prop · G703179 · 1983-12-31 00:00:00 — TCO kan i huvudsak ansluta sig till deprincipiella utgångspunkter som kommittén har för bedömningen av behovet avlegitimation och behörighet inom hälso- och sjukvården. TCO viU utveckla sinprincipiella syn enligt följande. Nya socialtjänstlagen samt hälso- ochsjukvårdslagen ökar kommunernas och landslingens möjligheter all organiseraverksamheten efter lokala behov och önskemål. TCO anser det vara väsentligt attinle speciallagstiftning införs som förtar de positiva effekterna av dennalagstiftning. Därför bör som princip en restriktiv hållning intas fillinförandet av legitimation och behörighetsregler. Legifimations-och behörighetsreglerbör även byggas på de kriterier som de nuvarande reglerna byggerpä, nämligen säkerhetsrisker för patient och/eller personal, självständigtarbete saml all verksamheten i väsentlig omfattning finns utanför denoffentliga sektorn. Att någon enstaka arbetsuppgift inom ett yrke kan ha sådankaraktär all vissa risker finns inbyggda i hanteringen bör 1983/84:179 75 inleensamt vara fillräckligl skäl för legifimafion. Det bör i stället utarbetasregler och föreskrifter för utförandet av sådana arbetsuppgifter. Samma sak börgälla för handhavandet av teknisk utrustning och för kravspecifikation på apparater.Enhetliga apparatbeskrivningar bör utarbetas för all öka säkerheten i vården. Utvecklandet avmedbestämmandet för personalen liksom möjUgheten fill förhandlingar om deanställdas villkor och om arbetsorganisation är av väsentlig betydelse för enpositiv utveckling. Omfattande legitimations- och behörighetsregler begränsardenna utveckUng. Också av denna anledning bör man inta en restriktiv hållning fillomfattande behörighetsbestämmelser. Omfattande behörighetsregler försvårarockså en från facklig utgångspunkt önskvärd utveckling av arbetsorganisationeninom vårdsektorn eftersom tjänster och formell utbildning bUr låsta tillvarandra. I sammanhanget finns det skäl att peka på behovet av kompletterandeutbildningsinsatser för att ge den ansläUda personalen möjlighet fill vidareutveckUng.En vittgående rättslig reglering av tjänsterna inom hälso- och sjukvärdenskulle försvåra en flexibel och positiv personalulveckUng. TCO viU vidareframhålla alt i de fall där utbildningskrav föreskrivs för yrken som intetidigare haft sådana krav eller där ulbildningskraven höjs för en yrkesgruppbör del vara en skyldighet för arbetsgivaren atl avsätta resurser förkompletterande utbildning. II Särskiltutfärdade kompetensbevis m.m. Kammarrätteni finner del ändamålsenligt atl legitimationer, förordnanden på vissalakar- och landläkarljänsler saml bevis om special-kompelens och behörighetsbevisges samlingsbeteckningen särskilt utfärdade kompelensbevis. Kammarrätteni ansluter sig till kommitténs bedömning all bestämmelser om legifimationbör gäUa för de grupper av yrkesutövare inom hälso- och sjukvården som harmycket självständiga arbetsuppgifter av särskild betydelse för palienlernas livoch hälsa. Avseende bör härvid även fästas vid det förhållandet att en grupp i inleoväsentlig utsträckning vänder sig direkt till allmänheten som I.ex. Genom legitimation garanteras viss minimistandard med avseende päde enskilda yrkesutövarna inom berörda grupper. En förutsättning härför ärsjälvfallet all, så som är fallet, deslegifimation kan fillgripas- och fillgrips-närnågon inte längre fyller de krav som har uppställts. Institutet legifimationger pafienterna elt mått av trygghet med avseende på kompetensen hos personaleninom hälso-och sjukvården. Häri ligger ett betydande värde. Även försjukvårdshuvudmännen måste det vara en fördel all legitimalionsbestämmelserfinns. 