prop · G70394 · 1983-12-31 00:00:00 — Med hänsyn härtill bör statligt stöd kunnalämnas till vissa åtgärder i likhet med vad som f. n. gäller förbokskogsskötseln. och har framhållit atl det nuvarande stödettill återväxtåtgärder och röjning i bokskog är alltför lågt för att syftet medstödet skall nås. Jag delar denna uppfattning. 1 likhet med verken föreslår jagatt statsbidrag skall kunna lämnas till fullständiga återväxtåtgärder av godkänd kostnad och till röjning med högst 60procent. Vidare ärdet med hänsyn lill vikten av att föryng-ringsålgärderna utförs korrekt ochtill att särskilda kunskaper krävs härför rimligt att skogsvårdsstyrelserna kanerbjuda kostnadsfri utsyning av ädellövskog samt rådgivning. Naturvårdsverkethar betonat angelägenheten av atl skogsbruksplaner upprättas för de fastigheterdär ädellövskog bör finnas. Något statsbidrag härtill föreslås inte medhänvisning till den bidragsmöjlighet som fanns då förslaglämnades. Detta bidrag har emellertid slopats fr.o.m. den Ijuli 1983 samtidigtsom skogsvårdslagen har kompletterats med en bestämmelse om skyldighet för allaskogsägare alt ha någon form av skogsbruksplan. För egen del anser jag att deti likhet med vad som har gällt i fråga om bokskogen bör kunna göras särskildaplaner för hur ädellövskogen skall skötas på berörda fastigheter. Till den delsom skogsbruksplanerna avser ädellövskog bör staten svara för kostnaderna närskogsvårdsstyrelsen upprättar planen. Planer av detta slag är särskilt viktiganär möjligheter skall skapas för kombinationsbruk eller för byte av markområdeför äddlövskogsbruk på det säll jag har redogjort för i det föregående. Vadså gäller hagmarkerna instämmer jag i naturvårdsverkels bedömning att det årangelägel att vissa statliga medel kan utgå till röjning, bete eller slätter isyfte att bibehålla eller skapa en karaktär av öppen mark. Förutsättningen försådant stöd bör bl.a. vara att det finns ett avtal med Prop.1983/84:94 13 markägarenom den fortsatta skötseln av området. Vården av hagmarker är enligtnaturvårdsverket ett lämpligt beredskapsarbete. Jag anser alt möjligheterna attbedriva verksamheten pä detta sätt bör tas till vara även i fortsättningen. Tillanslagsfrågorna återkommer jag i min anmälan till budgetpropositionen 1984. Skogsstyrelsenhar för sin del föreslagit att skall erhålla ökaderesurser för forskning och utbildning i fråga om ädellövskogen samt att dethos skall inrällas en tjänst för en expert på ädellövskogsskötsel. Jaganser i likhet med att det är viktigt att forskning sker om ädellövskogenoch dess skötsel. Även utbildning i skötsel av ädellövskog är viktig.Tillräckliga insatser på dessa områden bör kunna göras med befinlliga resurser.Det är angelägel att den utbildning i ädellövskogsskötsel som skogsstyrelsenhar startat fortsätter. Den bör kunna finansieras med de resurser som berördalänsstyrelser och skogsvårdsstyrelser förfogar över. Då utbildningen kommeratt ge myndighelerna ytterligare experter på området anser jag att någonsårskild tjänst hos inte behövs. Ienlighet med det anförda har inom upprättats förslagtill 1. ädellövskogslag, 2. lag om ändring inaturvårdslagen (1964: 822). Förslagenbör fogas till protokollet i delta ärende som bilaga 3. Dennalag syftar till atl bevara landets ädellövskogar för framliden. Förskötseln av ädellövskog på skogsmark gäller utöver denna lag bestämmelserna iskogsvårdslagen (1979:429). För skydd eller vård av ädellövskog, i de fallnaturvårdsintresset inte kan tillgodoses genom att äddlövskogsbruk bedrivs,finns bestämmelser i naturvårdslagen (1964:822). Iparagrafens första stycke anges syftet med den föreslagna lagen. Av denallmänna motiveringen framgår atl strävan bör vara alt ädellövskog bevaras i enomfattning som ungefär motsvarar den nuvarande arealen sådan skog. Prop.1983/84:94 14 Avallmänmotiveringen framgår atl bevarande av ädellövskog i huvudsak bör skegenom ett aktivt äddlövskogsbruk. Ädellövskog på skogsmark skall liksom allannan skog skötas i enlighet med skogsvärdslagens