prop · G703100 · 1983-12-31 00:00:00 — Hos varjesjukvårdshuvudman finns beredskapsplanläggare med uppgift att hålla sammanberedskapsplaneringen. Planläggarnas arbetstid varierar mellan olika sjukvårdshuvudmänberoende på planläggningens omfaftning (-1- . Utrednings- ochprojektarbetet för sjukvårdens skydd i krig års försvarsbeslut genomförs i samverkan mellan styrelsen och civilförsvars styrelsen. har ansvaret för den centrala projektledningsfunk tionen samt för att genomföra det inventeringsarbete som skall ligga till grund för inriktningen och prioriteringen av olika former av skydd (-1- . Driftkostnaderna förhälso- och sjukvårdens försörjningsberedskap är beroende av de investeringarsom görs under det föregående anslaget. Vad avser driftkostnader förberedskapslagring av läkemedel har jag i motsats fill Prop.1983/84:100 Bilaga 7 Medhänvisning till sammanställningen beräknar jag anslaget till 49 790 000 kr.Jag hemställer att regeringen föreslår att till Driftkostnaderför beredskapslagring m. m. för /85 anvisa ett förslagsanslag av49 . Utbildning av personal för hälso- ochsjukvård i krig m.m. Från anslaget bekostasutbildning av personal som skall tjänstgöra inom den allmänt civila hälso- ochsjukvårdens krigsorganisation. Beräknad ändring 1984/85 Utbildning av personal för den civila hälso- och sjukvårdens krigsorga- -f 440 000 Försvarsmedicinsk tjänstgöring och vapen- Bidrag till Svenska röda korset för utbildning av civilsamariter och personal vid krigsblodcen- Bidrag till kvinnliga bilkårers -1- 75 000 -t- 36 000 -1- 205 000 Styrelsen föreslår i sin anslagsframställningbl. a. följande: Utbildnings- ochinformationsinsatserna genomförs med samma inriktning och omfattning somtidigare år {+ . Som utbildningsmyndighetför vapenfria tjänsteplikliga inom hälso- och sjukvårdsområdet räknarsocialstyrelsen med att inkalla ca 400 vapenfria tjänstepliktiga igrundutbildning och 40 vapenfria i repetitionsutbildning. Styrelsen har planläggnings- ochorganisationsansvar för försvarsmedi- 1983/84:100 Bilaga 7 154 cinsk tjänstgöring för värnpliktiga läkare somöverförs från försvarsmakten till den civila hälso- och sjukvårdenskrigsorganisation. Då sjukvårdshuvudmännen inte längre efterfrågar läkare försådan tjänstgöring, avser styrelsen att senare lämna förslag om att dennaverksamhet skall upphöra (-. För socialstyrelsenräkning utbildar Svenska röda korset civilsamariter för placering inom dencivila krigssjukvården i första hand hemsjukvården och personal förkrigsblodcentraler (-1- . utbildar bilförare för sjuktransporter (. För att underlättaekonomiadministrationen och mera effektivt använda tillgängliga medelhemställer styrelsen att anslaget ändras till ett reservationsanslag. Det är angeläget alt denutbildning som bedrivs för hälso- och sjukvården i krig fortsätter ochförstärks inom givna ramar. Förslag om utbildningen har redovisats ibetänkandet (SOU 1982: 42) Utbildning för hälso- och sjukvård vid katastroferoch krig. Betänkandet har remissbehandlats och bereds nu i . Den försvarsmedicinskatjänstgöringen för läkare tillkom när det rådde en kraftig läkarbrist i landet.Denna situation föreligger inte längre. Utredningen om socialstyrelsensberedskapsuppgifter har i sitt betänkande (Ds S 1983:9) föreslagit att denförsvarsmedicinska tjänstgöringen kan upphöra. Jag delar denna uppfattning. Jagräknar med att den försvarsmedicinska tjänstgöringen upphör fr. o. m. nästabudgelår. Jag har inget att erinra mot styrelsens förslag att ändra anslagettill ett reservationsanslag. Med hänvisning tillsammanställningen hemställer jag att regeringen föreslår att till Utbildning avpersonal för hälso- och sjukvård i krig m. m. för /85 anvisa ettreservationsanslag av . 