prop · G70350 · 1983-12-31 00:00:00 — I del sammanhanget måste framhållas att den förhöjdaATP-avgiften, genom avräkning i löneförhandlingarna, kommer att"bekostas" av löntagarna. Genom löntagarfondernas koppling lillATP-syslemet tillgodogörs alla löntagare, inkl. de som är anställda i de mindreföretagen, dessa medel. Vidare kommer det atl vara väl förenligt Prop.1983/84:50 53 medlönlagarfondernas uppgifter att inle bara använda sina medel för förvärv avaktier i börsnoterade förelag ulan också alt i olika former delta i atlförbättra riskkapitalförsörjningen för mindre och medelstora företag. Delta kanske både genom direki engagemang i dessa förelag eller genom engagemang i s.k.tillväxtföretag, venture-capiial-föreiag eller andra typer av förelag medinriktning mot riskkapitalmarknaden för icke börsnoterade företag. Trotsdelta anser jag, som i denna fråga samrått med chefen förinduslri-departementel, att det finns skäl att överväga en ordning där en delav fondmedlen i särskilda former kan kanaliseras till småföreiagssektorn. Dettaskulle kunna ske genom alt elt belopp i slorieksordningen 100 milj. kr. avsättstill en särskild fond knuten lill Investeringsbanken. Dessa medel kunde sedan iolika finansiella former tillföras småföreiagssektorn. Syftet skulle vara attdels stimulera tillkomsten av investmentbolag typ Tillväxiinvesl dels atl bidramed olika typer av mer riskvilliga län typ villkorslän, royaltylån etc. Om detsenare skulle visa sig behövligt kunde den angivna medelsramen höjas i vissomfattning. Någotförslag framläggs inle i detta sammanhang men del finns anledning attåterkomma lill denna fråga i sådan lid all förslag kan föreläggas riksdagenunder . Närdel gäller det sätt, på vilkel ledamölerna i fondernas slyrelser skall utses,har jag i det föregående föreslagit att fondernas styrelse skall utses genombeslul av regeringen. Detta bör gälla l.v. Motbakgrund av de tankar som bär upp del förslag somjag nu presenterar finns delstarka skäl atl utse ledamölerna i fondernas styrande organ genom direkta val.I så fall borde ell direklvalssyslem omfaiia även allmänna pensionsfondensnuvarande fyra styrelser. Anordnandet av sådana val inrymmer emellertidåtskilliga principiella frågor som måste belysas innan slutlig ställning kantas. De vallekniska problem som kan vara förknippade med elt sådant syslemmåste också prövas. Jaganser att det bör uppdras ål en särskild utredning atl överväga den nubehandlade frågan. Denna utredning bör arbeta i nära samråd medriksskatleverket, som är central valmyndighet. Ulredningen bör få i uppdrag attöverväga olika lösningar på frågan om fondens demokratiska förankring. Jagkommer alt för regeringen anmäla frågan om direktiv lill en sådanulredning. Jag vill emellertid redan nu förutskicka all ulredningen bör få iuppgift atl överväga direktval också till de nuvarande försla-Qärdefondstyrelserna. Innanjag övergår lill en mer teknisk genomgång av de olika komponenterna ifondförslagel vill jag framhålla några synpunkter av övergripande art. Prop.1983/84:50 54 Debatten om lönlagarfonder har i slor ulsiräckning handlatom fondernas eventuella effekler pä den samhällsordning och del ekonomiska syslemvi har. Framför allt har därvid under senare lid framförts uppfattningenalt löntagarfonder innebär atl marknadsekonomin skulle komma att successivtersättas med en planekonomi. 1 förlängningen har t.o.m. utmålats farhågor förell cenlralslyrt byråkraliserat samhälle som rent av skulle innebära risker förden politiska demokratin. Somframgår av den tidigare och även av den följande redogörelsen förlönlagarfondsförslaget delar jag inle de nu återgivna synpunkterna. En angreppslinje i debatten har varit all hävda attlönlagarfonderna skulle komma att utvecklas lill den hell dominerandeägargruppen i de svenska börsförelagen. Huvudargumentet härvidlag är alt enägare eller en grupp av ägare kan i praktiken nä en hell dominerande ställningi ell förelag redan vid aktieinnehav som understiger 10- , Denna argumenteringfinns företrädd i flera av remissvaren. Somexempel pä denna typ av dominans har ofta nämnts ställningi flera av de stora svenska industriföretagen där hans familjs ägarinflylandevar relativt begränsat men hans dominerande ställning oomstridd. I dettasammanhang är dock att märka att position i dessa företagväsentligen grundade sig pä det breda och unikt stora förtroende som tillkomhonom från andra ägare och ägargrupper. Han kunde alltså i normalfalletpåräkna etl så slort slöd från andra ägare all han kunde vinna anslutning försin uppfattning. 