bestämmelser. Dessabestämmelser innebär bl.a. krav och restriktioner vad beträffar avverkningenoch skyldighet att anlägga ny skog efter slutavverkning och när skogstillståndelav andra skäl är otillfredsställande. De innebär också att hänsyn skall tastill bl. a. naturvårdens intressen vid skötseln av skogen. Enligtskogsvårdslagen gäller viss skyldighet att slutavverka skog. För att göra detmöjligt att överhålla ädellövskog lill dess den nätt en hög ålder och därigenomfå virke av högt värde gäller elt generellt undantag frånavverkningsskyldigheten som är mera vidsträckt än molsvarande undantag förannan skog. Vidare kan markägaren få dispens från avverkningsskyldigheten omdet är fråga om ell bestånd av ädellövskog som av nalurvårdsskäl har sådantvärde alt det inte bör avverkas. Genomden nu föreslagna lagen kommer det att gälla också andra särbestämmelser förskötseln av ädellövskog. Utöver den grundläggande regeln i 5§ första stycket,som innebär förbud mot trädslagsbyte eller annan åtgärd som leder lill alt ädellövskogenavvecklas, skall det krävas tillstånd för slutavverkning.I samband med sådant tillstånd får möjlighet att i detaljange vilka åtgärder som skall vidtas för alt man skall få ny ädellövskog. Ädellövskogarnakommer därigenom atl omfatlas av en särreglering som kan jämföras med den som enligt18 ochl9§§ skogsvårdslagen gäller för svårföryngrad skog och skyddsskog. Skogsvårdslagstiftningenkan få betydelse även för ädellövskog på annan mark än skogsmark.Föreskrifterna om naturvårdshänsyn skall nämligen iakttas vid åtgärder iskogsbruket oavsett om åtgärderna berör mark som enligt skogsvårdslagenbetraktas som skogsmark eller inte. Skogsvårdslagens bestämmelser i övrigtgäller inte för ädellövskog på mark som används för annat ändamål änvirkesproduktion. I vissa fall skall inte heller helt eller delvis outnyttjademarker räknas som skogsmark. Det gäller hagmarker i omedelbar anslutning tillbebyggelse samt mark av särskilt botaniskt, zoologiskt eller kulturhistorisktvärde, t. ex. fäladsmarker och vissa lågproducerande ädellövskogar där skogligaåtgärder uppenbarligen skulle missgynna värdefull flora eller fauna. Somjaghar anfört i den allmänna motiveringen (avsnitt 2. I) kan detav naturvårdsskäl undantagsvis finnas behov av så ingripande åtgärder atl ett rationelltäddlövskogsbruk avsevärt försvåras. Avsikten är att naturvårdslagen skalltillämpas i sådana fall, vilket kommer fill uttryck i paragrafens andra stycke. Medädla lövträd avses i denna lag de inhemska trädslagen alm, ask, avenbok, bok,ek, fågelbär, lind och lönn. Prop.1983/84:94 15 Avgränsningenav lagens tillämpningsområde vad beträffar trädslag har behandlats i denallmänna motiveringen i avsnitt 2. En remissinstans har föreslagil attträdslagens latinska namn skall anges i lagtexten. Jag har inte ansett en sådanprecisering vara nödvändig för den praktiska tillämpningen. Begränsningen tillinhemska trädslag innebär att l.ex. rödek och sykomoriönn inte kommer altomfattas av lagen. 3§Med ädellövskog avses: Skogsbestånd i , , Malmöhusoch som utgörs av ädla lövträd till och varsareal är minst ett halvt hektar. Skogsbestånd i övriga delar av landet som utgörs avlövträd till och av ädla lövträd till ochvars areal är minst ett halvt hektar. Trädbestånd på betesmarker, som inte är att ansesom jordbruksmark, om beståndet utgörs av lövträd till och avädla lövträd till minst 50procent. Av de ädla lövträden skall minsl tio trådper hektar ha en diameter av minst 30centimeter på en höjd av övermarken. Markens areal skall uppgå till minst ett hektar. Harskogsvårdsstyrelsen beslutat viss trädslagssammansättning vid föryngring av ädellövskog,skall skogen betraktas som ädellövskog även om andelen lövträd är lägre än somanges i första stycket. Somnärmare utvecklas i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.2.2) är lagentillämplig på ädellövskog på skogsmark i skogsvårdslagens mening men också påbestånd av ädellövskog på vissa marker som varken omfattas avskogsmarksbegreppet eller faller under definitionen