prop · G703135 · 1983-12-31 00:00:00 — Desärskilda problem och möjligheler som de teknikbaserade företagen möter lasupp i kapitel 4. Kapitlen 3 och 4 kompletterar varandra. Kapitel 3 lar upp merallmänna förutsättningar för nyföretagandet inom tillverkningsindustrin, medankapitel 4 berör mer specifika frågor vid elablering och utveckling av teknikbaseradeföretag. Av de studier som refererats lidigare framgår tydligtbehovet av förebilder för alt stimuera nyföretagandet. Olika informations- ochutbildningsinsatser i t. ex. radio och TV kan bidra till en ökad förståelseför förelagandels villkor. kommer SIND tillsammans medutbildningsradion atl genomföra en programserie med syfte alt stimulera tillnyetablering och förnyelse av befintliga företag. 1983/84:135 312 inom ramen för projektet kommer bl.a. all användas i studiecirklari-bildningsförbundens regi. Personer som vill starta egna förelag uppfattar iblandförlusten av anställningstryggheten som ett hinder. För alt stimulera till "avknoppning"från offentlig förvaltning har regeringen i prop. 1983/84:25 angående särskildasysselsättningsålgärder uttalat alt begäran om tjänstledighet för atl pröva nyaarbetsuppgifter eller att starta egen verksamhet bör mötas av en generösattityd från slalliga arbelsgivare. Del trygghetsavtal som trädde i kraft på del statliga områdelden innehåller bestämmelser om tjänstledighet som kan underlättaomslällningar vid överlalighel. 3.3.3 Rådgivning, utbildning och informalion, flnansieringm. De regionala ulvecklingsfonderna bedriverföretagsserviceverksamhet enligl de riktlinjer som beslutats av våren1982 (jfr prop. 1981/82:118). Verksamhelen är f.n. koncentrerad lill i huvudsakfyra områden, nämligen marknadsföring/export, produklulveckling, nyetableringoch underieveranlörsfrågor. En viktig del i fondernas nyelableringsverk-samhetär även uppföljningen av nya förelag. För atl främja nyföretagandet bedrivs utbUdning i olikaorganisationers regi. Bl.a. genomför fonderna starta-eget-kurser. Denna ochannan lyp av utbildning anordnas också av förFörelagsutveckling (SIFU). Slalens industriverk främjar företagsinriktadfortbildning på olika sätt med hjälp av särskilda statsbidrag. Ulvecklingsfonderna har också möjlighet aU underlälta denya företagens finansiering med rörelselån och/eller utvecklingskapilal. Underår 1982 har fonderna bistått 339 företag med rörelselån (totalt 63,2 milj. )i samband med etableringen. Utvecklingskapilal har betalats ut till 83 nyaförelag . startas för aU exploatera tekniskt innovativaidéer. Del kan vara hell nya idéer, produktförbällringar eller förbättradeproduktionsprocesser. Del utmärkande är atl applikationen är ny - idéernainnebär att leknisk kunskap tilllämpas på nytl sätt. Endast en lilen del av de mindre och medelslora företagenkan karaktäriseras som teknikbaserade. Enligt industridepartementets nyetableringsslu-diekan av alla nya företag betraktas som leknikbaserade, dvs. ca 50-60företag/år. Styrelsen för teknisk utveckling (STU) har i en delaljerad studie (STU/CPAmaj 1982) kaillagl vissa slörre leknikbaserade förelag. 1983/84:135 313 Förelagen skulle ha startats och haen omsällning på minsl 7 milj. kr. Enligt denna definition finns ca 150 leknikbaseradeförelag i . Till dessa 150 förelag bör dock läggas ett relalivi slortantal mycket små "teknikföretag". har sådana småföretagetablerats bl. a. i anslutning till landets tekniska högskolor. Dessa företaghar ofta få eller inga heltidsanställda. De teknikbaserade företagen har på kort sikl en marginellbetydelse för sysselsättningen. Få förelag växer och blir nya självständiga storföretag.I har uppstått ett sådanl nytt storföretag per dekad (från 1950-talel,från 1960-talel). Moisvarande gäller proportionellt i t.ex. ochVästtyskland (5-7 per dekad). I ett längre perspektiv svarar dock dessa företagför en viktig del av den industriella/tekniska förnyelsen. De små leknikbaserade företagen är ofta föregångare närdet gäller applikationer av ny leknik. Halvledarteknologin ledde i lill