prop · G703100 · 1983-12-31 00:00:00 — Vid den tidigarenämnda redovisningsrevisionen konstaterades också att denbemyndigandeskuld som redovisats av i årsredovisningen /82 inte är rättvisande. hemställerdärför att bemyndigandeskulden , som i prop. 1982/83: 100(bil. 6 s. 200) anges till , räknas upp med . Betalningsmedlenavses för att betala ersättning m. m. för den anskaffning av skyddsrumsom har beställts med stöd av tidigare lämnade bemyndiganden. Min beräkning avbemyndigande- och medelsbehovet framgår av sammanställningen över bemyndiganden ochbetalningsmedel. Jag har tidigare under avsnittet 6.4 Civilförsvaretsfortsatta utveckling (s. 125) förordat att några bemyndiganden för skyddsrum ismåhusområden inte skall beräknas för /85. Vidare harjag inteberäknat några bemyndiganden för den av planerademoderniseringenav ett antal stora och medelstora s.k. befolkningsskyddsrum. Denna modernisering fär uppskjutas till ettsenare budgetår. I övrigt räknar jagmed att de bemyndiganden som jag har beräknat skall vara tillräckliga för att det skall bli möjligt att bygga skyddsrumi stort sett i takt med. nyproduktionenav anläggningar och byggnader och för all därutöver bygga ett antalskyddsrum utan samband med sådan nyproduktion för att avhjälpa en del av deallvarligaste bristerna på skyddsrumsplatser i de största städernasinnerområden. För korrigering avbemyndiganderedovisningen har jag beräknat 167364000kr., varav . avserkorrigering av bemyndigandeskulden . Med utnyttjande avde belopp som har tagils upp i sammanställningen blir bemyndigandeskuldenden . Detta belopp bör emellertid justeras med hänsyn lill den beräknadetilldelningen av prisregleringsmedel för budgetåren 1983/84 och 1984/85. Denberäknade bemyndigandeskulden blir därmed ca 1 240 milj. kr. Jag hemställer alt regeringen föreslår att 1. bemyndiga regeringen alt medge attersättning utgår för anskaffning av skyddsrum för befolkningen inom en kostnadsram av783000000 kr., 2. till Civilförsvar: Skyddsrut?i för /85anvisa ett förslagsanslag av . Prop.1983/84:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 148 Reglering av prisstegringar för civilförsvaret 1982/83 Utgift -' 1983/84 Anslag 110000000" 1984/85 Förslag 100000000 ' Utgifterna redovisas under övriga anslag inomutgiftsramarna för civilförsvar utom skyddsrum och skyddsrum. " Härav avser 53 milj. kr. civilförsvar utomskyddsrum och 57 milj. kr. Härav avser 38 milj. kr. civilförsvarutom skyddsrum och 62 milj. kr. Anslagen inomcivilförsvaret är för /85 beräknade i pris-och lönelägetfebruari 1983. Anslaget Reglering av prisstegringar för civilförsvaret äravsett att täcka sådana pris- och löneökningar som inträffar frän februari 1983intill utgången av /85. Detta innebär att ungefär två ärs pris-och löneökningar räknas in i anslaget. Anslaget är ett s. k. täckningsanslagsom inle skall belastas. har /83 anvisat 90 milj. kr. lill reglering av prisstegringar förcivilförsvaret, varav 47 milj.kr. för civilförsvar utom skyddsrum och 43 milj.kr. har vid 1981/82års beslutat atl ell nytt priskompensationssystem - försvarsprisindex(FPI)-skall införas för civilförsvar utom skyddsrum (prop. 1981/82: 102 bil. 2 s. 47, FöU 18, rskr 374). Föranslaget G 3. Civilförsvar: Skyddsrum sker prisregleringen under löpandebudgetår enligt netioprisindex (NPI). Resultatet avberäkningarna av NPI och FPI för budgelårel 1982/83 framgår av följandesammanställning (= 100). 1982 1982 1983 1983 1982/83 NPI 112,59 115.98 116,75 118.87 116.05 FPI 111.47 113,68 115,54 118.51 114.80 Bortsett frånprisregleringsanslaget var summan av de rambundna anslagen till civilförsvarutom skyddsrum för /83 312,7 milj. kr. För prisreglering avanslagen inom utgiftsramen för civilförsvar utom skyddsrum disponerades alltså (0.148x312,7) avrundat 46,3 milj.kr. Fråndelta belopp skall emellertid dras 2,6 milj. kr. på grund av överutnyttjande avutgiftsramen för /82 (prop. 1982/83: 100 bil. 6 s. 176. FöU 9,rskr 271). För prisreglering avanslagen inom utgiftsramen tor civilförsvar utom skyddsrum disponerades alltsåtotalt (46,3 - 2,6) 43,7 milj. kr. Regeringen har i december1982 samt beslutat om överskridande av anslaget G 1.Civilförsvar på grund av pris- och löneök- Prop.1983/84:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 149 ningar m.m. Genom besluten har sammanlagt 44,2milj.kr. ställts till förfogande för ändamål som avses med anslaget. Utgiftsramen för skyddsrum (anslaget G3. Civilförsvar:Skyddsrum) uppgick till 270,5 milj.kr. För prisreglering av anslaget tillskyddsrum disponerades alltså (0,1605 x 270,5) avrundat 43,4 milj. kr. Regeringen har samt mars ochjuni 1983 beslutat om överskridande av anslaget G 3. Civilförsvar: Skyddsrum pågrund av pris-och löneökningar m.m. Genom besluten har sammanlagt 40,6 milj.kr.ställts till förfogande för ändamål som avses med anslaget. beräknat indextal för FPI (februari1982 = 100) utgör för 108,5. Det beräknade indextalel för NPI(februari 1982= 100) utgör för 109,17. Under budgetåret skallindextal beräknas även för samt för . Regeringen föreslog ipropositionen om vissa ekonomiskpolitiska åtgärder m. m. 1983/84: 40bil. 2 s. 2, FöU 7, rskr 88) bl.a. att för begränsa priskompensationenav utgiftsramarna för civilförsvaret till högst den förutsattainflationsnivån, dvs. Under avsnittet 6.5.2Ramberäkningar för /85 m.m. (s. 129) har jag angett hur jag harberäknat kompensationen för pris- och löneökningar för nästa budgetär. Medhänvisning till vad jag har anfört där hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att lill Reglering avprisstegringar för civilförsvaret för /85 anvisa ettförslagsanslag av . Prop.1983/84:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 150 Försöijningsberedskapär ett uttryck för landets försöijningsförmåga vid kriser och i krig.Försörjningsberedskapen bygger väsentligen pä det fredstida samhälletsresurser och förmåga till snabb anpassning och omställning vid olikakrissituationer. Kompletterande beredskapsåtgärder krävs emellertid för att entillfredsställande försörjningsberedskap skall kunna upprätthällas. De berörmänga områden såsom rävaruförsötjning, industriell förädling, handel,försörjning med energi och arbetskraft, transportverksamhet,väghållning, post- och bankväsende, försäkringsverksamhet m. m. Under de senastedecennierna har förutsättningarna förändrats när det gäller möjligheternaatt upprätthålla en tillräcklig försörjningsberedskap. Strukturomvandlingeninom näringslivet och samhället i övrigt har inneburit att sårbarheten inom vissa sektorerhar ökat. Samhällets komplexitet och olikafunktioners inbördes beroende gör det allt svårare för ansvariga myndigheteratt följa utvecklingen och vidta erforderliga beredskapsåtgärder. Av dettaskäl och med hänsyn till kostnaderna blir det därför allt angelägnare att prioritera användningen avresurserna för att i görligaste måntrygga de oundgängliga behoven. I största möjliga utsträckning färnäringslivets och det övriga samhällets egen förmåga utnyttjas för att lösa i kristidförekommande uppgifter. De åtgärder som vidtas i fred inom olikasektorer och funktioner i samhället för attSverige skall ha en tillfredsställande försörjningsförmåga i kriser och krig sammanfattas i begreppetekonomiskt försvar. Många myndigheter,organisationer och företag blir därmed berörda av beredskapsplaneringen. Dettaställer krav på en god samordning så att beredskapsät-gärderna blir balanserade inom och mellan olikasektorer. Inom det ekonomiskaförsvaret tillämpas programplanering. I planeringssammanhang indelas verksamheteninom det ekonomiska försvaret i ettantal försörjningsområden - s. k. program. Inomregeringskansliet berör verksamheten flera olika departement. Försvarsdepartementetsamordnar denna verksamhet. Under regeringen ligger ansvaret för planering ochsamordning pä ett 20-lal centrala myndigheter. Beredskapsförberedelser genomförs också påregional nivä av landets sex civilbefälhavare, 24 länsstyrelser och avcentrala myndigheters läns-och distriktsorganisationer. Överstyrelsen förekonomiskt försvar (ÖEF) samordnar pä myndighetsnivå hela det ekonomiska