prop · G70396 · 1983-12-31 00:00:00 — medförslag till ändring i lagen (1979:425) om skötsel av jordbruksmark; Regeringenföreslår att antaga det förslag som har upptagits i bifogade utdragav regeringsprotokoli ovannämnda dag. Ipropositionen föreslås att en allmän regel om hänsyn till naturvårdens intressenvid bedrivande av jordbruk införs i lagen (1979:425) om skötsel avjordbruksmark. Lagändringenföreslås träda i kraft . I 1983/84. Prop.1983/84:96 2 Lag om ändring i lagen (1979:425) om skötsel avjordbruksmark Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1979:425) omskötsel av jordbruksmark dels atl 12!) skall ha nedan angivna lydelse. dels alt i lagen skall införas tvä nya paragrafer. 6a och 9at!i}.av nedan angivna lydelse. Nuvarande Ivdelse Föreslagen lydelse Vid skötsel av Jordbruksmark och vid annan markanvändningi Jiird-hriikel skall hänsyn tas till naturvårdens intressen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmerfår meddela föreskrifter om den hänsyn som skall tas enligt första stycket,såsom 1 fråga om skyddet av odlings- och kulturlandskapet samt växt- ochdjurlivet. Föreskrifterna får dock inte vara så ingripande atl pågåendemarkanvändning avsevärt försvåras. får meddela föreläggande eller förhud sombehövs för alt f(ireskrifter som meddelats ined st(id av 6a§ skall efterlevas. Föreläggande eller förbud får meddelas först sedan del harvisat sig atl lantbruksnämndens råd och anvisningar inte har fölfts. I brådskandefäll eller när del annars finns särskilda skäl. får dock föreläggande ellerförhud meddelas . I heslut om föreläggande eller förbud får lantbruksnämndensälta ut vite. fur förordna att dess beslut skall gällaomedelbart. 12§ Till böter döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet 1. tar jordbruksmark ur produktion i strid mol 4 §första stycket, 2. utfört läkt i strid mot 4 § andra stycket. 1983/84:96 3 Nuvarande lydelse Föreslagen lyddse 3. bryter mot föreläggande som 3. underlåter att följa ett före- har meddelats med stöd av 9§, om läggande eller bryter motetl förhud inte föreläggandet har förenats med som har meddelats med stöd av 9 vite, eller 9a§, om inte föreläggandetel- ler förbudet har förenats med vite. Utbyte av brott som avses i första stycket 2 skallförklaras förverkat, om det inte är uppenbart obilligt. Denna lag träder i kraft den . ti /84. 1983/84:96 4 Utdrag JORDBRUKSDEPARTEMENTEI" PROTOKOLL Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , . ,, , . , R. , , Thunborg Lagrädsremiss med förslag lill ändring i lagen (1979:425)om skötsel av jordbruksmark I en inom upprättad promemoria (DsJo 1983:9) Hänsyn lill naturvårdsintressena vid hedrivande av jordbruk föresläsall en hänsynsregel i sådant avseende införs i lagen (1979:425) om skötsel avjordbruksmark. Promemorians förslag till lagtext bör fogas som bilaga I lill regeringsprolokolleti della ärende. Efter remiss har yltranden över promemorian avgetts av slatskontorei,, , lantbruksslyrelsen. ,sialens naturvårdsverk, länsstyrelserna i lån. ,län och saml (). En sammanslällning av remissyllrandena bör fogas sombilaga 2 lill regeringsprolokollet. De areella näringarna jordbruk och skogsbruk bedrivs pä enareal som omfallar mer än hälften av landyta och har format del nuvarandekulluriandskapet. Jord- och skogsbruket kännetecknas bl.a. av en snabb tekniskutveckling, ett intensivt utnyttjande av marken och en storskalig drift ochteknik. Uppbyggnaden av rationella jordbruksföretag och effek-tiviseringen avbefintliga brukningsenheler förutsätter ofta struktur- och arronderingsförändringar.Dessa medför inte sällan större fäll, täckdikning, borttagande avodlingshinder såsom rosen och åkerholmar, ändrad hägnadsinddning m. m. Dessaoch andra åtgärder som vidtas i jordbruket kan påverka landskapsbilden ochnaturmiljön eller innebära förändringar i Prop.1983/84:96 5 kulturlandskapets karaktär som i vissa fall kan bedömassom oliimpligti. Även