prop · G703124 · 1983-12-31 00:00:00 — Ufiänningarsom saknar uppehållstillstånd har rätt till akut sjukvård. Om det föreliggerett akut vårdbehov avgörs från fall till fall av den behandlande läkaren. IPOKanser inte att någon förändring eller precisering av gällande regler ärpåkallad. Kommittén föreslår dock att sjukvårdshuvudmännen bör erhållaersättning för kostnaderna för akut vård av tillståndssökande direkt frånstaten. Detta förslag har tillstyrkts av en bred remissopinion. Enligtsocialstyrelsen bör ersättning även kunna utgå för viss icke akut vård. ex. gälla aborter eller ett vårdbehov som kan övergå i ett akut behov avvård, om vårdbehovet inte blir tillgodosett. Jag ansluter mig till dettaförslag. Jag återkommer senare till formerna för den statliga ersättningen tillsjukvårdshuvudmännen. Kommitténföreslår vidare att personer som har sökt tillstånd och som har rätt att här ilandet vänta.på beslut i tillståndsfrågan normall bör få en grundläggandehälsoundersökning efter ankomsten. Sådana hälsoundersökningarföreslås vara kostnadsfria för den enskilde och finansieras med statliga medel.Flera remissinstanser ställer sig posifiva till detta. anseratt det inte bör ske någon allmän hälsoundersökning av dem som sökeruppehållstillstånd. I individuella fall kan det dock, enligt ,finnas behov av en hälsoundersökning. Jag delar denna uppfattning ochåterkommer senare till denna fråga. Slutligenhar IPOK vad gäller hälso- och sjukvård föreslagit att bör ta de initiativsom behövs för att asylsökande i praktiken skall kunna erbjudas adekvat psykiskvård. Här är bl. a. kontakter med sjukvårdshuvudmännen i samband medöverenskommelserna med kommunerna om mottagande av flyktingar väsentliga. Detär också viktigt med samarbete med , som är ansvarigfackmyndighet. Jag kommer senare att redovisa möjligheterna för att undervissa förutsättningar utge särskilda bidrag till kommuner för speciellainsatser. Sådana bidrag bör också kunna användas som stöd till enlandstingskommun om det på något håll krävs extraordinära insatser i fråga ompsykisk vård. 2.7Innehåll i det kommunala flyktingmottagandet Jagskall nu som ledning för överenskommelser mellan och enskilda kommuner göraen allmän beskrivning av vad som enligt min mening bör ingå i ett kommunaltflyktingmottagande. Del är mot den beskrivning jag här gör som den statligaersättningen till kommunerna som jag kommer att redovisa skallrelateras. 1983/84:124 30 Somjag redan har framhållit, bör flyktingmottagandet ha som utgångspunkt aUflyktingarna behöver visst särskilt stöd av samhället i syfte alt få en brastart och en god anpassning i sitt nya land. Jag vill här betona vikten av attdetta stöd så långt möjligt ges med hänsynstagande till flykfingens individuellabehov. AGFA-gruppenhar i sin rapport lämnat förslag i fråga om inriktningen och omfattningen av deinsatser för flyktingar som samhället bör erbjuda. Jag instämmer i alltväsentligt i dessa förslag. Jag vill här framhålla att det förslag tillinnehåll i den kommunala flyktingverksamheten som jag nu avser lämna inteinnebär någon egentlig utvidgning av nu gällande flyktingförmåner. Vad det ärfråga om är alt omorganisera flyktingverksamheten på ett sätt som både främjarflyktingarnas anpassning till svenskl samhällsliv och tar till vara redanuppbyggd kapacitet i samhället. Mot bakgrund av vad AGFA-gruppen har anfört ochav de omfattande erfarenheter som finns av flyktingmottagning i vårt land, börden kommunala flyktingverksamheten huvudsakligen omfatta följande inslag. Efterinflyttning i den kommun där flyktingen skall tas emot bör han eller hon få enbostad och utrustning till denna. Bostadsbidrag skall utgå till flyktingarenligt gängse regler. Flyktingarnasuppehälle garanteras genom i form av socialbidrag om flyktingeninte har egen inkomst eller andra medel som räcker till försörjningen.Socialbidrag bör också vid behov utgå till personlig utrustning,tandvårdskostnader m. m. för den som saknar egna medel. I och med altflyktingarnas