prop · G70373 · 1983-12-31 00:00:00 — Den sammanlagdafamiljepension som med delta förslag kommer att utges fråntilläggspensioneringen kommer atl i huvudsak motsvara vad sorn enligthittillsvarande regler utgår i form av änke- och barnpension. Jämfört mednuvarande regelsystem innebär förslaget dock alt en änka ulanpensionsberättigal barn får en något lägre tilläggspension medan allaflerbarnsfamiljer får högre sammanlagd ATP än . Detta ligger i linje med ettav syftena med familjepensionsreformen, nämligen alt förbättra stödet för dennasistnämnda kategori. I fall dä den avlidne efterlämnar änka och ett barn kommeratl utges tilläggspension pä samma nivå som f. n, (av den avlidnesegenpension) medan en förbättring inträder redan om det finns två efterlevandebarn (en böjning från av egenpensionen). Denna förstärkning blirsedan allt siörre ju fler barn som är berättigade till pension. De föreslagnanya reglerna innebär också en förbättring i situationer då en kvinna avlideroch efterlämnar änkling med eller utan barn. Motbakgrund av det anförda föreslår jag alltså att tilläggspension i form avomslällningsbidrag skall för är räknat utges med belopp molsvarande av denavlidnes egenpension, orn del inte utgår barnpension efter denne, ochmotsvarande av egenpensionen, om barnpension utbetalas . Kommitténs förslag att omställningsbidraget skall utgåograverat vid sidan av de förvärvsinkomster som den efterlevande erhållerfinner jag vara helt i 1983/84:73 108 överensstämmelse med bidragets syfte och kan jag alltsåansluta mig till. Med hänsyn härtill bör inte heller komma i fråga att låtaomställningsbidraget påverkas av olika sociala förmåner som utges för attkompensera förlust av förvärvsinkomst eller pä annan grund, t. ex.förtidspension, sjukpenning, föräldrapenning, arbetslöshetsstöd ochutbildningsbidrag. Sådana sociala förmåner utges på grundval av andraomständigheter än omställningsbidraget och avser att tillgodose helt andrabehov än detta bidrag. Inte heller i annan form bör ske en samordning rnellanomslällningsbidrag och sådana förmåner. Med avseende på omstållningsbidragetbör alltså till följd av detta bidrags speciella funktion - sorn f. ö. markerasav benämningen - gälla undantag frän principen för det socialpolitiskabidragssystemet, att del i en bestämd behovssituation utges endast en förmåntill den behövande. Däremot bör självfallet vid prövning av rätten tillekonomiskt bistånd i form av socialbidrag tas hänsyn lill om omställningsbidragutgår. uppfattning alt kommunah bostadstillägg inte bör utges tillomställningsbidrag kan jag biträda. I detta hänseende gör sig samma synpunklergällande som i fråga om nivån för bidraget. Det skulle med hänsyn lill syftetmed omställningsbidraget vara främmande att till detta, som dessutom utges förendast en begränsad tid, knyta en rätt lill ett för folkpensionärer särskiltavsett bostadssocialt stöd. Jag vill i sammanhanget också erinra om att denefterlevande - i likhet med andra - kan ha möjlighet att få bidrag tillbostadskostnaderna inom ramen för de statliga och statskommunalabostadsbidragen. Självfalletbör omställningsbidraget utgöra skattepliktig Inkomst för den berättigade. I skattehänseendebör det likställas med inkomst av tjänst. Med hånsyn till vad som tidigaresagts om syftet med bidraget finns inte skäl att låta de för vissafolkpensionårer tillämpliga reglerna om extra avdrag vid beskattningen gällamed avseende pä den som erhåller folkpension enbart i form avomställningsbidrag. Jag har i denna fråga samrått med chefen förfinansdepartementet. En grundtanke bakom den nu föreslagnafamiljepensionsrefonnen är all flertalet vuxna efterlevande i yrkesverksamålder har inkomstbringande förvärvsarbete när dödsfallet inträffar eller fårett sådant arbete de har rätt till omställningsbidrag. Skulledetta inte vara fallet, år utgångspunkten att änkan eller änklingen skallberedas möjlighet att genomgå erforderlig utbildning eller få hjälp alt kommain i förvärvslivet genom åtgärder på det arbetsmarknadspolitiska