1 några uppmärksammade fall frän 1970-lalel visade det sigockså att, när den breda uppslutningen frän andra ägare uteblev, hansrenodlade ägarposition var otillräcklig för all pä egen hand dominerabesluten. Från de senastetio åren har vi också en lång rad exempel på hur röstmässigt mycket starkaägare eller ägargrupper misslyckats med all uppnå den eftersträvade dominerandeställningen. I flertalet fall har det då handlat om röslinflylande istorleksordning och däröver. Lönlagarfondernakommer när de nått sin maximala storlek all sammanlagt inneha i desvenska börsnoterade företagen. Förvisso bör delta innebära en ägarposition somger dem möjlighel alt uppfylla en väsentlig roll som delägare i många av de svenskaproduktionsföretagen. Det är också min överlygelse atl de pä sikt kommer altvinna elt allmänt förtroende och all de på elt aktivt sätt kommer alt ta ansvarför, och medverka till atl utveckla del svenska näringslivel. De ska dock inle,och de instruktioner och den medelsram som de tilldelas omöjliggör, alt de enskommer i närheten av all kunna dominera över alla övriga ägare. Därför mäslelöntagarfonderna la sitt ansvar och utöva sin ägarroll i samverkan med andraägare och ägargrupper. En annan angreppslinje har varit all utmålalöntagarfondsreformen som elt hoi mot marknadsekonomin. 1983/84:50 55 Idetta sammanhang vill jag först göra klart att jag anser all det allvarii-gaslehotet mol marknadsekonomin är del som finns inbyggt i marknadsekonomins egetsätt atl fungera, nämligen marknadskrafternas oförmåga alt la sociala ochmänskliga hänsyn. Denna inneboende konflikt har inte minsl under 1970-taletkommit klart lill uttryck också i vårt samhälle. Om enbartmarknadskrafterna hade fått fälla utslagen under senare delen av 1970-taletskulle de ha raderat ut alla svenska storvarv, så gott som hela vårstålindustri och gruvnäring samt stora delar av massa- och pappersindustrin.Massarbetslöshet, sociala och regionalpolitiska katastrofer skulle ha blivitföljden. I del lägel blev även de borgeriiga regeringarna, trots deras oftauttalade förtröstan pä marknadssystemels ofelbarhet, tvungna alt gä in ochomintetgöra marknadens brutala utslag. Förstatligande av företag ochutbetalningar av flera . i förlusttäckningsbidrag var deinstrument som i första hand användes. Detta utgjorde sä allvarliga ingrepp imarknadsekonomin att många av landels ledande ekonomiska bedömare började talaom atl politikerna höll på atl förstöra vårt ekonomiska system. Detta exempel - ochliknande från andra delar av - visar med all tydlighet atl hotel molmarknadssystemet inte kommer från de krafter som vill anpassa marknadsekonominså atl den fungerar med större hänsyn till sociala och mänskliga värden.Tvärtom - etl aktivt och oförtrutet reformarbete för att mildra de negativaeffekterna av och tygla de destruktiva inslagen i marknadsekonomin är enförutsättning för dess överlevnad. En ekonomi som är helt dominerad av otyglademarknadskrafter kommer i längden inle all överleva i ett samhälle med politiskdemokrati. Å andra sidan tycks detockså uppenbart all en ekonomi som inte inbegriper de grundläggandemarknadsekonomiska funktionerna även den är oförenlig med en politisk demokratiav vår typ, Inle minsl ulgör de östeuropeiska ekonomierna talande bevis fördetta. Det är i längden alltsånödvändigt, trots de inneboende konflikterna, att slå vakt om såväl eltmålmedvetet hävdande av de mänskliga och sociala värdena som de grundläggande