prop · G703100 · 1983-12-31 00:00:00 — Vid fyra avvägverkets sex avdelningar har organisationsöversyner skett . Dessa har gjorts mot bakgrund av den genomgång av centralförvaltningensverksamhet som ägt rum och de diskussioner om kommande inriktning som förts samt med hänsyn tillfastställda riktpunkter för . Den regionalaorganisationen för väghållning utgörs av 24 st vägförvaltningar, eni varje län. Riktpunkterna för personalinnehav som fastställts ifemårsplan 1982-1986, innebär en fortsatt inriktning alt minska personalinnehavet.För den regionala verksamheten avser minskningen i första handplanerings- och kanslifunktionen. Minskningen av antalet R-tjänstemän kommertotalt för perioden att överensstämma med den naturliga avgången. Personalinnehavetvarierar mellan enheterna och regionala skillnader kommer atl uppstå, dvs. en region kanha övertalighet medan andrafär arbetskraftsbehov. Anpassningen avantalet R-tjänstemän till verksamhetsvolymen och på denna grundade riktpunkter får med oförändratantal arbetsområden konsekvenserför små trafiksvaga områden med låg omslutning. Dessa områden får så små resurser i form av personal ochmaskiner alt det blir svårt all klaraverksamheten, speciellt passnings- och beredskapstjänsten . Det är därför nödvändigt med en fortsattöversyn av den lokala organisationen. Ca 45 arbetsområden bedöms enligtvägverket bli föremål för utredningar som kanresultera i samman- Prop.1983/84:100 Bilaga 8 35 läggning med angränsande arbetsområden. Eftersomdet vid lokalisering av vägstationer är viktigt från effektivitetssynpunkt atldessa läggs vid de vägar som har högst trafikvolym, kommer indragningar främstatl ske av vägstationer i glesbygderna. Vägverkels regionalaorganisation för vägbyggandet utgörs av sju byggnadsdistriki, vilket vari ochell omfattar två lill fem län. Byggnadsdistriktens omsättning i fast pris harunder senare tid varierat starkt men minskat . Personalminskningen härunder samma lid varit . Vidfyra av de sju byggnadsdistrikten har större förändringar i den regionalaorganisationen genomförts . Personalriktpunkterna förär 1986 innebär en personalminskning med ca 350 personer eller jämförtmed . Personalminskningen beräknas för R-tjänstemän genom naturligavgång och övriga avgångar. På L-tjänslemannasidan inle personalminskningen genom enbartnaturiiga avgångar varför kraftiga stimulansåtgärder av olika slag har salts inför att komma ner lill personalriktpunklen för . Neddragningar av dennastorlek kommer all ställa mycket stora krav på organisationen. Organisationensmöjligheter all klara varierande produktionsvolymer kommer att minska och riskföreligger för alt verkets goda kompelens inom byggandeverksamhelen kommer alturholkas. Genom atl medelåldern hos personalen ökar kommer det att bli alltsvårare atl bibehålla den nödvändiga rörligheten hos personalen. Vägverkelsanläggningstillgångar beslår av fastigheter, motorfordon, vägmaskiner ochfärjor m. m. Omsättningstillgångarna omfattar grustag, förrådsvaror, drivmedelsamt material för vägöverbyggnad och halkbe-kämpning. Tillgångarna användshuvudsakligen för drift av statsvägar, i mindre omfattning för vägbyggande iegen regi och för tjänster till utomstående. Vägverkels maskinbehov förbyggandeverksamhelen i egen regi anskaffas genom inhyrning eller genomupphandling. Investeringsbehovet är uttryckt som ett genomsnittligt behov underfemårsplaneperioden. Avvikelser kommer alt ske mellan åren. Den lokaladriftverksamheten bedrivs från 266 vägstationer. Beslut omindragning av 5 vägstationer lill 261 har fattats men ännu inle genomförts.Förutom vägstationer finns för olika stödfunktioner läns-verksläder, ett antalfilialgarage, förråd och två varv. 1983/84:100 Bilaga 8 36 Dimensioneringen av denegna maskinparken grundas pä driflverksam-hetens långsiktiga inriktning samt päuppföljning av maskinanvändningen. Härutöver görs en avvägning mellan egna ochlejda maskiner varvid hänsyn tas till att full sysselsättning skall uppnås.För närvarande disponerar