området. Isådana fall kan den efterlevande, på samma villkor som andra arbetssökande, fäekonomiskt stöd i form av t. ex. arbetslöshetsersättning, utbildningsbidrageller vuxenstudiebidrag. Om hälsoskäl utgör hinder för förvärvsarbete kan denefterie- Prop.1983/84:73 109 vande vara berättigad till förtidspension och således iden formen fä det fortsatta uppehället tryggat. Emellerfidmåste man räkna med att det kommer att finnas en mindre grupp änkor ochänklingar för vilka behovet av ekonomiskt stöd inte blir tillgodosett pä dessavägar. De generella stödformerna på arbetsmarknads-och utbildningspolitikensområden är inte utformade pä ett sådant sätt att de i alla situationer kan geett ändamålsenligt skydd för samtliga efterlevande som står utanförförvärvslivet. T. ex. uppställs i vissa sammanhang krav pä aktuell anknytningtill arbetsmarknaden för att ekonomiskt slöd skall kunna utges. Denefterlevande kan på grund härav komma att ställas utan stöd under enövergångsfid fram till dess åtgärderna pä arbetsmarknadsområdet har gettåsyftat resultat. Vidare kan det i en del fall visa sig omöjligt - från börjaneller sedan olika försök med sikte på placering i förvärvslivet har gjorts -att bereda den efterlevande ett förvärvsarbete till tryggande av försörjningen. Som jagframhållit i avsnitt 2.2 anser jag det rimligt att ansvaret för att tillgodosedet ytterligare behov av ekonomiskt slöd som kan finnas för dessa särskiltutsatta kategorier änkor och änklingar åvilar efterlevandepensioneringen inomden allmänna försäkringen. Detta ekonomiska stöd bör, som pensionskommitténföreslår, utgå i form av en särskild efterlevandepensionsförmån. Ikommitténs förslag har förmånen i fråga getts benämningen försörjningsbidrag.I likhet med många av remissinstanserna finner jag denna beteckning mindrelämplig. En båttre benämning år enligt min mening den som föreslås av , och jag vill därför förorda att förmånen benämnssärskilt efterlevandebidrag. Berättigadetill detta särskilda efterlevandebidrag bör vara efterlevande som under den tidsom omställningsbidrag utgått inte lyckats få ett arbete som tryggarförsörjningen trots insatser i form av utbildning e. d. Det särskildaeflerlevandebidragel bör då kunna utgå fram till dess änkan elleränklingen erhåller en plats i arbetslivet. I vissa fall kan situationen tänkasvara sådan att det redan frän början framstår som utsiktslöst att påbörja enutbildning eller göra andra försök med arbetsplace-ring. I sädana fall börsärskilt efterlevandebidrag utbetalas fram till dess försörjningen kan tryggaspå annan väg. Behov av bidrag kan också vara påkallat i situationer dårförtidspension inle kan beviljas men där det med hänsyn till den efterlevandeshälsotillstånd ändå är osannolikt att han eller hon skall kunna erhålla ettförvärvsarbete som ger en tillfredsställande utkomst. De som iförsta hand kan antas komma i fråga för det särskilda eflerlevandebidrageltorde vara änkor och änklingar som varit hemarbetan-de föredödsfallet och som har bristande utbildning och yrkesvana. Härfill torde imånga fall komma sädana faktorer som nedsatt hälsa eller högre ålder. Sårskildbetydelse torde bidraget komma att få för 1983/84:73 110 efterlevande som är bosatta på orter med fäarbetstillfällen och saknar möjlighet att flytta till annan ort. I en del avdessa situationer kan det förutsättas att eflerlevandebidragel behöver utgåfortlöpande fram lill dess den efterlevande beviljas ålders- ellerförtidspension. Som jag anfört kan dessutom bli aktuellt att förkortare tid utge särskilt efterlevandebidrag till efterlevande sorn kan antasfä etl förvärvsarbete men som i avvaktan härpåriskerar att ställas utan medel till försörjningen. Det kan t. ex. gälla enänka eller änkling som saknar aktuell anknytning till arbetsmarknaden och somdärför inte kan få arbetslöshetsersättning till dess lämpligtarbete kan erbjudas henne eller honom. Utformningen av det särskdda eflerlevandebidragel Huvuddelen av remissinstanserna ställer sig positiva tillatt