prop · G70316 · 1983-12-31 00:00:00 — Som närstående räknasockså en fysisk eller juridisk person som har en pä ekonomiskt intresse grundadväsentlig gemenskap med mäklaren. Delsamma gäller den över vilkens verksamhetmäklaren har ett bestämmande inflytande. Ett bolag som mäklaren äger ellerkontrollerar räknas alltså som närslående i förevarande sammanhang. 1983/84:16 49 7(S'.' Fastighetsmäklarens ersättning kan sättas ned, om mäklarenvid uppdragels utförande har åsidosatt sina åligganden mot köparen ellersäljaren. Detta gäller dock ej, om försummelsen är av ringa betydelse. (Jfr 4 kap. 4 § i kommittéförslaget) Bestämmelsen är avsedd att ge möjlighet att sätta nedmäklarens ersättning i situationer då han har åsidosatt sina åligganden även omdel inte har uppstått någon skada. Den innebär därmed en press på mäklaren attiaktta samtliga sina skyldigheter vid utförande av uppdraget. Som har framgåttav specialmotiveringen till 15 § uppkommer mäklarens provisionsrätt vidsedvanliga uppdrag i princip redan genom att det kommer till stånd enöverlåtelse genom mäklarens förmedling. Om mäklaren då åsidosätter sinaåligganden enligt 9-13 §§, exempelvis genom att underlåta att upprättaköpehandlingar eller boendekostnadskalkyl, kan hans ersättning sättas nedenligt den här aktuella bestämmelsen. En annan situation då nedsättningsregeln får betydelse ärdå mäklaren har fått uppdraget med ensamrätt. Om han missköter uppdraget,exempelvis genom att inte utföra några förmedlingsåtgärder, kanskeuppdragsgivaren tar saken i egna händer och säljer fastigheten till någon somhan själv har fått kontakt med. Regeln i 15 § tredje stycket innebär då attprovision skall utges till mäklaren, om överlåtelsen har skett underensamrättens bestånd. Provisionen kan emellertid nedsättas, eventuellt tillnoll, med stöd av förevarande paragraf. För att nedsättning skall äga rum krävs inte att mäklarensubjektivt sett varit försumlig. Ersättningen kan alltså sättas ned oberoendeav anledningen till att mäklaren har åsidosatt sina skyldigheter. I andra meningen görs undantag för fall då försummelsen ärav ringa betydelse. Vad detta närmare innebär får avgöras från fall till fall.Undantaget bör exempelvis kunna tillämpas om mäklaren i en sådan skriftligbeskrivning som avses i 12 S inte redovisar alla de uppgifter som anges där. Nedsättning av ersättningen kan förekomma vid sidan avskadeståndsansvar för en och samma försummelse av mäklaren. Om skada drabbarden av parterna i överlåtelsen som har betalningsansvaret för ersättningen,blir mäklaren skadeståndsansvarig mot denne som hans ersättningalltså kan sättas ned helt eller delvis. Skadeståndet och vad som efter nedsättningenkan kvarstå av mäklarens fordran på ersättning utgör dä motstående fordringarsom kan kvittas i den mån de täcker varandra. ' Paragrafen har jämkats något i propositionsförslaget. 4 1983/84. Prop.1983/84:16 50 Denna lag träder i kraft . Den som vidlagens ikraftträdande är verksam som fastighetsmäklare skall ansöka om regisiieringenligt denna lag . Har ansökan gjorts senast dennadag, får mäklaren fortsätta sin verksamhet i avvaktan på beslutmed anledning av ansökningen. Den som vidlagens ikraftträdande är verksam som fastighetsmäklare utan alt ha sådanutbildning som avses i 5 § första stycket 3 kan trots detta registreras enligtdenna lag för liden till utgången av . Den föreslagna lagen kan beräknas bli antagen av riksdagenförst under slutet av . Det förberedelsearbete som behöver vidtas medanledning av lagen kan knappast - även om det påbörjas redan innan lagen harantagits - bli klart tidigare än . Av denna orsak kan lagen inteträda i kraft före detta datum. Några särskilda övergångsbestämmelser har inte uppställtsnär det gäller de civilrätlsliga reglerna i 9-18 §§. Härav följer att dessaregler enligt allmänna grundsatser tillämpas endast på uppdrag som mäklaren harfått efter ikraftträdandet. Som nämnts i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.2) börkungörelsen (1947:336) om auktorisation av fastighetsmäklare upphävas fr.o.m.den nya lagens ikraftträdande. Bestämmelser om detta kan utfärdas av regeringen. Denna övergångsbestämmelse innebär att defastighetsmäklare som är verksamma vid ikraftträdandet får på sigatt ansöka om registrering som mäklare. De kan därefter fortsätta sinverksamhet till dess att har hunnit pröva deras ansökan. I enlighet med vad som har förordats i den allmännamotiveringen (avsnitt 2.6) har de fastighetsmäklare som är verksamma vid lagensikraftträdande på sig alt genomgå den utbildning som avses i lagen. Jag hemställer att lagrådets yttrande inhämtas överförslaget till lag om fastighetsmäklare. Regeringen beslutar i enlighet med föredragandenshemställan. Närvarande: justitierådet , regeringsrådet ,justitierådet . Enligt lagrådet tillhandakommet utdrag avprotokoll vid regeringssammanträde har regeringen på hemställanav statsrådet beslutat inhämta lagrådels yttrande överförslag till lag om fastighetsmäklare. Förslaget har inför lagrådet föredragits avhovrättsassessorn . Förslaget föranleder följande yttrande av lagrådet: 1 och 2 §§ Dessa två paragrafer avses reglera lagenstillämpningsområde. Bestämmelserna är emellertid oklara i två viktiga hän.seenden,nämligen dels i frågan hur långt tillämpligheten sträcker sig vid annanförmedling än sådan som avser fastigheter, dels i frågan om tillämpningen när mäklarverksamhetdrivs i bolagsform. Lagrådet tar först upp frågan rörande förmedling av annatän fastigheter. Med fastighetsmäklare skall enligt 1 § i förslaget förståsden som yrkesmässigt förmedlar "fastigheter, tomträtter ellerbostadsrätter". I 2 S förslaget anges, att vad som i lagen föreskrivs omfastigheter också skall med vissa undantag tillämpas pä "delar avfastigheter, byggnader på annans mark. tomträtter, bostadsrätter, arrenderätteroch hyresrätter". Med dessa bestämmelser sammantagna har man, enligt vadsom angetts för lagrådet vid föredragningen, velat slå fast två principer förtillämpningen av lagen i övrigt. Den mäklare, vars förmedlingsverksamhet avserenbart hyresrätter (liksom fastighelsdelar, byggnader på annans mark ocharrenderätter) skall inte anses vara fastighetsmäklare i lagens mening. Lagengäller alltså inte för en sådan mäklare. När en person, som ärfastighetsmäklare enligt 1 §, förmedlar något sådant objekt eller någon sådanrättighet skall emellertid lagens bestämmelser om uppdragets utförande,skadestånd och ersättning för uppdraget i princip gälla. Den avsedda innebördenframgår inte av den föreslagna lagtexten. Även om fastighetsbegreppel i 2 §anges avse endast därefter följande paragrafer blir regleringen alltförotydlig. Om lagen anses böra bli genomförd med det angivna innehållet kan 1 och2 S§ i princip få följande innehåll: "1 § Med fastighetsmäklare avses i denna lag den somyrkesmässigt förmedlar överlåtelse av fastighet eller överlåtelse ellerupplåtelse av 1983/84:16 52 tomträtt eller bostadsrätt. Vad i lagen föreskrivsbeträffande förmedling av Lagrådets yUrande fastighetsöverlåtelse skall påmotsvarande sätt gälla förmedling som avser tomträtt eller bostadsrätt." "2 § Bestämmelserna i 3 och 9 - 18 §§ skall hamotsvarande tillämpning när en fastighetsmäklare yrkesmässigt förmedlaröverlåtelse eller upplåtelse av del av fastighet, byggnad på annans mark,arrenderätt eller hyresrätt. Såvitt avser de två sistnämnda förmedlingsobjektengäller detta dock inte 12,15 och 16§§." Med den nu föreslagna texten klargörs att - som avsiktenmåste vara - det också i de fall som sägs i 2 § skall vara fråga om yrkesmässigförmedling. Lagrådet har förutsatt all också 9 och 13 §§ skall gälla vidförmedling av annat än fastigheter, fastän detta inte tydligt framgår avlagförslaget eller motiveringen (jfr specialmotiveringen till 2 §). Remissförslaget innebär alltså att huvudparten av lagenscivilrättsliga regler skall gälla vid förmedling av hyresrätter, fastighetsdelar,byggnader på ofri grund och arrenderätter men bara om