försvaret.Inom livsmedelsområdet, energiområdetoch transportområdet har statens jordbruksnämnd, ÖEF, resp. iransportrådetsamordningsansvar. har genom1982 års försvarsbeslut (prop. 1981/82: 102 bil. 3, FöU 18, rskr 374)fastställt följande övergripande mål för det ekonomiska försvaret. Prop.1983/84:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 151 "Verksamheteninom det ekonomiska försvaret skall, genom komplettering av detfredstida samhällets resurser och förberedelser för dess omställning, skapa ensådan försörjningsberedskap att individens överlevnad och samhälletsfunktion kan tryggas om vi helt eller delvis blir hänvisade till egna försörjningsresurser. Tillgängenpä oundgängligen nödvändiga förnödenheter och tjänster skall säkerställas genom en väl avvägd beredskap inom och mellan deolika försörjningsområdena. Samhällets resurser skall kunna sättas in på det sätt somi varje enskilt läge bedöms ge den bästa effekten, när det gäller att mildrapåfrestningarnas konsekvenser för landet. Resurserna skall härvid fördelas med beaktande av attbefolkningens och de olika samhällsfunktionernas behov av resurser kanförändras efter hand som ett kris- eller krigsläge utvecklas." försvarsbeslut framhölls särskilt vikten avatt prioritera oundgängliga behov inom försörjningsområdena livsmedel,beklädnad, värme, hälso- och sjukvård samt härför erforderliga stödfunktioner. Vidare betonades betydelsen avatt den administrativa, organisatoriska och personella handlingsberedskapen hosberörda myndigheter och i näringslivet förbättras samt att olika alternativ tillden alltmer kostnadskrävande lagringen prövas. Beträffande uppsatta försörjningsmål och antaganden omförsörjningskrisers karaktär och längd konstaterades att de utgör grundläggandeplaneringsförutsättningarför det ekonomiska försvaret samt att statsmakternas anvisningar till myndigheterna i dessahänseenden är olika i fråga om skilda program. När det gäller eventuella krisers karaktär och förloppkonstaterades att det är omöjligt att mer exakt förutse dessa. I planeringen ärdet därför av vikt att upprätthålla en viss flexibilitet så att inte låsning görs tillvissa bestämda krisfall. För bedömning av behovet av beredskapslager kan det dock vara nödvändigt alt bygga på förutsättningarom tidsförhållanden och möjlig krisimport. Planeringen av lagringen bör isådana fall i princip utgå från caett års krisförbrukning i den män inte andra försörjningsvägar kan utnyttjas. 1982/83:130 om åtgärder för tekoindustrin, m.m.redogjordes för planeringsnormerna, dvs. anlaganden om försörjningsuthållighet, försörjningsstandard ochkristida utrikeshandel, inom de oundgängliga försörjningsområdena livsmedel, beklädnad, värmesamt hälso-.och sjukvård. Det framkomhärvid att det föreligger en viss brist på enhetlighet i dessa normer. Ipropositionen framhölls att en sådan brist pä enhetlighet är naturlig när det gäller försörjningsstandarden menatl det är angeläget att det finns enför dessa försörjningsområden gemensam grundsyn i fråga om försörjningsuthålligheten och den kristidautrikeshandelns omfattning. Riksdagenhade inte nägon erinran mot vad som anförts (NU 42, rskr 321). När det gäller fredskriser begränsades det ekonomiskaförsvarets uppgifter iförsvarsbeslutet. Prop.1983/84:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 152 7.2 Det ekonomiska försvarets fortsatta utveckling Regeringenutfärdade anvisningar för programplanering för perioden1984/85-1988/89 och för anslagsframställningar för /85 för detekonomiska försvaret. Planeringen skulle syfta till att ge underlag för inriktningen av det ekonomiskaförsvaret . ,överstyrelsen för ekonomiskt försvar, , postverket,, , , luftfartsverket,transportrådet, generaltullstyrelsen, försäkringsinspektionen, statenskrigsförsäkringsnämnd, statens krigsskadenämnd, statens pris- och kartellnämnd,lanlbruksstyrelsen, statens jordbruksnämnd, , ,statensvattenfallsverk skulle delta i programplaneringen. skulleberedas tillfälle atl delta. Det uppdrogs åt ÖEF att leda och samordnaprogramplaneringen. Programplaneringenskulle dokumenteras av ÖEF i en programplan för ekonomiskt försvar. Planeringen skulleomfatta all verksamhet inom det ekonomiska försvaret oavsettfinansieringsform. 