prop · G70362 · 1983-12-31 00:00:00 — Stöd bör i detta fall lämnas till sådan nivå att företagsekonomisklönsamhet uppnås. OED konstaterar att förutsättningarna varierar starkt i deenskilda projekten och att det därför är nödvändig'i att villkoren kanutformas inom vida gränser. OED konstaterar vidare, att nedläggning avproduktionsanläggningar, som har erhållit bidrag och län frän OEF, riskeras, ominte utbyggnaden av nya fastbränsleanläggningar ökar. Därför måste reglerna förstödgivningen förändras sä att får etl flexibelt instrument föratt implemen-tera oljeersältningen. De gällande reglerna och den tillämpning, som harutvecklats, har fokuserat OEF:s verksamhet på stöd genom långivning vilket harmedfört att OEF till övervägande del fått karaktären av ett kreditinstitut. Den huvudsakliga stödgivningen har lämnats genomdelfinansiering av projekt genom lån med följande stödmoment: o subvenlioneringgenom räntebefrielse o riskdelning genom villkorlig återbetalning Ofinansiering utan säkerhet o likviditetsförbättring genom anstånd medbetalning. OED föreslår att de nuvarande villkorslånen ersätts med engaranti om ett visst ekonomiskt utfall av de godkända åtgärder, vilket skullekunna 1983/84:62 53 ersätta villkorligheten och utfalla som villkorligt bidragom vissa bestämda kriterier uppfylls. Alla län som beviljas lämnas f. n. utan säkerhet. Detbetyder att staten har ett relativt dåligt förhandlingsläge om länen behöverkrävas åter. Detta skulle kunna lösas genom övergång till att lämnalånegarantier på det sätt som industrilänegarantier lämnas av SIND ochindustrifonden. Frågan om en sådan försäkringsform eller villkorligabidrag skall vara förknippade med någon avgift har vad gäller industrifondenlösts pä så sätt att en procentuell avgift som beräknas på det uteståendegarantibeloppet erläggs av den som erhållit slöd i Ökat stöd till sådana åtgärder som i utvecklingskedjanfaller efter den första PoD-anläggningen. Dessutom bör det vara möjligt attlämna stöd till flera anläggningar än till den första i sitt slag. OED anseratt en stödform innebärande direkta bidrag till investeringarna i sädanaanläggningar som innebär stora ekonomiska risker bör införas (högst avinvesteringskostnaden). o Fullskaleanläggningar utan stora ekonomiska risker Denna stödmollagarkalegori vill OED minska medmotiveringen att det har medfört ett avsevärt administrativt arbete. Enl. OED:sbedömning bör den fortsatta verksamheten fokuseras pä stödmoment som innebärinsatser som underlättar åtgärder med svag lönsamhet och/eller med tekniskaeller ekonomiska risker. Sädana bör enligl OED kunna ges stöd som innebär en mergenerös attityd frän statens sida, med hänsyn till att genomförandet av sädanaprojekt år förknippat med både stora investeringar och stora risker. Ett garanfiåtagandei form av vdlkorliga bidrag, som innebär en avlastning av delar av riskmomenl,är därför enligl OED ett lämpligt stöd. Som en jämförelse med det nuvarande systemet med dessuppdelning pä projektkategorier och stödformer kan följande uppställning ges. 1 Prototyp-och demonstrations- 1. Bidrag -I- lånegaranti högst 3. Villkorliga bidraggällande högsl 5 år 11 Fullskaleanläggningar med stora 1, Bidrag högst ekonomiska risker samt åtgärder 2, Länegaranti högst får systemuppbyggnad Bidrag -l- lånegaranti högst 3, Villkorliga bidrag gällande högsl 5 år III Fullskaleanläggningar utan 1, Lånegaranti högsl storaekonomiska risker IV Stora spillvärmeprojekim, m, 1, Lånegaranti högsl 2, Villkorliga bidrag gällande högsl projektetsavskrivningslid Prop.1983/84:62 54 Kriterierna för vilka av de olika slödmomenlen bidrag,lånegaranti eller riskdelning genom villkoriiga bidrag som skall användas anserOED bör utgå frän projektets bristande lönsamhet i förhåUande till desssamhällsekonomiska lönsamhet, bristande finansiell styrka resp, osäkerhet omprojektets utfall. Sammanfattningsvis föreslär OED följande beträffande denekonomiska omfattningen av stöd till oljeersättande åtgärder och sparande avenergi. - Bidrag