verket bl. 700 lastbilar, 700 paketbilar, 500väghyvlar och 600 lastmaskiner i driftverksamheten. har 1984 enberäknad färjeflotla pä 90 enheter som trafikerar 54 färjeleder. Under denärmaste åren beräknas ell tiotal fäijor behöva utrangeras. Utredningen år 1980om besparingar i färjedriften beräknas resultera i all ca 20 av de småfärjelederna kommer att förändras. Merparten av dessa ersätts med broar. Underåren 1982-1984 kommer 12 färjeleder att ersättas med broar. Vägverketsomsättningstillgångar hade ell totaltåteranskaffningsvärde av ca 390 milj. kr. Lagren av dessa tillgångar har underde två minskat. En ytterligare minskning är planerad underfemårsplaneperioden. Ett väl fungerandevägtransportsystem är en grundförutsättning för ett utvecklat samhälle. I vårtland har vägarna en särskild betydelse, eftersom landets befolkning har sinbosättning och utkomst spridd över en slor yla med långa transportavstånd.Samhällsutbyggnaden jämte förändringar på arbetsmarknaden bl.a. genomindustrins omvandling förändrar hela liden transportbehoven. En fortsatt högambitionsnivå för väghållningen är nödvändig för samhället. framhåller i sin anslagsframställningatt medelstilldelningen tilllandets väghållning har medfört all de mål som angavs i beslut intehar kunnat näs. Väganslagen har realt minskat under senare är. Byggandevolymenhar i stort sett halverats från början av 1970-lalet till och ytterligarenerdragning kan komma atl bli följden om den nuvarande utvecklingen avmedelstilldelningen till vägbyggande fortsätter. Medelstilldelningen tilldriftverksamheten har enligt också varit för låg under senare år.Verket har varnat för all effekterna på sikl av eftersattunderhåll av vägarna, främst av beläggningar och broar, kommer all bliallvarliga. Den goda utvecklingen av trafiksäkerheten kommer enligl verket inteatl bestå och framkomligheten för trafiken blir sämre med ökad energiåtgång ochhögre fordonskostnäder som följd. 1983/84:100 Bilaga 8 37 Enligt 1979 årstrafikpolitiska beslut är del översiktliga målet för väghållningen attmedborgarna och näringslivet i landels olika delar skall erbjudas en tillfredsställandevägtransportstandard till lägsta möjliga samhällsekonomiska kostnad. Denna översiktliga målsättninghar konkretiserat i en rad delmål för den statligaväghållningen, vilka inarbetas i verkets planer för drift- och byggnadsverksamheten. Den takt i vilkenväghållningens olika mål kan förverkligas är i hög grad beroende av ivilken utsträckning statsmakterna anvisar medel för verksamheten. Deninriktning av planeringen för statsvägarna som statsmakterna angett är attvägverket för driftverksamheten bör planera utifrån i stort realtoförändrade anslag och för vägbyggandet utifrån planeringsramarna förflerårsplanerna. Del innebär att väsentligt högre byggnadsvolym kommer tillutförande än vad de ordinarie väganslagen skulle medge eftersom medlen för sysselsätlningsfrämjande åtgärderingår i planeringsramarna. Vägverketslångtidsplan för driftverksamheten - femårsplan drift - för åren 1982-1986visade att medelstilldelningen var otillräcklig för attvidmakthålla vägkapitalet, för att uppnå trafiksäkerhetsmålet och för attförbättra framkomligheten pä det lågtrafikerade vägnätet . Regeringen föreslog därför (prop. 1982/83:50,/83:6, rskr 1982/83:110) att för är 1983 skulle tilldelas särskildamedel föråtgärder mot eftersatt vägunderhåll. Genom beslut anvisades 100 milj. kr.pä tilläggsbudget I för /83. Av dessa medel avsäg 25 milj.kr. åtgärder pä det stalskommunala vägnätet under är 1983. Regeringens förslaginnebar att en ytterligare eftersättning av vägunderhållet t. v. kunde undvikas. Avden nämnda propositionen om vissa ekonomisk-politiska åtgärder m. m, framgår att regeringen fäster stor vikt vidatt vägtransporterna skall kunna genomföras säkert och med godframkomlighet. Industrins och övriganäringslivets transporter har stor betydelse för samhällets utveckling. Den pågående koncentrationen tillfärre produktionsställen, minskade lageri