prop · G70360 · 1983-12-31 00:00:00 — Vid meddelande av tillstånd enligt atomenergilagen fåruppställas sådana villkor som är påkallade av säkerhetsskäl eller annars frånallmän syn- Prop.1983/84:60 174 Det är också möjligt atl uppställa nya ellerändrade villkor under tillståndets giltighetstid (4 S andra stycket). Om ettuppställt villkor inle iakttas eller annars synnerliga skäl föranleder det kanett meddelat tillstånd återkallas (4 S tredje stycket). Också enligt strålskyddslagen kan villkor uppställas. Närtillstånd enligt denna lag meddelas skall strälskyddsmyndigheten meddela devillkor och övriga föreskrifter som behövs från strålskyddssynpunkt (5 S förstastycket). Nya eller ändrade villkor och föreskrifter får även meddelas senarenär det är påkallat. När ett tillstånd har meddelats enligt atomenergilagen,får strålskyddsmyndigheten enligt 5 S tredje stycket meddela de särskildaföreskrifter som, utöver de villkor som gäller för sådant tillstånd, behövs förstrålskyddet. Om tillståndet avser anläggning som avses i atomenergilagen,skall dock fråga om föreskrift som angår annat än den normala driften vidanläggningen underställas regeringens prövning. Om föreskrift som avser strålskyddet inte har iakttagitseller om det annars är påkallat från slrälskyddssynpunkt får tillstånd ellergodkännande som meddelats enligt strålskyddslagen återkallas (7 §). Tillsynen av atomenergilagens efterlevnad samt av villkorsom meddelats i tillstånd eller senare utövas av myndighet som regeringenbestämmer (5 § första stycket). Förtillsynens utövande har tillsynsmyndigheten enligt 6 S atomenergilagen rättatt efter anfordran få de upplysningar och handlingar som behövs för tillsynensamt rätt att meddela de föreskrifter som behövs för atl Irygga efterlevnadenav uppställt villkor. Myndigheten har vidare rätt att få tillträde tillanläggning eller plats där kärnverksamhet bedrivs samt atl göra sig underrättadom förhållande som är av betydelse för tillämpningen av atomenergilagen ellermed stöd av lagen meddelade föreskrifter. Enligl förordningen (1976: 12) om tillsynsmyndighet enligtatomenergilagen (1956:303), m.m. utövar lillsynenöver atomenergilagens efterlevnad och av villkor som meddelats med stöd avlagen. Tillsynen över efterlevnaden av strålskyddslagen ochföreskrifter som har meddelats med stöd av denna lag utövas av strålskyddsmyndighetenoch tillsynsmän (14 §). Tillsynsman har enligt 15 5 strålskyddslagen rätt attverkställa besiktning av lokal, som är avsedd att användas i radiologisktarbete eller för förvaring av radioaktivt ämne samt av utrymme i närheten avsådan lokal. Han får inle utan synnerliga skäl vägras att i samband medbesiktning följa radiologisk verksamhet. När del är påkallat får tillsynsmannenfordra, att prov och undersökningar verkställs för kontroll av att meddeladeskyddsföreskrifter iakttas och att i övrigt goda strålskyddsförhållandenråder. Behövs i visst fall särskild skyddsföreskrift får tillsynsmannen självförordna om det, såvida föreskriften inte medför större 1983/84:60 175 kostnad eller olägenhet (16 §). Den som bl. a. bedriver radiologisktarbete eller innehar radioaktivt ämne och hans personal är skyldig atl på anfordranlämna de upplysningar som behövs för lillsynen (17 §). Enligtstrålskyddsförordningen (1958:652) är . Skydd motjoniserande strålning vid radiologiskt arbete regleras generellt även iarbetsmiljölagen (1977: 1160). 1 denna lag ges beslämmelser om bl.a.arbetsmiljöns beskaffenhet, skyddsföreskrifter avseende tekniska anordningaroch farliga ämnen för att förebygga ohälsa och olycksfall i arbetet, samverkanmellan arbetsgivare och arbetstagare samt tillsyn. Tillsynen utövas avarbetarskyddsstyrelsen och av yrkesinspektionen. Huvudansvaretför tillsynen av arbete med joniserande strålning ligger dock pä statensstrålskyddsinstitut i kraft av strålskyddslagen. Institutet utgör således en experlmyndigheti de frågor som kräver speciell kunskap. Enligt förordningen (1975:421) om vissa avgifter tillstatens kärnkraftinspektion