denna efterlevandeförmån utformas i enlighet med det förslag somredovisats av pensionskommittén. En sammanfattning av delta förslag lämnas iavsnitt 3.3 i bilaga 1. Även jag kan i huvudsak godta förslaget och förordardärför alt lagstiftningen utformas på i pnncip de av kommittén angivna grunderna. Det särskilda eflerlevandebidragel bör självfallet utgå pålika villkor till änkor och änklingar. Förutom till efterlevande make ellermaka bör bidraget kunna utges till vissa ogifta samboende i enlighet med denlikställighelsregel som jag föreslagit i avsnitt 3.2.2. Syftet med eflerlevandebidragel är att ge en ekonomisktrygghet för sådana efterlevande män och kvinnor som inte kan klara sinförsörjning på annat sätt. Tillgodoses uppehället genom förvärvsinkomster ellergenom ålderspension, bör därför inte föreligga rätt till särskiltefterlevandebidrag. Vidare bör bidraget vara subsidiärt i förhållande fillandra former av ekonomiskt stöd som kan utgå fill den efterlevande, t. ex.arbetslöshetsstöd och utbildningsbidrag vid arbetsmarknadsutbildning. Endastunder förutsättning att sådant stöd inte utges eller utbetalas med lägrebelopp än eflerlevandebidragel bör della senare träda till. Mol bakgrund av strävandena att uppnå en ökad samordninginom pensionssystemet och med hänsyn till behovet av sä enkla och enhetligaregler som möjligt, finner jag det vidare angeläget att de allmänna villkorenför rått till särskilt efterlevandebidrag utformas enligt samma grunder som föromställningsbidraget. Rätten till efterlevandebidrag bör inträda vid den tidpunktdå omställningsbidraget upphör att utgå. För att sårskilt efterlevandebidragskall kunna utges måste den efterlevande ha uppfyllt kraven för att kunnabeviljas omställningsbidrag. Jag ansluter mig lill kommittéförslagel alt det särskildaeflerlevandebidragel skall ha karaktären av en efterlevandeförmån. Det börkrävas att de svårigheter som bidraget syftar till att kompensera har uppkommitsom en direkt följd av makens eller den samboendes bortgång. På samma sätt som Prop.1983/84:73 111 omställningsbidraget bör det särskildaeflerlevandebidragel utges frän både folk- och tilläggspensioneringen. Som jagutvecklar närmare i det följande finner jag det frän bl. a. samordningssynpunktmotiverat att det särskilda eflerlevandebidragel läggs pä samma nivå somomslällningsbidraget. Engrundläggande utgångspunkt är att det särskilda eflerlevandebidragel inte börutgå under längre lid än nödvändigt. Bidraget bör fylla en aktiverande och inteen passiverande funktion. Bidragsrätten bör förutsätta att den efterlevandesjälv medverkar i ansträngningarna alt åstadkomma en placering i arbetslivet.Den efterlevande bör alltså, i den rnän det är rimligt, vara skyldig atlgenomgå utbildning eller delta i viss arbetsmarknadspolitisk åtgärd. I vilkenutsträckning det kan bli aktuellt att kräva delta får dock givetvis bedömas medbeakiande av det meningsfulla häri. Hänsyn bör härvid tas till denefterlevandes personliga förutsättningar som ålder, tidigare utbildning ochverksamhet samt bosättningsförhällanden. Detsärskilda eflerlevandebidragel bör utgå endast till efterlevande som är i behovdärav för att klara sin försörjning. I likhei med pensionskommittén anser jagatt avgränsningen av den förmånsberättigade personkretsen inte bör åstadkommasgenom en direkt inkomstprövning. Mot en sådan ordning talar bl. a. risken föratt bidraget därigenom skulle kunna få en passiverande inriktning. anser jag att avgränsningen i stället bör uppnås genom att det förrätten till bidrag ställs upp särskilda villkor om nedsättning av denefterlevandes förvärvsmöjligheter. För att underlätta tillämpningen bör dessasärskilda villkor utformas i nära anslutning till de förutsättningar som gällerför rätten till förtidspension. Med regler av denna innebörd behöver man enligt min meninginte befara alt det uppkommer några större svårigheter vid den praktiskalillämpningen. Försäkringskassorna och försäkringsdomslolarna kan hämta ledningfrån den praxis som