1983/84:100 Bilaga 7 155 Socialt behandlingsarbete, alkohol- ochnarkotikapolitik En helt ny lagstiftninginom spcialvårdsområdet trädde i kraft . De nya lagarna ärsocialtjänstlagen (SoL), lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU)och lagen om vård av missbrukare i vissa fall (LVM). Överförandet avhuvudmannaskapet för ungdomsvårdsskolor och nykterhetsvärdsanstalter m. m.till nya huvudmän skedde . Den tillkallade socialberedningen (S1980:07) erhöll 1982 nya direktiv sompreciserar och avgränsar utredningsuppdraget. Liksom enligt de ursprungliga direktiven skall beredningen genomföra en översyn av bestämmelserna om vård oberoende av samtycke inom social tjänst- och sjukvårdslagstiftningen saml följa och utvärdera socialtjänslre- formen. De delar av socialtjänstlagsliftningen som är avsedda att utgöra ett grundläggande skydd för barn och ungdomar i risksituationer, främst LVU, blir därmed föremål för ytterligare överväganden. Beredningen skall även följa upp tillämpningen av LVM. Översynen skall också omfatta Lagen om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall (LSPV). Uppdraget att utvärderasocialtjänstreformen bör enligt de nya direktiven avse bl. a. frågan omkostnadsansvar för den enskilde i samband med behandlingsinsatser. Beredningenskall vidare behandla frågan om sjukpenningrätt för missbrukare som vårdas påhem för vård eller boende. Även återverkningarna inom av denomstrukturering som pågår inom det psykiatriska vårdområdet skall behandlas avberedningen. Beredningen har i oktober1983 avlämnat ett delbetänkande Erfarenheter av LVM och vissa andrasocialtjänstfrågor (Ds S 1983:16). Hem för vård eller boendeär den nya benämningen för institutioner. Med stöd avriksdagens beslut godkände regeringen 1980 för statens del en principöverenskommelseom ändrat huvudmannaskap för ungdomsvårdsskolor och nykterhetsvärdsanstalter m.m., som träffats med landstingsförbundet och (prop.1979/ 80:172, SoU 44, rskr 385). Regeringen godkände också - efter riksdagensbemyndigande (prop. 1980/81:196, SoU 1981/82:23, rskr 92) - den 22 december1981 den överenskommelse som statens förhandlingsnämnd 1981 träffade medlandstingsförbundet och om statsbidrag förverksamheten. Sedan statens förhandlingsnämnd träffat avtalmed var och en av de nya huvudmännen godkände regeringen förstatens del avtalen. De nya huvudmännen övertog enligt dessa avtal statensrättigheter och skyldigheter för verksamheten . Enligt den överenskommelse mellan statensförhandlingsnämnd, landstingsförbundet och som träffatsden 1983 skall staten utge bidrag till kommuner och landstingskommuner 1983/84:100 Bilaga 7 156 (huvudmännen) för driften av de hem för vårdeller boende som avses i principöverenskommelsen. Bidraget har med utgångspunkti statens kostnader för verksamheten fastställts till 618 milj. kr. år 1983enligt löne- och prisnivån . Det överenskomna beloppet innebären ökning av anslaget med 48 milj. kr. i förhållande till den tidigareöverenskommelsen om bidragets storlek. Överenskommelsen godkändes av regeringenden . Den nuvarandebidragskonstruktionen för driftbidragen gäller . En nybidragskonstruktion - som i högre grad medger handlingsfrihet för kommuner ochlandsting att utveckla och förändra institutionsvården - bör komma fill ståndfr. o. m. . Det är angeläget att institutionsvården får en utformningsom är ägnad att främja de mål som statsmakterna har ställt upp försocialtjänsten. har underår 1983 utgivit allmänna råd angående bl. a. svenskt-finskt samarbete iomsorger om barn och ungdom, samt om handläggning och dokumentation inomsocialtjänsten. överfördes till länsstyrelserna den 1 juli 1981.Personalen inordnades i en social funktion inom den allmänna enheten.Socialstyrelsen upprätthåller kontakter och samarbetar med länsstyrelserna inomen rad områden. Ansvaret för att utredabehovet av vård enligt LVM har övergångsvis legat på kommunernas socialnämnder.Den 1 januari 1984 går detta utredningsansvar över till länsstyrelserna. Socialtjänstlagenunderstryker behovet av social planering för att motverka uppkomsten avsociala problem. Inom delegation för social forskning haren initiativgrupp för social planering tillsatts. Den skall koncentrera sinainsatser på forskning och utveckling rörande och hälso- ochsjukvårdens medverkan i