till PoD-och fastbränsleanläggningar; 300 milj. kr. totalt 900 milj. kr.för . - Ekonomiskaåtaganden i form av lånegarantier och villkorliga bidrag; 900 milj. kr. I den gällande stödförordningen anges den undrestorleksgränsen , för det slöd OEF kan meddela genom egna beslut samten övre begränsning på 25 milj. kr., över vilken regeringen fattar beslul efleryttrande av OEF. Den övre begränsningen är enligt OED:s uppfattning rimlig. OED föreslär atl . per projekt skall gälla somminsta stödbelopp med undantag för förprojekteringar, för vilka bör gälla50000 kr. OED föreslär att de regionala utvecklingsfonderna kan administreraprojekt . Betänkandet (Dsl 1983:4) Statligt stöd till oljeersättning- Utvärdering av OEF:s insatser och förslag till fortsatt verksamhet. Yttrandehar avgivits av överstyrelsen för ekonomiskt försvar (ÖEF),transportforsknings-delegationen, transporträdet, ,(), , statens råd förbyggnadsforskning (BFR), statens planverk, statens energiverk, statensvattenfallsverk, styrelsen för teknisk utveckling (STU),energiforskningsnämnden (Efn), statskontoret, (),i län, i , iKronobergs län, i Västerbollens län, i Nortbottenslän. Centralorganisationen /SR, fullmäktige iriksbanken, fullmäktige i riksgäldskontorel. ,(), i ,, (), Lantbruksstyrelsen,, tekniska fakulteten. , (), . ,, och . 1983/84:62 55 Praktiskt taget samtliga remissinstanser anser att stödtill åtgärder för att ersätta olja är motiverat. TPR framför att statligt stöd även fortsättningsvis ärmotiverat för att minska kostnaderna och för att reducera det kraftiga utlandsberoendelför energiförsörjningen. För transportsektorn med dess nära nog fullständigaoljeberoende är åtgärder för att minska detta beroende särskilt angelägna.Hittills har statligt stöd tiU oljeersättande åtgärder för transporter intekommit i fräga genom oljeersättningsfonden. De särskilda svårigheter som ärförknippade med en mer omfattande omställning av energiförsörjningen pätransportområdet gör emellertid att utvecklingen inom andra områden indirektkan fä stor betydelse för tillförseln av energi till transporter. i anser att statligt stödbehövs för att minska kostnaderna för oljeersältningen och för att långsiktigtersätta olja med andra bränslen. Enligt bör insatserna föroljeersättningen ses i ett långsiktigt perspektiv varför en djupare analys aveffekterna ännu inte är möjlig. Det är emellertid angeläget att under handjustera reglerna med hänsyn till gjorda erfarenheter. i Uppsalalän framför liknande synpunkter. anser alt det finns motiv förfortsatt slöd anläggningar för inhemskt bränsle. Stöd kan behövas för altnä företagsekonomisk lönsamhet, minska riskerna och överbrygga ekonomiska svårigheterde första åren. menar att statens engagemang viaoljeersättningsfonden betyder alt ekonomiska risker delvis tas av staten såatt riskfyllda energiprojekt kan förverkligas. Förbundet anser del nödvändigtmed denna typ av statliga engagemang i utvecklingsprojekt som är viktiga förlandets energiförsörjning. anför att stöd till ökad vedeldningär inte bara är förenligt med utan också till fördel för skogsindustrinsintressen vad gäller råvaruförsörjningen. är därför positivtinställd till ökad eldning och en samtidig breddning av skogsindustrins rävambas. Endast tvä remissinstanser är negativa till fortsattstödverksamhet, nämligen SCPF och . SCPFhävdar att mot bakgrund av den snedvridande effekt som pålagor och subventionerhar är det SCPF;s principiella uppfattning att de skall användas med storförsiktighet och urskillning. StaUiga medel skall inle användas för att stödjaförlustverksamhet och kommersiella misslyckanden. Energisektorn får i dettasammanhang inle särbehandlas så att utnyttjandet av alternativ till olja blirsjälvändamål. SCPF ställer sig dock bakom statsmakternas ambition att minskaoljeberoendet. har också verksamt bidragit till detta sedanbörjan av 1970-talel. SCPF framhåller vidare att i detta läge skapa ytteriigarekonkurrens om skogsråvaran genom att ge bidrag och lånegarantier för attuppföra ved- 1983/84:62 56 och skogsbränslepannor med tillämpning av känd ochkommersiellt tillgänglig teknik inte ligger i branschens intresse. Industrinhar upprepade gånger vänt sig mot den skattepolitik som lett lill att pålagornapå oljan till stigit från /m till /m\ Deltautgör en för svensk industri singulär belastning och är enligt SCPS:s meningmer än tillräcklig hjälp för att befordra utvecklingen av inhemska bränslen;statliga insatser i form av höjda bidrag och länegarantier skulle bara ytterligaresnedvrida bränslemarknaden, förstärka vedeldarnas betalningsförmåga och f.