enkraftig nyetablering av små företag som på ett effektivt sätt kunde utnyttjaden nya lekniken inom vida områden. De teknikbaserade företagen behövs för attsprida ny teknik. Men även inom äldre, mogna leknikområden och marknaderspelar de teknikbaserade företagen en viktig roll som ett potentiellt hot molde slora etablerade förelagen. När de stora företagen slagnerar kan de små teknikbaseradeföretagen ta sig in på marknaderna. I många fall köps nya företag/idéer upp avde stora etablerade företagen som därigenom får lillgång till ny leknik. De teknikbaseradeföretagen behövs för att vitalisera storföretagen. De teknikbaserade företagen har - som nämnts ovan - slordel i spridningen av ny teknik till nya applikationsområden och för att ulmanastagnerande storföretag. I vissa fall behövs nyföretagande också för all skapautrymme för helt nya idéer som inte kan utvecklas i befintliga organisationer.I gränslandet mellan tillverkningsindustrin och konsultsek-lorn kommer hell nyaanvändningsområden för känd eller hell ny leknik att upptäckas av nyetableradeteknikföretag. De teknikbaserade företagen behövs för att exploatera helt nyaidéer. 4.1 Var uppstår teknikbaserade företag? Områden med ett omfattande teknikbaserat nyförelagande karakläriserasfrämsl av all del finns tillgång på kvalificerad arbetskraft, alt dessa ärrörliga och beredda atl byla företag, all del finns en krävande kundkrets' inomområdet atl samspela med, atl det finns god lillgång på riskvilligt kapital. Enrelativt andra områden hög kostnadsnivå anses ofta inle ulgöra nägol hinder. Den mesl grundläggande förutsättningen för en etableringär förekomsten av en krävande kundkrets/marknad, där den nya idén eller produktionsprocessenkan testas och kommersialiseras. 21 1983/84. Prop.1983/84:135 314 Deflesta leknikbaserade förelag som bildals i små länder som ' har, bl.a. enliglSTU/, arbetat i nischer där närmarknaden -- medger entillväxt upp lill 20-50 milj. kr. under de första lio åren. Även i ärnärmarknadens storlek av yttersta betydelse för tidig tillväxt. Om företag medliten närmarknad skall växa av egen kraft är det dels av största vikl atltillräckligt kapital för marknadsmässigt risklagande disponeras, dels krävsalt föreiagei är "marknadsföringsmässigt skickligt". Tidiga etableringarav dotterbolag på lunga marknader är ett tydligt inslag i de framgångsrikaföretagens strategi. Fleraamerikanska studier visar också all de teknikbaserade företagen vanligtvis utvecklastill följd av statliga eller privata "utvecklingskon-trakl" - enförsta närmarknad. 1964-1969) studier visade t.ex. atl förelag var påtagligt beroende avstatliga kontrakt under sina första år. Bland de snabbast växande företagen varinslagen av statliga, störte forskningskontrakt under del första årel belydande.Inom fem år hade dock de snabbväxande företagen via det överskott och detkunnande som forskningskontrakten genererade - utvecklat produkler somframgångsrikt såldes på "privala" marknaden. Den svenska STU/CPA-studienbetonar atl större förelag spelat en liknande roll i . Hälften av destuderade företagen hade i väsenllig grad finansierat tidig produktutvecklingvia förskottsbetalningar inom ramen för ett ulvecklingskontrakl med ett störte,svenskt företag. Destora företagen spelar också en roll för "nyetablering" inom ramenför olika underieveranlörssyslem. I ett normall underleveranlörsförhål-landesker ofta en kontinuerlig ömsesidig teknik/ produktionsutveckling. I ett effeklivisamspel med en slor beslällare kan en "teknikbaserad" underleverantörutveckla produkler eller komponenler som kan konkurrera på marknader vid sidanav den ursprungliga beställaren. (Jfr kapitel 5.) Mende teknikbaserade förelagen är ofta också mer direkt kopplade till andra, oftastora tekniktunga förelag. Dels år de flesta nya teknikbaserade förelag avknoppningarfrån etablerade, tekniklunga företag, dels blir många uppköpta av slörreföretag inom . Uppköpsfrekvensen tycks vara minst lika slor i som iSverige, trots alt en venlurecapital-marknad