marknadsekonomiskafunktionerna. Denna "samlevnad" var också en av de bärande tankarnabakom utvecklingen av den svenska biandekonomin under de årtionden däsocialdemokratin innehade det politiska huvudansvaret. Enliglmin mening är del i delta perspektiv som man bör bedöma frågan omlönlagarfonderna och marknadsekonomin. I all den utsträckning somlönlagarfonderna kan medverka lill atl minska de fördelningspoliliskakonflikterna kommer den också all stärka mark-nadssystemels ställning. Iall den utsträckning de kan motverka maktkoncentrationen och göra nya grupperdelaktiga i de ekonomiska besluten blir effekten densamma. Iall den utsträckning de kan bredda förståelse för en sund och rationell 1983/84:50 56 kapilalanvändning,öka utbudet och mångfalden på riskkapilalmarknaden saml motverka spekulationoch stärka näringslivels inriktning mol produktion och sysselsättning kommerutvecklingen mol en till människornas krav anpassad marknadsekonomi altförslärkas. Menlönlagarfonderna förutsätter också ell marknadssyslem. en öppen ochlivaklig marknad för riskkapital skulle de inte kunna fungera. I encenlralstyrd ekonomi eller i en ekonomi med extremt utvecklat korsvis ägandeskulle löntagarfonderna inte ha någon plats eller fylla någon funktion. Lönlagarfonderär etl säll atl bygga vidare pä välfärdssamhället i en svär tid, då nyafördelningspoliliska och slabiliseringspoliliska ansatser fordras för att mötaproblemen. Löntagarfonder är elt säll att stärka den grundläggandeintressegemenskap som så länge funnits i vårt land när del gäller synen päarbete, produktion och sparande. Därför är införandet av lönlagarfonder enreform i traditionell, socialdemokratisk och reformistisk anda. Vinstdelningsgruppensförslag innebär i sina huvuddrag atl svenska aktiebolag, svenska ekonomiskaföreningar, svenska sparbanker och svenska ömsesidiga skadeförsäkringsanstalter med vissa undantag -skall betala en vinstdelningsavgifl molsvarande avden reala vinsten till den del denna översfiger en viss nivå. Remissinstansernahar i allmänhet inle framfört några principiella invändningar mol denföreslagna utformningen av elt vinsidelningssystem. Däremot har kritik ochsynpunkter av huvudsakligen teknisk natur anförts på olika punkter. Enligt min mening börvinstdelningen i allt väsentligt utformas i enlighel med vinsldelningsgruppensförslag. Jag kommer dock all föreslå ell anlal justeringar, främst med hänsyntill vad som framförts under remissbehandlingen. Jag avser i det följande altförsl ta upp grunddragen i systemet och därefter behandla vissa särskildafrågor. Redaninledningsvis vill jag ta upp en terminologisk fråga. Vinstdelningsgruppen haranvänt beteckningen vinstdelningsavgifl. Under remissbehandlingen har framförtsalt vinstdelningsskalt är en rikligare benämning. Jag kan instämma i atl detstatsrällsligt är fråga om en skatt. I och för sig förekommer det i vissutsträckning atl beteckningen avgift används om vad som rätteligen är en skatt.Jag anser emellertid att beteckningen skatt bör användas här. I fortsättningenkommer jag att genomgående använda uttrycket vinstdelningsskatt, således ävennär jag lalar om vinsldelningsgruppens förslag. Prop.1983/84:50 57 2.2.2 Grunddragen i vinstdelningen Berörda förelagsformer Enligt vinsldelningsgruppens förslag omfattas svenskaaktiebolag, svenska ekonomiska föreningar, svenska sparbanker och svenskaömsesidiga skadeförsäkringsanstalter av vinsldelningssystemet. Undantagna ärdock livförsäkringsbolag, allmännyttiga bostadsförelag, bostadsrättsföreningaroch förelag som är befriade frän statlig inkomslskall. Från remissinstanserna har önskemål framförts om såvälinskränkning som utvidgning av kretsen av berörda förelag. I det förrahänseendet har föreslagits atl kooperativa föreningar, sparbanker ochömsesidiga försäkringsbolag inle skall omfattas av vinstdelningen. I någraremissyttranden har å andra sidan det berättigade i att undanta ideellaföreningar, stiftelser, allmännyttiga bostadsförelag samt näringsliknandestatlig och verksamhet ifrågasatts. En