prop · G703130 · 1983-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1983/84:130 omändringar i myntserien, m.m.; beslutadden 2 febmari 1984. Regeringenföreslår all anta de förslag som har upptagits i bifogade utdrag avregeringsprotokoll. Ipropositionen föreslås att mynten i valörerna och slopas.Vidare föreslås att den nuvarande avmndningsregdn ändras till atl avsebetalning av belopp som inte slutar på tiotal ören. Enligt förslaget skallöresbelopp som slutar på ett till och med fyra avrundas nedåt och öresbeloppsom slutar på fem till och med nio avmndas uppåt tkl närmaste tiotal öre. Ändringeni myntiagen skall enligt förslaget träda i kraft med en halvårigövergångstid. Den nya avmndningsregdn föreslås träda i kraft vidövergångstidens utgång, . 1 1983/84. 1983/84:130 2 Lagom ändring i lagen (1970:1028) om rikets mynt Härigenom föreskrivsatt 3 8 lagen (1970:1028) om rikets mynt skall ha nedan angivna lydelse. Myntskak flnnas i följande namn värden, nämligen , en krona, ,, och . Dessutom får minnes- och jubkeumsmynt med andranamnvärden finnas. Myntskall finnas i följande namnvärden, nämligen , en krona, femtio öreoch . Dessutom får minnes- och jubileumsmynt med andra namnvärden finnas. Dennalag träder i kraft . Femöresmyntoch tjugofemöresmynt upphör att vara lagligt betal ningsmedel vid utgången av . Lagom ändring i lagen (1970:1029) om avrundning av vissa öresbelopp Härigenom föreskrivsatt 2 § lagen (1970:1029) om avrandning av vissa öresbelopp skak ha nedanangivna lydelse. Ingåri belopp som skall betalas öretal, som ej är delbart med fem, skall detta avmndastkl tal delbart med fem. Därvid skall slutsiffran ett, två, sex eker sju avmndasnedåt och tre, fyra, åtta eller nio uppåt. Ingåri belopp som skak betalas öretal, som ej är delbart med tio, skak dettaavrandas till tal delbart med tio. Därvid skall slutsiffran ett, två, tre ekerfyra avrandas nedåt och fem, sex, sju, åtta eller nio uppåt. Dennalag träder i kraft . 1983/84:130 3 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden I. , , ,, , , , , , , , , Hekström, Thunborg, Propositionom ändringar i myntserien, m.m. Av9 kap. 13 § regeringsformen följer att endast har rätt att utgesedlar och att bestämmelser om penning- och betalningsväsendet i övrigtmeddelas genom lag. Bestämmelser om mynt finns i lagen (1970:1028) om riketsmynt, som trädde i kraft den . Regeringen har enligt denna lagensam rätt att låta tikverka och ge ut mynt. Dessa skall vara lagligtbetalningsmedel (1 §). Mynt skall finnas i valörer om , en krona,, , och . Dessutom får minnes- ocbjubileumsmynt med andra namnvärden finnas (3 §). Föreskrifter om mynts sammansäUning,vikt och utförande meddelas av regeringen (4 §). skrivelse tik regeringen har myntverket föreslagit atlfem- och tjugofemöresmynten avvecklas ur myntserien samt att frågan ominförande av ett tiokronorsmynt tas upp till prövning. Skrivelsenbör fogas tkl protokollet i detta ärende som bilaga I. En förteckning över remissinstanserna och en sammanställningav remissyttrandena bör fogas tik protokollet i detta ärende som bilaga 2. Regeringenhar uppdragit åt myntverket att utarbeta förslag till tiokronorsmyntatt tjäna som underlag för en bedömning av om ett sådant mynt bör införas. 1983/84:130 4 2.1Avveckling av fem- och tjugofemöresmynten m. m. Delnuvarande myntsystemet, med skiljemynten krona och öre, infördes redan genom1873 års lag om rikets mynt. Denna lag upphävdes i samband med all 1970 årsmyntlag trädde i kraft. Myntserien hade i stort sett varit oförändrad under dentid lag gällde. Genom den nya myntiagen slopades tre mynt som då fannsi myntserien, nämligen ett- och tvåöringen samt tvåkronan. Bakgmnden till attantalet mynt i de lägsta valörerna nedbringades var att mynten genom förändringi penningvärdet representerade en mindre köpkraft . Genom enkortare myntserie kunde kostnaden för framställning och hantering av myntminskas betydligt. Mynten kunde också ges en inbördes diameterskiknad somminskade risken för