utgår förutom särskild ansökningsavgift förtillstånd - ersättning av tillslåndsinnehavare för tillsynen enligtatomenergilagen. Sedan ett tillstånd meddelats skall tillständsinnehavaren dessulomutge - generell kvartal savgifl för kärnreaktor för industriell energifram-slällning, för anläggningför framställning av reaktorbränsle för industriell energiframställning och förforskningsstation med försöksreaktor, - särskild avgiftför sådan kontroll av atområbränsle och särskilt klyvbart material som följerav internationella åtaganden. Denna avgift utgår frän anläggning variframställs kärnbränsle för industriell energiframställning, forskningsstationmed försöksreaktor samt kärnreaktor för industriell energiframställning, - avgift förforskning och utveckUng angående säkerheten vid anläggning som avses iatomenergilagen. Förfinansieringen av den verksamhet som är knuten till statens strålskyddsinstitutskall enligt förordningen (1976:247) om vissa avgifter till statens strälskyddsinstitutden som enligt atomenergilagen har tillstånd alt uppföra, inneha eller driva kärnreaktorför industriell energiframställning erlägga avgifter för finansieringen av - särskildaberedskapsåtgärder mot kärnkraftsolyckor, - strälskyddsforskningmed anknytning till kärnkraftsproduktionen. Enligt lagen (1980:1123) om offenlig insyn isäkerhetsarbetet vid kärnkraftverken och anslutande förordning (1981; 10,ändrad 1981:679) med instruktion för de lokala säkerhetsnämnderna vidkärnkraftverken skall det för offentlig insyn i det kärntekniskasäkerhetsarbetet finnas en särskild Prop.1983/84:60 176 säkerhetsnämnd vid varje kraftverk. Insynen skall göra detmöjligt för nämnden alt inhämta information om det kärntekniska säkerhetsarbetesom ulförts eller planeras vid kärnkraftverk och ställa samman material för attinformera allmänheten om detta arbele (2 §). Det åligger enligt lagen den somhar tillstånd att driva en kärnreaktor som ingår i elt kärnkraftverk att pänämndens begäran lämna erforderliga upplysningar för nämndens verksamhet och getillträde m. m. lill anläggningen (3 8). En viss indirekt offentlig insyn i kärnkraftsverksamhetensker även genom att regeringen utser representanter i styrelserna förkärnkraftinspektionen och strålskyddsinstitutet. Detsamma gäller beträffande slyrelseni den statliga kraftproducenten (). Hos kärnkraftinspektionenoch strålskyddsinstilutet finns vidare en särskild enhet som bl. a. har hand ominformationsfrågor. Skydd mot obehörigt intrång m. m. Med stöd av lagen (1940: 358, ändrad 1980:585) med vissa beslämmelsertill skydd för försvaret m. m. och den i anslutning därtill utfärdade bevakningskungörelsen(1940:383, ändrad 1980:586) kan regeringen eller, efter regeringensbemyndigande, vederbörande länsstyrelse utfärda förbud mot bl.a. tillträde tillkärnkraftsanläggning och annan anläggning som avses i atomenergilagen. 1940 årslag ger bl. a. skyddsvakt vid anläggningen befogenhet att i angivna fallföreta kroppsvisilation, undersökning av föremål och tillfälligt omhändertapersoner och föremål. Straffbestämmelser för olaga intrång, stöld, skadegörelse,sabotage m. m. finns i . Finansiering av framtida utgifter för använt kärnbränsle m.m. Enligt 1 § lagen (1981:669) om finansiering av framtidautgifter för använt kärnbränsle m.m. åligger del den som har tillstånd attinneha och driva en kärnreaktor för kraftproduktion att svara för alt 1. i reaktornanvänt kärnbränsle och radioaktivt avfall från delta hanteras och slutförvaraspä ett säkert sätt, 2. reaktoranläggningenavvecklas och rivs på ett säkert sätt och 3. den forsknings-och utvecklingsverksamhet bedrivs och de åtgärder i övrigt vidtas som behövsför att vad som föreskrivs i I och 2 skall kunna fullgöras. Utöver dekostnader som följer av skyldigheten enligt 1 § åligger det reaktorinnehavarenalt svara även för de kostnader som staten har bl.a. för alt kompletteraforsknings- och utvecklingsverksamhet på området samt för att övervaka och kontrolleraslutförvar (2 §). Det åligger vidare