given utgångspunkt är enligt min mening attaktiebolagen skall omfattas av vinsldelningssystemet och delta har inte hellerifrågasatts av remissinstanserna. Beiräffande undanlag för vissa speciellaaktiebolag återkommer jag i det följande. Invändningar har i allmänhet inteheller riktats mot alt verksamhet som bedrivs av enskild person i direktägdform eller genom handelsbolag eller av familjestiftelse lämnas utanförvinstdelningen. Anledningen till atl sä sker är atl verksamheten redan enligtnuvarande regler träffas av progressiv beskattning. När det sedan gäller atl bedöma övriga förelagsformerfinns del olika aspekter atl beakta. Bland dessa är konkurrensneutralitet,möjligheten alt ta emot koncernbidrag från förelag som omfattas avvinstdelningen och möjligheten alt använda sig av investeringsfondssystemet.Avsikten är alt koncernbidragen och investeringsfonderna skall kunna användasför resul-tatuljämning mellan koncernförelag och olika beskattningsår. Från alla dessa utgångspunkter är det uppenbart atl deekonomiska föreningarna bör omfattas av vinstdelningen. Av hänsyn tillkonkurrensneutraliteten bör även sparbanker och ömsesidigaskadeförsäkringsbolag omfatlas. De senare kan f. n. inle använda investeringsfondssysiemet.En sådan möjlighet bör nu öppnas för dem. Motsvarande bör gälla aktiebolag ochekonomiska föreningar som innehar konventionellt taxerade fastigheter. En ekonomisk förening är i beskattningshänseende all ansesom kooperativ om den är öppen och i sina angelägenheter tillämpar likaröstrält. De kooperativa föreningarna har inget vinstsyfte i traditionellmening. Det kan sålunda inle hävdas att överskottet i deras verksamhetförstärker den privata makt- och förmögenhetskoncentralionen. Med hänsyn lilldetta kan del i och för sig sättas i fråga om inte kooperativa föreningar bordeundantas från vinstdelningen. Mot elt undanlag av detta slag lalar dock vad jagnyss anfört om konkurrensneutralitet, koncernbidrag och investe- 1983/84:50 58 Det finns också anledning att betonaall en kooperativ förening kan minska underiagel för vinstdelning genom atl - iform av återbäring eller efteriikvider - dela ut sitt överskoll lillmedlemmarna. Föreningen har nämligen full avdragsrätl för s.k. kooperativutdelning. Statsrådet . Carisson kommer senare denna dag all föreslåregeringen alt lagrådels yttrande inhämtas över ett förslag om kooperationenskapitalförsörjning. Enligt detta förslag skall en kooperativ förening fä avdragäven för utdelning på inbetalda insatser. Till skillnad mot vad som gäller ifråga om aktiebolag bör dessa uldelningsavdrag inte återföras vidvinstdelningen Gfr avsnitt 4.1). Vidbedömningen av om kooperativa föreningar skall omfatlas av vinstdelningen börvidare beaktas all såväl AP-fondens som löntagarfondernasslyrelser kommer att ges möjlighet alt placera vinsldel-ningsmedel ikooperativa förelag (avsnitt 2.3.7). Det kan mot den bakgrunden inte ansesorimligt atl de - åtminstone formellt - får bidra lill systemets finansiering.Tillräckliga skäl att undanta de kooperativa förelagen föreligger därför enliglmin uppfattning inte. Vidremissbehandlingen har anförts att investmeniförelag och andraförvaltningsförelag, dvs. förelag som uteslutande eller sä gott som uteslutandeförvallar värdepapper e.d., intar en särställning vid bedömningen av kretsen avskattesubjekt. Förvaltningsföretagen kan nämligen varken lämna eller ta emotkoncernbidrag och inte heller utnyttja investeringsfonds-systemet. Eftersom deinte själva bedriver någon egentlig näringsverksam-hel skulle det mol denangivna bakgrunden kunna hävdas alt de inle borde ingå i vinsldelningssystemet.En sådan lösning skulle dock vara förenad med väsentliga problem, eftersomkaraktären av förvaltningsförelag inle nödvändigtvis är varaklig. Vidareförekommer värdepappersförvaltning även hos bolag som är rörelsedrivande,vilket skulle kunna medföra ojämnheter i beskaltningen. Förvaltningsföretagenbör därför ingå i systemet. Jag vill dock påpeka alt detta i många fall kommerall