behov av utrustning i samband med bosättningen löses viasocialbidrag, kan de startbidrag och startlån som AMS nu kan betala ut isamband med bosättningen upphöra som separata bidragsformer. Socialbidragbör lämnas i enlighet med de socialbidragsnormer som finns i resp. kommun. Jagär medveten om att detla kan leda till vissa skillnader i standardnivå mellan ohkaflyktingar beroende på i vilken kommun de tas emot. Det är dock enligt minmening nödvändigt att flyktingar i fråga om storleken på det ekonomiskabiståndet behandlas på samma sätl som andra kommuninvånare. Flyktingarhar självfallet samma rätt till bistånd enligt socialtjänstlagen som alla andrakommuninvånare. har flyktingarna ett särskilt behov av socialtstöd. I inledningsskedet har flykfingen ofta behov av hjälp i många prakfiskasituationer. Det kan gälla praktiska frågor i hemmet eller närmiljön ellerhjälp att få kontakt med olika lokala institutioner. Vidare kräverflyktingarnas bakgrund, tidigare upplevelser och anpassningsproblem iallmänhet särskilda insatser. Det kan ibland vara nödvändigt utvecklasärskilda metoder i det sociala arbetet. Det är värdefullt med personalsom är tvåspråkig och som har god kunskap om flyktinggruppens kulturellabakgrund och flyktingarnas särskilda anpassningsproblem. Familjepedagogiskverksamhet borde kunna vara en lämplig arbetsform. 1983/84:124 31 Förutomsocial service skall flyktingarna givelvis få del av annan servicesom står till buds för alla kommuninvånare. Tolkservice av tillräckligomfattning måste kunna erbjudas. Allaflyktingar bör få svenskundervisning med samhällsorientering i en omfattningsom motsvarar vad som ges vid AMS mottagningsförläggningar. Frågan om denframlida utformningen av sfi - omfattning, organisation, finansiering m. m. -bereds f. n. inom . Siktet är, som jag tidigare nämnt,inställt på att förelägga proposifion . Vuxnaflyktingar som är analfabeter bör erbjudas grundutbildning för vuxna för vilkenkommunen svarar. Flyktingarnasbarn i skolpliktig ålder skall skrivas in i . Tillgång till barntillsynär ofta en förusättning för att sfi och annan utbildning för flyktingar medbarn i förskoleåldern skall kunna genomföras. Kommunen kan ordna någon form avsärskild barntillsyn i anslutning till sfi eller ge barn till flyktingar platsi den ordinarie kommunala barnomsorgen. Sexåringar och de yngre barn som avfysiska, psykiska eller andra skäl behöver särskilt stöd i sin utveckling skallenligt gällande lagstiftning anvisas plats i förskola. Mottagandekommun skall se till atl flyktingen kyrkobokförs, skrivs in i försäkringskassaoch normalt erbjuds en hälsoundersökning om detta inte redan skett undervistelsen på en moltagningsförläggning. För hälso- och sjukvård svarar sjukvårdshuvudmannen.Jag återkommer strax till vissa hälso- och sjukvårdsfrågor. Kulturliv och kontakt medlandsmän är ofta viktigt för flyktingarnas möjligheter att finna sig tillrätta. Det är också betydelsefullt med kontakter med svenskar och svenska organisationer.Såväl frivillig - organisationer som flyktingarnas egna organisafioner kan fåen viktig roll i flyktingmottagandet. Kommunen bör vara beredd att anordnasärskild kultur- och fritidsverksamhet i syfte atl underlätta anpassningen tillett liv i . Sådan verksamhet bör med fördel kunna ordnas i samarbete medflyktingarnas egna organisationer. Även studieförbund och folkhögskolor kanutgöra värdefulla resurser i detta sammanhang. Detär av stor vikl att det kommunala mottagandet organiseras på ett sätl sommöjliggör en anpassning till de enskilda flyktingarnas individuella behov. Detär också viktigt att åstadkomma ell flexibelt och effektivt utnyttjande avtillgängliga resurser. Förutsättningarna varierar från kommun till kommun ochdet är därför, enligt min mening, självklart att kommunerna själva måstebestämma den organisatoriska utformningen av flyktingmottagandet. OavseUden organisatoriska utformningen krävs en samordning av olika kommunala organsom är engagerade i flykfingmoUagandet. Samordning