jordbruksmark enligt denför sådan mark nu gällande lagstiftningen. Punkterna 1 och 2 i paragrafensförsta stycke avser skog pä mark som är lämplig för virkesproduktion och som intei väsentlig utsträckning används för annat ändamål. Punkt 3 omfattarträdbestånd på mark som används för bete men inte kultiverad betesmark. Ädlalövträd på betesmarker som har förbättrats genom röjning, bearbetats medredskap eller besatts med vallväxter faller alltså utanför lagenstillämpningsområde. Delsamma gäller om träden finns på gräsbevuxna marker somtidigare har varit åker. Medbestånd avser jag en grupp av träd eller plantor som växer tillsammans inom enbrukningsenhet och som karakteriseras av viss enhetlighet beträffande ålder ochträdslagsblandning. Självfallet får inte beståndsav-gränsningen göras på ettsätt som motverkar lagens syfte. Jag har inte ansett det nödvändigt atl ilagtexten ange vilken beräkningsgrund som skall tillämpas vid bestämmandet avandelen ädla lövträd i ett bestånd. I likhet med anser jagemellertid en beräkning på grundval av grundytorna vara att föredra framför enberäkning som kräver atl virkesförråden fastställs. Grundytan är betydligtenklare att fastställa än virkesförrådet. Med grundyta avses ytan av etttvärsnitt i brösthöjd (1,3 m över 1983/84:94 16 marken)genom en trädstam eller summan av flera sådana ytor. De ädla lövträdensgrundyta skall alltså jämföras med den grundyta skogsbeståndet i dess helhethar. Somjaghar anfört i den allmänna mofiveringen kan del bli aktuellt att i etl åläggandeom återväxtåtgärder tillåta att föryngringen sker med inslag av andra träd änädla lövträd. Genom bestämmelsen i paragrafens andra stycke klargörs att lagenär fillämplig även under den fid då andelen ädla lövträd i beståndet är mindreän vad som anges i paragrafens första stycke. Skogsvårdsstyrelsenskall på begäran lämna besked om visst skogsbestånd eller trädbestånd päbetesmark är atl anse som ädellövskog. Denmarkägare som år tveksam om huruvida lagen är tillämplig pä hans skogar skallkunna begära skogsvårdsstyrdsens biträde för att få frågan avgjord. Beskedenligt förevarande paragraf bör till skillnad från förhandsbesked enligt 16§skogsvårdslagen lämnas kostnadsfritt. 1bestånd som avses i 3 § får inte vidtas åtgärder som innebär att beståndetsegenskap av ädellövskog förloras. "Om det finns särskilda skäl, får medge undantag frän första stycket.I samband med medgivande av undantag får föreskriva att ny ädellövskoganläggs pä annat ställe inom en brukningsenhet. Föranläggning av ny ädellövskog gäller 7 § andra - fjärde styckena. Avparagrafen följer att ädellövskog i allmänhet skall beredas skydd genom att detinom områden med sådan skog skall bedrivas äddlövskogsbruk. För att markenskall få användas för någol annat ändamål krävs medgivande.Medgivande krävs alltså även för fortsatt skogsbruk om detta inriktas påvirkesproduktion med andra trådslag än ädla lövträd. Närdet gäller ädellövskogar enligt 3§ första stycket 3, dvs. hagmarkerna, skallmarkägaren självfallet vara oförhindrad att använda marken för bete. Han kanockså välja alt med andra åtgärder förhindra att marken växer igen. Lagen gerhonom även möjlighet alt låta hagmark övergå till skogsmark där äddlövskogsbrukskall bedrivas. Som jag tidigare nämnt kan däremot inte med stöd av förevarandelag krävas att elt område bevaras som hagmark genom viss skötsel. Om dettabedöms som angeläget, kan l.ex. Förlänsstyrelsens medgivande lill en markanvändning som innebär att ett bestånd avädellövskog avvecklas definitivt fordras särskilda skål. Det kan exempelvisvara fråga om en skog som är av mindre intresse från naturvärdssynpunkt. Ettannat fall kan vara att en ädellövskog växer på en för sådan skog olämpligmark. Som jag har framhållit i den allmänna motiveringen kan det i sådana fallkomma i fråga att tillåla att en ädellöv- Prop.1983/84:94 17 skog avvecklas mot atl en ny anläggs på annan plats. Enbestämmelse om denna möjlighet har tagits in i paragrafens andra stycke. Någongång kan det finnas särskilda skäl alt medge annan markanvändning än skogsbrukulan alt fall som avses i 6§ denna lag är för handen. 