utbildats inom förtidspensioneringen och bygga vidare pädenna när det gäller prövning av rätten till eflerlevandebidragel. Mot bakgrund av redovisade allmänna synpunkter övergår jagnu till att behandla de närmare regler som jag anser bör ställas upp för detsärskilda eflerlevandebidragel. Närmare villkor för rätt tdl särskilt efterlevandebidrag Som jag framhållit i det föregående bör som villkor förrätten till särskill efterievandebidrag gälla atl den efterlevande uppfyllerkraven för rätt till omslällningsbidrag. Detta betyder att den efterlevandemåste ha stadigvarande sammanbott med den avlidne fördödsfallet samt då antingen ha sammanbott stadigvarande även med barn, som varunder och som stod under vårdnad av parterna eller av en av dem, ellerockså ha sammanbott oavbrutet med den avlidne av minst fem åromedelbart före dödsfallet. Prop.1983/84:73 112 Avsikten med denna anknytning till villkoren föromställningsbidrag är att det särskilda eflerlevandebidragel skall kunna trådafill som en fortsättning på omslällningsbidraget i direkt anslutning till atldetta upphör atl utges. Rätten till särskilt efterlevandebidrag kommer därföratt inträda av ett är eller - om omställningsbidrag utges förförlängd tid - upp till har förfiutit från dödsfallet. Ett grundläggande syfle med det särskildaeflerlevandebidragel är att det skall utgöra ett skyddsnät för sädanaefterlevande män och kvinnor som inte kan klara sin försörjning genomförvärvsarbete eller på annan väg. För att rätt skall föreligga till bidragetbör förvårvssvårigheterna vara av sådan art att de objekfivt sett utgör hinderför den efterlevande att bereda sig inkomst genom arbete. Harförsörjningsproblemen sin grund mera i bristande intresse för än oförmåga tillarbete bör alltså inte komma i fräga att utge efterlevandebidrag. I första hand bör det särskilda eflerlevandebidragel kunnautgå i fall då försörjningsproblemen orsakats av arbetsmarknadsmässigaförhållanden. Jag syftar här på situationer då den efterlevande står tillarbetsmarknadens förfogande och aktivt söker arbete men inte lyckas fä sådant.Som jag utvecklat i det föregående bör emellertid efterlevandebidrag kunna utgåockså då förvärvshindren måsle anses mer permanenta och en senare placering iarbetslivet är utesluten eller svår att uppnå. har jag den uppfattningen att efterlevande-bidragetkommer att få sitt huvudsakliga tillämpningsområde för efterlevande medförvärvsproblem som har arbetsmarknadsmässiga orsaker. Emellerfid kan manenligt min mening inte inskränka bidraget till att ta sikte på enbart sådanafall. I likhet med pensionskommittén anser jag att bidraget bör kunna utgåockså i situationer dä förvärvshindren helt eller delvis orsakats av vacklandehälsa. Är den efterievandes arbetsförmåga nedsatt i betydande mån pä grund avsjukdom eller liknande torde man visserligen ofta kunna förutsatta atl rättföreligger till förtidspension (eller sjukbidrag). I dessa fall bör denefterlevande givetvis beviljas den förmånen och inte särskiltefterlevandebidrag. Även en mindre allvarlig nedsättning av hälsotillståndeteller ett handikapp av något slag torde dock ibland kunna minska möjligheternaatt få ett arbete. Särskilt vid en kombination av nedsatt hälsa ocharbetsmarknadsmässigt betingade problem kan uppkomma svårigheter i dettahänseende. I sådana fall bör alltså efterlevandebidrag kunna utges för atttrygga den efterlevandes försörjning. Somvillkor för rätten till det särskilda eflerlevandebidragel bör alltså gälla attden efterlevandes möjligheter att bereda sig inkomst genom ett för honom ellerhenne lämpligt arbete är nedsatta av arbetsmarknadsmässiga skäl ellerhälsoskäl. Även annan härmed jämförlig omständighet bör kunna utgöra 1983/84:73 113 grund för bidrag. Exempelvis bör efterlevandebidrag kunnautgå till en änka eller änkling som inte kan få arbete på bostadsorten och sommed hänsyn till ålder, bosåltningsförhållanden och personliga omständigheter iövrigt inte skäligen kan anses skyldig att flytta till annan ort där lämpligtarbete