1 fråga om drift- och förvaltningskostnader skulle planeringenutgå frän vad som angavs i regeringens anvisningar förmyndigheternas anslagsframställningar. 1 avvaktan pä regeringensställningstagande till resultatet av den särskilda översynen avoljelagringsprogrammet skulle ÖEF översiktligt redovisa underlag för de investeringarinkl. följdkostnader av engångskaraktär (inlagringskostnader) som krävs för att fullfölja lagring av råolja, gasol, flygdrivmedeloch nafta enligt prop. 1982/83: 100 (bil. För övriga åtgärder-industriella åtgärder, anskaffning av varor, materiel och anläggningar samt åtgärderför att förbättra handlingsberedskapen - angav regeringen en särskild medelsramför /85 pä 270 milj.kr. Det uppdrogs åt ÖEF att i samråd med övriga myndigheter lämna förslag till fördelning av medelsramen och redovisa behov av bemyndiganden förperioden. För programmet Beklädnad m.m. skulle av medelsramen reserveras 128milj.kr. För budgetåren 1984/85 -1987/88 skulle för varje budgetår planeras åtgärder inom en motsvarandemedelsram som för /85. På beklädnadsom-rädet skulle dock ÖEF förbudgetåren 1986/87- 1988/89 endast översiktligt redovisa medelsbehovet. Mot bakgrund av vadsom anfördes i prop. 1982/83: 130 uppdrogs åt ÖEF att översiktligt granska nugällande planeringsnormer inom det ekonomiska försvaret och redovisaresultatet i samband med programplanen. ÖEF överlämnade iseptember 1983 i samråd med berörda myndigheter programplan för ekonomiskt försvar lill regeringen. 1983/84:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 153 7.2.2 Överstyrelsen för ekonomiskt försvar Översyn av gällande planeringsnormer I enlighet medanvisningarna för programplaneringen har ÖEF sett över gällande planeringsnormer inom detekonomiska försvaret och lämnat vissa preliminära förslag. ÖEF konstaterar attflera av de beredskapsåtgärder som vidtas är tämligen oberoende avkvantitativt underiag rörande t.ex. importnivåer och krislängd. Detta gäller bl. a.de åtgärder som vidtas för att höja handlingsberedskapen. För bedömning av behovet av beredskapslagring, försörjningsviktig produktionskapacitet ochförberedelser för omställningsåi-gärder behövs emellertid kvantitativauppgifter. Följande planeringsnormer bör enligt ÖEF preliminärtgälla härvid lag. - Förvaror där inhemska substitut planeras skall de oundgängliga behoven säkras . - Försädana varor som saknar inhemska substitut skall de oundgängliga behoven säkras. - Omställningarskall inte planeras eller förberedas om de ger effekt först än . - Vidberäkningar av lagringsbehov skall "gripbara kommersiella lager" och "krisimport" fränräknas.Som "gripbart kommersiellt lager" skall man räkna den lägsta lagervolymen minus en månads fredsförbrukning. - Endastbedömd ransonerad förbrukning på krisnivän tas med. Ingen hänsyn skall las till att den verkligatotalförbrukningen i en kris kan komma att ligga högre. - Fördet första krisåret skall krisimporten generellt räknas som av den normalafredstida importen. För de efterföljande två åren antas importen utebli. Detgenerella antagandets tillämplighet för varje enskild vara skall dock prövasmed hänsyn till bl.a. leverantörsländernas belägenhet m. m. och förekomsten av eventuellakrishandelsavtal. Variationer i fråga omantagen krisimport kan således vara välmotiverade. skallutrikeshandelskapaciteten hållas på så hög nivå som möjligt. ÖEF föreslär att försörjningsberedskapeninriktas mot åtgärder som syftar till att upprätthälla handlingsberedskapen och deninhemska produktionskapaciteten, att förbereda omställningar vid krisoch att anskaffa sådan materiel som inteefterfrågas i fred men som snabbt erfordras i krig. Ett minskat beroende av beredskapslagringeftersträvas även om sådan också i fortsättningen blir betydelsefull. Genom övningar ochspel skall handlingsberedskapen, dvs. förmågan att förutse och hanterakriser, uppövas. Detta