1 denallmänna motiveringen (avsnitt 2. 1) har jag betonat vikten av planmässighelvid avgöranden om vilka ädellövskogar som inte behöver skyddas. Jag har därvidsagt alt som underlag för övervägandena härom kan tjäna länsstyrelsernasnaturvårdsinventeringar och de översiktliga skogsinventeringar som görs avskogsvårdsstyrelserna. Dessa senare ligger i regel lill grund för deskogsbruksplaner som skall finnas för varje brukningsenhet i fortsättningen. Omlänsstyrelsen bedömt alt ett bestånd av ädellövskog inte behöver bevaras förframtiden bör detta lämpligen anges i skogsbruksplanen. Vidare bör det kunnaframgå när ett befintligt bestånd får ersättas med ett nytl på annan plats. Omskogsbruksplanen utformas med beaktande av vad jag nu har sagt, kanlänsstyrelsens medgivande till annat markutnyttjande än äddlövskogsbruk ske pådet praktiska sättet att fastställer en skogsbruksplan i de delarsom avser ädellövskogen. I annat fall kan medgivandet ske genom särskilldispensbeslut efter ansökan från markägaren. För att undvika att en markägareskall behöva tveka om vilken myndighet han skall vända sig lill i frågor enligtlagen bör den ordningen gälla att ansökningar enligt både 5 och 7§§ får görashos . I de fall det är fråga om en dispensansökan enligt 5§ får vidarebefordra ansökningen lill . De nuberörda frågorna får regleras i verkslällighetsföreskrifter till lagen. Om villkor atl anlägga ny ädellövskog på annat ställe harmeddelats, bör föreskrifter'om föryngringen kunna beslutas avskogsvårdsstyrelsen. En regel härom har tagits upp i tredje stycket iförevarande paragraf. Utanhinder av 5 § första stycket får mark användas i enlighet med stadsplan eller byggnadsplaneller i enlighet med beslut som gäller för företag vars tillåtlighet harprövats i särskild ordning. Paragrafen motsvarar 2 §'tredje stycket bokskogslagen. 1 förevarande paragraf görs undanlag från kravet påfortsatt ädellöv-skogsbruk för markanvändning enligt fastställd detaljplan ochenligt beslut i fråga om företag som har tilllåtlighetsprövats i särskildordning, dvs. företag vartill tillstånd har lämnats enligt bl. a. väglagen(1971:948), vattenlagen (1983: 291) eller miljöskyddslagen (1969: 387). För att en tillfredsställande återväxl av ädellövskogskall tryggas, får sådan skog inte slutavverkas utan atl skogsvårdsstyrelsenhar lämnat tillstånd till avverkningen. 2 1983/84. Prop.1983/84:94 18 Skogsvårdsstyrelsenfår förelägga fastighetsägaren att vidta de åtgärder som behövs för skydd ellervård av ädellövskogen eller för atl trygga återväxlen av skogen, 1beslut om föreläggande får vite sättas ut. Om föreläggandet inte följs, färskogsvårdsstyrelsen förordna att åtgärden skall vidtas på den försumligesbekostnad. Somvillkor för tillstånd kan krävas att säkerhet ställs för att de föreskrivnaåtgärderna fullgörs. allmänna motiveringen (avsnitt 2.1) har jag redovisat skälen för kravet påtillstånd av för slutavverkning av ädellövskog. Paragrafeninnehåller bestämmelser härom. Avstadgandet i första stycket följer motsatsvis att avverkning i form av röjningoch gallring inte kräver tillstånd. Dessa former av avverkning regleras iskogsvårdslagen som gäller även för skötseln av ädellövskog, vilketupplysningsvis anges i 1 § andra stycket i nu förevarande lag. I 12 § skogsvårdslagenföreskrivs att röjning eller gallring skall främja skogens utveckling. I 9§samma lag och i de föreskrifter och allmänna råd som harbeslutat med stöd av denna paragraf anges de krav och rekommendationer somgäller för röjning och gallring av ädellövskog. Av vad jag nu har sagt och av 5§ förevarande lag följer att det inte är tillåtet att röja och gallra på sådantsätt att trädslagssammansättningen inte längre uppfyller kraven i 3§. Ifråga om tillståndsprövningen vill jag undersiryka vad jag har anfört i denallmänna motiveringen, nämligen att tillstånd alltid skall lämnas när en slulavverkningär tillåten enligl skogsvårdslagen. Av