reaktorinnehavaren att i samråd medövriga reaktorinnehavare upprätta eller låta upprätta en plan för denforsknings- och utvecklingsverksamhet och de övriga åtgärder som anges i 1 §.Sådan plan 1983/84:60 177 skalldels innehålla en översikt över samtliga de åtgärder som kan bli behövliga,dels närmare ange de ålgärder som avses bli vidtagna inom en lidsrymd . Planen skall ses över (3 § första stycket). Planen skall varjeär insändas till regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer (3 § andrastycket). Denna myndighet skall upprätta en plan för den kompletterandeforsknings- och utvecklingsverksamheten saml för övervakning och kontroll avslutförvar (4 §). Föratt säkerställa att medel finns tillgängliga för att betala de kostnader somföljer med reaktorinnehavarens skyldighet enligt lagen och statens kostnaderskall reaktorinnehavaren , sä länge reaktorn är i drift, erlägga enavgift lill staten. Avgiften utgår i förhållande till den energi som levererasfrän reaktoranläggningen och fastställs av regeringen eller denmyndighet som regeringen bestämmer (5 §), Avgiftsmedlen skall sättas in påräntebärande konto i (7 §), Av inbetalade avgifter kan län beviljastill reaklorinnehavaren (8 §), Frågorom kompletterande forsknings- och utvecklingsverksamhet, övervakning ochkontroll av slutförvar, utlåning till reaktorinnehavare av inbetalade avgifteroch villkoren för sådant lån samt användande av inbetalade avgifter prövas avregeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer (10 §). 1 11§ åläggs reaktorinnehavaren att på anfordran lämna de upplysningar ochtillhandahålla de handlingar som behövs för att avgift skall kunna fastställasoch frågor prövas enligt 10 §. Om del behövs härför skall reaktorinnehavarenpå anfordran även lämna tillträde till anläggningar eller platser där använtkärnbränsle eller radioaktivt avfall som härrör frän detta förvaras ellerhanteras. Enligtförordningen (1981:671) om finansiering av framtida utgifter för använtkärnbränsle m. m. prövas vissa frågor och handhas vissa uppgifter enligt lagenav använt kärnbränsle. Transportav radioaktiva ämnen m. m. Regleringenav transport av sådant radioaktivt material som består av uran, plutonium ellerannat ämne, som används som bränsle i anläggning för utvinning av kärnenergi,eller förening vari sådant ämne ingår (liksom använt kärnbränsle) sker genomtillståndsprövning med stöd av atomenergilagen i det särskilda fallet. Kravetpå tillstånd härleds frän de regler om tillståndsplikt som uppställs för allslags befattning med uran m. m. i I och 3 §§ atomenergilagen. Kravetatt tillstånd erfordras för att ta befattning med uran etc. har i praxistolkats så att fraktförare, t. ex. , flygbolag, rederier elleråkerier, inte anses ta befattning med materialet, när det transporteras päsådana företags transportmedel. Däremot skall det finns en ansvarig innehavareav materialet såsom befraktare, som skall ha ett giltigt tillstånd förtransporten. Det sagda gäller inrikes transporter av klyvbart material. 12 1983/84. 1983/84:60 178 För internationella transporter tillkommer ytterligareregler av olika status genom konventioner eller andra internationellaöverenskommelser, l.ex. åtaganden gentemot olika leverantörsländer. De innebäratt transportlillstånd krävs och atl vad avserklyvbart material och för övriga varor anges som"behöriga myndigheter", vilka skall utfärda nödvändiga tillstånd ochföreskrifter. Den förfatlningsmässiga regleringen av säkerheten vidtransport av farligt gods med alla Iransportslag utgårfrän lagen (1982; 821)om transport av farligt gods och förordningen (1982:923) om transport avfarligt gods. Med slöd av lagen bemyndigar regeringen ochluftfartsverket att för respektive Iransportslag meddela de föreskrifter förtransporterna som behövs frän transportsäkerhetssynpunkt. För väg- ochjärnvägstransporter meddelas erforderliga föreskrifter av en särskild enhetinom (enheten för landlransporter av farligt gods). Vid transport av radioaktiva ämnen gäller dessutom bestämmelsernai