ö.utgöra en belastning på en redan överansträngd statsbudget. SCPF och föredrar dock att bidrag också i fortsättningen ges tillprototyp- och demonstrationsanläggningar. framför liknande synpunkler. 2.3 Inriktningen av stödet 2.3.1 Ersättning av olja med elenergi saml fasta bränsleni större (fjärrvärme) och mindre (gruppcentraler o. dyl.) pannor OED berör kortfattat konvertering frän olja lill elenergii småhusbebyggelse. OED pekar pä att utvecklingen nu och sergynnsam ut pä detta område, varför det nu inte finns motiv för statligt stödför ersättning av olja med el. Ett fätal remissinstanser berör denna fräga. hänvisar till kommunernas oljereduktionsplaner i vilka en omfattandeplanerad elanvändning redovisas. instämmer därför i OED:s synpunktatt det inte finns anledning fill statligt stöd för att ersälta olja med el.Statens energiverk uttrycker liknande synpunkter. ,, i instämmer också helt i OED:s slutsats. , och sig positiva till att möjligheterna att ersätta olja med el beaktas vidutformningen av styrmedel för oljeersättning. påpekar att en övergäng lill koleller inhemska bränslen som regel är processtekniskt omöjlig inom exempelvisjärn- och stålindustrin. anser därför att om bidragssystemetskall finnas kvar bör el ej generellt undanlas från detta utan där så ärmotiverat bör bidrag kunna ges. BFR tar upp frågan om eldrivna värmepumpar inom alla storieksomrä-den.Eldrivna värmepumpar kan, menar BFR, ersätta olja med en mindre del el som drivenergioch en större del spillvärme eller solvärme. Ett fåtal remissinstanser tar upp ersättning av olja medfasta bränslen i större och mindre pannor. , statensplanverk, LRF och i ställer sig bakom OED:sförslag att stöd endast bör lämnas till användning av inhemska bränslen ifjärrvärmeanläggningar. Prop.1983/84:62 57 konstaterar alt de mål som äruppsatta för användningen av inhemska bränslen kan bli svära alt uppnå, vilketskulle kunna nödvändiggöra ett intensifierat statligt stödengagemang. Stödetbör då i första hand utgå till större förbränningsanläggningar, sä atttillräcklig efterfrågan på bränsle uppstår. Pä så sätt skapas förutsättning föratt en etablerad marknad för inhemska bränslen utvecklas. En etablerad marknadinnebär i sin tur att introduktionen av mindre förbiänningsanlägg-ningarförinhemska bränslen underiättas. Föreningen anser att det är tveksamt att generellt avhändasig möjligheten till stöd för oljeersättning med kol i större pannor. SCPFmenar all del från skogsindustrins synpunkt är viktigt att kol intediskrimineras i detta sammanhang. Förutsättningarnaför oljeersättning i mindre pannor som l.ex. gruppcentraler är osäkra, hävdar OED.Statens energiverk instämmer i denna bedömning och menar att det därför ärväsentligt all de ekonomiska förutsättningarna för denna kategori av pannor fastläggs.Statens planverk och tar upp osäkerheten beträffande fastbränsleeldadegruppcentraler, men tar inte någon direkt ställning i sak. påpekar bl.a.att plan- och lokaliseringsproblem kan tvinga kommunerna att övergå från oljatill elanvändning i gruppcentralerna. i , statens vattenfallsverkoch ställer sig positiv till stöd för mindre pannor.Enligt är stöd i syfte att påskynda kommersiellt tillgängligteknik för eldning i fastbränsleeldade gruppcentraler angelägel. Mänga av dekonstruktioner som finns på marknaden ger ett dåligt förbränningsresultatoch därmed förhöjda utsläpp. Emellertid finns en stor potential tillförbättring