kan finnas. Även när den efterlevandes förvärvsmöjligheter är nedsattapå grund av ett handikapp av något slag bör, som De handikappades riksförbundpåpekar, särskilt efterlevandebidrag kunna utgå. I likhei med vad som gällerinom förtidspensioneringen bör vidare rned fysisk och psykisk sjukdomlikställas följdtillstånd efter sjukdom och medfödda defekter. Är det fråga omäldre efterlevande bör också rena åldersförändringar kunna beaktas. Är det däremot annan orsak än de nu angivna som liggerbakom att den efterlevande inle anser sig kunna ta ett förvärvsarbete finnsenligt min mening inle skäl att utge särskilt efterlevandebidrag. Rätt härtillbör alltså inte föreligga om orsaken är t. ex. vård av barn eller anhörig. Somjag fidigare framhållit kan inte heller bristande intresse för förvärvsarbeteeller för utbildning till senare arbete motivera att efterlevandebidrag utgestill den efterlevande. För att eflerlevandebidragel skall kunna utgå bör det varafråga om en betydande nedsättning av förvärvsmöjligheterna. Om den efterlevandeinle kan erhålla ett heltidsarbete men väl ett arbele med något kortarearbetsfid som ger en tryggad försörjning, finns inte skäl att medge särskiltefterlevandebidrag. I likhet med vad som gäller inom förtidspensioneringen bördärför krävas att förvärvsmöjligheterna är nedsatta med minst hälften. De närmare grunderna för bedömningen av nedsättningen avförvärvsmöj-lighelerna bör, som jag fidigare framhållit, utformas i näraanslutning till vad som gäller inom förtidspensioneringens ram. Ävenbestämmelserna för arbetslöshetsförsäkringen och del kontantaarbetsmarknadsstödet bör kunna tjäna som ledning i detta hänseende. Jag kansåledes ansluta mig till kommitténs förslag att bedömningen bör göras underhänsynstagande till den efterlevandes möjligheter att bereda sig inkomst genomsådant arbete som motsvarar hans eller hennes krafter och färdigheter och somrimligen kan begäras av honom eller henne. Härvid bör beaktas den efterlevandesutbildning och tidigare verksamhel samt ålder, bosättningsförhållanden ochandra därmed jämförliga omständigheter. Gränsenmellan eflerlevandebidragel och förtidspension kommer naturligtvis med dessabedömningsgrunder alt bli i viss mån flytande i fall då den efterlevandesförvärvsproblem har sin grund i nedsatt hälsa. Några större olägenheter tordedetta emellertid inte leda till. I likhet med pensionskommittén anser jag attprövningen av rätten till särskilt efterlevandebidrag bör göras av försäkringskassanspensionsdelegafion. Härigenom kan ställning tas fill om rätt föreligger tillförtidspension vid samma tillfälle som rätten till efterlevandebidrag skallbedömas. Visar det sig vid denna bedömning att den efterlevande är berättigadtill förtidspension, bör denna förmån beviljas. Först i den mån sådan rätt inteföreligger bör komma i fråga alt utge 8 1983/84. Prop.1983/84:73 114 Detta bidrag är, som jag harunderstrukit, avsetl alt utges endast i den utsträckning som den efterlevandesuppehälle inle kan tryggas genom någon annan social förmån, Arbeismarknadspolitiska insatser m. m. Efterlevande som kan komma i fräga för det särskildaeflerlevandebidragel eller som uppbär sädanl bör erbjudas stöd och hjälp isyfte att erhålla etl förvärvsarbete som tryggar försörjningen. Det är givetvisangeläget att sådana insatser sätts in och redan under dentid då omslällningsbidrag utgår. Har iinsträngningarna dä inle givit tillfredsställanderesultat, kan självfallet finnas anledning atl fortsätta dessa också efter detatt frågan om rätt fill särskilt efterlevandebidrag har aktualiserats. Ävensedan efterlevandebidrag har beviljats bör, i den män detta är motiverat, görasfortsatta insatser för att den efterlevande skall få ell adekvatförvärvsarbete. Mot bakgrund av det sagda anser jag, i likhet medkommittén, att försäkringskassorna, innan beslut meddelas om rätt till sårskiltefterlevandebidrag, bör undersöka om det finns skäl att vidta åtgärder som ärägnade att förbättra den efterlevandes möjligheter