förväxling. med myntlag utfärdades enlag om avrandning av vissa öresbelopp. Denlägsta myntvalören är . Prissättning av varor i detaljhandelnsker fortfarande i ettöressteg. Vid betalning av varor vars priser är satta iörestal som inte är delbart med fem tillämpas därför bestämmelserna i lagen(1970:1029) om avrundning av vissa öresbelopp. Enkgt denna lag skallslutsiffran ett, två, sex eker sju avmndas nedåt och tre, fyra, åtta eller niouppåt. Lagen är tklämplig på alla slags betalningar i svenskt myntslag. Om ettköp avser ett antal varor med örespris som inte är delbart med fem skall styckeprisernasummeras innan avmndningslagen tillämpas. Lagen är vidare dispositiv, vilketinnebär att den skall tillämpas endast i de fall parterna inle kommit överensom att lösa frågan om avrundning på annat sätl. Myntverketpekar i sin skrivelse på att konsumentprisindex är ca 2,7 gånger högre än1972 och menar att detta förhållande motiverar en ny översyn av myntsystemet.Kostnaden för framstäkning av femöresmynten är enligt verket så hög iförhållande till myntets namnvärde, totalt /st. att det finns anledningifrågasätta myntets existens. Vidare är dess metallvärde beräknat efter metallprisernapå londonbörsen /st inklusive moms. Prisvariationerna på framför alltkoppar har under vissa tider varit mycket stora varför det enligt verket finnsen uppenbar risk för att femöresmyntets metallvärde kan komma att överstiganamnvärdet. Något förbud mot nedsmältning av mynt finns inte f n. Myntverketanför vidare att en konsekvent avrandning vid betalning till hela tiotal örenmedför att tjugofemöresmyntet ställer tkl problem. Föregen del vill jag anföra. Jagdelar myntverkets uppfattning om att det nu är motiverat att göra en fömyadöversyn av myntserien. I bl.a. detta syfte har regeringen uppdragit åtmyntverket att utarbeta ett förslag till tiokronorsmynt. Ett sådant mynt finnsi och i . Mynt medmotsvarande eller högre köpkraft finns dessutom 1983/84:130 5 sedanlänge i allmän användning i (10 FRF), (5 CHF) ochVästtyskland (5 DEM) samt i (1 GBP). Även omjag i princip är positivt inställd tik myntverkets förslag om atl införa ett tiokronorsmynti myntserien, anser jag att fömtsättningarna för och utformningen av detta myntbör utredas mer ingående av myntverket. Jag avser därför att återkomma i dennafråga, när myntverket fullgjort sin uppgift härvidlag. Närdet gäller femöresmyntet talar såväl de höga framstäkningskostna-dema sommyntets metallvärde, som visseriigen är något lägre än förmyntverkets skrivelse, för aU myntet nu slopas i myntserien. Att sökanedbringa framstäkningskostnaden för myntet genom att förändra metallsammansättningenär inte ett realistiskt alternativ, eftersom besparingama itillverkningskostnaden torde bli obetydliga. Förslaget om slopande avmyntet har också biträtts av det stora flertalet remissinstanser. Endasl omett femöresmynt fyller en väsentlig funktion i betalningsväsendet, skuke detkunna vara motiverat att behålla ett sådant i mynlserien. Om så är fallet berorpå i vad mån en rimlig prissättning får anses kräva att det fortfarande finnsett femöresmynt. Tre remissinstanser, däribland statens pris- och kartellnämnd (SPK),menar att elt slopande av myntet kan få negativa effekter på prisutvecklingen.Erfarenheterna av den förra myntreformen visar enligt en undersökning avprisnivån som SPK genomförde att vampriser med örestal jämt delbara medfem ökade något i kvsmedelsbutikerna till följd av avvecklingen av ett- och tvåöresmynten.Däremot var det enligt SPK inte möjligt att med säkerhet uttala sig om huruvidaden allmänna prisnivån påverkats uppåt genom avveckhngen. Denrisk som kan föreligga för atl en avveckling av femöresmyntet skall medföraprisökningar kan, såsom SPK framhållit, mötas med informationsåtgärder ochprisövervakning. Genom att prissättningen även i fortsättningen sker i ettöressteg,undviks generella prishöjningar i lioöressteg. Enligt min mening kräver prissäUningsfrågoreller andra omständigheter knappast att