länge fungeral i . Deovan refererade sludierna visar atl de leknikbaserade företagen utvecklats somett svar på ett konkret behov (från en närmarknad eller privata/statligautvecklingskontrakt). Sludierna visar också alt de individer som lar sig anuppgiften all svara på de konkreta behoven ofta har god leknisk och kommersiellerfarenhet inom områdel. Del är ofta personer som lämnar etablerade tekniktungaförelag och startar egel. De rena snil-leblixlföretagen, de som exploaterar enudda idé, är få lill antalet. Prop.1983/84:135 315 4.2 Hur utvecklas de teknikbaserade företagen? Amerikanska studier (t. ex. 1964-69) visar all de leknikbaseradeföretagen har större överlevnadspotential än andra företag. Vissa leknikbaseradeförelag växer också extremt fort. I är ett exempel på snabbtillväxt. Misslyckanden är dock också vanliga. Inledningsskedet är ofta kriliskl. Här gäller det förentreprenören alt få banker, offentliga institutioner och/eller kunder allställa upp med finansiering. STU/visar atl förskottsbetalningarofta finansierar den tidiga utvecklingen. Egna besparingar och villkorslån frånSTU är andra möjliga finansieringsvägar. De företag som lyckas etablera sinverksamhet stöter på nästa tillväxlhinder då närmarknaden inte längre räckertill för en fortsatt expansion. I detta läge innebär en fortsatt tillväxt oftaen inbrytning på en eller flera exportmarknader. UUandssatsningarna måsle oftagöras så tidigt att den egna kapitalbasen är för liten för all tålade påfrestningar som även små avvikelser från en exportmarknadsförings-plan kanmedföra. Det är därför ofta nödvändigt att få lillgång lill riskvilligtkapital, dvs. i princip en vidgad egenkapilalbas. 4.3 Insatser för att främja teknikbaserade företag De leknikbaserade företagen startar ofta som ell svar påett konkret behov från en närmarknad, statlig och/eller privat upphandlare. Etteffektivt sätt att främja teknikbaserade förelags elablering och tillväxt äralt skapa "närmarknader". Närmarknaden kan skapas via t.ex.lagstiftning. På miljöskyddsområdet har den tekniska/kommersiella utvecklingendrivits fram av en detaljerad lagstiftning. Inom andra områden har direkt-statlig och/eller prival upphandling skapat en första hemmamarknad för teknikbaseradeföretag. En överordnad förutsättning för att nya projekt ochföretag skall kunna startas är att kunskap och kapital finns tillgängligl. 4.3.1 Styrelsen för teknisk utveckling (STU) STU arbetar med att skapa förutsättningar för teknikbaseradetablering och tillväxt. Ett väsenlligl inslag i arbetet är programmet för leknikupphandling. Teknikupphandling är en process som innefattar utvecklingav ny teknik och där köpares och säljares roller och relationer definieras ochregleras. Vikliga ingredienser är köparens arbete med att ta framupphandlingsunderlag och kravspecifikationer, risktagande och en affärsmässigreglering av parternas åtaganden i upphandlingen. Inom den offenlliga sekiornmåste upphandlingsförordningen följas. Teknikupphandling har visat sig vara ett lämpligt sätt förbåde köpare och säljare att effektivisera utvecklingsarbetet resp. den egna verksamhe- 1983/84:135 316 ten.STU:s roll är att dels stimulera lill och förbättra betingelserna för leknikupphandlinggenom information, utbildning m.m., dels biträda vid teknikupphandlingsprojektmed råd och finansiering. STU:s finansiering avser beställarens ökade koslnaderför bl.a. upphandlingsunderlag och kravspecifikationer som blir en följd av attnyutveckling väljs i stället för befintlig teknik. STU finansierar också påvanligt sätt det utvecklingsarbete som ingår i teknikupphandlingen. STUhar i sin verksamhet kommil i kontakt med tre olika lyper av silualioner dåteknikupphandling är aktuell. Den första är när initiativ tillteknikupphandling las med utgångspunkt i behov och underlag som köparen självtagit fram. STU kan bislå upphandlaren med viss teknisk bedömning samt bilrädevid planering och genomförande av upphandlingen. Dessulom kan STU delfinansieraulvecklingsarbete hos leverantören. Denandra