1983/84:179 76 denbakgrund som angivils här bör legilimalionskravel bestå för läkare, landläkare,barnmorskor, sjuksköterskor, sjukgymnaster, glasögonoptiker och psykologer. Närdel gäller alt utsträcka kravet till nya grupper intar kommittén visserligen enrestrikriv hållning men anser all ulveckUngen inom de oUka områdena bör följasfortlöpande och all därvid de risker som patienterna kan komma att utsättas försärskilt bör observeras. Kammarrätten är ense med kommittén i angivnahänseenden och finner det angeläget atl krav pä legitimation uppställs så snartsom en yrkesgrupp inom hälso- och sjukvården uppfyller de kriterier härför somhar angetts i det föregående. På de skäl som kommittén har anfört tillstyrker kommarrättenalt krav på legitimation införs för logopeder. Socialstyrelsendelar behörighelskommilléns synsätt atl legifimalionens huvudfunktion är atlvara en garanti dels för en viss kunskapsnivå, dels för sädana personligaegenskaper att yrkesutövaren är förtjänt av allmänhetens och myndigheternastilltro. Av central betydelse är atl legitimationen vid behov kan dras in.Legitimationen fyller ett väsentligt informationsbehov gentemot allmänhet,statliga och kommunala myndigheter saml sjukvårdshuvudmän. Socialstyrelsentillstyrker kommitténs förslag alt legitimation förbehålls sådana personer, somhar en självständig yrkesfunklion med kvalificerade arbetsuppgifter och som harett stort ansvar för patienternas säkerhet i vården. Kommittén förordar enrestriktiv linje när det gäller atl utöka antalet yrkesgrupper som skallerhålla legitimation. I fråga om nya grupper måste det därför bli fråga ommyckel självständiga arbetsuppgifter av särskild betydelse för patienternas livoch hälsa. Särskild vikt bör tillmätas del förhållandet att en grupp i inleoväsentlig utsträckning vänder sig direkt till allmänheten som t.ex. friayrkesutövare. kan tillstyrka förslaget till kriterier i dettahänseende. vill tillstyrka kommitténs förslag att deyrkesgrupper, som erhåller legitimation - barnmorskor,glasögonoptiker, läkare, psykologer, sjukgymnaster, sjuksköterskor ochtandläkare - även i fortsättningen skall erhålla sådan, Beträffande gruppensjuksköterskor anser emeUertid att vissa preciseringarerfordras i författningarna. Dessa föranleds av den nya studieorganisationenför utbildningen, som infördes den 1 juU 1982. harföreslagit att logopederna, såsom enda nya yrkesgrupp, skall erhållalegitimation. Riksförsäkringsverketframhåller att i den aUmänna försäkringens intresse ligger att endast adekvatvård av god kvaUtet ersätts. Det är därför angeläget al de privata vårdgivare,som är anslutna till försäkringen, dvs. läkare, tandläkare och sjukgymnaster,har erforderlig kompetens för sitt yrke. Verket tillstyrker därför utredningensförslag om atl bibehålla kravet pä legitimation för dessa yrkesgrupper. Om delskulle bli aktuellt att ansluta fler grupper av vårdgivare som friayrkesutövare till den allmänna försäkringen, Prop.1983/84:179 77 bör bestämmelser om legitimafion gälla även för dessagrupper. Verket vill i detta sammanhang erinra om sitt remissyttrande över tandvårdspersonalul-redningensrapport nr II,där verket framförde, atlprakfiska och administrativa skäl talade för atl ge landhygienisterna ensjälvständigare ställning. Verket uttalade därvid alt förutsättningarna för allansluta tandhygienisterna direkt fill tandvårdsförsäkringen borde övervägas,och erinrade om relationen mellan läkare och sjukgymnast. () anför följande:Enligt lagförslaget skall utfärda oUka slag av särskildakompetensbevis. yttrar sig om dessa bevis endast i vad de avserlegifimation. Legitimationen är ett kompetensbevis som är avsett att geupplysningar om en yrkesutövares utbildning och lämplighet för sill yrke. Denanses utgöra en garanti för alt yrkesutövaren besitter en viss kompetens ochuppfyller de krav som samhället funnit lämpliga för yrkesutövningen.Möjligheten atl återkalla en legitimafion bidrar till all upprätthålla kravenpå yrkesutövaren. En legitimalionsåterkallelse är en åtgärd som vidtas tillskydd för patienterna. Legitimationen kan sägas vara ett instrument som hjälpertill all skydda allmänheten mot de risker som är förknippade med verksamhetinom hälso-och sjukvården. Elt viktigt ändamål med densamma kan beskrivas somalt ge i första hand allmänheten, men också myndigheterna, upplysningar om enyrkesutövares