förmedlaren yrkesmässigtförmedlar också fastigheter, bostadsrätter och/eller tomträtter och alltså äreller bör vara registrerad som fastighetsmäklare hos . Eftersomdetta förhållande inte har berörts i remissyttrandena, därför att kommitténslagförslag i sin helhet var tillämpligt på alla de angivna slagen avförmedling, vill lagrådet framhålla några synpunkter beträffande hyresförmedlingensom i praktiken torde vara den enda från fastighetsförmedlingen friståendeverksamheten. Del skyddsbehov som säkerligen finns också när det gäller hyresförmed-lingtorde inte vara lika uttalat som när det gäller förmedling av fastighetereftersom hyresförmedling inte i samma omfattning leder till kapitalinvesteringar.Om en reglering till skydd för kundkretsen anses påkallad kan det ifrågasättasom den skall gälla bara om förmedlaren också är fastighetsmäklare. Det kantilläggas att den uppgift att skaffa fram en hyreslägenhet åt säljaren som ärvanlig i samband med försäljningsuppdragen torde få anses ingå i mäklarensuppdrag och därmed omfattas av omsorgsplikten enligt 9§. Såvitt avser förmedlingsobjekten vill lagrådet slutligenpåpeka att I och 2 §§ inte omfattar förmedling av sådana andelsrätter som avsesi punkt 16 i övergångsbestämmelserna till bosladsrätlslagen. Angående frågan om mäklarverksamhet i bolagsform villlagrådet anföra följande. Den auktorisation av fastighetsmäklare som f.n. sker hoshandelskamrarna med stöd av en kungörelse står i princip öppenför var och en som "yrkesmässigt utövar fastighetsmäklarverksamhet".Det framgår av redovisningen i betänkandet som ligger till grund för detförevarande lagstiftningsärendet (se särskilt s. 263-264 i SOU 1981:102) attnär verksamheten drivs av ett handelsbolag eller ett aktiebolag auktorisationentar sikte på ägare och ställföreträdare i bolaget, som vissa 1983/84:16 53 restriktioner rörande ägandeförhållanden m.m. föreskrivs.Anställda i Lagrådets yttrande sådana bolag behöver att döma av redovisningeninte vara auktoriserade. Kommitténs bestämmelser om registrering och auktorisationtar tydligen också sikte närmast på "näringsidkaren" (se t.ex. s.192). I sitt lagförslag har kommittén i kap. 6, .som handlar om auktorisationav handelskammare, tagit in en regel som innebär, att verksamheten kan drivas ibolagsform men att då särskilda av handelskammaren uppställda villkor skallgälla (se 6 kap. 4 § och s. 254 i betänkandet). Det är känt för lagrådet att fastighetsmäklarverksamhetidag i betydande omfattning drivs i form av aktiebolag. Specialmotiveringen till 1 § lagförslaget utgår ifrån attdet är den som driver mäklarverksamheten, "näringsidkaren", som skallanses motsvara definitionen på fastighetsmäklare och således skall vara den förvilken registreringskravet gäller. I motiven till 4 § anges å andra sidan, attregislre-ringskravet gäller varje fysisk person som yrkesmässigt förmedlarfastigheter etc. och alt för de mäklarföretag som verkar i branschen registreringskravelbetyder, att varje anställd som självständigt förmedlar fastigheter måsteregistreras. 1 övrigt förbigås frågan. Vid föredragningen har lämnats beskedet,alt någon kontroll över juridiska personer som driver mäklarverksamhet inte äravsedd men att lagen i stället förutsätter ett fullt ansvar för de hos bolagetanställda fastighetsmäklarna gentemot bolagets kunder. Lagtexten får anses närmast ge anledning anta, att medfastighetsmäklare .skall avses den som yrkesmässigt utövar den förmedlandeverksamheten, dvs. beträffande bolag den juridiska personen. Med den tolkningensaknas emellertid ändamålsenliga bestämmelser om villkoren för registrering.Läses i stället lagen så att vid verksamhet i bolagsform endast de anställdamäklarna skall registreras är lagens civilrättsliga bestämmelser intetilllämpliga, eftersom förmedlingsuppdraget, ersättningen och eventuellt skadeståndsansvarär en fråga mellan den juridiska personen och kunden. Det kan erinras om att en principiellt likartadproblematik har övervägts ingående