situationen är när en leverantör i samband med upphandling av befintligteknik erbjuder sig att ulveckla nya bättre lösningar. Har dessa inle täckningi anbudsfrågan måsle en offentlig upphandlare ta fram nytl upphandlingsunderlagoch genomföra en ny anbudsomgång. DenIredje situationen innebär alt en teknisk utvecklare - vanligen ett företag -som har en teknisk idé lar initiativ för atl finna en lämplig beställare och fåi gång ett samarbete med denne för att utveckla idén. F.n. är en tredjedel avde upphandlingar STU stöder av del slag som brukar benämnas obeställda projekt.De uppkommer som ett naturligt led i STU:s verksamhet. STU:s roll är i ettinledande skede att länka samman leknikut-vecklare och upphandlare. STU:sförmedlingsresurser får ofta tas i anspråk för denna lyp av sammanlänkning.Visar del sig möjligl för upphandlaren alt ularbeta en kravspecifikation ochmed ulgångspunkl i den teckna ett leveransavtal med teknikulvecklaren är deformella kraven på teknikupphandling uppfyllda. STU:s medverkan sker på detsätt som beskrivits ovan. STU stöder också enskildauppfinnare, företagsetablering, mindre och medelslora förelag samlutvecklingsbolag. Insatserna görs i form av bidrag, villkorslån och olikaformer av rådgivning. STU samarbelar i flera fall med andra organ, t.ex. deregionala utvecklingsfonderna. Riksdagenhar beslutat om rikllinjer för ett femårigt nationellt mikroelektronikprogrammed insalser genom utbildning, forskning och induslrielll utvecklingsarbete.Syftet med programmel är all slärka svensk konstruktions- ochproduktionsförmåga inom mikroelektroniken. I ett första sleg satsas 44 milj.kr. på lilläggsbudgel för /84. Mikroelektronikprogrammet harföreslagits av STU som ett led i ökade insatser inom informationsteknologin. EnliglSTU:s förslag bör mikroelektronikprogrammet lillföras 714 milj. kr. från slalenoch industrin . Prop.1983/84:135 317 Demindre företagen särskilt de teknikbaserade berörs på olika säll avförslagen, både direkl och indirekt. Utvecklingsfondernabedriver olika former av rådgivning i samband med etablering och ulveckling av bl.a.leknikbaserade förelag. Vid de flesta utvecklingsfonder finns sålunda särskildaproduktutvecklings- och marknadsföringskonsulter som på olika sätt kan bislåmed rådgivning och kortare konsultinsatser. Fondernakan också på olika sätt lämna finansiering, både allmänt i form av rörelselånoch till särskilda projekt. Sedanden har fonderna möjlighel alt gå in i konkreta utvecklingsprojektmot atl fonden får royally på förväntad avkastning. Alternativt kan fondernage villkoriiga utvecklingslän. Den nya finansieringsformen - utvecklingskapilal- ger fonderna möjlighel att t. ex. gå in och lyfta av risken vid ettutvecklingsprojekt där en större beställare och en mindre underleverantörtillsammans utvecklar en produkt/komponent (jfr STU:s teknikupphandling,industrifondens underleveranlörssalsningar). Förordningen belräffande utvecklingskapilaltillåter vidare alt medel satsas i t. ex. exportprojekt i ett teknikbaseratförelags expansionsfas. Somtidigare har nämnts utgör tillgång på riskvilligt kapital en vikfig förutsättningför att teknikbaserade företag skall bildas och expandera. I har underde senasle åren det utbud av riskkapital som riktas mol småförelagsseklorn ökatbetydligt: - En handel med icke börsnoteradevärdepapper ulanför börsen på den s. k. OTC-marknaden har vuxit fram. - Ett belydande antal bolag avtypen "Tillväxtinvest" (venlurekapilal) har bildats. Detkaraktäristiska för dessa bolag är bl. a. inriklningen på minoritetsägande, salsningenpå "entreprenörer" och ett långsiktigt avkastningskrav i form avvärdetillväxt. - Flera slörre institutionellaplacerare, t.ex. , och försäljningsbolag har förvärvat andelar iicke börsnoterade förelag och medverkat som finansiärer av Tillväxtinvestbolag. Enviktig förutsättning för denna utveckling har varil statsmakternas beslut underår 1982: - Ändringi lagen (1979:749) om (prop. 1981/82:116, NU 43, rskr 43; SFS 1982:547). Härigenom klargjordes