är nödvändig på flera plan.I initialskedet måste de olika facknämndernas 1983/84:124 32 För del praktiska genomförandet krävs samarbete både mellan olikakommunala förvaltningar och mellan anställda inom förvaltningarna. Det kan t.ex. finnas behov av lokala "flyktingteam" som arbetar översektorsgränserna. Behovav samordning och samverkan finns också med andra lokala organ än kommunalaförvaltningar. Det gäller främst sjukvård, arbetsförmedling ochförsäkringskassa. Somen del av den lokala samordningen kan ses behovet av kartläggning avflyktingarnas bakgrund och särskilda behov, särskilt när en ny flykfing-gruppanländer. Det är angeläget att sådan information om flyktingarna sprids tillberörda lokala funktioner. Det är också angelägel med en uppföljning avflyktingarnas förhållanden. 2.8Statlig ersättning till kommunerna Deförändringar i systemet för mottagande av flyktingar somjag föreslagit innebären överföring till kommunerna av en rad uppgifter, för vars genomförande statenidag svarar. a. med hänsyn till statens ansvar för flykfingpolitiken måsteutgångspunkten för reformen vara att staten även fortsättningsvis har ettkostnadsansvar för dessa uppgifter. Avsikten är att de kommuner som åtar sigatt ta emot flyktingar enligt det nya systemet skall få ersättning för insatsersom motsvarar dem som staten svarar för inom ramen för AMSflyktingomhändertagande eller som staten på annat sätt finansierar. Jaghar tidigare också föreslagit alt staten bör ta elt ökat kostnadsansvar föråtgärder för asylsökande och vissa andra som efter inresan söker tillstånd förbosättning. Ett viktigt skäl - förutom de rent principiella - för att staten iökad utsträckning bör svara för kostnaderna är den ojämnageografiska fördelningen av de asylsökande. Även med en ambition att minskakoncentrationen till vissa kommuner torde man få räkna med att enrelativt stor del av de enskilt inresta flyktingarna på grund av någon form avanknytning kommer att tas om hand i kommuner som haft en storflyktinginvandring. Det är rimligt att dessa kommuner genom att träffaöverenskommelse om mottagande av ett ungefärligt antal asylsökande ochflyktingar kan få bättre kompensation för sina kostnader än . Det är ocksånödvändigt med stafiig ersättning för att engagera nya kommuner i mottagandelav asylsökande och flyktingar. Innanjag går in på frågan om hur den statliga ersättningen bör utformas vill jag taupp några principiella aspekter rörande ansvarsfördelningen mellan stat ochkommun i fråga om kostnaderna för genomförandet av invandrar- ochminoritetspolitiken. Frågan om statsbidrag fill kommuner för ohka åtgärder somkommunerna vidtar för invandrare och flyktingar 1983/84:124 33 harblivit alltmer aktuell i den inrikespolitiska debatten . T. ex.har ett par kommuner och , som till regeringen överlämnat en rapport om, efterlyst ell utvidgat statligt slödtill "invandrartäta" kommuner med en mångfald av etniska grupper.Från några kommuner har också framförts att annan invandring än av flyktingar -särskilt i elt initialskede kan förorsaka vissa kommuner lika betydandekostnader för ekonomisk hjälp och annat bistånd som invandring av flyktingaroch atl nuvarande avgränsning av den statliga ersättningen därför bör ändras. Jaghar tidigare föreslagit atl del nya systemet för flyktingmottagande bör omfattaalla som får stanna av politisk- humanitära skäl och inte som enbart desom får uppehållstillstånd enligt 3, 5 och 6§§ UtlL. Därmed får kommunernaframdeles ersättning för ekonomisk hjälp och annat bistånd för dessa personerefter samma regler som för flyktingar. Vad gäller make/maka och barn tillflyktingar utgår ersättning för utgiven ekonomisk hjälp eftersomhela familjen i bidragshänseende betraktas som en enhet. Ävenannan invandring än flyktinginvandring kan givetvis medföra betydandekommunala kostnader för ekonomisk hjälp och andra insatser, särskilt i ettinitialskede. Jag är dock inle beredd att föreslå några ytterligareförändringar av kostnadsfördelningen