syftet med tillståndsprövningen följeratt det endasl är formerna för slutavverkningen som skall prövas. Iparagrafens andra stycke ges möjlighet atl ange hur enslutavverkning skall gå och vilka åtgärder i övrigt som skall vidtas föratt trygga återväxten eller för vård och skydd av ädellövskogen. Exempel påsådana åtgärder är successiv utglesning av skogen, markberedning ochuppsättning av stängsel lill skydd mot kaniner och rådjur. Ett ytterligareexempel på åtgärder är atl ställa en skärm av annal trädslag som skydd. Efterslutavverkning av ädellövskog bör som regel eftersträvas att den nya skogen fåren liknande trädslagssammansättning som det avverkade beståndet. Genomatt skogsvårdslagen gäller för skötseln av ädellövskogen kan föreskrifter ochallmänna råd meddelas om hänsyn lill naturvårdens och andra allmänna intresseni samband med äddlövskogsbruk. Så har redan nu gjorts av medstöd av ett bemyndigande i 21 § skogsvårdsförordningen (1979:791). Av denparagrafen framgår att sådana föreskrifter skall meddelas efter samråd medstatens naturvärdsverk eller annan cenlral förvaltningsmyndighet som kanberöras. Det ankommer sålunda på berörda myndigheter att överväga behovet avkompletteringar 1983/84:94 19 på grund av den nya lagen. Enligt 21 § skogsvårdslagen fårföreskrifterna inte vara så ingripande atl pågående markanvändning avsevärtförsvåras. Jag vill i sammanhanget upplysa att jag denna dag har föravsikt atl föreslå regeringen att lagrådets yttrande inhämlas över vissaändringar i lagen (1979:425) om skötsel av jordbruksmark. Dessa ändringarinnebär att en allmän regel om hänsynslagande till naturvårdsintressena, motsvarandevad som stadgas i skogsvårdslagen, också införs för jordbrukets del. Iöverensstämmelse med vad som gäller enligt skogsvårdslagen skall den somunderlåter att ulföra ålagda åtgärder kunna drabbas av vite. Skogsvårdsstyrelsenskall också kunna förordna att åtgärderna skall utföras på markägarensbekostnad. Beslämmelser om detta har tagils in i paragrafens Iredje stycke.Efter mönster i både skogsvårdslagen och bokskogslagen kan enligt fjärdestycket säkerhet krävas för att täcka t. ex. kostnaderna för återväxtåtgärder. Meddelas föreläggande om åtgärder för att trygga återväxtenav ädellövskog, kan bidrag lämnas av allmänna medel till kostnaderna för åtgärderna. Frågan om statsbidrag lill återväxtåtgärder m.m. harnärmare behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 2. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet genom avverkningeller andra åtgärder bryter mot 5§ första stycket, 7§ första stycket eller moten föreskrift om avverkning som har meddelats med stöd av 7 § andra stycketdöms till böter eller fängelse . Sanktionsbestämmelserna har i huvudsak utformats eftermönster av motsvarande regler i skogsvårdslagen. Det innebär alt den som utförotillåtna huggningar eller andra åtgärder som inte är förenliga med lagen kandrabbas av straffpåföljd. Däremot bestraffas inte underlåtenhet att utförapåbjudna åtgärder. 1 sädana fall är sanktionsmedlen i stället vite och tvångsutförande. Av 5 och 7§§ följer att alla avverkningar som inte ärförenliga med ett fortsatt äddlövskogsbruk, med undantag för röjning i hagmark,liksom alla slutavverkningar kräver särskilt medgivande av ellerskogsvårdsstyrelsen. Röjningar och gallringar som främjar ädellövskogens utvecklingomfattas däremot inte av tillständstvänget. Det sagda innebär att den som utansärskilt medgivande avverkar i en ädellövskog kan komma atl straffas såvida detinte är fråga om en tillåten röjning eller gallring. En annan åtgärd som kanleda till straffpåföljd är inplaniering av andra trädslag i en ädellövskog. 