kompetens och lämplighet för sitt yrke. Legitimation innehas f.n.av sju grupper yrkesutövare, nämligen läkare, landläkare, barnmorskor,sjuksköterskor, sjukgymnaster, glasögonoptiker och psykologer. Kommittén harföreslagit alt legifimafion bibehålls för dessa grupper ocksä i fortsättningen.Ifrågavarande yrkesutövare kan generellt sägas ha en självständig yrkesfunkfionmed kvalificerade arbetsuppgifter och stort ansvar för patienterna. Angivnakriterier bör gälla vid bedömning för också andra grupper som inte omfattasav bestämmelser om legitimation. Av betydelse bör här dessutom vara om någongrupp i större omfattning vänder sig till allmänheten som fria yrkesutövare. Ufifråndessa utgångspunkter har kommittén stannat vid atl föreslå legilimalionsreglerför logopeder men ställt sig avvisande till alt legitimation ges ät ytterligareandra yrkesgrupper. Elt starkt skäl härför har varit all i dessa fall ingenyrkesgrupp kan sägas driva verksamhet i större utsträckning utanför denlandstingskommunala hälso-och sjukvården. finner sig för sin delkunna ställa sig bakom den avvägning i legilimalionsfrågan som kommittén gjortbeträffande ovan angivna grupper. Enligt statskontorets mening hade del varit intressant omkommittén gäll något längre i sina överväganden om elt alternativ som skullebegränsa legilimafionen fill läkare, tandläkare, barnmorskor ochsjuksköterskor, medan den rättsliga regleringen för andra yrkesgrupper fingeske på annat sätt. Behörighelskommiltén, som enligt sina direktiv haft atl utgåfrån alt nu gällande principer för införande av legitimafionskrav i huvudsakbör gälla 1983/84:179 78 äveni framliden, har tolkat direktiven så att bestämmelserna om legitimation måstebehällas för de grupper som omfattas av sädana bestämmelser. Iolika sammanhang har emellertid uttalats atl legitimations-bestämmelserna ärotidsenliga och alt utfärdade utbildningsbevis i större utsträckning borde varatillräckliga som kompelensbevis. Ett bevis om genomgången utbildning kan dock,till skillnad mot ett legilimalionsbevis inle återkallas, om vederbörandebefinns olämpHg alt utöva sitt yrke. En överenskommelse om en gemensam nordiskarbetsmarknad inom hälso- och sjukvärden bygger pä krav om legitimation ellermotsvarande för berörda yrkesgrupper. Bland övriga nordiska länder finns enUgtkommittén inga planer på atl överge legitimationen som kompelensbevis. I vissaländer uppges utvecklingen snarare gå mot ett ökat inslag av bestämmelser om legitimafion.Bl.a. med hänsyn till vad nu sagts har statskontoret intet all erinra mot behörighelskommillénsförslag att bestämmelser om legitimation bör finnas kvar för grupperna läkare,tandläkare, barnmorskor, sjuksköterskor, sjukgymnaster, glasögonopfiker och psykologer.Slalskoloret är tveksamt till förslagen om bestämmelser om legitimation för logopederoch särskild registrering av personer med psykoterapeutexamen eller motsvarandeutbildning. Enligt slalskonlorels mening borde del för dessa grupper på sammasätt som för åtskilliga andra grupper kunna vara tiU fyUesl med utbildningsbevissom kompelensbevis och all vederbörande slår under tillsyn.Börjar man utvidga den krets för vilken skall finnas statliga bestämmelser om legifimationblir det svårt all finna klara gränser mellan de grupper för vilka bör finnaskrav på legitimafion och andra grupper inom vårdområdet. Det synes även lillrådUgtatl man söker begränsa antalet former för prövning och registrering avkompetens och behörighet. UHÄansluter sig principiellt till kommitténs uppfattning och ställningstagandenrörande legitimation mep vill påminna om alt det finns vissa nackdelarmed en alltför stor omfattning av inskränkningar (behörighetsregler) som kanbli elt outsagt yrkesförbud för dem som av olika skäl inte uppfyller deuppställda kraven. Bl.a. de avgivna särskilda yttrandena visar problemets vidd.En långt gående utveckling i en sådan riktning kan lätt leda fill en försielningi verksamheten. I stort sett kännetecknas dock de framlagda kraven ochförslagen från