skillnaden mel lan fondbörsverksamhet och handel med värdepapper (främst aktier i små och medelstora företag) utanför börsen. Efter överläggningar med har bankinspektionen fastställt rikt linjer för hur sådan verksamhet skall gå till (cirkulärskrivelse 1982:8) Prop.1983/84:135 318 - Ändring i fondkommisionslagen(1979:748) så att fondkommissionsbo-lag får inneha en större volym värdepapper (prop.1981/82:116, NU 43, rskr 433; SFS 1982:546). Härigenom underlättas för fondkommissionäreratl fungera som "märket makers" för icke börsnoterade värdepapper. - Ändring i aktiebolagslagen(1974:931) så atl bl.a. aktiefonder får placera medel i aklier och andravärdepapper i icke börsnoterade förelag lill ett värde som moisvarar högst 10%av resp. fonds tillgångar (prop. 1981/82:116, NU 43, rskr 433; SFS1982:544-545). - Ändring av bolagsbeskattningenså all dubbelbeskattningen av utdelad vinsl i icke börsnoterade aktiebolaglindras. sker genom all avdrag medges aktiebolag som bedriver rörelse,jordbruk eller skogsbruk av utdelat belopp, dock högst 700 000 kronoreller av aktiekapitalet (prop. 1981/82:191, SkU 65, rskr 368; SFS1982:336-338). - Ändring avförmögenhetsbeskattningsreglerna så att aktierna i alla rörelsedrivandeaktiebolag som inte är börsnoterade får värderas till av substansvärdet.Härigenom har klarlagts atl handel utanför börsen (t. ex. på OTC-marknaden) kanske med aktier i ett familjeförelag ulan atl del skattemässiga förmögenhelsvärdeländras (prop. 1981/82:191, SkU 65, rskr 368). - En ram på 25 milj. kr. förstatliga kredilgarantier lill bolag av typen "Tillväxtinvest" medverksamhet främst i vissa områden med sysselsättningsproblem ulanför de regionalpoliliskastödområdena. Mot andel i värdetillväxten kan slaten lämnabidrag till atl täcka räntekostnader på sådana statsgaranterade lån (prop.1981/82:118 bil. 4, NU51,rskr417). Idelta sammanhang kan också nämnas beslut att inrätta löntagarfonder (prop.1983/84:50, FiU 20, rskr 122). I samband därmed har också aviserats attinledningsvis 100 milj. kr. skall avsättas i särskilda former för atlkanalisera lill småförelagsseklorn som riskkapital. 4:3.5Innovationscentra m. m. I anslulningtill fiera högskolor drivs verksamheler - ofta i stiftelseform - förall stimulera företagsetablering baserad på nya idéer. Ett annat syfte kan vara att produklidéer som forskats fram vid högskolan kan förmedlas lill redan befintliga företag och på så sätt snabbt komma till kommersiell användning. Sliftelser med anknytning till lekniska högskolor har i flera fall fåll slöd från STU. Här nämns några exempel på sådana organisatio ner. Liknande exempel kan hämtas från flera andra orter än de här nämnda. ChalmersInnovaiionscentrum bildades med syfle att främja nyförelagande vidChalmers lekniska högskola. 1983/84:135 319 pågåtti lidigare, men i andra former. Innovaiionscentrum ger råd tillblivande företagare och har ordnat kurser med sammanlagt ett 100-tal deltagaresenaste årel. En företagen invenlering har identifierat 39 spinoff-företag medrötter hos . Produktutvecklingscentrum(PUC) år en annan . PUC startades påinitiativ av landslingen i N, O, P, R och S län, och STU.Syftet med verksamheten är att genom olika affärs- och produklulvecklingsaklivitelermedverka i utvecklingen av regionens industri. PUC skall vidare genom samverkanmed regionens forskningsresurser främja kontakterna och samarbetet mellanforskning och industri. Genom assistans åt enskilda uppfinnare skall PUC verkaför atl goda produktidéer blir kommersiellt exploaterade. Även i pågår ett anlalaklivileler för alt främja utveckling av ny teknik i småföretag.Elektronikgruppen i () bildades och är ett samarbetsforum förett anlal innovativa eleklronikföretag, "avknop-pade" från . Med förebild från har tagits initiativ till altbygga upp en forsknings- och utvecklingsby -- i anslutning till . De första företagen har redan börjat flytta in. Vid har bildals ett s. k. Teknik-Centrum som är en separat organisationinom högskolan för atf ta hand om uppdrag från i