prop · G70364 · 1983-12-31 00:00:00 — "Vadgäller bolagsskatten föreslår arbetsgruppen att skattebasen vidgas genommindre dispositionsmöjligheter- tillåten lagernedskrivning reduceras från 60procent till - samt en sänkning av den nominella bolagsskatten till . Enligt /SR är det en bra åtgärd. Den bidrartill en rörligare kapitalmarknad. Prop.1983/84:64 57 De nuvarande reglerna med generösa avskrivnings- ochdispositionsmöjligheter i kombination med dubbelbeskatlning av utdeladevinstmedel har sannolikt haft ogynnsamma effekter på industrins långsiktigatillväxt och finansieringsmöjligheter. En "inlåsning" av vinsternasker i företagen. Kapitalanskaffning genom nyemissioner har inte tett sigsärskilt attraktivt. Det steg som föreslås år i rått riktning. På längresikt kan det bidra till att stärka nyemissionsverksamheten, en verksamhet somår nödvändig för atl omstruktureringen och förstärkningen av industrin skallkomma till stånd. De föreslagna ändringarna betr. utrymmet förlagernedskrivning, förlängning av skyldigheten att göra inbetalningar päsärskilt investeringskonto samt införandet av grundavgift i socialförsäkringenär renodlade skattehöjningar i enda avsikt att öka del allmännas intäkter. Desyftar alltså inte till att täppa till något hål eller att pä annat sättundanröja orättvisor i skattesystemet. De syftar inte heller till att styranäringslivets resurser på visst från allmän synpunkt önskvärt sätt. Förbundet vänder sig starkt mot ytterligare pålagor påföretagsamheten. Skatte- och avgiftshöjningar kväver näringslivets vilja attexpandera. Därmed ökas inte skatleförmågan. Vill man erhålla ökadeskatteintäkter skall man i stället stimulera näringslivets expansionskraft -kanske genom skattelindringar. Då uppmuntras till nyföretagande, investeringaroch nyanställningar. Det antyds i promemorian (sid 69) att man frånstatsmakternas sida vill föra in element i beskattningen som uppmuntrar ökadanvändning av arbetskraft på andra produktionsfaktorers bekostnad. Med en sådanmålsättning borde förslaget om täckning av lagerreserveringsutrymme kombinerasmed ökade möjligheter till avsättning till resultalutjämningsfond. En förbättradsådan avsättningsräll är dessutom motiverad av andra förhållanden. Etl företagmed anställda har en latent förpliktelse. Med hänsyn till uppsägningstider,sociala avgifter m. m., torde dessa företag ständigt ha åtaganden för framtidensom motsvarar av en årslön. En höjning av avsättningsrätten från 20 tilli vart fall år alltså motiverad av inte bara nyssnämnda politiskamålsättning utan även av sakliga skäl. Tankarna på införandet av proms i går emotutvecklingen i andra europeiska länder. Således har man i nyligenavskaffat sin "taxe professionelle". har också slagitin på samma linje. Där har funnits en "Gewärbesteuer" sombaserats dels på kapitalavkastningen, dvs. summan av räntekostnader och vinst,dels på företagets förmögenhel beräknat pä visst sätt. 1983 skall endast 60 %av räntekostnaderna räknas in i det skattepliktiga underlaget. 1984 tas debort helt och hållet. I praktiken kommer då den tyska promsen att haförvandlats till en traditionell netlovinstskatt. På basisav de erfarenheter som alltså bland annat och har av promsbör vi i hell skrinlägga tankarna pä en sådan skatteform. I likhet med utredningen anser LO att det iproduktionsledet föreligger en betydande skillnad och obalans i den effektivabeskattningen av arbets- och Prop.1983/84:64 58 Del bör därför vara en primär skattepolitiskmålsättning att få till stånd en mera neutral, rättvis och likformig produktionsbe-skatlningav löne- och kapitalinkomster. Denbristande neutraliteten i produklionsbeskaltningen medför allvarligakonsekvenser för såväl skattesystemet som den offentliga sektorns ekonomi.Bland annat kommer sannolikt i ett långsikfigt perspektiv det höga skatteuttagetpå arbetsinkomster atl urholka skatteunderlaget för produklionsbeskaltningen.Med nuvarande skillnad i skattebelastning tenderar företagen, oberoende avandra leknikstinmlerande