myntet behålls. Övervägande skäl talarenligt min mening tvärtom för att femöresmyntet slopas. Även tjugofemöresmyntetbör då utgå ur myntserien, eftersom det vid en avrundning till jämt tiotal öre skullefå en mycket begränsad användning som betalningsmedel. Del kan nämnas att man iNorge beslutat slopa fem- och tjugofemöresmynten fr.o.m. den 1 januari 1984.Jag vill vidare erinra om att SPK har regeringens uppdrag att övervakaprisutvecklingen i samhället. Även de prisrörelser som sker till följd av enmyntreform kommer att uppmärksammas i denna övervakning. Ettflertal remissinstanser har beträffande tidpunkten för myntens avveckling somlagligt betalningsmedel framhållit att det är nödvändigt att allmänheten ochhandeln får tid att förbereda sig för myntreformen. Företrädare förautomathandeln menar att tjugofemöringen bör avvecklas först , närden har mist sin betydelse som automatmynt. Enligt uppgifter som jag harinhämtat från företrädare för automathandeln tar all den ombyggnad avmyntmekanismer med tjugofemöresinkast i befintliga automater som behöver görasca att genomföra, medan motsvarande arbeten i fråga om automatiskaväxelgivare kan ske betydligt snabbare, . Av hänsyn främst tklautomathanddns behov är det nödvändigt med en viss övergångstid från det lagenändras och tkl dess mynten upphör att vara lagligt betalningsmedel. Jagförordar att bestäms till och att lagen får träda i kraftden . Om antar lagförslaget bör erforderligaombyggnader av automathandelns myntmekanismer hinnas med och handeln ochallmänheten kunna förberedas inför reformen. Statens pris- och kartellnämndbör få i uppdrag att vidta de informationsåtgärder som behövs. Ändringamai myntiagen bör således träda i kraft och mynten upphöra attvara lagligt betalningsmedel . Prägling och utväxling av myntenfår i mån av behov fortsätta . och myntverketbör även efter vara oförhindrade att växla in fem- och tjugofemöresmyntefter namnvärdet. Enligtföreträdare för automathandeln kommer ombyggnaden av myntmekanismer iautomater att medföra icke obetydliga kostnader för automathandeln. Canteen ABhar förbehåkil sig rätten att förhandla med statsmakterna om ersättninghärför. Isamband med myntreform konstaterades att staten inte har någonskyldighet att ersätta kostnader som enskilda kan drabbas av tkl följd avändringar i myntserien. Någon ersättning utgick inte heller. De ekonomiskaverkningarna av erforderliga ombyggnader ansågs kunna begränsas genommöjligheten till avdragsgilla avskrivningar vid taxeringen (prop. 1970:190 s.44 ff). Jagfinner inte anledning att nu inta en annan ståndpunkt till kravet påersättning. Någon ersättning för ombyggnad av automater bör alltså inte utgå. Prop.1983/84:130 7 förslag skall siffran fem vid udda tiotal ören avmndas uppåt ochvid jämna nedåt. Deremissinstanser som har yttrat sig över förslaget är i allmänhet negativa sådan utformning av avrandningsregeln. För min del anser jag att denföreslagna regeln är alltför svår att tillämpa för allmänheten och handeln. Istället bör siffran fem alltid avrandas uppåt. Eftersom detta innebär att fyrasiffror mndas av nedåt medan fem randas av uppåt kan förfarandet rentteoretiskt påverka prisnivån. En eventuell ökning måste emellertid bli minimaloch någon märkbar effekt på konsumentprisindex kan knappast tänkas uppkomma.Jag förordar således att avrandning sker vid siffrorna ett till och med fyranedåt och vid siffroma fem till och med nio uppåt. Den i nyligengenomförda myntreformen innefattade en likartad avrandningsregel. Sompåpekats i förarbetena till avrandningslagen (prop. 1970:190 s. 51) innehållerlagen ingen bestämmelse om vem som skall ta initiativet tkl och verkställa avrundningen.Denna fråga bör i enlighet med vad som sägs där överlämnas till parterna självaatt avgöra. Som regel görs avmndningen av den som kräver betalning, exempelvisgenom att denne skickar en räkning eller faktura på beloppet eller, som idetaljhandeln, direkt av försäljaren. I andra fall kan det av olika anledningarvara mera praktiskt att avrandning-en verkställs av betalaren, exempelvis närarbetsgivare betalar ut lön. Ändringeni lagen om avrandning av vissa öresbelopp bör träda i kraft i samband med attfem- och tjugofemöresmynten upphör att vara lagligt betalningsmedel, dvs. Denföreslagna ändringen i lagen om avrundning av vissa öresbelopp är enligt minmening av sådan okomplicerad beskaffenhet att lagrådsgranskning inte ärpåkallad. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att anta inom upprättade förslag till 1. lag om ändring i lagen(1970:1028) om rikets mynt, 2. lag om ändring i lagen(1970:1029) om avrandning av vissa öresbelopp. 1983/84:130 8 Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta de förslag föredraganden lagt fram. 1983/84:130 9 Sverigesmyntsystem baserar sig på de myntenheter som infördes . I den nugällande myntlagen, som trädde i kraft , är mynlenhelen I kronafortfarande indelad i 100 ören men däremot finns inte den praktiska möjlighetenatt med mynt betala i ettöressteg eftersom den minsta mynlenhelen är fem öre.Dock sker prissättning av varor i daglighandeln i ettöressteg och hur avrundningtill hela femtal ören skall göras regleras genom särskild lag. Avrandningsreglernasynes ha accepterats av allmänheten. , somhar haft ett särskkt uppdrag att bevaka prisutvecklingen efter myntreformen,har inle iakttagit någon prishöjning på gmnd av denna. Samtidigtsom ett- och tvåöresmynten drogs in gavs ett nytt femkrone-mynl ut avsett förden allmänna handeln och önskat av i första hand automathandeln. Myntet fickdock aldrig någon egentlig användning så länge som tillgodosågefterfrågan på femkronorssedlar. Sedan börjatgenomföra ett program i avsikt att avveckla femkronorsseddn har emellertidfemkronemyntet fått en akt mer ökad användning och förefaller nu att ha heltaccepterats av allmänheten. Konsumentprisindexär ca 2,7 gånger högre än 1972 och detta motiverar en förnyad översyn avmyntsystemet. Dessutom är kostnaden för framställning av femöresmynten nu såhög i förhållande till myntets namnvärde att det enbart av den anledningenfinns skäl att ifrågasätta femöresmyntets existens. En präglingsfärdigrondell kostar inkl. moms och med en präglingskostnad vidmyntverket av ca blir totalkostnaden /st. Tillverkning och utväxlingunder har varit ca 40 milj. st. mynt vilket innebär enmyntningskostnad av 4,2 milj. kronor, som kan jämföras med det nominella värdetav 2,0 milj. kronor. Detta är inte oacceptabelt om femöresmynten fyller en väsentiigfunktion i betalningsväsendet, men myntverket anser att så inte är fallet. Avstörre betydelse än femöresmyntets totala framställningskostnad är dessmetallvärde som , beräknat efter metallpriserna på londonbörsen, blir 4,1öre/st. Prisvariationerna på framför allt koppar har varit mycket stora och det föreligger således en uppenbar risk att femöresmyntetsmetallvärde kan komma att överstiga namnvärdet. Något förbud mot nedsmältningoch dylikt av mynt föreligger inle. Ett nedsmältningsförbud infördes medtanke på den starka skverprishöjningen och den dåvarande cirkulationen av silverhaltigaen-tl 1983/84. 1983/84:130 10 kronemyntmen förbudet avskaffades 1980 på förslag av myntverket eftersom silvermyntendå av olika skäl var praktiskt taget försvunna ur cirkulationen. I sin framställningtkl regeringen påpekade dock myntverket att man måste noggrant följakostnadsutvecklingen för de i mynten ingående metallerna för att kunnavidtaga åtgärder för atl ekminera behovet av lagstiftning mot snedsmäUning avmynt. Femöresmyntenbestår numera av koppar och zink. Om man skulle använda vanlighandelsmässing med kopparhalten och zinkhalten blir metakvärdet ca 3,3öre inkl. moms. Någon långsiktig lösning på problemet med metallvärdet är dettaemellertid inte. Mera dramatiska åtgärder är att övergå tik rent jäm, somförekommit under de båda världskrigen, eker aluminium men myntverket anserbåda dessa metaker som olämpliga för användning till mynt. Ettytterligare altemativ är kopparpläterat järn, som