kommittén av återhållsamhet i angivet hänseende. UHÄ tillstyrkerkommitténs förslag rörande de grupper av yrkesutövare som föresläs få legitimafionefter avslutad utbildning. () tillstyrker förslaget om legifimation och anför följande: En förutsättningför kommitténs arbete har varit att gällande principer för legitimation ochbehörighet i huvudsak bör gälla även . I enlighet härmed föreslårkommittén atl regler om legitimation skall gälla för yrkesutövare som har ensjälvständig yrkesfunkfion med kvalificerade arbetsuppgifter och ett stortansvar för palienlernas säkerhet i vården. Enligt kommittén bör då särskildvikt läggas vid alt en yrkesgrupp i inle oväsenfiig utsträckning vänder sigdirekt fill allmänheten, som t.ex. fria Prop.1983/84:179 79 För NO:s del är det förhållandena närmastför denna grupp, i konkurrensrällsliga sammanhang benämnd näringsidkare, som ärav intresse. Kommittén föreslår här atl gällande bestämmelser i princip börbibehållas för barnmorskor, glasögonopfiker, läkare, psykologer, sjukgymnaster,sjuksköterskor och landläkare. TUl gruppen bör enligt kommittén hänföras även logopeder.Del föresläs dessutom alt yrkesutövare med viss utbildning som psykoterapeutskall kunna införas i en av förd förteckning. De ställs därmedi likhet med de ovan nämnda grupperna under fillsyn. framgår att patienternas berättigade krav på säkerhet till liv ochhälsa varit vägledande för kommitténs bedömningar. Kommittén har ocksäunderstrukit all en rättslig reglering kan komma i fråga endast när behovet avett skydd för palienlernas säkerhet påkallar en sådan reglering. framhåller alt genomgående för allmarknadsföring inom området är atl utövare gärna framhåller sin titel och/ellerutbildning. Doktorstitlar av de mest varierande ursprung och beskaffenhetanges. Uppgifter om alt yrkesutövaren på något sätt har legitimation inom sillområde framhålls ofta i större utsträckning än vilken behandling som ges. Bakomlifiarna finns enligt verkels uppfattning ofta i och för sig personer med enför fiteln i ufiandet genomgången adekvat utbildning. Dess omfattning ochkvalitet varierar dock avsevärt. Inom området verkar personer utan någon somhelst utbildning, sädana med enbart några veckors eller månaders utbildning ochsådana med en både lång och väldokumenterad utbildning. anser atlman i utredningen borde ha beaktat del stora utbudet av de alternafivmedicinskatjänsterna och det sätt på vilket utövarna av dessa tjänster presenterar sig imarknadsföringen. Enligt mening bör det därför övervägas omregeringen eller bör ges möjlighet att legitimera ellerregistrera även andra yrkesutövare än dem som omfattas av förslaget. Krav kandå ställas pä särskild utbildning och kompetens och samhället får tillsyn överdessa yrkesutövare. Legitimation eUer registrering bör givetvis endast komma ifråga för yrkesutövare med väldokumenterad och adekvat utbildning för denverksamhet de bedriver och som i övrigt uppfyller rimliga krav på säkerhetbeträffande konsumenternas Uv och hälsa. Ett större krav på säkerhet förkonsumenternas liv och hälsa än det skydd som finns skulle därigenomkunna tillgodoses. anser alt legitimation inte är någongaranti för alt yrkesutövaren har reell kompetens för sin yrkesutövning någraär efter del att utbildningen slutförts. Förbundsstyrelsen delar utredningensuppfattning all legitimationen i första hand är ett informationsinstrumenl förden privata hälso- och sjukvärden gentemot allmänheten. Förbundsstyrelsenavstår därför frän att i sak pröva om de föreslagna yrkesgrupperna bör ha legifimationeller ej. Styrelsen förutsätter emellertid all bestämmelserna om legitimationinte aulomafiskt skall utgöra bindande föreskrifter för den Prop.1983/84:179 80 allmänna hälso- och sjukvården. Inom den allmänna vårdenfinns, som styrelsen redan påpekat, goda möjligheter all fortlöpande bedömakompetens och lämplighet. TCO fillstyrker atl kriteriet för legifimation bör vara atlyrkesgruppen har arbetsuppgifter av särskild betydelse för palienlernassäkerhet. Detta