faktorer, alt påskynda sin utveckling mot en merakapitalintensiv produkfion genom en påtaglig ökning av de ralionaliseringsinvesteringarsom syftar lill att ersälta arbetskraften. Som en följd av denna utvecklingkommer sannolikt skalteunderiaget (löneandelen) alt minska vilkel i sin tur kanfördjupa de nuvarande finansieringsproblemen i den offentliga sektorn. Enmycket allvarlig brist i dagens produktionsbeskattning är sålunda desssnedvridande effekter på valet av produktionsteknik samt på skatteunderlaget. Det harvisserligen inte legal inom ulredningens uppdrag att ulforma konkreta förslag fillen fullständigt likformig produktionsfaktorbeskaltning. Men för att åstadkommaen mera neutral produklionsbeskattning förordar utredningen hellre enreformering av förelagsbeskattningen än att införa en allmän produktionsfaklorsskalt(proms). I åtskilliga sammanhang, senast i remissyttrandet över brutloskatlekommitténsförslag (DsB 1979:3) har LO pekat på promsens administrativa, fiskala ochsamhällsekonomiska fördelar. Promsens allmänna fördelar beror givetvis påvilken teknisk utformning denna sluthgen får. Tillräckligt starka sakskål hardock ännu inte presenterats som föranleder LO att frångå sin tidigareprincipiella uppfattning om promsen. Självklart kan ett införande av promsenkombineras med olika reformer av företagsbeskattningen. Vid en samlad bedömning av utredningsförslagen anser LOalt dessa inte på långt när är tillräckligt långtgående för att åstadkomma enrättvis och neutral produktionsfaktorbeskattning. Enligl LO kan förslagenbetraktas endast som ett led i strävandena mot en mera rättvis produklionsbeskattning. (majoriteten) anför: Enligt promemorian beräknas de framförda förslagen ökastatens inkomster med några . Några beräkningar somvisar förslagens effekter på den kommunala ekonomin redovisas inte. Styrelsenanser att delta borde ha gjorts. Statliga kommittéer skall ju enligt gällandedirektiv "...noga beakta de kommunalekonomiska konsekvenserna av lämnadeförslag och redovisa ett genomarbetat underlag som medger bedömningar i dessaavseenden", (Dir 1980:20). Tre av de i promemorian framförda förslagen har betydelseför landstingens ekonomi. Vad gäller företagsbeskattningen förutsätter hårLandstingsförbundels slyrelse, i enlighet med vad styrelsen i flera andrasammanhang krävt, att landstingen återfåi skatteunderlaget frän juridiskapersoner fr. o. m. Nedan följer styrelsens bedömning av hur de treförslagen påverkar landstingens ekonomi. Begränsningen av lagernedskrivningen bör öka landstingensskatteunderlag. Det är dock osäkert hur mycket. Den simulering som redovisas ipromemorian för visar alt i genomsnitt för perioden ökar denföreslagna begränsningen förelagens skattekostnader 1983/84:64 59 jämfört med de nuvarande reglerna. För landstingen skulledetta innebära en inkomstökning på ca 75 milj. kr. räknat på 1983 årspreliminära taxeringsutfall. Förlängningen av lagsfiftningen om inbetalning tillsärskilt investeringskonlo att gälla även vinster år det andraförslaget som berör landsfingen. Effekten blir en reducering av landstingensskatteunderlag. Räknat preliminära taxeringsutfatl skullelandstingen förlora ca 470 milj. kr. Styrelsen har inget att erinra mol de framförda förslageni sig. Deras effekler på den kommunala ekonomin bör dock beaktas i kommandeöverläggningar mellan regeringen och kommunförbunden. Frågan om användningen av produktionsfaklorskatter och omen allmän produktionsfaktorskatt har varit föremål för utredning ochremissbehandling . Den omfattanderemisskritik som mötte det senaste förslaget "Allmänproduktionsfaktorskatt" har påverkal arbetsgruppen såtillvidaatt man bedömer denna konstruktion som alltför komplicerad för att genomföras.Däremot ställer sig arbetsgruppen uppenbarligen bakom de ekonomisk-politiskamotiv som promsens tillskyn-dare tidigare anfört då den förordar att deönskemål som legat bakom promsen skall tillgodoses genom ändringar inom detexisterande systemet. I våra yttranden över