att bereda sig inkomst genomarbete. I detta hänseende bör alltså gälla motsvarande skyldighel alt undersökabehovet av rehabiliteringsålgåtder som inom sjukförsäkringen. De insatser som kommer i fråga för efterlevande bör kunnavara av såväl medicinsk som arbetsmarknadsmässig art. I sistnämnda hänseendekan det röra sig om t. ex. yrkesinriktad rehabilitering,arbetsmarknadsutbildning eller annan lämplig utbildning. Visar det sig attinsatser av detta slag behöver vidtas för alt förbättra den efterlevandesförvärvsmöjligheter, bör det åligga att se till att sä sker.Om således den efterlevande inle själv tar initiativ till behövligarehabiliteringsåtgårder, bör det ankomma på kassan att göra detta. När detgäller arbeismarknadspolitiska insatser bör detta ske i nära samarbete medandra myndigheter på bl. a. arbetsmarknads-och utbildningsområdena eftermönster av de rutiner som utvecklats beträffande rehabilitering i samband medprövning av långvariga sjukdomsfall och av rätten till förtidspension. Det börankomma på alt i samarbete med bl. a.arbetsmarknadsmyndigheterna utarbeta närmare föreskrifter för den verksamhelsom kan behövas. I vilken utsträckning försök bör göras med åtgärder av härberört slag får självfallet bedömas frän fall fill fall. Härvid får beaktassådana omständigheter som den efterlevandes utbildning och tidigare verksamhetsamt bosättningsförhällanden. Av stor betydelse blir givetvis åldern. Rör detsig om en änka eller änkling som står utanför förvärvslivet sedan åtskilliga årtillbaka och som börjar närma sig 65-årsåldern kan del naturligtvis sällankomma i fräga att vidta åtgärder i form av omfattande arbetsmarknadsutbildninge. Sådana insatser får inte bli elt självändamål. För att de skall vidtasmåste det Prop.1983/84:73 115 finnas rimlig grund att anta att de kommer att verksamtförbättra möjligheterna till förvärvsarbete. På motsvarande sätt får prövas i vad mån den efterlevandebör vara skyldig att underkasta sig andra åtgärder. Skulle försäkringskassanfinna alt sådana åtgärder är lämpliga, bör krävas en aktiv medverkan av denefterlevande. Som villkor för att efterlevandebidrag skall utgå bör kassan därförkunna föreskriva all den efterlevande genomgår utbildning eller pä annat sättmedverkar vid erforderliga åtgärder för att förbättra förvärvsmöjligheterna.Sådant villkor bör också kunna avse skyldighet för den efterlevande att varaanmäld som arbetssökande hos arbetsförmedlingen och att anta erbjudet lämpligtarbete. Villkor av detta slag bör kunna ställas inte endast isamband med att rällen fill särskilt efterlevandebidrag prövas första gångenutan också senare under hela den tid som den efterlevande uppbär sådant bidrag. Anknytning till dödsfallet, varaktighet m. m. I likhet med pensionskommittén anser jag alt särskiltefterlevandebidrag inte bör utgå i andra fall än då den efterlevandesförsörjningsproblem har samband med dödsfallet. Det bör därför uppställas somvillkor för rätten lill efterlevandebidrag att den efterlevandesförsörjningsmöjligheter skall ha varit nedsatta med minst hälften redan vidtidpunkten för makens död. Vidare bör gälla att denna nedsättning skall habestått i princip oavbrutet fram till den tidpunkt då rätten tillomslällningsbidrag upphör, dvs. dä rätt inträder lill eflerlevandebidragel. Härutöver bör fordras att nedsättningen av denefterlevandes försörjningsmöjligheter kan antas bli beslående under viss tidframöver. Kan man med rimlig grad av säkerhet räkna med att den efterlevanderedan inom någon månad kommer att fillträda ett stadigvarande arbete som ger entillfredsställande utkomst, finns inte skål atl för denna korta mellantid utgeen pensionsförmån till den efterlevande. Som villkor för bidragsrätten bördärför gälla att nedsättningen av förvärvsmöjligheterna kan antas vara inteendast kortvarig. Skulleänkan eller änklingen befinna sig i arbete just vid den lidpunkt då rätten tillomställningsbidrag upphör bör detta dock inte alllid utgöra hinder för attefterlevandebidrag skall kunna beviljas.