aiomenergilagen och strålskyddslagen samt de föreskrifter och villkor sommeddelas av och . grundas pä rekommendationer som fortlöpande ges av lAEA och andrainternationella organ, främst av . Desärskilda säkerhetsreglerna ställer omfattande tekniska krav på transportkolli- emballage med innehåll - samt transportsätt. För transportbeslämmelsernas iakttagande svarar innehavarenav den anläggning frän vilken transport skall ske. Avsändaren svarar såledesgenerellt för alt gällande transportkrav är uppfyllda när en försändelse lämnaranläggningen. Det åligger honom att t. ex. anskaffa den rätta typen avemballage som krävs för aktuell mängd och sort av radioaktivt material, inhämtagiltiga transportcertifikat och lämna säkerhetsredovisning med hänsyn till transportkollitnär dessa handlingar krävs, svara för att materialet är riktigt förpackat ochskyltat och att, när det behövs, föreskriven bevakning av transporten ärordnad. Härtill kommer kravet att teckna tredjemansförsäkring enligtatomansvarighetslagen. Transportörens eller fraktförarens skyldigheter är iförsta hand atl befordra den radioaktiva försändelsen till mottagaren. Detinnebär bl.a. att han svarar för själva forlskaffningen enligt de krav somanges för respektive transportmedel och villkor för transporten samt förutlämning och redovisning av godset till mottagaren. En viktig del i hansansvar är därvid vårdnaden av godset och övervakning av transportmedlet. 4.2.2 Utförsel uv material och utrustning Internationellaförpliktelser m, m. har ratificerat ett av anlaget fördrag om förhindrande av spridningav kärnvapen. 1983/84:60 179 dets.k, icke-spridningsfördraget (, NPT) (prop. 1969:164, UU23, rskr 374). Till fördraget är anslutna 120 medlemsstater.Syftet med NPT är att förhindra, att kretsen av kärnvapen-stater utökas. Dekärnvapenstater enligt fördraget , ,, och - som är fördragsparter, dvs. Förentastaterna, och , har bl.a. förbundit sig att inte lillnågon överlåta kärnvapen eller andra kärnladdningar vare sig direkt ellerindirekt eller att på något sätt bistå, uppmuntra eller förmå någon icke-kärnvapenslatatt tillverka eller förvärva kärnvapen (artikel I). och övriga icke-vapenslalersom är fördragsparter har åtagit sig bl. a. att inle motta kärnvapen ellerandra kärnladdningar (artikel II)och förklarat sig godta kontrollbeträffande atområbränsle och s.k. särskilt klyvbart material (artikel IILl).Kontrollen skall utövas av det internationella atomenergiorganel lAEA enligtavtal som träffats mellan lAEA och berörda stater. Samtligafördragsparter har vidare ulfäst sig att endast i enlighet med fastlagdakontrollbestämmelser tillhandahålla icke-kärnvapenstater atområbränsle ellersärskilt klyvbart material (artikel III;2a). Enligt artikel III: 2 har defördragsslutande parterna, däribland , även förbundit sig att förfredliga ändamål inte tillhandahålla någon icke-kärnvapenstal (a) atområbränsleeller särskill klyvbart material eller (b) utrustning eller material som harsärskilt konstruerats eller iordningställts för bearbetning, användning ellerframställning av särskill klyvbart material, med mindre atområbränsle ellerdet särskilda klyvbara materialet underkastats kontroll enligt artikel III ifördraget. (I NPT-sammanhang har det därvid, bl.a. vidgranskningskonferenserna, varit myckel diskussion huruvida kontroll enligtartikel III betyder att det borde krävas s. k. heltäckande kontroll eller omdet enligt gällande praxis är tillräckligt med s.k. projektbunden kontroll). Defördragsslutande staterna förbinder sig vidare enligt artikel IV:2 attunderlätta fullständigast möjliga utbyte av utrustning, material samt vetenskapligoch teknisk information för kärnenergins fredliga användning, dock utan attdetta sker på bekostnad av huvudsyftet med NPT, nämligen icke-spridning. Fördragsstathar rätt att i förväg säga upp fördraget, om extraordinärahändelser, som hänger samman med NPT, har äventyrat dess högsta intressen(artikel X). Medbenämningen "särskilt klyvbart material" förstås enligt