sakna praktisk betydelse eftersom vinstdelningens konslruktion medför attde normalt inte kommer att påföras någon skatt. Ideellaföreningar och stiftelser bedriver i vissa fall näringsverksamhet. De skiljersig emellertid i åtskilliga hänseenden från de tidigare behandladeassociationsformerna. Många av dem är i större eller mindre omfallning befriadefrån inkomstskatt. Deras verksamhet är inle inriktad på all främja enskildasekonomiska intressen. I siällel skall resulialel av verksamheten användas förett i stadgarna angivet - ofta allmännyttigt - ändamål. Mol bl.a. dennabakgrund finns det inle skäl all la med ideella föreningar och stiftelser ivinstdelningen. Verksamhet som bedrivs av stal och kommun direki bör avliknande skäl lämnas utanför vinstdelningen. Däremot saknas del anledning altundanta aktiebolag endasl av den anledningen all aktierna ägs av staten ellerav en kommun. Vinsldelningsgruppen har föreslagit attlivförsäkringsanstalter och all- Prop.1983/84:50 59 männyltiga bostadsföretag, liksom bostadsrättsföreningaro.d., inle skall omfattas av vinstdelningen. Gruppen motiverar detta med despeciella skalleregler som gäller för dessa förelag. Jag delar gruppensuppfallning på denna punkt. Vad särskilt gäller bostadsföretagen fårundantagandel från vinsldelningsskali vägas in vid bostadspolitiskabedömningar. Även vissa andra juridiska personer bör enligt min mening lämnasutanför vinstdelningen, nämligen häradsallmänningar och andra juridiskapersoner som förvallar samfälligheter samt sådana bolag som är befriade frånall annan inkomstskatt än inkomstskatt på faslighetsinkomster. Tillsistnämnda kategori förelag hör och AB Tipstjänst. Vinsldelningsgruppens förslag innebär all vinstdelningengrundas på företagets reala vinst. Denna beräknas med utgångspunkt i företagetsstatligt beskattningsbara inkomst genom att denna justeras i två hänseenden. Försl omvandlas den beskattningsbara inkomsten till eltmer verkligt nominellt resultat. Detta sker genom alt avdrag för påfördkommunalskatt, förlustavdrag och s.k. stimulansavdrag återförs. Vidare återförsavsältning fill lagerreserv o.d. (vilkel blir en minuspost om reserven harminskat). Slutligen dras årets inkomslskall av. Det nominella resultatet omvandlas sedan till ell reallresultat. Ett avdrag för årets inflation görs pä ingående lager, maskiner ochandra invenlarier, monetära lillgångar (kassa, banktillgodohavanden, fordringar),årets nominella vinst och nyemitterat kapital. Vidare får avdrag göras förextra inflationsavskrivning på byggnader och markanläggningar. Elt tillägg görsför årets inflation pä ingående skulder (inkl. investeringsfond). Flerlalel remissinstanser som yttrat sig i frågan anseratl del i och för sig är en fördel atl elt realt vinstbegrepp kommer lillanvändning. Från åtskilliga håll understryks dock de praktiska problemen. Detanförs också alt inflationsredovisning är en omdiskuterad fråga i många länder,atl någon enighet om metoderna inte uppnåtts och all den föreslagna metodeninte anknyter lill någon av dem som används. Den föreslagna metoden förinflationsjustering av fordringar och skulder anses emellertid i och för sigbällre än den som realbeskaltningsutredningen föreslog. förslag skall en räntebetalning delas upp i eninfla-lionskompensalionsdel och en realräntedel, varav endasl den senare påverkarbeskattningsunderiaget. Förslaget innebär att fordringar ulan ränta eller medränla understigande inflationstakten inte påverkar beskattningsunderiaget. För egen del vill jag anföra följande. Med hänsyn till vinstdelningens inriktning pä vinster överen viss nivå är del givetvis angelägel att använda elt vinstmått som så långtdel är möjligt speglar del faktiska ekonomiska resultatet av företagelsverksamhet. 