av förhållandena och pannor som är bättre både frän miljö- ochverkningsgradssynpunkt är pä väg, När det gäller inriktningen av de statliga insatserna medavseende på olika led i bränslekedjan resp. den tekniska utvecklingen förordar OEDalt stödet förskjuts i riktning mot de till marknaden närmast liggande leden.Härigenom antas den eftersträvade oljeersältningen säkrare uppnås samtidigtsom det på etl båltre sätt kan skapas marknad och finansielll utrymme förnödvändigt utvecklingsarbete. Särskild vikt vill delegafionen lägga vid att stöd ges lillprojekt som samordnar alla led i brånslekedjan frän utvinning och förädlingtill förbränning. Den av OED föreslagna förskjutningen av stödverksamheten molsenare marknadsled ställer sig bakom. Som etl sätt attpåskynda en marknadselablering för inhemska bränslen kan enligl energiverketett sammanhållet stöd till hela bränslekedjan förefalla rimligt. Denna förändring av inriktningen i stödverksamheten fåremellertid inte 5 1983/84. Prop.1983/84:62 58 innebära att elt tekniskt forsknings- ochutvecklingsarbete ersätts. I samband med introduktionen av fasta bränslen kanman med säkerhet räkna med att tekniska delproblem uppstår vilka kräver attteknisk kompetens år tUlgänglig. RRV delar OED:s uppfattning att det är riktigt attstödverksamheten bygger på ett genomarbetat systemtänkande. Elt systemsätttorde enligt RRV leda till att verksamheten inriktas på att stödja uppbyggandetav fungerande bränslemarknader i stället för det nuvarande stödet till enskildaanläggningar. RRV vill understryka att detta ställer nya och stora krav pästödmyndigheten. kan exempelvis behöva fungera som"mäklare" rnellan olika aktörer i bränslekedjan och genom egnainitiativ och stödåtgärder fä fram nya aktörer eller företag i de marknader somskall skapas. Det är nödvändigt att tillförseln av inhemska bränslenkopplas lill användningen av dem i förbränningsanläggningar. Förslaget atlutöka stödet till samordnade projekt anser därför bra.Vattenfall vill i detta sammanhang också framhålla nödvändigheten av samarbetei olika former mellan de kommunala energiföretagen och kraftföretagen i syfteatt uppnå för landet riktiga lösningar vad gäller energiförsörjningen. , , länsstyrelserna iÖstergötlands, och län ställer sig bakom OED:s förslag medavseende pä olika led i bränslekedjan och i den tekniska utvecklingen. Enligt är en sådan inriktning av stödetangelägen. Detta gäller speciellt förslaget om stöd till"systemlösningar" särskilt system för användning av inhemskabränslen. Ekonomisk osäkerhet och brist pä lösningar omfattande framställning,distribution och användning har hämmat utvecklingen. Inom detta område serstyrelsen det också som angeläget att stimulera lösningar för mindre ochmedelstora anläggningar. Endast ÖEF år negativ till samordnade projekt. ÖEF villallvarligt varna för att staten engagerar sig i projekt med s. k. samordnadutveckling för både bränsleleverantörer och bränsleanvändare, samt att stödethärigenom kan komma atl plottras bort på en mängd olika företag. Stödet bör i ställetges enligt OEF:s modell till kommunala värmeverk - så alt dessa kan utgörakärnor i en efterfrägeuppbyggnad i resp. region. Den fortsatta utvecklingen börkunna ske i huvudsak kommersiellt. 2.3.3 Samordnade slalliga insalser OED berör kortfattat samordningen mellan OEF,energiforskningsprogrammet och energiupphandlingsdelegalionen. OED menar atlen bättre samordning bör åstadkommas mellan dessa olika stöd. Systemet bör enligt statens energiverk förenklas såvälavseende stöd-berättigade åtgärder, stödformer som myndighetsansvar.Energiverket föreslår atl de delar som rör energihushållning inom olikasamhällsområden - l.ex. bostadssektorn - integreras med de övriga statligainsatserna Prop.1983/84:62 59 inomrespektive områden och upphör att vara särskilda energistöd. De delar av destatliga energisatsningarna som rör energitillförsel samlas i två program - oljeersätlningsstödmed syftet att påskynda omställning från olja stödtill energiteknisk