1983/84:94 20 beslul enligt denna lag får överklagas hosregeringen genom besvär. fär överklaga länsstyrelsensbeslut. Skogsvårdsstyrdsens beslut får överklagas hosskogsstyrelsen. beslut fär överklagas hos regeringen. De i paragrafen föreskrivna besvärsordningarna överensslämmermed vad som gäller enligt 11 § bokskogslagen resp. 29 § skogsvårdslagen. Denna lag träder i kraft den Ijuli 1984, då lagen(1974:434) om bevarande av bokskog skall upphöra alt gälla. Beslut enligt 2,3,5 eller 10 § lagen (1974:434) ombevarande av bokskog skall anses meddelade med stöd av motsvarande bestämmelsei den nya lagen, om inle regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer förordnar annat. Har beslut som avses i 6§ samma lag meddelats gällerdock äldre beslämmelser. De beslut som åsyftas i andra stycket är beslut omtillstånd att avverka bokträd eller att omföra bokskog till skog av andraträdslag och de villkor som skall gälla för sädana tillstånd. Vidare avsesvitesförelägganden och beslut att förelagda åtgärder skall ulföras på denförsumliges bekostnad. Den nya lagen innebär att beslut som är sä ingripandeatt markägaren blir berättigad till inlrångsersättning av staten, skallmeddelas med tillämpning av naturvårdslagen. Därför saknar den nya lagenbestämmelser om sådan ersättning. Har elt sådant ingripande beslut meddelatsenligt bokskogslagen och har inte ersättningsfrågan slutligt avgjorts före dennya lagens ikraftträdande skall därför äldre bestämmelser tillämpas. 4.2 Förslaget till ändring i naturvårdslagen (1964:822) Med slöd av bokskogslagen kan det meddelas beslul av sammakaraklär som vissa förordnanden enligt naturvårdslagen. Molsvarande gäller inteden föreslagna lagen om bevarande av ädellövskog. Därmed finns det inte längre sammabehov av hänvisningsregler i den nya lagen och naturvårdslagen. Det kanvisserligen komma i fråga att ge föreskrifter om återväxtåtgärder i en ädellövskoginom ett naturreservat, varvid bidrag till åtgärderna bör lämnas enligt sammabestämmelser som gäller för annan ädellövskog. Någon särskildhänvisningsbestämmelse om detta i naturvårdslagen kan inte anses behövlig.Därför kan 25 § tredje stycket naturvårdslagen upphävas. För redan meddelade beslut bör hänvisningsbeslämmelsengälla även i fortsättningen. Har det med slöd av naturvårdslagen meddelatsförbud eller skölselföreskrifter som rör bokskog skall alltså bokskogslagensoch inte naturvårdslagens ersättningsbestämmelser fillämpas. Prop.1983/84:94 21 Jaghemställer att lagrådets yttrande inhämtas över förslagen til! 1. ädellövskogslag, 2. lagom ändring i naturvårdslagen(1964:822). Regeringenbeslutar i enlighet med föredragandens hemställan. 1983/84:94 22 Sammanfattningav förslag Ädellövskog, förslag till skydd och vård Densvenska ädla lövskogen utgör en rest av en skogslyp som under förhistorisktid hade vidsträckt utbredning i och . Ännu under det förstaårtusendet av vår tideräkning beklädde ädellövskogen stora delar av de näringsrikaremarkerna i denna del av landet. Genom främst uppodlingen har den forna ädellövskogenträngst tillbaka. Dess andel av skogsmarken är utanför de sydligaste länen numycket liten. Ädellövskogen,dvs. sädan skog som domineras av alm, ask, avenbok, bok, ek, lind, lönn,fågelbär eller av en blandning av dessa träd, omfattar ca 110000ha. Avdenna totalareal utgörs ca 50000ha av ekskog och en lika stor areal av bokskog.10000 ha domineras av de övriga ädla lövträden, huvudsakligen ask. Tidigarehar främst jordbrukets utveckling orsakat att arealen ädellövskog minskat.Numera är det i första hand skogsbruket och dess inriktning påbarrskogsproduktion som ger en fortsatt areell minskning. Ädellöv-skogsbruketsekonomi innebär att man ofta med gott resultat kan skörda uppväxta bestånd framtill slutavverkning men alt nyanläggning av bestånd är olönsamt. Avverkade ädellövskogarersätts därför normalt med granskog. Pä detta sätt har minst lOOOOha ädellövskogutom bok försvunnit efter 1960. Bokskogsarealen minskadeunder med ca 20 000 ha. Bokskogensstarka minskning under 1960- och ledde till att ensärskild lag om bevarande av bokskog instiftades 1974. Denna lag har som syfteatt främst genom generella beslämmelser om bokskogsskötsel bevara bokskog ilandskapet. Även med slöd av naturvårdslagen har bokskog och annan ädellövskogskyddals. finns ca 1 000 ha bokskog och 3 000ha annan ädellövskoginom avsatta naturreservat.