stadgaplulonium-239, uran-233 eller uran som anrikats på isotoperna -235 eller -233.I stadgan anges också under vilka förutsättningar uran skall anses vara anrikatpå isotoperna -235 eller -233. Deflesta industriländer som anslutit sig till NPT samarbetar i den s. k. ,vars arbete avser uttolkning av artikel 111:2 i icke-spridningsfördraget.Arbetet syftar främst till att närmare bestämma vilka Prop.1983/84:60 180 produkter som bör omfattas av denna artikel. Utförsel avsådant material, utöver kvantitetsgränser som angetts av ,eller utrustning till icke-kärnvapenstal, som ej anslutit sig till fördraget,skall inte ske om inte materialet blir underkastat kontroll imottagarlandet. Fråga omytterligare restriktioner med hänsyn till export på kämenergiområdet behandlasockså i en särskild grupp som bildades är 1975 i . 1 dessa diskussionerdeltog 15 stater, däribland , , ,, samt . Föremålet fördiskussionerna var att komma fram till enhetlig praxis för deltagarländernanär det gällde export av material och utrustning till samtliga kärnvapenfrialänder oavsett om de anslutit sig till NPT eller ej. Diskussionerna har ipraktiken slutförts även om de inte formellt har avslutats. Gruppen har enatsom gemensamma riktlinjer för export av vissa typer av nukleärt material ochutrustning. Degemensamma riktlinjer gruppen enats om var först hemliga men har sedermerablivit offentliga genom att de har överlämnats till lAEA. Riktlinjerna harcirkulerat i dokument lAEA INFCIRK 254. Genom regeringsbeslut harriktlinjerna antagits för svensk export på kärnenergins område. TillståndsplikUgtmaterial och utrustning enligt Londonriki-linjerna finns nu angivet iförordningen (1975:20, ändrad : 254) om förbud mot utförsel avutrustning eller material för utvinning av atomenergi, m.m. Riktlinjerna, somutgör en vidareutveckling av NPT:s kontrollkrav och Zanggerkommitténsförteckning över material och utrustning som omfatlas av kontroll, innebär bl.a. att exportländerna tillser att mottaget material och utrustning inteutnyttjas för vapenframställning och låter detta underkastas kontroll. Därutöver tillkommer krav om garantier som tilltänktamottagarländer måste uppfylla. Här märks bl.a. försäkran att inte tillverka ellerförvärva kärnladdningar av något slag samt krav om miniminivåer för det fysiskaskydd som krävs. London-riktlinjerna innebär också att överföringen avinformation (teknologiöverföring) i vissa fall skall utlösa samma kontrollkravsom export av material eller utrustning. Kravet på varaktighet av denföreskrivna kontrollen går också utöver vad som uppnäs enbart på grundval av NPTeller gängse kontrollavtal med lAEA. Liksom NPT:s artikel 111:2 gällerLondon-riktlinjerna enbart vid export till icke-kärnvapenstater. Sverigehar vidare ingått bilaterala avtal med vissa stater om samarbete och kontrollinom kärnenergiområdet. De mest betydelsefulla är med , Canadaoch . 1 avtalen fastsläs bl. a. att material m.m. som innehålleruran, plutonium, torium och tungt vatten och som levereras av avtalsparten endaslfår användas för fredliga (icke-militä-ra) ändamål. Vidare gäller att reexportoch vissa slags utnyttjande (egen anrikning, upparbetning o.d.) inle får skeutan föregående tillstånd frän ursprungslandet. Är 1972 ingick ett trepartsavial med Förentastaterna och lAEA, 1983/84:60 181 vilketmedför att lAEA har övertagit kontrollrätten av uran, plutonium och torium medamerikanskt ursprung i . År1975 undertecknade ett avtal med lAEA om kontroll av uran, plutoniumoch torium i anslutning till icke-spridningsfördraget. Därigenom har Sverigeställt hela sitt kärnenergiprogram under konlroll. Detta ersatte 1972års trepartsavtal med . Sammanfattningsvishar genom NPT, och de s. k. Londonriktlinjerna åtagitsig att varken själv utveckla kärnladdningar eller genom export bidra till attandra länder gör det. Genom bilaterala avtal har dessutom gentemotvissa av våra viktigaste leverantörer pä kärnenergiområdet bl.a. förbundit sigatt inhämta förhandsgodkännande innan åtemtförsel sker av material