med anledning av propositionen 1977/78:2 medförslag till sådan ändring av förbudet att driva advokatrörelse iaktiebolagsform att styrelse kan medge undantag. Förutomändring i 8 kap. 4 § och i stadgarna för samfundet leddepropositionen till ett tillägg till 1 kap. 1 § aktiebolagslagen, varigenomdelägare i aktiebolag, som bedriver advokatverksamhet, förpliktas svarasolidariskt med bolaget för sådana förpliktelser mot klienter som bolaget ådrarsig medan han är delägare. (Jfr också förordningen 1973:221 om auktorisationoch godkännande av revisorer och bestämmelserna i 15 kap. 2 § aktiebolagslagenom gemensamt ansvar för revisionsbolag och ansvarig revisor när det gällerersättning för skada genom revision.) Oklarheten i den nu berörda grundläggande frågan måsteenligt lagrådels uppfattning undanröjas innan förslaget föranlederlagstiftning. Yttrandet i det följande är avfattat med bortseende från deändringar som behövs i denna del. Prop.1983/84:16 54 3 § Lagrådels yttrande Lagförslaget har som utgångspunkt att avtalsfrihet rådermellan uppdragsgivaren och mäklaren. De civilrättsliga reglerna i 9- 18 §§ ärsåledes i princip av disposiliv natur. Enligt förevarande paragraf skall docklagens bestämmelser vara tvingande till skydd för den som är konsument, därvidemellertid några bestämmelser skall undantas. Avsteg från lagens bestämmelsersom är till nackdel för en konsument kommer således i regel att sakna lagaverkan, såväl när det är en konsument som lämnar förmedlingsuppdrag till enfastighetsmäklare som när konsumenten står utanför uppdragsförhål-landet somspekulant på en av mäklare salubjuden faslighet. Syftet all lagens bestämmelser skall vara tvingande ikonsumentförhållanden nås genom ordalagen "ett avtalsvillkor (är)ogiltigt i den mån det innebär att bestämmelserna i denna lag frångås tillnackdel för en konsument". Det citerade uttrycket bör enligt lagrådetsmening kunna med fördel förenklas och ersättas med en regel om attbestämmelserna i 9-18 §§ inte får frångås till nackdel för en konsument. De stadganden som skall undantas frän huvudregeln i 3 §och alltså avses kunna frångås även i förhållande till en konsument, anges inteuttryckligen ulan innefattas i ett inledande förbehåll "om inte annatanges i det följande". De undantagna bestämmelserna, till antalet två,utmärks i det följande genom att de inleds med orden "Om inte annat har överenskommits".Detta gäller 13 § andra meningen och 15 § första stycket. Denna lokution lederemellertid närmast tanken till att dessa regler generellt kan frångås genomavtal och motsatsvis till att lagens övriga bestämmelser skulle vara tvingande.Genom en annan lagteknisk metod kan uttrycket undvaras och bestämmelsen i 3 §göras tydligare. Lagrådet föreslår att 3 § ges följande lydelse: "Bestämmelserna i 9 - 18 §§ får inte frångås tillnackdel för en konsument som köper en fastighet huvudsakligen för enskilt brukeller som säljer en fastighet som han har innehaft huvudsakligen för enskiltbruk. Bestämmelserna i första stycket gäller dock inte 13 §andra meningen och 15 § första stycket." Om lagrådets förslag antas, bör erforderliga justeringarvidtas i lagtexten till 13 § andra meningen och 15 § första stycket. 5 och 6 §§ Enligt kommitténs förslag i betänkandet "Fastighetsförmedlingslag"skulle den nuvarande frivilliga auktorisationen genom handelskamrarna behållasoch visseriigen kompletteras med en obligatorisk försäkrings- ochregistreringsskyldighet för alla yrkesmässigt verksamma fastighetsmäklare menutan några villkor om lämplighet eller utbildning. I remissen har en längregående samhällskontroll funnits vara påkallad. Beträffande denlämplighetsprövning som föreslås i sammanhanget anges det emellertid i motiven rill5 och 6 §§, att den inte bör föranleda vägrad registrering annat än i flagrantafall och inte heller utgöra anledning rill återkallelse om inte den 1983/84:16 55 bristande lämpligheten är starkt uttalad. Det förefallerdessutom som om Lagrådets yttrande enligt