig uppgift eller iinderlåtit att lämnaföreskriven uppgift; 3. om en arbetsgivare yrkar att en inte tidigarefastställd årsavgift skall bestämmas till lägre belopp än som följer avuppgifterna i uppbördsdeklaration eller årsuppgift; 4. om beslut om restitution eUer avkortning skallmeddelas efter nämnda dag; 5. om fall föreUgger som avses i 19 §; eUer 6. om den lokala skattemyndigheten finner att enarbetstagares kostnader bör beräknas till lägre belopp än som följt av beslutenligt 6 § tredje stycket. FastställelseenUgt första stycket punkt 3 får avse endast avgiftsbelopp för vilketbetalningsskyldighet inte ålagts tidigare. Yrkandet skall ha kommit in tiU denlokala skattemyndigheten före utgången av andra året efter utgiftsåret. Uppgårde arbetsgivaravgifter som återstår att betala till , skallarbetsgivaren åläggas betalningskyldighet för dem. Öretal som uppkommer vidberäkningen bortfaller. Ett belopp för vilket betalningsskyldighet ålagts fåromedelbart drivas in. 1983/84:167 159