såväl nyssnämnda betänkande från år1981 som tidigare utredningsförslag har vi bestämt avvisat tanken på en allmänproduktionsfaktorskatt med hänsyn till de mycket allvarliga negativa effekteren sådan skatt skulle få för svenskt näringsliv. De undersökningar som däreftergjorts har inte givit oss anledning att ändra vår uppfattning, som kansammanfattas på följande sått. Eftersom den proms, som diskuterades av bruttoskattekommittén,enkelt kan beskrivas som en kombination av en arbetsgivaravgift och en skatt påkapitalanvändning i företagen så år det till att börja med klart att den måsteha löneskattens kostnadsuppdrivande effekter. Detta betyder att en proms ledertill ökad inflation, försämrad internationell konkurrenskraft, företagsnedläggningaroch vikande sysselsättning. Påståendet att höjda arbetsgivaravgifter inte ger negativaeffekter av detta slag därför att det skulle ske en avräkning från löneutrymmetär enligt flera undersökningar felaktigt. Med hänsyn lill den svenska kapitalmarknadens starka ochväxande internationella beroende är det hell orealistiskt atl tro alt en skattpå kapilal i företagen skulle komma att , eller ens pä sikt, avräknasfrån ägarnas avkastning. Företagen måsle hell enkelt uppfylla etlinternationellt bestämt förräntningsanspråk från ägarnas sida om de skall fådisponera kapitalresurser. En proms ger därför - förutom arbetsgivaravgiftensnegativa effekter -också sfigande kostnader för nyinvesteringar i produktivt kapilal.Resultatet skulle bli att den inhemska investeringsvolymen sjunker. Företagensnaturliga reaktion vore att öka sina utlandsinvesteringar som andraländers investeringar i reducerades. Dessutom skulle promsen uppmuntra fillplaceringar i ickeproduktiva förmögenhetsobjekt. Den totala produktiva kapitalvolymen i skullealltså på grund av promsens kapitaldel få en ogynnsam utveckling. Prop.1983/84:64 60 utvecklingen skulle bli sämre än annars. En slutsals bliratt promsens kapitaldel, Hksom lönedelen, efler övervältras pålöntagarna. Fördelningspolitiskt år det därmed ingen skillnad på promsoch arbetsgivaravgifter. Båda skatterna bårs på i sin helhet avlöntagarna. Däremot är det klart att de negativa effekterna på investeringaroch tillväxt blir mer påtagliga med promsen. I den nu remitterade promemorian talas om andra lösningarän proms för att utforma en produktionsfaktorbeskaltning. Det bör därförunderstrykas att en övergång mot jämnare beskattning av löne- ochkapitalinkomster via breddad och skärpt vinstbeskattning skulle komma att gesamma typ av verkningar som ovan angavs för promsens kapitaldel, nämligen bl.a. en krympande industrisektor och obetydliga fördelningspolitiska vinster. Till detta kan läggas alt en allmänproduktionsfaktorbeskattning skulle bryta den kongruens vårt skattesystem visarmot omvärlden. Enbart detta förhållande utgör ett tillräckligl skäl mot attinföra en sådan skatteform. Vi avvisar sålunda tanken på en allmän produktionsfaktorbeskattningoavsett vilken teknik som används härför. Även SBEF har lämnat en del synpunkter i frågan om enallmän produktionsfaktorskatt (jfr avsnitt 3). (majoriteten) anför: Den största effekten uppstår dock på kommunernasinkomstsida eftersom avsättningen till särskilt investeringskonto åravdragsgillt vid taxeringen. Delta leder till ett bortfall av skatteinkomsterpå . Styrelsen motsätter sig inte genomförande av förslagen påpeka att de innebär en finansiell belastning för kommunerna, vilketmåste beaktas när kommunernas ekonomiska situation skall bedömas för denärmaste åren. TCO har länge förordat införandet av en generellproduktionsfaktorskatt som uppfyller målsättningen atl vara neutral i sinbeskattning av produktionsfaktorerna. De studier som gjorts i syfte attförverkliga denna målsättning har emellertid visat på ett antal praktiskaproblem. Den nu presenterade utredningen är avsedd att ses som ett alternativtill de tidigare förslag som presenterats men inom ramen för de existerandeskatteformerna. Förslaget innebär sålunda heller