medursprung i dessa länder. Ifråga om export av material och utrustning pä kämenergiområdet har uttalandengjorts av regeringen i den svenska . Sålunda anförde utrikesministernvid utrikesdebatten följande. Icke-spridningshänsyntillmäts en avgörande betydelse i den ingående prövningen frän fall lill fall somsker när regeringen överväger frågor om tillstånd för svensk export påkärnkraftens område. Som en allmän princip för regeringens fortsatta behandlingav dessa ärenden kan anges atl exporttillstånd fill icke-kärnvapenstaterendast kan lämnas om de rafificerat NPT eller gjort minst motsvarande kontrollätagandengenom lAEA över all kärnkraftsverksamhet. I 3§ atomenergilagen finns bestämmelser om utförsel av klyvbara ämnen ochmaterial. Utan tillstånd av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmerfår inte ur riket föras ämne eller förening som avses i 1 § atomenergilagen,dvs. atombränsle, med hall av sådant ämne, vad som framställts avsådant ämne eller vara i vilken sådant ämne ingår m. m. Regeringen kan vidareföreskriva att utförsel av utmstning eller material som har särskiltkonstruerats eller iordningställts för bearbetning, användning ellerframställning av särskilt klyvbart material ej får äga rum ulan tillstånd avregeringen eller myndighet som regeringen bestämmer. Enligtförordningen (1976: 12) om tillsynsmyndighet enligt atomenergilagen (1956;306), m. m. utövar tillsyn över efterlevnaden av bl.a.3 § atomenergilagen samt av villkor som har meddelats med stöd av 4 § sammalag. 1 förordningen (3 §) har regeringen överiätit åt kärnkraftinspektionen attpröva fråga om tillstånd att ur riket föra mindre mängd uran, plutonium eller toriumi ren form eller i form av legering, förening eller blandning. Enligtförordningen (1974:427) med instmktion för åliggerdet vidare inspektionen att som central förvaltningsmyndighet bl. a. handhasådana uppgifter med avseende på kontroll av atområbränsle och särskillklyvbart material som följer 1983/84:60 182 avSveriges internationella åtaganden eller i övrigt är påkallade från allmänsynpunkt. om utförsel ges i förordningen (1975:20) om förbud mol utförsel avutmstning eller material för utvinning av atomenergi, m. m. I 1 § förordningenanges atl utrustning eller material, som har särskilt konstmerats elleriordningställts för bearbetning, användning eller framställning av särskillklyvbart material och som har lagils upp i bilaga lill förordningen, inte fårföras ut ur riket utan tillstånd av regeringen. Ansökan om sådant tillståndskall enligt 2 § ges in till kärnkraftinspektionen som med eget yttrande skallöveriämna handlingarna i ärendet till regeringen. Bilagantill förordning upptar efter senaste ändringen (SFS 1977:254) förbudmot utförsel av följande utmstning eller material. a) reaktortryckkärl, färdigtillverkateller i form av förtillverkade delar, b)maskin för laddning ellerutbyte av bränsle i reaktor, c) reaklorstyrstav, d) tryckrör,avsett att innesluta bränsleelement och kylmedel vid elt tryck överstigande 5000 kilopascal, e) rörför bränsleelement av zirkonium eller zirkoniumlegering vari halten hafnium är mindre än 0,02 viktprocent av ingående mängd .zirkonium lill den del av viklen av de rör som utföres ur rikel överstiger per är, f) huvudcirkulationspumpför cirkulation av kylmedel i form av fly tande metall. Välgas innehållande tungt väte (deuterium),om viktförhållandet mellan deulerium och väte (protium) överstiger 1:2500 ochvikten av i gasen ingående deuterium översfiger vid varjeutförseltillfälle. Vatten innehållande tungtvatten (deuteriumoxid), om viktförhållandet mellan deulerium och väte (protium)överstiger 1:2500 och vikten av i vattnet ingående deuteriumoxid översfiger 10kilogram vid varje utförsel-Ullfälle. Grafit för reaklorändamål varsföroreningshalt motsvarar högst fem miljondelar bor, räknat som neulrongift,och vars täthet överstiger /m, såvida dess vikl överstiger 5 000kilogram vid varje utförsellillfälle. Anläggning för upparbetning avbestrålade bränsleelement.