utveckling i näringslivet. Vidarebör enligt en del av de nuvarande statliga medlen pä energiområdetföras över till den högre utbildningen och forskningen som en allmänförstärkning på de områden som har störst betydelse för energiförsörjningen pålång sikt. Efnstöder OED:s synpunkter, men är dock tveksam till att sammanföra de FoU- och oljeersätlningsstödsom handhas av energiupphandlingsdele-gationens stödverksamhet till etl endasamlat program, är det mest ändamålsenliga sättet. Efn vill framhållabetydelsen av "kontrollstationer" (jfr OED;s rapport sid. 33) och attprojekt i skilda utvecklingsskeden får stöd utgående frän olika kriterier. Alternativavägar för samordningen bör därför också övervägas, i synnerhet om statsmakternaönskar ha kvar vissa styr- och avvägningsmöjligheter. Samordning kan därviduppnäs främst inom statens energiverk. IVAfinner det angeläget med samordning mellan de olika stödinsatserna. IVA villemellertid starkt framhäva det som även OED poängterar att samordningen intebör gä alltför långt. Kontrollstationer mellan olika stadier iutvecklingsprojekten är myckel viktiga så alt eventuellt ytterligare stafiigtstöd anpassas till de förutsättningar som råder i den aktuella situationen ochi ljuset av rådande marknadsförhållanden. För att sådana kontrollstationerskall fungera som avsett är det en fördel om stödet i olika stadier intehandläggs av samma organ. hälsarmed tillfredsställelse betänkandets förslag om en bättre samordning mellan de insalsersom görs inom ramen för OEF, NE och EUD med det nya . Den skarpaskiljelinje som funnits mellan tekniskt FoU-slöd ochprototyputvecklingsprogrammet har försvårat en effekliv teknikutveckling.Samtidigt vill understryka att mänga av de tekniska problem somuppenbarligen drabbat de anläggningar (särskilt pä biobrånslesidan) som harerhållit OEF-stöd med all säkerhet har viss grund i ett otillräckligt ellerinadekvat inriktat FoU-stöd. Försummelser när det gäller stöd åt grundläggandetekniska forsknings-och utvecklingsprojekt får dyrt betalas i dåligt fungerandeprototyp- och demonstrationsanläggningar. Här har kompetensutveckling genomforskning och utbildning vid bl.a. de tekniska högskolorna en nyckelroll alt spela- någol som starkt borde observeras i samband med fördelningen av mälrelateradestaUiga stödmedel . BFRföreslär atl en samordningsgrupp bildas för atl möjliggöra en kontinuerligsamplanering mellan BFR och OEF/statens energiverk. OEDberör också kortfattat andra relationer till statliga stödinsatser pä energiområdetbl.a. de som ligger inom ansvars- Prop.1983/84:62 60 F. n. kan en och samma åtgärd fä stöd från olikaprogram men med varierande villkor. Ett sådant förhållande är oacceptabeltanser statens energiverk. utgår ifrån att en samordning avstödvillkoren kommer till stånd. Frågan om en harmonisering av stöden inom bostads- resp.industridepartementens områden måste enligt planverkets uppfattning varaberoende av vad staten har för syfle med de olika slagen av stöd. uppfattning borde departementens ansvarsområde avgränsas utifrån omstödet syftar till åtgärder som påverkar byggnadens beskaffenhet eller ej, AMS framhåller att stödet frän oljeersättningsfondensamordnas med det regionalpolitiska stödet pä sä sätt att det senare kankomplettera det frän fonden utgående stödet. Detta innebär emellertid enprövning i flera led som är tidsödande och komplicerar sökandens planering. Detskulle frän den synpunkten vara till fördel om redan stödet frän fonden voredifferentierat med hänsyn till gällande regionalpolitiska prioritering. 