samhällsplaneringen. En arbetsgrupp inomsocialdepartementet avlämnade en rapport omkvinnomisshandel (DsS 1983:2). Rapporten innehåller en kartläggning avproblemet kvinnomisshandel och förslag till åtgärder. Förslagen är främstinriktade på utbildning, information, forskning och försöksverksamhet samtåtgärder inom rättsväsendet. Rapporten har bemötts positivt avremissinstanserna som med få undantag tillstyrker åtgärdsförslagen. Förslagen i rapportenhåller nu på att följas upp. har erhållit 1 milj. kr. förutbildning och information och kommer att genomföra fortbildningför personal inom hälso- och sjukvården samt . För det ändamåletkommer arbetsgruppens rapport att omarbetas till ett studiematerial. Regeringen har uppdragitåt att i samråd med ,. , landstingsförbundet samlföreträdare för kvinnojourerna lämna förslag till försöksverk- 1983/84:100 Bilaga 7 157 samhet inom området kvinnomisshandel inom en ramav . Försöksprojekten skall avse såväl demisshandlade kvinnorna som de misshandlande männen. Även barnens ochinvandrarkvinnornas situation bör beaktas i försöksverksamheten. Från delegationen försocial forskning utgår närmare 1,2 milj. kr. till olika projekt rörandemisshandlade kvinnor och deras barn. I ett förslag om ändradebestämmelser för sexualbrott som regeringen har remitterat till lagrådetföreslås också bl. a. att berörda myndigheter skall få i uppdrag att utarbetaett informations- och utbildningsmaterial i frågor som rör sexualbrott. Eftersamråd med chefen för jusfitiedepartementet förordar jag att även frågor omkvinnomisshandel innefattas i detta uppdrag. De förslag till förändrade rutinerm. m. inom rättsväsendets område som har lämnats av socialdepartementetsarbetsgrupp och av remissinstanserna bör beaktas i detta sammanhang. Chefen förjustitiedepartementet har i en nyligen beslutad lagrådsremiss med förslag tillpolislag m. m berört frågan om samarbete mellan polis och socialtjänst vid fallav kvinnomisshandel. Justitieministern har också tidigare denna dag uttalat attkvinnomisshandel är en typ av våldsbrott där brottsbekämpningen måsteprioriteras högt. Det finns en stormedvetenhet om skadeverkningarna vid alkoholbruk. Ungdomar har blivit mernegativa till droger. Föräldrar har blivit mindre benägna att langa vin ellersprit till sina ungdomar. Totalkonsumtionen har minskat. Med de tradifionellaalkoholpolitiska medlen - prispolitik, opinionsbildning och kontrolleradförsäljning - har vi närmat oss det alkoholpolitiska mål som i storenighet fastställde , nämligen att begränsa den totalaalkoholkonsumtionen så att alkoholmissbruket trängs tillbaka och alkoholskadornadärmed motverkas. Siffrorna för år 1983visar att den långsiktiga nedgången i alkoholkonsumtionen håller i sig. Vi ärnu tillbaka på den försäljningsnivå som vi hade . Detinnebär att den sammanlagda försäljningen av alkoholdrycker minskade från 3,02liter lill . Dettamotsvarar en minskning . Även i ettinternationellt perspektiv har alkoholkonsumtionen minskat kraftigt i Sverigejämfört med liknande industriländer. Bland de 35 länder som redovisaralkoholkonsumtionens storlek hade sjunkit till 30:e plats ikonsumtionstabellen som loppas av , , ochPortugal. En annan glädjandeutveckling är minskningen av Irafiknykterhetsbrott. Statistiken över brott somkommit till polisens kännedom visaratt antalet skäligen misstänkta fall av trafiknykterhelsbrolt minskade med 5,från Prop.1983/84:100 Bilaga 7 158 Även antaletomhändertaganden av alkoholberusade personer har gått ned. minskade antalet berusade personer som omhändertogs med polisenshjälp jämfört med . Det finns dock också oroandeutvecklingstendenser på området. Missbrukarna blir allt yngre. Allt flerkvinnor blir missbrukare - dolt eller öppet. Samfidigt somförsäljningen av alkoholdrycker har sjunkit, är det möjligt att den olovligasprittillverkningen, hembränningen, ökat. De uppgifter som finns omhembränningen är mycket knapphändiga. Tillgängliga data tyder emellertid på atthembränningen har en betydande omfattning och att