produktionsprocessen och förändrad distributionsteknik med ökad lagring icentrallager innebär att transportarbetet ökar. Dessa förändringar innebär ökade krav pä god framkomlighet påvägnätet under alla lider pä dygnet. Även när det gäller persontransporternainnebär samhällsutbyggnadenförändringar i resbehov och resmönster, vilket ställer högre krav på väghållningen. Det är inte enbartde lokala resmönstren som förändras. Även regionalt och framför allt iglesbygdsområden har resebehoven ökat genom den koncentration av ochannan service som samhällsutvecklingen gett upphov till. Det är enligt min mening väsentligt att ävendessa rese-och transportbehov kan tillgodoses på ett tillfredsställande sättgenom en bra organisation avväghällningsinsatserna. Detta ställer dock betydande Prop.1983/84:100 Bilaga 8 38 krav på samhället och medför i ett ansträngtbudgetläge all väghållarna måste hushälla med de tillgängliga medlen så att eni landet i förhållande till trafiken likformig service kan upprätthållas. Jag går övertillfrågan om väganslagen för /85, som avser verksamheten . I föregående års budgetpropositionberäknades medelsbehovet lill sammanlagt ca 5669 milj; kr. Härutöver har under år1983 betydande medel - ca . -anvisats med stöd av den s. k.finansfullmaklen för sysselsällningsfräm-jande väginvesleringar. Del kapital som harinvesterats i vägar och broar är mycket omfattande. Underhållet och skötseln avvägarna är därför mycket viktig så att vi effektivt kan utnyttja deninfrastruktur som vägnätet erbjuder. Bristande underhåll innebär förutom sämreiransportförutsättningar att vi skjuter en reparalionsskuld framför oss. Vi tärpä kapitalet och det blir dyrare att återställa vägnätet . För verksamhetsåret 1985är det därför nödvändigt all prioritera verksamheterna under driftanslagen.För de slatliga och kommunala driflansla-gen harjag beräknat en anslagshöjningmed inle mindre än 563.7 milj. kr. För anslaget Drift av statliga vägarförordar jag en höjning med 436 milj. kr. jämfört med det av riksdagenbeslutade anslaget för innevarande budgetår. Anslaget kommer därmed upp i ennivä av 3961 milj. kr., vilket med hänsyn lill fortlöpande rationaliseringarinnebär en väsentligt utökad medelsram. Även för bidragsanslaget till drift av kommunala vägar och gatorsker en motsvarande uppräkning. Anslaget höjs med 127,7 milj. kr. för är 1985. Förslaget innebär all väghållningen på det statskommunalavägnätet kan upprätthällas på samma standard som det statliga vägnätet. När detgäller bidragsanslaget drift av enskilda vägar kommer jag i det följande attförorda ett nytt differentierat bidragssystem. Beträffandebyggandeanslagen innebär mitt förslag en oförändrad nivä för anslagen Byggandeav statliga vägar. Bidrag till byggande av kommunala vägar och gator samtBidrag till byggande av enskildavägar. Regeringen strävar dock efter att genom särskildasysselsättningsinsatser genomföra de beslutade vägplanerna - som ligger pä enavsevärt högre nivä - fullt ut. Åtgärder föresläs nu som säkerställervägverkets möjligheter att upprätthålla sin kompetens i vägbyggandet genom attvägverket garanteras all få bibehålla den personal som behövs för genomförandelav flerårsplanerna. Jag går över till attredovisa mina ställningstaganden i fråga om anslagens storlek och kommer senareatt hemställa om medelsanvisning under resp. anslag. Anslaget Drift avstatliga vägar avses täcka kostnaderna för servicear-belen, underhällsarbetensamt vissa förbättringsarbeten inom de olika delarna av det statliga vägnätet.För innevarande är är anslaget 3 525 milj. 1983/84:100 Bilaga 8 39 Anslaget innefattar även verkets anskaffningar avanläggningstillgäng-ar. Verksamheten underanslaget baseras i stor utsträckning pä den femårsplan fördriftverksamheten som antagit . Anslagsutvecklingende har enligt verket inneburit en lägre verksamhetsvolym änden vidmakthållandenivå som verket förordar med ledning av del trafikpolitiskabeslutet. De minskade väghållningsinsatserna har anpassats tilltrafiken