förslaget prövningsmyndigheterna oftakommer att sakna sådana uppgifter som avses bli relevanta för besluten. Sädanaomständigheter som allvarligare förmögenhetsbrottslighet - i vissa fall ävennär domstols fällande dom inte föreligger - upprepade konkurser och storaskatteskulder bör enligt motiven inverka men det betonas , attlänsstyrelserna sjiUva inte bör göra mer ingående efterforskningar. För allsystemet inte skall i för hög grad bli beroende av benägenheten hos allmänhetoch organisationer all göra anmälan anser lagrådet, att det behövs föreskrifterom uppgiftsskyldighet från domstolar och eventuellt kronofogdemyndigheter.Sådana kan meddelas i administrativ ordning. När det gäller upphörande aveller inskränkning i sådan försäkring som enligt 5 § måste föreligga förregistrering är det enligt lagrådet nödvändigt med en underrätlelseföreskriftför försäkringsbolagen. En sådan föreskrift kan också meddelas administrativt,om ett bemyndigande tas in i lagen. I 5 § andra stycket förslaget finns ett bemyndigande förregeringen att bestämma registreringsavgift. Med anslutning till en terminologisom används i annan lagstiftning kan lämpligen den tilltänkta registerhållningsavgiftennämnas uttryckligen. I motiven till den föreslagna bestämmelsen i 6 § om återkallelseav registrering när registreringsavgiften inte betalas anför föredragandestatsrådet att det i praktiken blir aktuellt med återkallelse bara vidunderlåtenhet alt betala den avgift som är avsedd alt tas ut , dvs.registerhållningsavgiften. Detta föranleder frågan varför inte på motsvarandesätt en utebliven betalning av engångsavgiften vid registreringen skall ledatill att registrering vägras. En sådan ordning torde kräva särskild föreskrifti lagen, eftersom avgiften inte är konstruerad som en ansökningsavgift.Lagrådet vill emellertid fästa uppmärksamheten på att verkan av en återkallelseeller av en vägrad registrering i praktiken innebär ett näringsförbud ochdärmed kan framstå som en alltför ingripande påföljd fören betalningsförsummelse.Det kan därför ifrågasättas om inte indrivning av obetald avgift exekutivt kanvara en rimligare lösning för de fall mäklaren inte själv begärt att bli avfördur registret. Bestämmelsen i 8 § ger befogenhet att, omnågon är verksam som fastighetsmäklare utan att vara registrerad, meddela honomföreläggande vid vite att upphöra med verksamheten. I specialmotiveringenuttalas att ett sådant föreläggande i allmänhet torde komma att ges i sambandmed beslut alt återkalla registreringen för en mäklare. Uttalandel ärsvårförståeligt, eftersom den förutsättning som enligt lagtexten skall gällaför ett vitesföreläggande, nämligen att någon är verksam som fastighetsmäklareutan alt vara registrerad, inte kan tänkas föreligga förbeslutet om återkallelse. Om avsikten har varit all vitesföreläggandeinnebärande förbud mot fortsatt verksamhet skall kunna meddelas i omedelbaranslutning Prop.1983/84:16 56 till beslut om återkallelse avregistrering, måste bestämmelsen Lagrådels yttrande i 8 § kompletteras med ettstadgande härom. I sådant fall bör 8 § första meningen få förslagsvis följandelydelse: "Är någon verksam som fastighetsmäklare utan alt vara registreradenligt denna lag eller meddelas beslut om återkallelse enligt 6 §, kanlänsstyrelsen förelägga fastighetsmäklaren vid vite att upphöra medverksamheten." Fastighetsmäklaren skall enligt första meningen i dennaparagraf ge köpare och säljare råd och upplysningar som de kan behöva omfastigheten och andra förhållanden. Den sålunda i lagtexten angivnarådgivnings- och upplysningsskyldigheten är beydligt mera vidsträckt ochkategorisk än som åsyftas i motiven och som rimligen kan ifrågakomma. Lagtextenbör modifieras så, att den ger utrymme för tillämpande myndighet att beaktasynpunkter som anförs i motiven eller eljest finnes ha fog för sig. Av stor praktisk betydelse är frågan i vilken utsträckningmäklaren har att efterforska och för köparen tillkännage faktiska fel ifastigheten. I