den i varje fall inte harminskat . Uppfattningen är dock att ökningen intealls är så stor att den uppväger den kraftiga försäljningsminskningen avalkoholdrycker. F. n. förbereds olikaåtgärder mot hembränning och langning. arbetar med en skriftom åtgärder mot hembränning som skall göra personal inom bl. a. polisväsendetmer uppmärksam på hembränningsbrott. håller på alt granskamarknadsföringen av aktivt kol för att förhindra olovlig sprittillverkning. kommer ensärskild arbetsgrupp atl redovisa de mer långsiktiga effekterna av lördagsstängdasystembutiker. Genom 1977 årsalkoholpolitiska beslut fastslogs att skatteinstrumenlet skall användas som ettaktivt alkoholpolitiskt instrument. Priserna på alkoholdryckerna skall varahöga och följa den allmänna prisutvecklingen. Statsmakterna har nyligenbeslutat om en höjning av skatterna på alkoholdrycker. Detta beslut, som träddei kraft , innebär att priset på de mest såldaspritdryckerna steg med , på starkvin med . och påflertalet lältviner med 1,50-2,. Skatten på starköl höjdes med70 öre per liter. Prishöjningen omfattade alltså även lältviner trots atlpriset på dessa drycker har följt konsumentprisindex. Motivet var att dämpa denökande försäljningen av lättvin. Den livligaalkoholpolitiska debatten har bl. a. medverkat till en ökad medvetenhet omalkoholens skadeverkningar och om det enskilda lidande som alkoholmissbruketskapar. Vi talar också mer om det s. k. dolda alkoholmissbruket. Det finnsöverhuvud taget en större benägenhet att la upp ämnet alkohol med varandra.Denna dialog måste givelvis fortsätta. I en Rapport om aktionmot droger, som har publicerats , beskrivs den informations- ochkampanjverksamhet mot droger som genomfördes av i samarbetemed en rad myndigheter och organisationer . I rapportenredovisas en del av det som hände under kampanjerna och i deras spår. Aktionerna bör ses som en början lill ett fortlöpande informationsarbete. Prop.1983/84:100 Bilaga 7 159 Den starka opinionsbildningen om alkoholbruk ochdess risker måste förnyas. har fått särskilda medelav regeringen för att följa upp kampanjer. gicksocialstyrelsen ut med information om missbruk och försäljning avalkoholhaltiga preparat. Samtliga kommuner erbjöds faktamaterial i syfte att dekommunala socialnämnderna i sin tur skall påverka dem som säljer preparaten. Uppföljning och tillsyn av alkohollagstiftningenär viktiga delar av verksamhet. Om lagarna skall efterlevasmåste del finnas stöd och förståelse hos befolkningen om varför de finns. Föratt klargöra motiven bakom alkohollagstiftningen och beskriva hur de har vuxitfram presenterade tillsammans med Systembolaget ABsommaren 1983 en faktabok om alkoholpolitiken. nämndför alkoholfrågor har fördelat slatliga medel för till mer än250 lokala projekt med drogförebyggande aktiviteter och med varierandeinriktning. Den övervägande delen av statsbidraget går till organisationer ochföreningsliv men även kommunerna får del av dessa medel. De ungdomsorganisationer som får bidrag genomstatens ungdomsråd för information på drogområdet har bl. a. genomförtalternativa drogfria aktiviteter i samband med större . Ett arbete sombeskrivs som framgångsrikt. De traditionellaalkoholpolitiska åtgärderna måste kompletteras med insatser på andra områden avsamhällspolitiken. Med en aktiv alkoholpolitik kan inte bara avses prispolitikoch restriktioner av olika slag. Det krävs en politik som gör solidaritetenmöjlig. Samhällspolitiken måste utformas så att den bidrar till att skapasådana livsbetingelser för människor att de orkar och kan ta ett ansvar förvarandra i familjen, i skolan, i bostadsområdena, på arbetsplatserna och underfritiden. Folkrörelserna utgör en viktig resurs i det alkoholpolitiska arbetet. En särskild utredare har haft i uppdrag alt seöver de statliga insatserna för alkohol- och narkotikainformation. Förslagenhar redovisats i Rapport om alkohol- och narkotikaupplysning (, DsS1983:11). I rapporten, som har varit på remiss, lämnas förslag till enförbättrad samordning och