inte något förslag tilllikformig produklionsfaktorskatt ulan endast en mer likformigproduktionsfaktorbeskattning än den nuvarande. Den grundavgift som är tänktatt tas ul på passiva rörelseidkare och jordbrukare liksom på fysiska personersfastighetsinkomster molsvarar den andel av socialförsåkringsavgifterna somrätteligen år att betrakta som skatter. de förmåner som dessa avgifterfinansierar tillkommer samtliga medborgare oberoende av om de haft inkomstereller inte. Det är därför enligt TCOs mening också principiellt helt riktigtatt dessa avgifter som rätteligen borde rubriceras skatter åven tas ut på andrainkomster än arbetsinkomster. TCOs tillstyrkan till förslaget i denna del somför övrigt är hell i linje med vad TCO bl. a. påtalat 1979 publiceradeskriften innebär ingalunda attorganisationen ändå inte ser det som en angelägen uppgift att skyndsamtutarbeta ett mer komplett system för en generell produklionsfaktorskatt. 1983/84:64 61 3 Lagernedskrivningen och den statliga bolagsskattesatsen 1 Begränsning av utrymmet för lagernedskrivning Den föreslagna begränsningen från 60 fill föranlederinga särskilda problem av kontrollleknisk art. Det hade däremot enligt RSVsmening varit en fördel om arbetsgruppen något analyserat frågan om huruvida någonkategori av företag kan fä likviditetsproblem på grund av en påtvingadreservupplösning. Begränsningarna i nedskrivningsrätten kompenseras ju inte förandra rörelseformer än aktiebolag av någon sänkning av skatten. 2 Sänkning av den statliga skattesatsen för bolag Förslaget alt en enhetlig skattesats skall tillämpas föraktiebolag, sparbanker m. fl. och ekonomiska föreningar medför en förenkling. Enligt uppbördslagen skall preliminär B-skatt utgåmed av den slutliga skatt, som har påförts den skatlskyldige året föreinkomståret. Om förslaget fill sänkning av bolagsskattesatsen genomförs kanövergångsvis en sänkning av den preliminära skattedebiteringen också behövaövervägas för denna kategori av skattskyldiga. Enligt andra meningen i de föreslagnaövergångsbestämmelserna lill ändringarna i lagen om statlig inkomstskatt skalläldre bestämmelser fillämpas i fråga om beskattningsår som har påbörjats föreingången av . Följande två administrativa förfaranden kan användas förden prakfiska tillämpningen. Den ena innebär att taxeringsnämnderna vid 1985och taxering i varje deklaration särskilt måsle uppmärksamma när denskattskyldiges redovisningsperiod börjar och föra in notering om detta påsärskild plats i deklarationen från vilken registrering därefter kan ske.Debiteringen kan sedan ske med ledning av denna uppgift. Om en skattskyldig harmer än en förvärvskälla kan olika skattesatser komma att behöva tillämpas församma skattskyldig. Risken för fel blir därmed naturligtvis stor. Den andrainnebär att information hämtas maskinellt från centrala skalleregistret, somhar uppgift om . innehåller förnärvarande emellertid endast uppgifter om räkenskapsår för skattskyldiga till mervärdeskatt.Den senare metoden år därför inte tillräcklig utan kräver en relafivtomfattande komplettering och kontroll. Båda de nu nämn"da alternativa lösningarna innebär merarbete,i det första fallet främst för taxeringsnämnderna, i del andra fallet i form avsystemarbete. Båda lösningarna innebår därutöver merarbete och merkostnader iform av utökat registreringsarbete hos de lokala skattemyndigheterna. Statskontoret godtar från de aspekter som myndigheten haratt bevaka förslagen beträffande lagernedskrivning och bolagsskatt. Motivet för de föreslagna ändringarna är att få lill stånden mera neutral skailemässig behandling av de båda produktionsfaktorernakapital och arbete. Rent tekniskt anser lånsstyrelsen en ändring inom ramen förexisterande skatteformer vara att föredra framför att införa en allmän produklionsfaktorskatt. 