vilket innebär att de lågtrafikerade vägarna inte har fått lika hög service- och underhållsnivå somde mera trafikerade vägarna. För densenare kategorin vägar har väghållningsstandarden upprätthållits. har verket anpassat sinapersonella och övriga resurser medbeaktande av målen för vägpolitiken. Liksom för övriga statliga myndigheter måste en fortgående rationaliseringav verkets verksamhet ske om denväsentligt utökade medelsramen enligt årets budgetförslag ska kunna få avsedd effekt att förhindrakapitalförstöring och reparera uppkomna skador. Inom pågår nu en revidering av den nämndaplanen för driftverksamheten.Nästa femårsplan för driftverksamheten omfattar . har under redovisat att verketsinsatser i fråga om service och underhäll av vägnätet inte har nått upp till den nivä som uttalades i det trafikpolitiskabeslutet . Det är framför allt det lågtrafikerade vägnätet - bl.a. i glesbygden som har fått vidkännas en sänktstandard. Denna utveckling stämmer inte med den vägpolitik som jaghar förordat i andra sammanhang. Det är i och för sig en riktig anpassning avdriftinsatserna till deanvisade resurserna som har gjort i nu gällande plan. innebäranslagsutvecklingen att en viss återhämtningsker. Med hänsyn lill de insatsersom erfordras för att service och underhåll av vägnätet skall motsvaradels vissa minimikrav, dels slitaget pävägarna är det nödvändigt att anslagen till drift och underhåll av vägarnahöjs väsentligt. Den ökade belastning på statsbudgeten som detta innebår föreslår jag finansieras genom en höjningav fordonsskatten. Jag har samrättmed chefen för i denna fråga. Jag har tidigare framhållit att ett bra vägnät är enförutsättning för näringslivetsoch industrins framtida utveckling. Detsamma gäller för skogs- och jordbruket. Denna syn på vägnätets betydelse för den svenska ekonomins utveckling har tidigare kommit tilluttryck i regeringens anvisningar för vägplaneringen och utbyggnaden avvägnätet. Prioriteringen av driftanslagensyftar till att förverkliga treväsentliga mål för väghållningen. Detförsta målet är att väghållarnas ätgärder avseende vägunderhållet skallanpassas så att vägnätets standard kan upprätthållas. Vägunderhållet skall täcka den årliga förslitningen. Det andra måletär att genom särskilda insatser återställa förslitna delar av vägnätet fill enfrån allmänna synpunkter acceptabelstandard. Det av angivna eftersläpande väg- Prop.1983/84:100 Bilaga 8 40 underhållet bör återhämtas . Det tredje målet är att öka serviceåtgärderna på framför alltdet lågtrafikerade vägnätet. Det gäller dä i första hand insatsernabeträffande vinterväghällningen. När väghållningen ges eninriktning mot de tre huvudmålen innebär genomförandet av åtgärderna att ävenandra delmål för vägpolitiken bl. a. avseende trafiksäkerhet, framkomlighetsaml tillgänglighet kan tillgodoses på ett bättre sätt än nuvarande budgetnivåtillåter. I samband med attstatliga vägar byggs om och öppnas för trafik förekommer ofta att vägen i dengamla sträckningen dras in från allmänt underhåll. Väghållningen av sädanavägar får som regel övertas av enskilda. Vägarna uppfyller ofta fordringarnaför att få statsbidrag lill enskild väghållning. saknar emellertidsom regel medel under anslaget B6. Bidrag till drift av enskilda vägar för denbidragsgivning som egentligen borde komma till stånd i samband med att statensväghållningsansvar upphör. För att lättare kunna ordna med väghållningen för deenskilda bör del därför vara möjligt för att besluta om överföring avmedel motsvarande gällande statsbidrag lillnämnda anslag. Då det nu är svårt att förutse det medelsbehov som kan bliaktuellt för bidrag till enskilda väghållare bör regeringen inhämta riksdagensbemyndigande att vid behov låta överföra medel mellan del statligadriftanslaget och anslaget för bidrag till drift av enskilda vägar. Från anslaget Bidrag tilldrift av kommunala vägar och gator utgär bidrag fr.o.m. med95% enligt nya beräkningsregler. Det ankommer på att efter samrådmed bestämma normkostnader för