innebär att personal både i myndigheter och iföretag med ansvar för verksamheten i kriser och krig 1983/84:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 154 Personalen måste ges ökad förmåga attutnyttja de samlade resurserna efter lägets krav. Denna förmåga måste övasredan i fred vid återkommande övningar och spel av skilda slag. Pä så sätt skapas ocksåen bättreförståelse för försörjningsberedskapens krav i den fredstida verksamheten. Den bästaförsörjningsförmågan nås om vi själva inom landet kan tillverka det vi behöver.Det är därför särskilt angeläget att säkerställa försörjningsviktig inhemskproduktionskapacitet inom de viktigaste områdena. Detta kräver ekonomiskainsatser inom vissa branscher som har lönsamhetsproblem. behov avvaror tillgodoses i normala fall till stora delar genom import. Önskvärdförsörjningsförmåga i kriser och krig måste i största möjliga utsträckninguppnås genom att utnyttja inhemska resurser. Detta bör vara möjligtinom många områden, men kräver omställningar av varierande omfattning.En viktig beredskapsåtgärd är därför alt söka finna inhemska substitut tillinsatsvaror som normalt importeras. Det är viktigt att erforderliga omställningar för kriser ochkrig förbereds i fred. I de fall försörjningen inte helt kan tryggas medinhemska resurser eller genom förberett handelsutbyte i kriser, blir detnödvändigt att bygga upp beredskapslager. Det är av kostnadsskäl viktigt atthålla beredskapslager-nivån så läg som möjligt och söka ytterligare alternativ tilllagring. Beredskapslagring kommeremellertid fortfarande att vara nödvändig och avbetydande omfattning. Det är alltid nödvändigt att beredskapslagra sådana viktiga varor för vilkainhemska substitut saknas. Dessutom kan behov av viktiga insats- och råvarorunder den inledande perioden av enkris endast tillgodoses genom lagring, innan omställning har kunnat sketill inhemsk produktion. Särskildmaterielanskaffning bör genomföras för transportsektorns olika grenar, bl.a.för att trygga försvarsmaktens behov av transporter vid mobilisering ochkoncentrering. I övrigt måste viss materiel anskaffas för prioriteradedelar av tjänstesektorn (post, bank, försäkringsväsende m.m.). ÖEF har i sinprogramplan lämnat ett preliminärt förslag till nya planeringsnormer för det ekonomiska försvaret.Förslaget bereds f.n. i . Jag avser återkomma tillregeringen i denna fråga ianvisningarna för programplaneringen inom det ekonomiska försvaret. Jag kanemellertid redan nu konstatera att det genomförda studiearbetet visar på behovet av en fortsatt och fördjupadanalys. DeUa gäller bl.a. inriktningenav planeringen på neutralitets- resp. krigsfall samt frågan om engrundsyn för den kristida utrikeshandeln. ÖEF:s redovisning av inriktningen i stort avberedskapsätgärderna över- 1983/84:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 155 ensstämmer med de principer som fastslogs i 1982 årstotalförsvarsbeslut. Jag finner inte anledning att förorda någon ändringhärvidlag. Jag kommenterar idet följande de olika programmen utifrån det förslag som har lämnats iprogramplanen för ekonomiskt försvar. Mer detaljerade ställningstagandengörs under resp. huvudtitlar vid behandlingen av de berörda myndigheternasanslagsframställningar. Programmet omfattarfrågor om försörjningen med livsmedel, fodermedel, utsäde, fetträvaror samthandelsgödsel- och bekämpningsmedel. I försvarsbeslutetanges att minimibehovet av livsmedel måste kunna tillgodoses med hög säkerhetäven i långvariga försörjningskriser. I programplanen framhålls att dengrundläggande beredskapsätgärden är atl förbereda en omställning av livsmedelsproduktionen till ihuvudsak självförsörjning. Främstför att klara en omställningsperiod krävs beredskapslagring saml förbättrad handlingsberedskap. Möjligheterna alt finnaalternativ till beredskapslagringen skall prövas. Chefen för jordbruksdepartementetkommer senare denna dag att föreslå att 44,7 milj. kr. ur den särskilda medelsramen förekonomiskt försvar anslås för beredskapslagring av livsmedel, fodermedelsamt gödsel- och