organisation av de statliga insatserna för alkohol-och narkotikainformation. De förslag som lämnas i rapporten innebär inle baraatt folkrörelsernas insatser i alkoholinformationen tas till vara utan även attde förstärks. I rapporten föreslås sålunda att folkrörelserna ges större ansvarför alkohol-och narkotikainformalionen än . För att göra de statliga insatserna pådrogområdel så effektiva som möjligt föreslås i rapporten all den slatligaadministrationen för bl. a. bidragsfördelningen förenklas. De statligainformationsinsatserna på drogområdet bör enligt förslagen föras samman underfemte huvudtiteln. Härmed underlättas samordning och överblick. Prop.1983/84:100 Bilaga 7 160 folkrörelsearbete bör undvikas. I lämnasdärför förslag till organisatoriska förändringar som syftar till att klarare markera socialstyrelsensmyndighetsansvar för den beslutade alkohol- och narkolikapolitiken. Avsikten är att enproposition med förslag till samordning och organisation av de statligainsatserna för alkohol- och narkotikainformation m. m. skall läggas fram förriksdagen . Propositionen avses även komma att bl. a. behandlafrågan hur förändringar av missbrukets omfattning bör följas medanledning av tidigare redovisade förslag (DsS 1982:13) från utredningen omnarkotikamissbrukets omfattning (). Som ett första led i detfortsatta beredningsarbetet av förslagen i förordar jag dock, efter samrådmed chefen för och statsrådet , att de anslagunder åttonde huvudtiteln som avser bidrag till narkotikaupplysning (CAN) samt organisationsstöd och bidrag till vissa nykterhetsorganisafioner m. m.förs över till femte huvudtiteln redan fr. o. m. nästa budgetår. Förslagetinnebär en uppräkning av anslaget J 1. Upplysning och information pådrogområdet, från ca 15 milj. kr. innevarande budgetår till ca 37 milj. kr. Narkofikamissbruket fårförödande konsekvenser för missbrukarna och deras anhöriga. Narkotikamissbruketär också ett stort samhällsproblem, inte minst genom det starka samband somfinns mellan missbruket och olika typer av brottslighet. Narkotikasituationen ivärlden har aldrig varit så allvarlig som den är . Tillgången på illegalnarkotika är större . Den illegala narkotikahandeln blir allt mervälorganiserad och svår att bekämpa. Efterfrågan på narkotika blir allt större.Narkotikamissbruket ökar i många länder och har spridits till allt fler grupper i samhället.Särskilt oroande är den kraffiga ökningen av kokainmissbruket i och . Även i ärnarkotikasituationen allvarlig. Internationellt sett är den dock intealarmerande. Enligt brottsförebyggande rådets narkotikagrupp, där berördadepartement, myndigheter och organisationer är representerade, har inte sammanegativa utveckling ägt rum som i många andra länder. Totalt sett tycksnarkotikamissbruket inte ha ökat . Från vissa hållrapporteras även tecken på atl det tunga missbruket har gått ned. I t. ex.Stockholmsregionen har antalet unga injektionsmissbrukare minskat. Tillgången på narkotikaär emellertid alltjämt stor. Heroinmissbruket är i huvudsak koncentrerat tillStorstockholmsområdel och , men det förekommer också på andraorter i landet. Missbruk av centralstimulantia förekommer i hela landet isamma utsträckning som . Cannabis-missbruket har spridits till alltstörre grupper i samhället. Prop.1983/84:100 Bilaga 7 161 får i ökad utsträckning kontakt medcannabismissbrukare som har stora behov av vårdinsatser. Kokainmissbruk förekommer bara i begränsadutsträckning i . Jag har haft överläggningar med berörda myndigheter föratt diskutera vilka åtgärder som kan vidtas för att minska risken för enspridning av kokainmissbruket i . Regeringen har intensifierat kampen motnarkotikamissbruket och mot den illegala narkotikahandeln. I november 1982tillsattes en särskild . Kommissionens uppgift är att geregeringen underlag för en samordnad intensifierad kamp motnarkotikamissbruket. Kommissionen har arbetat skyndsamt och kommer att avslutasitt arbete . Kommissionen har löpande lämnat förslag ochhar bl. a. föreslagit insatser