olika driftåtgärder. Dennya bidragsordningen syftar till en förenkling av bidragsgivningen och därmeden minskad byråkrati. Jag har vid min bedömningav anslagsbehovet räknat med att i motsvarande mån som pä den statliga sidantäcka kommunernas ökade driftkostnader för väghållningen samt motverkakapitalförluster. Jag beräknar en höjning av anslaget med 127,7 milj. kr. till698 milj. kr. för nästa budgetär avseende verksamhet. Det statliga bidragettill de enskilda vägarna har tillkommit för att ersätta väghållarna för dekostnader det innebär att enskilda vägar hälls öppna för allmän trafik. Förutomdet statliga bidraget förekommer i betydande omfattning kommunala bidrag tillden enskilda väghållningen. I många fall innebär detta att de enskildaväghållarna har samtliga koslnader för väghållningen täckta med bidrag. Jag förordade iföregående års budgetproposition att en omläggning av den statligabidragsgivningen skulle genomföras på sä sätt ätt bidragen till enskildväghållning skulle utgå av de beräknadekostnaderna. Härutöver borde, när det är särskilt motiverat, ett med15%-enheter förhöjt bidrag kunna utgå. För t.ex. drift av enskilda 1983/84:100 Bilaga 8 41 färjeleder anförde jag att med hänsyn tillde speciella förutsättningarna ivarje enskilt fall borde kunna besluta om ännu högre bidrag, dock högst85 %. beslöt i enlighet med förslaget. Del nyasystemet lillämpas . Anslaget Bidrag tilldrift av enskilda vägar beräknades till 540,5 milj. kr. för innevarande budgetår. Det av beslutadeanslaget omfattar, genom en omläggning av bidragsgivningen, båda bidragsåren 1983 och 1984 för att även detta anslag skall avseframförliggande kalenderår i likhetmed övriga väganslag. I samband med anslagsberäkningen för två kalenderår och ändringen avbidragsgivningen beräknades anslaget till ett för högt belopp, varför en reservation av storieksordningen 35milj. kommer atl uppslå. Jag kommer i del följande alt redovisa hur dessa reservationsmedelavses utnyttjas. Jag går övertill att redovisa mina förslag om ell nytt differentierat bidragssystem förenskild väghållning. Min redovisning och mina förslag i det följande byggerpå en rapport (1983:09) "Differentierade driftbidrag lill enskildavägar" som publicerat . En sammanfattning avrapporten bör fogas lill protokolletsom en bilaga, (bilaga 8.1) Bakgrunden till rapporten är en granskning somriksrevisionsverket (RRV) gjordeunder av vägverkels verksamhet avseende bidragsgivningen fill enskild väghållning. I sinrapport (1981:482) framförde RRV bl.a. attvägverket borde utreda möjligheterna att införa ett differentierat driftbidragtill enskilda vägar. tillsatte med anledning avRRV:s rapport en projektgrupp med uppdragatt bl.a. klariägga hur ett sådantsyslem lämpligen borde utformas ochvilka konsekvenser som kunde följa därav. Under arbetets gånghar som jag nämnt beslut fattats av om en sänkning avbidragsprocenten lill drift av enskilda vägar från lill fr.o.m. . Projektgruppen rekommenderar en övergäng frän nuvarandesyslem till ett differentierat system. Jag delar dennauppfattning med hänsyn till att ett differentierat system ger en för den enskilderättvisare fördelning av medlen som samhällets varierande intresse ide olika vägarna bättre kanåterspeglas. Ett differentierat system kan även anpassas till och möjliggöraförändrade prioriteringar från samhällets sida. Projektgruppen presenterar tre olika alternativ. Alternativen O ochI innebär att vissa vägkate-gorier inte skulle erhålla statsbidrag. Enligt alt.2 kan alla vägar som fär bidrag även fä det fortsättningsvis. Med hänsyn till de stora negativa konsekvenser för väghållarnasom alternativ O och 1 medför, och till det allmänna intresset av ettfungerande enskilt vägnät bör enligt min mening alternativ 2 väljas för ettändrat bidragssystem. Det ärliga driftbidraget till enskilda vägar börsåledes mot denna bakgrund ges med Prop.1983/84:100 Bilaga 8 42 till Utfarts- elleruppsamlingsvägar för fast boende och Utfarts- eller uppsamlingsvägar förnäringslivet .50%till Ulfarts- eller genomfartsvägar för det rörliga friluftslivet till Utfarts- elleruppsamlingsvägar för boende inom bebyggelseområden samt Uppsamlingsvägar förfritidsbebyggelse Ett nytt differentieratbidragssystem som jag nu har redovisal kommer att innebära väsentligaförbättringar av den enskilda väghållningen i jämförelse med nuvarande system. En övergång till ettdifferentierat årligt driftbidrag kräver även en översyn av de bidrag som f.n. lämnas till övriga ätgärder inomden enskilda väghållningen. Bidrag lämnas härvid i form av särskiltdriflbidrag, red-skapshidrag och bidrag tillfärjdrift. Bidragen för dessaåtgärder samt även möjligheten till förhöjt bidrag påverkas av en förändring avnuvarande bidragssystem. Jag föreslår att bidrag för dessa ändamål bör lämnasenligt följande. Särskilt driftbidrag,dvs. för reparations- och Irafikålgärder samt förnyelse av beläggning börkunna utgå med högst . Särskilt driftbidrag tillsammanläggningsförrättningar bör kunna utgå med högst . Syftet med bidragetär alt få till stånd en mer rationell väghållning genom att flera smärreenheter slås samman. Då sammanläggningen skall innebära fördelar förväghållarna bör bidraget begränsas lill . Redskapsbidrag bör kunnautgå . Bidraget bör i första hand utgå till väghållare inom områden därmöjligheter till inhyrning av lämplig utrustning är begränsad. Bidrag till drift avenskilda färjeleder bör kunna utgå med samma bidragsprocent som , dvs. Förhöjt bidrag med 15procentenheter kan utgå om särskilda skäl finns. Med hänvisning till detföreslagna systemet med differentierade bidrag kan det förhöjda bidraget förvissa vägar slopas. Det förhöjda bidraget är inarbetat i det differentieradebidragssystemet. Det bör ankomma påregeringen att besluta de författningar som erfordras. har p.g.a.brist på medel inga nya "bidragsberättigade" vägar kunnat tas in tillbidragsgivning. Den kö av bidragsansökningar som uppstått bör nu avvecklas. Underår 1984, dä bidraget lill enskilda vägar uppgår till , finns visst utrymmeför nyintagning av vägar. Härutöver bör enligt min mening 10milj. användasför intagning av sanitliga nu vilande ansökningar om bidrag för sådana vägarsom är bidragsberättigade. Avvecklingen av hela kön av bidragssökande vägar börske under är 1984 genom att ifrågavarande vägar rustas upp . Prop.1983/84:100 Bilaga 8 43 att de nya vägarna kommer att ta i anspråk 5milj. Jag avser senare denna dag föreslå atlregeringen beslutar alt med ianspråktagande av 10milj. avreservationen pä anslaget får genomföra denna angelägna åtgärd. Med de anslag som jag förordar för nästabudgetär kan således samtliga bidragsberättigade enskilda vägar som står ikö för bidrag erhålla bidrag. Härutöver kan den reformering av bidragsgivningensom jag redovisat i det föregående genomföras. Jag har beräknal medelsbehovellill 279,5 milj. kr. Anslaget bör beräknas till 266.5milj. Resterande 13 milj. kr. av medelsbehovet föreslär jag får finansierasgenom att budgelårel 1985 fär utnyttja reservationsmedel underanslaget. Resterande reservation på anslaget bör kvarstå på anslaget tillföljande bidragsår. Vad gäller väg- och gatubyggandet uttaladeriksdagen trafikpolitiska beslut att planeringen av vägbyggandelborde utgå från en högre ambitionsnivå. Som jag redovisade i fjolårets budgetpropositionhar jag tagit fasta pä delta beslut och föreslog således i anvisningarna förflerårs-och fördelningsplanearbetel höjda planeringsramar för vägbyggandet. Förutom de medel som anvisas pä ordinariebyggnadsanslag erhåller ärligen regelmässigt stora tillskott av medelför sysselsättnings-främjande vägbyggnadsätgärder. Pä senare år har de medelsom står till regeringens förfogande i den s.k. finansfullmakten använts förnämnda ändamål. har - visserligen med stora ärliga variationer- i genomsnitt drygt 500 milj. kr. tillförts vägbyggandet pä detta sätt. FrånAMS har dessutom medel avsatts för ell stort antal mindre vägbyggnadsobjekt.Under senare år har vägbyggandet med beredskapsmedel minskat.