bekämpningsmedel. Jag tillstyrker förslaget och finner efter samråd medchefen för att de åtgärder som föreslås i programplanen i huvudsakger uttryck för en lämplig inriktning av verksamheten. Programmet omfattar frågor omförsörjningen med beklädnadsvaror samt övrigatextil-, läder- och skinnvaror. ÖEF har programansvar. Enligtprogramplanen skall bl.a. utvecklingsarbete för att förbereda ransoneringgenomföras och förhandlingar med företag om fleråriga avtal avseendeberedskapslån fortsätta. Målet är att stärka försörjningsberedskapen, främstinom den grundtextila industrin och skoindustrin. ÖEF lämnar iseptember rapport om beredskapsläget på teko-och skoomrädena. Irapporterna jämförs behovet av produktion under en treårig krisperiod, beräknat medutgångspunkt i gällande planeringsnormer, med möjlig produktion under sammaperiod. Hänsyn tas därvid till bl.a. denökning av industrins skiftgång som bedöms möjlig i en krissituation. ÖEF:s bedömning iden senaste rapporten sammanfattas i följande tabell (intagenpä s. 156). Alternativ 1 grundas pä den skiftgångsökningsom har bedömts möjlig, medan alternativ 2 avser en mer pessimistiskbedömning som ÖEF ansett Prop.1983/84:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 156 vara mer realistisk. Beredskapsläget uttrycks i tabellensom möjlig produktion iprocent av behov av produktion. Tung konfektion Lätt konfektion Strumpor (huvudsakligen svenskl garn) Trikåväv (svenskt medelfint garn) 11 152 157 100 113 Endast obetydligaförändringar har inträffat sedan ÖEF:s bedömning vilkenredovisades i prop. 1982/83: 130 om åtgärder för tekoindustrin, m. m. Förläderskoindusirin har statsmakterna i särskild ordning beslutat om den försötjningsberedskapspolitiskaambitionen. Enligt riksdagsbeslut (prop. 1980/81: 100 bil. 14, NU 47, rskr 279) skall det sålunda vara ett riktmärke för försörjningsberedskapen altupprätthälla en ärlig produktion om2-2,5 milj. par läderskor. Produktionen uppgick till knappt 2,4milj. gäller i fråga omupphandling bestämmelser (kbr )som innebär att sädana myndigheter som upphandlar teko- och lädervaror samt skor i vissa fall inför störreupphandlingar skall samräda med ÖEF. Genom beslut avriksdagen (prop. 1975/76:57, NU 15, rskr 107) bemyndigadesregeringen bestämma att ÖEF i vissa upphandlingsärenden skall kunna fatta beslut omsärskilt stöd, s.k. försötjningsbered-skapsstöd, som under vissaförutsättningar skall kunna utgå för atl täcka kostnader vid sådan upphandling. Stödet kan utgå vid statlig, och landstingskommunal upphandling. Del årligastödet har uppgått till 8 milj. kr. Regeringen föreskrevi att ÖEF, efter samråd med , statensindustriverk och annan berörd myndighet, får besluta att försörjningsberedskapsstödkan utgå i de fall merkostnaden vid inköp från svensk tillverkare uppgår till högst 100000 kr.eller högst av inköpssumman. Föreligger skiljaktig mening mellanmyndigheterna eller finns tvekan om att ett beslut är förenligt med Sverigesinternationella åtaganden, skall ärendet hänskjutas till regeringen föravgörande. 1983/84:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 157 Regeringen uppdrog våren1982 åt ÖEF att utvärdera försörjningsberedskapsstödet. ÖEF har i september1983 till regeringen lämnat en rapport, i vilken ÖEF framhåller att stödet i sin nuvarande tillämpning är av marginellbetydelse för att säkra försörjningsberedskapen inom beklädnadsprogrammet ochatt argumenten mot en fortsatt tillämpning av försörjningsberedskapsstödetenligt nuvarande system väger tyngre än argumenten för. Mot bakgrund häravföreslår ÖEF att reglerna för stödet behålls men att ÖEF fär avgöra frågan omförsörjningsberedskapsstöd utan ansökan från upphandlande organ samt att medelsom /84 och tidigare budgetår har anvisats för beredskapsstödäven fär användas för beredskapslån. ÖEF:s rapport harremissbehandlats. Den övervägande delen av remissinstanserna är positiva tillÖEF:s förslag. LO, och motsätter sig förslagetmed likartad argumentation. Man anser bl.a. att ÖEF har underskattat stödetsbetydelse för enskilda företag.