6 1983/84. Prop.1983/84:64 62 Från administrativ synpunkt finns inte någol att invändamot de förslag som rör företagsbeskattningen. i (majoriteten)anför: Sänkningen av skattesatsen kan ses som en kompensation föratt möjlighelerna till lagernedskrivning reduceras med i princip 10 procent.Totalt sett torde förslagen leda till minskade intäkter för det allmänna. Detminskade skatteuttaget blir även ojämnt fördelat mellan olika slag av förelaggenom att möjligheterna till lagernedskrivning inte år enhetliga. Banker,försäkringsföretag och andra företag som driver penningrörelse har i dagmycket begränsade möjligheter att göra lagernedskrivning. De har inle hellerrätt att göra avsättning till resultatutjämningsfond. För detta slag av företagslår sänkningen av skattesatsen igenom fullt ut. För fysiska personer somdriver rörelser blir effekten den motsatta genom att nedskrivningsmöjligheternabegränsas utan att skattesatsen sålts ned. Deframlagda förslagen på företagsbeskattningens område får således helt olikaeffekt på olika slag av företag. Detta är en betydande olägenhet som vägertyngre ån önskemålet att reformera det nuvarande skatlesyslemet i syfle attanpassa detsamma till de allmänna riktlinjer som gäller för enproduktionsfaktorbeskattning. Av dessa skäl avstyrker de ipromemorian framlagda förslagen om en sänkning av bolagsskatten och attbegränsa rätlen till lagernedskrivning. Enligt förslaget minskas utrymmet för lagernedskrivningfrån nuvarande till av lagrets värde eller om avsältning tillresultatutjämningsfond utnyttjats från nuvarande till . I ett inteoväsentligt antal fall har vid taxering liksom tidigare års taxeringarmaximal lagerreservering utnyttjats. Om man som exempel för alt belysaeffekterna av den föreslagna ändringen övergångsvis, tar ett lagervärde av 1miljon kronor, nedskrivet vid taxering med maximala 600 000 kronorskulle med tillämpning av nu föreslagen ändring till taxering och medantagande att maximal nedskrivning utnyttjas, en reserverad vinsl omedelbartbli framtagen med . För att lindra sädana effekter bör iövergångsbestämmelserna till den föreslagna ändringen göras ett tillägg med en avtrappningsregelför skattskyldiga som vid laxering utnyttjat maximal nedskrivning.Övergången för dessa bör lämpligen ske under förslagsvis en femårsperiod. Minskningen av lagernedskri vningsutrymmet är en mycketbesvärande sak för många företag. Promemorieförfaltarna har åberopat statistikrörande företag med mer än 200 anställda. För dessa sägs svårigheterna bli hanterbara- om man som i promemorian behandlar dem i klump. Sådan statisfikär emellertid föga tröst för de småföretagare, vars lagerreserv är fylld ochsom saknar den flexibilitet i sin skatteplanering som ett storföretag har.Promemorieförfattarna hänvisar till möjlighelerna alt avsätta tillinvesteringsfond. De bortser då från att en sådan avsättning förutsätter attföretaget har investeringar. Många företag år emellertid verksamma inom handel,dår investeringsbehovet är mycket obetydligt. För dem utgör lagerreserven denenda egentliga möjligheten till konsolidering. Prop.1983/84:64 63 Konsolidering är inte ett självändamål utan ennödvändighet för att erhålla krediter hos banker och leverantörer, för attklara företaget genom konjunktursvackor samt för att skapa trygghet hosföretagets ägare och anställda. En god grad av konsolidering är dessutomförutsättningen för expansion. Det kan vara skäl att betona att avsättning tilllagerreserv inte betyder att skatt undvikes, utan endast att beskaltningen uppskjutes.Så snart företaget drar ner sin verksamhet och därmed minskar sin lagerhållningutlöses ju beskattningen. Det sägs ibland att våra svenska lagerreserveringsmöjlighelerär gynnsamma i jämförelse med reglerna i andra länder. Men då bortser man oftafrån att i andra länder tillätes inte sällan lagervärdering nligt LIFO-metoden(sist in först ut), vilket mänga gånger åstadkommer vida större reserver änvåra . I godkånnes däremot endast FIFO-metoden (först in först ut).Dessutom glömmer man lätt bort att man i andra länder normalt godkänner attförluster avsattes mot tidigare års överskott, så kallad loss-carry-back,innebärande återbetalning av fidigare år