användes i ochsedan några år även i för de lägsta valörerna, men besparingen i detotala tillverkningskostnadema är obetydlig. Någon risk för nedsmältning avsådana mynt föreligger däremot inte eftersom sammansättningen av järn ochkoppar gör skrotet närmast hek värdelöst. Manmåste tyvärr observera att avmndningen tik hela tiotal ören kan tyckaskomplicerad och för allmänheten svårförståelig. Sålunda skall avrundastill noll, femton och tik , trettiofem och fyrtiofem öretik etc. Dessa avmndningsregler medför att man eliminerar detsystematiska fel som rådde vid tidigare avmndningsregler där siffran fem aktidhöjdes uppåt. För kassapersonal torde dock avrandningsreglerna inte medföranågra problem. Enkonsekvent avrundning vid betalning till hela tiotal ören medför att tjugofemöresmyntetställer lik problem. måste man se det som olyckligt att man 1873 inte varkonsekvent i decimaltänkandet och införde myntenheten i stället förtjugofem öre. Att nu införa valören anser myntverket emellertid intebefogat utan det bör vara ikhäckligt att som öresvalörer använda enbart femtioöre och . Likaväl som man studerar vilka mynt som kan utgå ur myntserien på grund av den fortgåendepenningsvärdesförändringen bör man studera vilka nya mynt som bör tillkomma.Myntverket anser det nu vara i högsta grad aktuekt att diskutera när ett tiokronorsmyntskall införas och hur detta bör utformas. Mynt med motsvarande eller högre köpkraftfinns i allmän användning i (10 Fr), (5 ) ochSchweiz (5 Fr). har lanserat ett tiokronorsmynt ochi har sedan ett enpundsmynt satts i cirkulation. INorge har man beslutat att införa ett tiokronorsmynt samt att avskaffa fem- ochtjugofemöringarna. Detaljerna i reformen är ännu inte fastställda. Detär här av intresse att notera att revisorer i sitt förslag angåenderiksbankens regionala organisation (FÖRS 1982/83:1) anför atl tiokronorsseddnsutbyte mol mynt kan fömtses inom överskådlig tid. 1983/84:130 H Medfemtiokronorssedeln som närmast högre penningvalör kommer tiokronorsmyntel attfå en mycket stor användning och myntets utformning måste därför nogaövervägas. Vikten bör hållas nere för att minska kostnaderna för transporteroch för att göra myntet bekvämt för den enskilde att hantera. måstedet vara lätt att skilja från övriga mynt, vara i rimlig grad svårt attförfalska samt lätt att identifiera i automathandelns myntmekanismer. Ett tiokronorsmyntberäknas nämligen få stor användning i försäljningsautomater. Olikaautomatföretag har vid åtskilliga tillfällen för myntverket framhållit att mansnabbt vill ha ett tiokronorsmynt i cirkulation. Synpunkterpå utformningen av högvalörmynt framfördes av myntdirektören vid Mint Director'sConference 1982 i i föredraget "Some aspects on properties of highdenomination coins", som bifogas. Med utgångspunkt i bl. a. dessasynpunkter skulle ett tiokronorsmynt kunna tänkas få en diameter något mindreän enkronemyntets men präglas i en gul- eller branfärgad legering. Vikten kanbli ungefär densamma som enkronemyntets men kanttjockleken något större. Enmyntserie skulle kunna bestå av valörerna , , ,och , åtföljda av sedelserien , , 500kronor etc. Det blir således en konsekvent uppbyggd valörserie. Myntverketser det inte som uteslutet att en indragning av fem- och tjugofemöresmynten kanske redan vid utgången av . Någon särskild utredning torde inteerfordras eftersom indragningen av ett- och tvåöresmynten 1972 förlöpte utannågra som helst komplikationer. Ett normalt remissförfarande är naturligtvisnödvändigt, framför allt för att få synpunkter på tidpunkten för indragningen. Fråganom tiokronorsmyntel är mer komplicerad men erforderliga beslut bör även härkunna tas efter enbart remissförfarande. Det är viktigt att man i planeringenligger före den naluriiga utvecklingen så alt myntet inte redan är föråldratnär del kommer ut i verklig användning. Detta är tyvärr något som delvis harskett med femkronemyntet, som för stora delar av automathandel är en förlåg valör. Myntverketär berett att