mellan stat och kommun i detta avseende.Många av de kommuner som har särskilt höga kostnader för invandrare har ocksåen förhållandevis svag ekonomi. Regeringen kan vid prövning av extra skatleuljämningsbidragta hänsyn till om en kommun har höga kostnader för invandring. Jag vill i detlasammanhang också hänvisa fill alt kommiuén (Fi 1983:05) med uppdrag att se överskatieutjämnings-systemet enligt sina direktiv bör pröva om ytterligarefaktorer - såsom l.ex. kostnader till följd av invandring - kan vägas in i skalteuljämnings-systemet. Jagövergår nu till att behandla ersättningen till kommuner som tar emot flyktingarenligt den nya ordning somjag föreslagit samt de förändringar av nuvarandegenerella ersättning till kommuner för bistånd till flyktingar m.fl. som börgöras som en följd härav. Fören del av den verksamhet som kommunerna kommer att ta över finns redangenerella statsbidrag. Del gäller främst skola och barnomsorg. Dessa gängsestatsbidrag kan betraktas som grunden för statens ersättning till kommuner somtar emot flyktingar och asylsökande. Staten bör sedan i särskild ordningersätta vissa kostnader som inle läcks genom sådana gängse statsbidrag. Jagåterkommer strax till detta. Idetta sammanhang vill jag åter erinra om alt frågan om den framtidautformningen av svenskundervisningen för vuxna invandrare f. n. bereds inomregeringskansliet. I avvaktan på regeringens och ställningstagandenbör svenskundervisningen för flyktingar kunna anordnas genom studieförbund påorten inom ramen för nuvarande regler. Kostna-3 1983/84. Prop, 1983/84:124 34 dernaför denna undervisning finansieras över anslagUndervisning för invandrare i svenska språket m. m. I budgetpropositionen 1984har angivits ett tak på 490000 studielimmar för /85 som inte börfå överskridas. Ett överskridande av denna ram bör dock, om så är nödvändigt,kunna beviljas som en följd av alt sfi för flyktingar i ökad utsträckning skallfinansieras från anslaget. F. n. finansieras sfi för flyktingar till stor delfrån AMS flyktinganslag. Kommunernasfaktiska kostnader för socialbidrag för flyktingar och utlänningar som väntarpå beslut i fråga om uppehållstillstånd ersätts enligt förordningen(1979:1120) om ersättning för bistånd till flyktingar m.fl. De ökade kostnaderkommunerna får i form av socialbidrag till uppehälle, bostad och utrustningtill flyktingar , som motsvarar dagens förläggningsvistelse ellerden enskilda inkvarteringen, kommer alt ersättas av staten med slöd av dennaförordning utan att några grundläggande regeländringar behöver göras. Vissaändringar av ersättningsreglerna bör dock ändå genomföras, bl. a. mot bakgrundav den utvärdering av reglerna som genomförts inom (DsS1982:1). Dessa ändringar syftar bl. a. till att underlätta utplacering avflyktingar som inte kan få sin försörjning tryggad genom arbete ellerutbildning. Jag återkommer till delta. Utövergenerella statsbidrag och ersättningen av socialbidragskostnader bör kommunersom träffar överenskommelser om att la emot flyktingar och asylsökande ersättasfrån med schablonberäknade engångsbelopp för varje flykting resp.asylsökande som kommunen lar emot. När jag i detta sammanhang talar omasylsökande avser jag även andra fillståndssökande som kan ha tagits emot inomramen för överenskommelser mellan och en kommun. Därutöverbör ges möjlighet att under vissa förutsättningar genom särskilda bidragkompensera enskilda kommuner för vissa speciella kostnader som inte kaninrymmas i en schablonersättning. Jagskall nu närmare gå in på de olika delarna av den statliga ersättningen tillkommunerna samt behandla frågor som rör administrationen av ersättningen. 