huvudsak induslrin. Den egenlligaverksamhelen föranledd av uppdragen sker dock ute på institutionerna iprojektgrupper. Man jobbar f.n. framför alll inom de båda tekniksektorernamaterialteknik resp. medicinsk apparat- och instrumenlleknik. Ett viktigt led iTeknik-Centrums verksamhel är alt underlälta s.k. avknoppning, dvs. atlprojektgrupper tar steget fulll ut och bildar ett fristående bolag. För atl underlältadelta sleg har man genom medverkan från och utvecklingsfondeni i anslutning till Teknik-Centrum bildal den s. k.Teknikbyn. Avsikten är alt samla flera projektgrupper och nystartadeteknikförelag för atl kunna skapa en kreativ och stimulerande miljö. Härerbjuds viss markservice när det gäller t.ex. skrivhjälp, administration etc.Vidare finns lillgång lill viktiga delar av Teknik-Centrums och högskolansresurser, t.ex. i form av dalorservice, laboratorieulrustning, möjligheter tillkonsulthjälp etc. InomStockholmsregionen finns f n. planer pä ett omfattande elektronik-centrum iKista. Bakom projektet står slalen, och näringslivet. Vidcentral skall bedrivas forskning, högre utbildning och fortbildning. En myckelstor del av landets hela elektronikindustri finns redan nu samlad i . Prop.1983/84:135 320 Idetta kapitel behandlas de problem och möjligheler som nationelll/in-ternalionelllverksamma underleverantörer slälls inför när de vill expandera eller förnyaproduktionen. De lokalt verksamma vardagsföretagen berörs endasl översiktligt(jfr avgränsningen i avsnill 1.2). Industriproduktionenspecialiseras på olika sätt. Specialiseringen lill enstaka produkter ellerproduktgrupper är påtaglig inom t. ex. verkstadsindustrin. De enskildaförelagen koncentrerar sina resurser lill snäva segment av marknaderna. Dettahar bl.a. lett till en alllmer omfattande inombranschhandel mellan länder.Enligt t.ex. direktinvesleringskommit-téns betänkande (SOU 1983:17) är del oftainte längre möjligt atl urskilja en branschspecialisering mellan länderna, utanspecialiseringen visar sig först på produktnivå. Parallellt med dennautveckling har en annan typ av specialisering växt fram. Företagen koncentrerarsina resurser till vissa led i produktionsprocessen. Dessa olika slag avspecialisering ger tillsammans med goda kommunikationer stora möjligheler atttillvarata olika slags slordriflsfördelar. Som en följd av specialiseringenutvecklas internationella produklionssyslem. Idessa internationella produktionssystem är både köpare och säljare ofta sloraföretag. Inom t.ex. elektronikindustrin är ibland underleveran-lören/komponenttillverkarenslörre än slulprodukttillverkaren. Del krävs stora resurser för alt kunnakonkurtera på de internationella kompo-nenlmarknaderna. I detta kapitelbehandlas de medelstora underleverantörernas möjligheter att direkt eller indireklkonkurrera på komponent/in-salsvarumarknaderna. Kapitlet inleds med enstatistisk beskrivning av underleverantörerna. Därefter behandlas komponentleveranlörernasproblem och möjligheter. Industridepartementethar med hjälp av de regionala utvecklingsfonderna och statistiska cenlralbyrån(SCB) kartlagt de små och medelstora underleverantörerna. Undersökningenbaseras på SCB:s finansstalislik samt jämförelser för åren 1980, 1981och 1982. I denna statistik finns uppgifter om industriförelag med fler än 20 anslällda.De regionala ulvecklingsfonderna har på listor omfattande alla företag med20-200 anslällda markerat vilka företag som är underleverantörer resp. slutprodukltillver-kare. Undersökningen omfattar 3066 industriföretag med 20-200 anställda. Totalt har dessa förelag 178 000anställda. Av företagen har 1 538 klassals som slutprodukttillverkare, 580 somunderleverantörer och 948 som företag med okänd inriktning. Gruppen med okänd inriklningär slor därför att utvecklingsfonderna i storstadslänen endast i begränsadomfattning kunnat klassificera företagsbeståndet. Prop.1983/84:135 321 Knappt30% av de klassificerade förelagen är underleverantörer (dvs. säljer mer än 50%av produktionen som insalsvaror lill andra företag).