skulle leda till all läkare, tandläkare, barnmorskor,sjuksköterskor, sjukgymnaster, glasögonoptiker, psykologer och logopederlegitimeras. Legilimafionen bör omfatta anställda inom såväl enskild somallmänt bedriven hälso- och sjukvård. DeslegitimalionsmöjUgheten ärerfarenhetsmässigt väsentlig när t.ex. drogmissbruk eller andra omständigheterenligt fillsynslagen föreUggér. TCO vill understryka den betydelse somlegitimationen har inte minst ur informationssynpunkt som accepteratkompetensbevis såväl inom som internationellt. Liksom sakkunniga Bo Hjern finner /SR atl kommitténgenomgående anpassat sig mera till målet atl åstadkomma så små förändringarsom möjligt än till de fakta som framkommit. Därför har de yrkesgrupper sominte tidigare haft reglering av legitimation och behörighet kommit alt bedömaspå ett annorlunda sätt än de redan etablerade yrkesgrupperna. /SR anser atlde kriterier som angivils i utredningen bör leda till all fler yrkesgrupper änvad kommittén föreslagit omfattas av förfallningsmässig reglering. Enligt LO.s mening finns inte alls samma behov av enlegitimering, som fanns tidigare. Dä var fier av hälso- och sjukvårdens utövareverksamma inom den privata vården. Dä var sjukvårdsorganisationen sämreutvecklad liksom utbildningen. Då fanns inte den ganska långtgåenderegleringen av ansvarsfrågor, inte den fillsyn och den lagliga och avlalsmässigareglering av anställningsfrågorna som finns . Del faktiska behovet av enutvidgning av legilimeringsinstitulet är alltså mindre . LO avstyrkeralltså alt kommitténs förslag läggs till grund för utvidgning av legitimeringssystemelinom hälso- och sjukvården och instämmer helt i det yttrande avlämnat till LO. anser atl kommittén, pägrund av de snäva direktiven inte har kunnat göra en förutsättningslösbedömning av behovet av legitimation. Del är klart uttalat all kommittén skallutgå i från all nuvarande principer skall vara gällande även . Detsom diskuteras är därför om ytterligare grupper än de nuvarande skall geslegitimation. Detta har varit en olycklig begränsning. Kommitténs förslagkommer enligt förbundets uppfattning alt innebära en ytterligare förstärkningav professio-naliseringen i samhället. Med professionalisering av yrken avsesen omvandling av dessa i en riktning som innebär ökade krav på vetenskapligtgrundade kunskaper. Det innebär att utövarna av dessa yrken får enmaktställning. Detta sker genom att företrädarna för professionen håller sigmed en ideologi, som rättfärdigar varför bara de som tillhör professionen skallfä ulföra vissa aktiviteter. Professionalism uppfattas därför ofta som Prop.1983/84:179 81 expertvälde.Andra människor, både de som värdar och de som fär vård, förvandlas tiU"omgivning". Delta rimmar dia med del synsätt som präglar den nya hälso-och sjukvårdslagen som innebär alt sjukvårdshuvudmännen får störremöjligheter atl, ulan central detaljreglering, besluta om hälso- ochsjukvårdens utveckling. I framtidens värd måste alla anställdas kunskaper ochfärdigheter kunna utnyttjas flexibelt. Möjligheterna till att göra lokalaanpassningar bör därför också gälla de kompetenskrav som skall ställas pä olikabefattningshavare. Om bestämmelserna om legitimation och behörighet genomförskan del motverka utvecklingen mot ett ökat lagarbete. Ett utvecklat lagarbetebygger bland annat på principen all arbetsuppgifterna fördelas blanddellagarna efter personlig lämplighet och reell kompetens. Om vårdlagen skallvara en väg att pryta professionernas makt beror på om dessa är villiga altdela med sig av sill ansvar och alt delta kan ske enligt lagstiftningen. Enligtförbundels uppfattning bör del även fortsättningsvis finnas bestämmelser omlegitimation för en del yrkeskategorier. Det gäller framför allt yrkesgruppersom kan bedriva privat verksamhet. Till dessa hör t.ex. läkare, tandläkare,psykolog och sjukgymnast. I de här fallen utgör legitimationen ett bevis införallmänheten på att yrkesutövaren har den utbildning och kompetens samhälletanser nödvändig. För flertalet av