2.8.2Ersättning av kostnader för ekonomisk hjälp Enligtförordningen (1979:1120) om ersättning för bistånd till flyktingar m.fl. lämnasf.n. ersättning kalenderårsvis i efterhand för kommunernas faktiska kostnaderför ekonomisk hjälp (socialbidrag) enligt 6§ socialtjänstlagen till flyktingaroch utlänningar som väntar på beslut i fråga om uppehållstillstånd. Ersättningför socialbidragskostnader för flyktingar utgår generellt under det årflyktingen erhållit sill uppehållstillstånd samt de två därpå följandekalenderåren (den s. k. tväårsregeln). För flyktingar som efler denna tidfortfarande inte kan försörja sig på grund av sjukdom eller handikapp somförelåg vid ankomsten till , kan ersättning för utbetalda socialbidraglämnas . 1983/84:124 35 Somframgått av vad jag sagt bör flyktingarnas utgifter för uppehälle,bostad och andra grundläggande behov fr. o. m. den dag inflyttning i kommunensker garanteras genom socialbidrag såvida flyktingen inte har sin försörjningtryggad på annat sätt. De ökade kostnader kommunerna därigenom får försocialbidrag till flyktingar kommer att ersättas av staten med stöd av gällandeförordning utan alt några grundläggande regeländringar behöver göras. Detredovisade förslaget innebär atl även flykfingarnas behov av utrustning isamband med bosättningen löses via socialbidrag och att de startbidrag och slartlånsom AMS nu kan utge för detta ändamål kan avskaffas. Denutvärdering av gällande ersättningsregler som gjorts inom (DsS1982:1) visade bl.a. att den förändring av reglerna som gjordes harinneburit att många kommuner fått en lägre täckning av kostnaderna förekonomisk hjälp än vad som var avsett. Det är särskilt vissa kommuner med storinvandring av flyktingar som har svårt all själva klara sin försörjning som hardrabbats. Det finns redan mol denna bakgrund skäl att ändra reglerna. Närnu kommunerna föreslås ta emot flykfingar relativt snart efter ankomslen tillSverige och långt innan arbetsplacering är aktuell är del enligt min meningnödvändigt att förändra ersättningsreglerna så att större hänsyn tas till atlbehovet av ekonomisk hjälp varierar mellan olika flyktinggrupper och så attkommuner som lar emot flyktingar som har svårt alt få arbete inom normal tidinte missgynnas. Vad det är fråga om är atl skapa en form av garanti förmottagningskommunerna mol framlida höga kostnader. a. i de kontakter somSIV haft med kommuner om förutsättningar för att ordna bostäder i ett kommunaltomhändertagande har, enligt vad jag erfarit, kommunerna starkt understrukit alten sådan garanti är av stor betydelse för kommunernas intresse av att träffaöverenskommelser med om mottagande av flyktingar. Denarbetsgrupp som utvärderat gällande ersättningsregler har diskuterat olikaalternativ till förändringar av ersättningssystemet som bör kunna tillgodose desyften jag nu nämnt. De huvudalternativ som gruppen redovisar är dels en föriängningav den tid för vilken ersättning lämnas, dels en utvidgning av den krets avflyktingar som bör undantas från den s. k. En tänkbar sådanutvidgning som föreslagits av ett par kommuner är att analfabefism alltid börräknas som ett handikapp som berättigar till ersättning än 2 år.Arbetsgruppen pekar dock på att en sådan konstruktion bl. a. av administrativaskäl är förknippad med vissa nackdelar. Jagdelar arbetsgruppens uppfattning atl en förlängning av den tid ersättning kanutgå för är att föredra av bl. a. administrativa skäl. Jag föreslår att ersättninggenerellt skall kunna utgå i tre kalenderår efler det år dä uppehållstillståndbeviljas första gången. Ävenmed den generella förlängning av ersättningstiden från två till tre 1983/84:124 36 årsomjag föreslagit behövs liksom en undantagsregel för när ersättningskall kunna utgå . En sådan undantagsregel är nödvändig bl.a. för aU möjligheter att ta emot sjuka och handikappade flyktingarskall kunna vidmakthållas och för atl de kommuner som tar emot flyktingar somaldrig kan förväntas komma att klara sin försörjning på egen hand inle självaskall få bära kostnaderna härför. Denna undantagsregel bör som på sammasätt som den generella ersättningen för ekonomisk hjälp till flyktingar gällasamtliga kommuner som har kostnader av delta slag. Somframgått av den utvärdering som gjorts vållar tillämpningen av nuvarandeundantagsregel stora problem för såväl kommunerna som utbetalande myndighet.För alt