remissen anförs bl.a., att mäklaren inte är skyldig att göranågon mera ingående undersökning huruvida fastigheten är behäftad med sådantfel men har att upplysa köparen om faktiska fel som mäklaren känner till och iprincip också fel som framgår redan vid en ytlig undersökning av fastigheten.Häremot finns inte anledning till erinran. I motiven tilläggs emellertid, attmäklaren skall lämna köparen upplysning också om faktiska fel som mäklaren"med hänsyn till omständigheterna kan ha haft anledning att misstänka,exempelvis genom tidigare försäljning av liknande fastigheter" (avsnitt2.3.2). Innebörden av uttalandet är inte klar. Yttrandet kan tolkas så, attmäklarens upplysningsplikt skulle omfatta alla fel som en köpare enligt 4 kap.19 § jordabalken själv har att stå för. En så långtgående upplysningsplikttorde dock inte vara åsyftad i förslaget. Härpå tyder bl.a uttalandet attmäklaren inte här att göra någon mera ingående undersökning av fastigheten. mening bör, i linje med det sist angivna uttalandet, när det gällerandra faktiska fel än sådana som mäklaren känner till eller som framträderredan vid en ytlig undersökning i princip gälla att mäklaren inte har någonundersöknings- eller upplysningsplikt rörande dem. Avsteg härifrån bör integöras annat än i speciella undantagsfall, t.ex. när mäklaren känner till attbyggnad av den modell eller produktion som förmedlingen avser brukar varabehäftad med ett visst fel. Vad angår 10 § i övrigt är det av stor vikt för attundvika framtida tvist i anledning av fastighetsköp såväl att säljaren föreöverlåtelsen fullgör sin upplysningsplikt som att köparen före förvärvetföranstaltar om en undersökning av fastigheten. 110 § andra meningen föreslåsenbestämmelse som ålägger mäklare att verka för att säljaren före överlåtelsenlämnar de uppgifter om fasligheten som kan antas vara av betydelse för köparen.Någon uttrycklig regel om skyldighet för mäklare att verka för att köparen före 1983/84:16 57 förvärvet undersöker fastigheten innehåller däremot inte lagförslaget. Motiven utgår likväl från att sådan skyldighet bör åvilamäklaren. förordar, att 10 § kompletteras med en bestämmelse härom.Den bör inte utformas så, att den kan ge uttryck av alt detnödvändigtvis behöver vara köparen "själv" som skall undersöka fastigheten (jfr avsnitt 2.3.2 och specialmotiveringen till 10 §). I många fall är detnämligen bättre att köparen anlitar sakkunnig person. Med hänvisning till det anförda föreslår lagrådet, att 10 §får följande lydelse: "Fastighetsmäklaren skall, i den mån god fastighetsmäklarsedkräver det, ge köpare och säljare råd och upplysningar som de kan behöva omfastigheten eller andra med överlåtelsen sammanhängande förhållanden. Mäklarenskall verka för att säljaren före överlåtelsen lämnar de uppgifter omfasligheten som kan antas vara av betydelse för köparen och all köparen föreförvärvet undersöker eller låter undersöka fastigheten." Enligt denna paragraf skall fastighetsmäklaren"förvissa sig om" vem som har rätt att förfoga över fastigheten ochvilka inteckningar, servitut och andra rättigheter som belastar den. Paragrafenavses gälla inte bara vid förmedling av fastigheter utan på grund av 2 § (jfrlagrådets yttrande vid 1 och 2 §S) även vid förmedling av tomträtter,bostadsrätter, arrenderätter, hyresrätter, fastighetsdelar och byggnader påannans mark. Skyldigheten för mäklaren att skaffa sig visshet om deförhållanden som åsyftas i 11 § är ofta omöjlig all fullgöra. Detta kan inteminst inträffa, när det är fråga om oinskrivna rättigheter som belastarfastighet eller om fastigheter i landsdelar där fastighetsägarna i betydandeomfattning saknar lagfart. Enligt specialmotiveringen till 11 § avses inteheller en skyldighet att förvissa sig om angivna förhållanden utan enskyldighet att så långt rimligen kan ske undersöka eller kontrollera dessa.Lagrådet vill med hänsyn härtill föreslå att uttrycket "förvissa sigom" byts ut mot antingen ordet "undersöka" eller ordet"kontrollera".