göra en utredning om lämplig utformning av ett tiokronorsmynt isamarbete med , bankvärlden i övrigt, allmänna handeln resp.automathandeln, liksom tklverkare av försäljningsautomater och avmynthalvfabrikat. vill dock först inhämta regeringens principiella stäkningstagandetkl ett tiokronorsmynt för att inte utredningen, som kommer att ta betydanderesurser i anspråk både inom och utom myntverket, skall göras helt i onödan. Omregeringen anser att de ovannämnda frågorna är av sådan vikt att de bör utredasgenom en särskilt av regeringen tillsatt kommitté hemställer myntverket attregeringen utser en sådan. Sammanfattningsvisföreslår myntverket att fem- och tjugofemöresmyn- 1983/84:130 12 tenavvecklas, eventuekt redan vid slutet av 1983, och att regeringen prövar fråganom införande av ett tiokronorsmynt. är berett alt utreda och föreslåhur ett sådant mynt bör utformas. Vid avgörandet av dettaärende, som handlagts av myntdirektören, har närvarit avdelningsdirektören ,förste driftsingenjören och ingenjören . 1983/84:130 13 Sammanställningav remissyttrandena över myntverkets skrivelse såvitt avserförslaget att avveckla fem- och tjugofemöresmynten. Efterremiss har yttranden över myntverkets skrivelse avgetts av postverket,, bankinspektionen, , kommerskollegium, statenspris- och kartellnämnd, fullmäktige i riksbank, , ,. ,, , ,, hantverks- ochindustriorganisation/Familjeföretagen SHIO, ,(), , (), . , , AB Svenska pressbyrån, , och , , , , , , , , och . Dessutomhar yttrande inkommit från . Kommerskollegiumhar bifogat yttranden från resp. handelskammare. har bifogat yttrande från . SAF harbifogat yttrande från Handelns arbetsgivareorganisation till vilket yttrandeföreningen anslutk sig. har utan egen kommentar anslutit sig till desynpunkter som redovisas i Svenska bankföreningens yttrande. Flertaletremissinstanser tillstyrker myntverkets förslag om att fem- och tjugofemöresmyntenavvecklas ur myntserien. Drygt en tredjedel av dessa förordar en övergångstidom ett halvt till från det lagen träder i kraft till dess mynten upphöratt vara lagligt betalningsmedel. Företrädare för automathandeln menar atttjugofemöringen bör avvecklas först , då den kan förmodas ha mistsin betydelse som automatmynt. Ettantal remissyttranden innehåller i huvudsak endast att myntverkets framställningtklslyrks eller att någon erinran inle finns mot förslaget; några med tilläggetatt reformen bör träda i kraft något senare än myntverket föreslagit. Så ärfallet med yttrandena från resp. handelskammare, SJ, , , , ,Handelns arbetsgivareorganisation, AB Svenska Pressbyrån, samt . Övrigaremissinstanser har anfört följande: 1983/84:130 14 Postverketdelar uppfattning att femöresmynten kan anses fyllanågon väsentlig funktion inom betalningsväsendet. Avrandning lik hela tiotalören bör numera knappast innebära några mer påtagliga olägenheter, även om detär riktigt att avrandningsreglerna för många kan förefalla svårförståeliga. I terminaliseradepostkassor kan tioöresavmndningen göras maskinekt och även i övrigt bör vårakassörer klara en reform av detta slag utan nämnvärda problem. Även om femöresmyntetslopas bör det inte vara något som hindrar att postavgifter ändras i femöressteg. Somen naturlig följd av att femöresmyntet slopas och tioöresavmndning införs börockså tjugofemöresmyntet dras in. Postverkettillstyrker således att fem- och tjugofemöresmynten avvecklas. Vi ställer ossdock tveksamma till förslaget att avveckhngen genomförs redan i slutet av1983. Det är önskvärt att tiden mellan beslut och genomförandet blirtillräckligt lång för att fakturautställare m.fl. skall hinna med erforderligaprogramändringar, så att avrandning redan från böljan tkl stor del kan görasvid framställningen av fakturor och betal-ningshandhngar. föreslåratt indragningen görs , t. ex. fr. o. m. . avgiftssättning av produkter och teletjänster har en utjämning tilljämna krontal ägt ram. Här uppstår således ingen komplikation vid etteventuellt slopande av fem- och tjugofemöresmynt.