för att effektivisera arbetet inompolisens och tullens verksamhetsområden. Vidare har förslag lämnats omnarkotikaarbetet inom kriminalvården och inom skolans verksamhetsområde.Kommissionen har också föreslagit hur de lokala insatserna motnarkotikamissbruket kan intensifieras liksom hur det opinionsbildande arbetetkan utvecklas. Förslag har också lämnats om vissa förändringar avnarkotikastrafflagen. Tillsammans med regeringens barn- och ungdomsdelegationhar kommissionen gett ut en bok, . Boken beskriver olikatyper av projekt som är inriktade på att förebygga missbruk och socialutslagning. kommer kommissionen att redovisa förslag omförstärkta internationella insatser och ytterligare förslag rörandekriminalvården. Kommissionen skall avlämna sitt slutbetänkande . Vård- och rehabiliteringsfrågorna bereds isocialdepartementet i en särskild arbetsgrupp bestående av företrädare försocialdepartementet, , ochkriminalvårdsstyrelsen. Arbetsgruppen har i promemorian Offensiv narkomanvårdföreslagit särskilda insatser i syfte att utveckla och effektivisera den öppnanarkomanvården. Arbetsgruppen kommer att föreslåytterligare insatser. Under innevarande budgetår har disponerats 15 milj. kr.för särskilda insatser som föreslagits av och avsocialdepartementets arbetsgrupp. Av denna ram anslogs 4,3 milj. kr tillförstärkning av polisens insatser, 1 milj. kr. till åklagarväsendet, 1,5 milj.kr. fill tullens arbete, 2 milj. kr. för insatser inom skolan och förinformation lill värnpliktiga, 1,7 milj. kr. för ytterligare insatser motnarkotikamissbruket inom kriminalvården samt 4,5 milj. kr. för atteffektivisera narkomanvården. Som jag anfört under avsnittet om alkoholpolitikkommer jag att tillsammans med andra berörda statsråd föreslå regeringen att ensärskild proposition föreläggs . Avsikten är attpropositionen utöver det jag har anfört skall behandla förslag och från arbetsgrupp. Regeringens målsättning är ett narkotikafrittsamhälle. För att nå detta 11 1983/84. Prop.1983/84:100 Bilaga 7 162 mål är det viktigt att samhällets särskildainsatser mot missbruket och den illegala handeln prioriteras.Narkotikaproblemet är ett komplext problem som kräver många olika typer avinsatser. En samlad narkolikapolitikmåste avse åtgärder mot såväl tillgång som efterfrågan. Polisens och tullensinsatser spelar en avgörande roll för att stoppa tillgången på narkotika. Föratt minska narkotikatillgången är det också viktigt med en effektivlagstiftning. För att minska efterfrågan på narkotika har informations- ochattitydpåverkande insatser stor betydelse, liksom vård- ochrehabiliteringsinsatser för missbrukare. Grunden för en effektivnarkotikapolitik är att stärka och sprida den inställning som finns hos deallra flesta ungdomar att säga nej till droger. publicerade en bokom hasch, "-man måste veta vad man talar om". Boken harskickals ul till alla föräldrar med 14-åriga barn. kommer atttillsammans med och Skola och motnarkotika arrangera studiecirklar och initiera andra lokala aktiviteter kringboken. I arbetet för ettnarkotikafritt samhälle spelar folkrörelserna en avgörande roll. Det är främstfolkrörelserna och det idéburna föreningslivet som kan skapa alternativ tillden passiviserande drogkulturen och erbjuda människor gemenskap och ett aktivtdeltagande i samhällsutvecklingen. Även klientrörelsen spelar här en viktigroll. Det är också nödvändigt att angripa sådana samhällsförhållanden,som ökar risken för missbruk bland ungdom. Sådana förhållanden kan vara bristpå social gemenskap, utslagningen i skolan, arbetslöshet och en kommersielltstyrd fritid. Regeringens arbete att garantera alla människor social trygghet harstor betydelse i kampen mot missbruket. Av särskilt stor vikt är insatserna föratt minska ungdomsarbetslösheten, liksom de insatser som inriktas på attförhindra den sociala utslagningen bland ungdomar. Genom allmänna arvsfondenlämnar regeringen ett omfattande stöd till olika typer av förebyggandeverksamhet. Narkotikaproblemet är ett globalt problem.