de yrkesgrupper vars utbildning kommer alläga rum inom den reformerade , är emellertid inte dettafallet. Sjuksköterskor, arbetsledare inom psykiatrisk vård och arbetsterapeuterär exempel på grupper som i ytterst ringa omfattning bedriver privatverksamhet. För dessa anser förbundet atl det inle finns någon anledning alt habestämmelser om legitimation. Här kan allmänheten få betryggande garantiergenom atl ulbildningskrav fastställs för resp. befattning. Metoden atlförhindra olämpliga personer alt utöva yrket genom att dra in legitimationen ärinte längre nödvändig. Sjukvårdshuvudmännen har genom befintligakollektivavtal och lagen om anställningsskydd betydande möjligheter allantingen omplacera eller säga upp personal, vilken visat allvarliga brister isin yrkesutövning. All sjukvårdspersonal omfattas dessutom av tillsynslagen. Kommitténföreslär all alla studerande som utexamineras från den nya hälso- och sjukvårdsUnjensoUka inriktningar skall utöver utbildningsbevis erhålla legitimation somsjuksköterska. anser det dock nödvändigt atl vissa justeringargörs i lagförslaget, 2 §, och anför följande: Den nya utbildningen pä hälso-och sjukvårdslinjens olika inriktningar - mot allmän hälso- och sjukvård, psykiatriskvård, operafionssjukvärd, ögonsjukvård, onkologi och diagnostisk radiologisyftar till alt ge de studerande de kunskaper och fördigheter som erfordras fören yrkesfunkfion inom del område inriktningens benämning anger. I enlighet medriksdagens beslut bygger utbildningsplanen pä de intentionersom kom till uttryck i del arbete som föregick linjens tillkomst (VÅRD 77-kommillénsbetänkande SOU 1978:50, prop. 1978/79:197). I utbildningsplanen för hälso- 6Riksdagen 1983/84. 1983/84:179 82 ochsjukvårdslinjens inriktning mot allmän hälso- och sjukvård har yrkesfunktionenpreciserats på följande sätt: "Yrkesfunktion som sjuksköterska inom aUmänhälso- och sjukvård innefattande långtidssjukvård, medicinsk sjukvård, kirurgisksjukvård saml inom delar av primärvården såsom allmänläkarmollagning ochsjukhemsverksamhet". För inriktningen mot operationssjukvård angesyrkesbenämningen operationsassistent. För de övriga fyra inriktningarna angesinte någon yrkesbenämning. Däremot avgränsas yrkesfunklionen till del områdeinriktningens benämning anger. anser att yrkesfunktionen för deandra inriktningarna bör begränsas till en yrkesfunklion som sjuksköterska inomresp. område; operationssjukvård, psykiatrisk värd, ögonsjukvård, onkologiresp. Enligtinternationellt synsätt bör en legitimerad sjuksköterska ha en bred allmänutbildning inom hälso- och sjukvårdsområdet. Utbildning enbart inom en smalspecialinriktning anses inle kunna godkännas för legitimation. En nyöverenskommelse om fri nordisk arbetsmarknad inom hälso- och sjukvården och velerinärväsendelhar () trätt i kraft. För sjuksköterskornas del grundar sig dennaöverenskommelse på atl endast legitimerar en sjuksköterska som har enbred allmän utbildning inom hälso- och sjukvården. Om utredningens förslagantas uppfylls inte denna förutsättning helt. Man bör dock beakta altutbildningen inom högskolans hälso- och sjukvårdslinje och dess olikainriktningar baseras på en gemensam gymnasial vårdyrkesutbildning. Alla övriganordiska sjuksköterskor har en sammanhållen sjukskölerskeutbildning medinriktning mot allmän sjukvård som leder till auktorisation/legilimation somsjuksköterska. Legitimation som sjuksköterska föreslås av kommittén bliutfärdad till alla som utbildats på hälso- och sjukvårdslinjen oavsettinriktningarnas begränsning till en yrkesfunktion som sjuksköterska inomrespektive område. Med hänvisning till vad som ovan anförts om bl.a. linjenstillkomst och den nya överenskommelsen om den gemensamma nordiskaarbetsmarknaden, hade del varit mest logiskt att legitimafion som sjuksköterskautfärdals fill den, som genomgått hälso- och sjukvårdslinjens inriktning motallmän hälso- och sjukvård. En annan möjlighet skuUe vara all utfärda enseparat legitimation som sjuksköterska för varje inriktning för sig.