så långt möjligt undanröja dessa problem bör enligt min mening om möjliglklargöras redan i samband med utplaceringen av flyktingar från förläggning omersättning för socialbidragskostnader kan påräknas. Som grundbör då bl. a. kunna ligga den hälsoundersökning som utförts vid förläggningen. Nuvarandebestämmelse om rätl till förlängd ersättning bör också kompletteras med enåldersgräns, dvs. för alla flyktingar vars ålder övestiger denna åldersgränsbör kommunernas socialbidragskostnader ersättas i än . Skälethärför är atl flyktingarnas ålder vid ankomsten till i mycket hög gradpåverkar deras möjligheter att själva kunna försörja sig genom arbete. För allaflyktingar som är vid ankomsten bör socialbidragskostnader ersättasav staten i än enligt huvudregeln. Som jämförelse kan nämnas att 60år är den ålder vid vilken förtidspension kan utgå av arbelsmarknadsskäl tillsvenska medborgare. Jagvill här la upp ytterligare en fråga som gäller tillämpningen av undanlagsregeln.Det gäller om ersättning i dessa fall skall omfatta hela den hjälp som lämnats fillden sjuke/handikappades familj eller endast den hjälp som avser densjuke/handikappade själv. De riktlinjer som antagit innehåller intenågot klart ställningstagande på denna punkl och beslämmelserna har tolkatsolika av olika myndigheter. Jag vill för egen del framhålla att ersättning börutgå för hela den hjälp som lämnats till familjen eftersom det alltid är svårtatt särskilja den hjälp som direkt avser den handikappade eller sjuka. I allaövriga fall lämnas ersättning för hela den hjälp som lämnats, bl. a. medmotiveringen alt det är mycket administrativt betungande att dela upp hjälpenpå olika familjemedlemmar. Jagvill i detta sammanhang också anmäla att det vid behov kan finnas anledning attgöra preciseringar och löpande justeringar i ersättningsreglerna som inte inågon större grad påverkar kostnadsfördelningen mellan stat och kommun. 1983/84:124 37 Somjagnyss nämnt blir det i normalfallet aktuellt att med socialbidrag bekosta deasylsökandes och flyktingarnas bostadskostnader under den första tidensvistelse i en kommun. Kommunen får då ersättning härför på samma sätt som förannan ekonomisk hjälp. När en flykting eller asylsökande tas emot från enförläggning är del rimligt att kommunen på detta sätt får ersättning förbostadskostnaden för hela den månad när inflyttning sker oavsett när undermånaden flyktingen kommer. När en flykting har blivit kyrkobokförd i kommunenbör bostadsbidrag utgå efter de regler som normalt gäller. Statsbidrag tillkommunens kostnader för bostadsbidrag utgår efter generella regler. Förflyktingar som inte kommit ut i arbete eller utbildning och inte har egnainkomster blir det normalt aktuellt att hyreskostnaden finansieras med bådebostadsbidrag och socialbidrag. Beträffandeasylsökande torde det bli aktuellt att erbjuda enbasmöblerad lägenhet som kommunen står för. För ensamslående asylsökande kandet också på vissa håll bli aktuellt att ordna inkvartering i andra typer avgenomgångsbostäder. Det är i dessa fall orationellt alt redovisakostnaderna individuellt som socialbidrag utan del kan vara mera lämpligt meden gemensam redovisning som avser samtliga berörda asylsökande. Beläggningen isådana kollekliva genomgångsbosläder kan också variera och det kan då vararimligt att ersättning utgår för normal kapacitet även om beläggningen vidnågot tillfälle är lägre. Jag anser att det bör finnas möjlighet att på dettasätt i särskild ordning ersätta sådana kostnader. a. för och Sigtunahar inom ramen för nuvarande ersätlningsbestämmelser medgivit altersättning utbetalas i särskild ordning för kostnader för genomgångsbostädereftersom man därigenom kunnat sänka kostnaderna för staten. Genomdet förslag jag nu lämnat skapas goda möjligheter att i kommuner medfluktuationer i tillströmningen av asylsökande hålla en viss beredskap i frågaom inkvartering. Delta torde vara särskilt viktigt vad gäller inreseorter iSkåne och vissa andra orter med ojämn inresefrekvens.