2.4.1 Bidrag, villkorliga bidrag och lånegarantier Den omläggning frän i huvudsak län till bidrag som OEDförordar är enligt statens energiverk välmotiverad, inle minst därför att deninnebär en förenkling av tidigare komplicerade regler och därmed ger siödmotlagareklarare signaler om gällande regler. Dessutom avlastas på detta sätt verketrollen som kreditinstitut, för vilket det saknar egentlig kompetens. Energiverketförutsätter att det kommer att ges möjligheter till en flexibel avvägning i siödinsalsernamellan olika projekt inom ramen för de allmänna stödvillkoren. föreslår här att ett stöd omfattande avinvesteringskostnaderna i oljeersättande åtgärder införes. Dettainvesteringsstöd bör göras så generellt som möjligt och verket bör gesmöjligheter till en flexibel avvägning i stödinsatserna mellan olika projektinom ramen för de allmänna stödvillkoren. Det temporära stödet lillinvesteringar i förbränningsanläggningar för torv kan till del tjäna sommodell. Kompletterande stödform i form av pä förhand avtaladevillkorliga bidrag eller försäkringar atl utgå i efterhand om ett projektmisslyckas bör införas för de fall riskdelningen är en förutsättning förgenomförandet av projektet. Erfarenheterna av ett system med villkorliga bidragär små varför det tillsvidare bör betraktas som enförsöksverksamhet. Om det villkorliga bidraget skall kombineras medlänegarantier, som antyds av OED som en möjlighet, krävs ytterligareöverväganden innan ett sådant system kan träda i kraft. Det gäller ocksåförslaget om ett försäkringssystem baserat på avgifter. Den tanken äremellertid enligt så lovvärd att den borde utredas skyndsamt. 1983/84:62 61 Fullmäktige 1 tillstyrker OED:s förslag atl iökad utsträckning använda bidrag i stället för olika former av mjuka lån. OEDhar vidare föreslagit att vissa län skall ersättas med statliga lånegarantier.Liksom har fullmäktige funnit skäl att kritisktgranska innebörden i en sådan ändring och att påvisa några av de problem som ärförknippade med en garantilångivning. Det statliga organet kan exempelvisaldrig garantin är utestående upphöra att följa hur garanliålagarenfullgör sina åtaganden och hur utveckhngen gestahar sig för denne. Brister idenna uppföljning skulle kunna leda lill stora kostnader för staten. Garantilänär också totalt mera administrativt betungande än vanliga län. Den storaomfattningen av garantilän får särskilt stor tyngd i fräga om små län. Dettahar också gjort att utvecklingsfonderna stundom väljer direkta län i ställetför industrigarantilän av just administrativa skäl. Mot denna bakgrund anser fuUmäktigeatt andra lösningar än garantilån bör sökas. AMS är negativ till både lån ochlänegarantier. AMS menar att båda formerna förutsätter en resurs- ochtidskrävande lönsamhetsprövning frän den slödbeviljande myndighetens sida. Omstödet begränsas till enbart bidrag, eventuellt förstärkt med villkorligtbidrag i vissa sammanhang, sä bortfaller ett väsentligt skäl till att förläggadenna lönsamhetsprövning hos myndigheten. Bidraget skulle visserligen ingå somen viktig förutsättning för prövningen av enskilda projekt, men denna prövningborde kunna överlåtas helt pä sökanden och hans bank. En sådan renodling av detstatliga stödet kan visserligen medföra bortfall av vissa projekt som annarsskulle ha kommit lill stånd. Å andra sidan kan det antas, alt en enklarestödhantering och en snabbare prövning av ansökningar i förening med ökadklarhet om de förutsättningar som gäller för projektens genomförande, skulleverka i motsatt riktning. I sista hand blir utfallet beroende av de bidragsniväersom väljs. TPR, , , , , , , ,, och tillstyrkerförslaget att den nuvarande stödformen med bidrag och lån ersätts med direktabidrag, villkorliga bidrag och lånegarantier. Enligt TPR:s mening har villkoren för stödgivning genom OEF:sverksamhet varil alltför snävt utformade. För transportsektorn föreligger mängagånger svårigheter att mer noggrant beräkna den förväntade samhällsekonomiskalönsamheten av olika projekt. TPR anser det angeläget att stödkriterierna germöjlighet att pröva nya transporttekniker i praktisk tillämpning. Efn ifrågasätter fördelarna med att man i något fall larut försäkringsavgifter för de villkorliga bidragen. Sådana avgifter motiverari praktiken endast ett lägre bidragsbelopp men orsakar extra administration. är tveksam till värdet av lånegarantierför kommunala värmeverk, för vilka kreditsäkerheten i allmänhet inte är Prop.1983/84:62 62