1983/84:50 60 Dettainnebär till en början all sådana avdrag som i slimulanssyfte medges vid sidanav egentliga kostnadsavdrag inle bör få minska beskattningsunderlaget. Sådanaavdrag är t.ex. investeringsavdrag och avdrag för utdelning på aktier. Inteheller bör skatteunderlaget få påverkas av resul-taireglerande ålgärder såsomlagernedskrivning. Eftersom vinstdelningen endasl bör avse den del av vinstensom återstår efter bolagsskall bör däremot avdrag fä göras för den päbeskattningsåret belöpande inkomstskatten. Dennominella inkomstbeskattningen innebär all i viss utsträckning sådana vinstersom inte är verkliga utan enbart en följd av inflationen träffas avbeskattning. Detta motverkas till en del av möjligheten atl bilda obeskattadereserver. Å andra sidan innebär de reala inslag som finns irealisafionsvinstbeskatlningen alt verkliga vinster på belånade fasligheter kanundgå beskattning. Enligtmin mening bör ett realt vinstbegrepp ligga till grund för vinstdelningen. Vidden närmare utformningen måste här som i andra sammanhang en avvägning skemellan principiella och praktiska överväganden. Dennaproblematik illustreras redan av elt grundläggande spörsmål om tekniken. Enprincipiellt riktig och lättbegriplig metod är nämligen att utgå från det egnakapitalel i företaget (sedan hänsyn har tagits till utdelningar och tillskott).I den män vinsten är större än vad som krävs för atl bibehålla del egnakapitalets reala värde föreligger en real vinst. Ipraktiken möter emellertid en sådan beräkning åtskilliga problem. Somvinstdelningsgruppen framhållit bör en sådan jämförelse baseras på in- ochutgående balansräkningar i vilka alla tillgångar och förpliktelser har tagitsupp till sill marknadsvärde på balansdagen, omräknat till samma penningvärde.Att upprätta sådana balansräkningar är emellertid förenat med stora praktiskaoch principiella problem. De beräknade reala värdena kan inle användas iförelagels årsbokslut, eftersom lillgångar normalt inte får tas upp till högrebelopp än anskaffningsvärdet. All grunda beräkningen på en real balansräkningav delta slag innebär vidare alt man inte gör någon skillnad mellan realiseradoch orealiserad värdestegring, något som strider mol vedertagnabeskattningsprinciper. Delär därför - som såväl vinstdelningsgruppen som realbeskaltningsutredningenfunnit - nödvändigt att utgå från det nominella resultatel och därefter göra dejusteringar som föranleds av ändringar i penningvärdet. Närdet gäller byggnader, invenlarier och lager överensstämmer i allt väsentliglrealbeskaltningsutredningens och vinstdelningsgruppens meloder förinflalionsjuslering. nominella inkomstbeskattningen dras utgifter för anskaffande av byggnaderav genom värdeminskningsavdrag, vilka sammantagna motsvarar anskaffningsvärdel fördelal på byggnadens beräknade livslängd. Vid en livslängd på tjugo årmedges alltså avdrag som om av byggnaden "förbrukades" varje är. Iett reall system bör i stället varje års resultat 1983/84:50 61 belastasmed ett belopp som motsvarar vad det skulle kosta all återställa den"förbrukade" delen. Värdeminskningsavdragen bör alltså beräknas pååteranskaffningsvärdet. Vid en justering av det nominella resultatet innebärdetta att ett extra värdeminskningsavdrag (inflationsavdrag) medges medskillnaden mellan etl reall och etl nominellt beräknat värdeminskningsavdrag.Återanskaffningsvärdet bör enligl min mening antas motsvara anskaffningsvärdetuppräknat efler förändringarna i det allmänna prisläget. Motsvarandebör i princip gälla för maskiner och andra inventarier. Här tillämpasemellertid vid inkomstbeskattningen etl annal syslem för värdeminskningsavdrag.Detta innebär att avskrivning sker kollektivt för samtliga invenlarier. Vidaresker avskrivning i betydligt snabbare takt än för byggnader. Delta innebär för byggnader föreslagna metoden inle är lämplig. I siällel bör del exlravärdeminskningsavdragel beräknas på del skatlemässiga restvärdet påinventarierna (den oavskrivna delen) vid årets ingång och del senasle åretsinflation. Jämfört med den för byggnader föreslagna metoden innebär det en visstidigareläggning av inflalionsavdraget. Omell lager som har inköpls ökar i värde i takt medinflationen, uppkommer vid en försäljning en nominell vinst. Någon real vinsthar emellertid inte uppkommit.