erlagd skatt. I svensk skatterätt fåren förlust kvitteras endast mot framtida överskott, så kallad loss-carry-forward.Tillgängen på lagerreserv innebär däremot i praktiken en loss-carry-back. Om reserveringsutrymmetinskränkes innebär det alltså en reducering av loss-carry-back-möjligheten.Detta är särskilt kännbart för företag med stora resultatkasl mellan goda ochdåliga år. För välkonsoliderade egenföretagare inom t. ex. handelinnebär förändringen av lagerreserveringsreglerna att den upplösta delen avlagerreserven helt omvandlas till skatt och socialavgifter. högsta marginalskatten och egenavgifterna . Efter hånsyn tillatt egenavgifterna är avdragsgilla vid inkomsttaxeringen betyder det ett sammantagetskatte- och avgiftsuttag om . Om företagets lager år stort innebärupplösningen alltså en kännbar avtappning av likviditet och soliditet. En delföretag kanske kan möta dessa effekter med ökning av sin lagerhållning i sådanmån att det inte blir fråga om någon reservupplösning. En utveckling mot ökadlagerhållning av endast skatteskäl är emellertid företagsekonomiskt förkastligoch vore olycklig. Atl den statliga bolagsskattesatsen sänks från har förbundet inga invändningar emot. Man skall dock inte överskattabetydelsen av denna förändring. Hos familjebolag tas som regel överskottet ul iform av lön till arbetande delägare. Överskottet träffas därmed av fullpersonbeskattning. Hos stora företag däremot är utrymmena för skattemässigadispositioner som regel så stora att effekliv beskattning statligt inteuppkommer i någon större utsträckning. Dessutom har, i takt med ökadekommunalskatter, den svenska bolagsskatten blivit orimligt hög.Andra industriländer har regelmässigt bolagsskatter . Medbeaktande av att kommunalskatten får dras av vid den statliga taxeringen blirden nya sammanlagda bolagsskatten i genomsnittskommuner och inte 50 %som påstås i promemorian. Med beaktande av den dubbelbeskattning som ofta blirfallet beträffande bolagsinkomster år skattesatsen även efter sänkningenoacceptabelt hög. 1983/84:64 64 Rent tekniskt anser KF en ändring inom ramen förexisterande skatteformer vara att föredra framför alt införa en allmänproduktionsfaktorskatt. I materiellt hänseende finns inget att invända mot attbredda basen för uttag av arbetsgivaravgifter och egenavgifter på sättföreslagits. I och för sig vill inte KF heller motsätta sig de ändringar somrör företagsbeskattningen. I det sammanhanget finner dock KF det angeläget attåterigen påpeka att kooperativa föreningar är jämfört med aktiebolagmissgynnade i fråga om möjligheterna till kapitalbildning. KF har senastredovisat sin syn på dessa frågor i remissyttrande över kooperationsutredningenshuvudbetänkande (SOU 1981:60). Den lägre skattesatsen - jämfört med 40 %för aktiebolag - framställdes i del belänkandet som en förmån för ekonomiskaföreningar. Det föranledde KF alt kommentera tillkomsten av denna olikabehandling och att framhålla att "favören" är relativt marginell viden total skailemässig jämförelse mellan de båda företagsformerna. Vid en sådanjämförelse framstår i stället den kooperativa föreningen som klart missgynnad,något som också kooperationsutredningen kunde konstatera. När nu en sänkning av skattesatsen för aktiebolag tillsamma nivå som för ekonomiska föreningar föreslås, motsätter sig KF inte detta,även om det kan konstateras att det framlagda förslaget innebär ett steg i felriktning, dvs. snarare ökar än minskar klyftan mellan de båda företagsformerna. Påslåendet att investeringar i realkapital subventioneraspå arbetskraftens bekostnad ställer sig mol den här bakgrunden helt annorlundaför de kooperativa föreningarnas del Även om den beskrivna relationen måhända iviss män är för handen är den inte lika uttalad som när det gälleraktiebolagen. KF tillstyrkte det åtgärdsprogram kooperationsulredningenföreslog för att kapitalbildning och soliditet skulle kunna förstärkas inom denkooperativa förelagssektorn. Något förslag har ännu inte lagts fram avregeringen.