växt- och djurlivet kan påverkas på ell negativt sätt. Sarnhällel har möjligheler alt skydda angivna ntilurvårdsintresscn.främsl genom nalurvårdslagen (1964:822) eller föreskrifter som medddals med slödav denna. För skogsbrukels del gäller därutöver enligt skogsvårdslagen(1979:429) all hänsyn skall las lill naturvårdens och andra allmänna intresseni samband med avverkning och skogsvård. Regeringen eller myndighet somregeringen beslämmer får meddela föreskrifter om hur denna hänsyn skall las. säsomi fråga om hyggens storlek och iillågg-ning. beståndsanläggning, kvarlämnandeav Irådsamlingar och skogsbilvägars sträckning. Bemyndigandet medför intebefogenhet all meddela föreskrifter som år sä ingripande all pågåendemarkanvändning avsevärt försvåras. Regeringen har bemyndigat tillmeddela sådana föreskrifter efler samråd med stålens naturvårdsverk och annanberörd cenlral myndighet, 1 motiven lillskogsvärdslagens beslämmelser (prop, 1978/79:110) frtim-hålls bl. a. attskogsbruket skall bedrivas med hänsyn lagen lill skogen som livsmiljö förväxter och djur. fill skogens inverkan på vallenbalans och lokalt klimat ochtill möjligheterna atl nyttja skogsmarken för friluftsliv och rekreation.Hänsyn skall vidare tas till värdefull kulturmiljö och landskapsbild. Omoprövade brukningsmetoder aktualiseras, bör miljöeffekterna klarläggas innanmetoderna tas i praktiskt bruk. I motiven sägs vidare all skogsvårdslagens hånsynsreglerbör betraktas som samhällets minimikrav för skölseln av skog. De krav som slällskan normalt förenas med ell rationellt skogsbruk. Nalurvårdslagen fårföljaktligen främst betydelse i de fall då skyddsintressel kräver särskildaeller strängare föreskrifter. Några beslämmelsersom molsvarar dem som enligl skogsvårdslagen gäller för skogsbruket finns inteför jordbruket. Frågan har emellertid varil aktuell i olika sammanhang. Iförarbetena fill lagen (1979:425) om skötsel av jordbruksmark (skölsdlagen)diskuterades sålunda frågan om man i lagen borde införa beslämmelser omhänsynslagande till naturvården vid bedrivande av jordbruk (prop. 1978/79:163).Tanken på en sådan lagregel avvisades emellertid av den dåvarandedepartementschefen som ansåg all naturvårdsintressena inom jordbruket liksom dittillsborde tillvaratas med slöd av naturvårdslagen. Han ansåg att det inte fannsskäl atl vid sidan av de beslämmelser som finns i nalurvårdslagen föra in någonallmän regel om hänsyn till naturvården i skölsdlagen. Däremot fanns detanledning alt ytterligare överväga bl.a. hur samarbetet mellanlantbruksnämnderna och länsstyrelserna i dessa frågor skulle kunnaeffektiviseras. hade inte någon erinran mot detta (JoU 1978/79:33. rskr402). På uppdrag av regeringen lämnade lantbruksslyrelsen,och i en särskild rapport underår 1981 förslag lill ett antal åtgärder som syftade till att öka hänsynen till bl.a. 1983/84:96 6 naturvården vid bedrivande av jordbruk. Förslagen har remissbehandlats.Frågan om en allmän hänsynsregel till förmån för naturvården vid bedrivande avjordbruk har ocksä behandlats av fiera gånger, se JoU 1980/81:5.1981/82:19 och 1982/83:4. I sistnämnda betänkande uualade jordbruksulskoltet ianledning av bl.a. den socialdemokratiska motionen 1981/82:1921 om miljövårdenföljande: Som tidigare berörts ingår i den nya skogsvårdslagenbestämmelser om vilken hånsyn som skall tas till naturvårdens intressen vidskötseln av skog (21 S). 1 sina föreskrifter lill nämnda paragraf harskogsstyrelsen mycket ingående utvecklat vad som gäller beträffande nalurvårdshänsyni skogsbruket. Enligl ulskotlels mening finns inte anledning atl längre dröjamed att införa en motsvarande reglering när det gäller de hänsyn som bör tastill naturvårdens intressen i samband med jordbrukets bedrivande. Föreliggandeutredningsmaterial bör utgöra tillräckligt underiag för etl förslag tilllagstiftning i ämnet från regeringens sida. beslutade, i enlighel med utskottets hemslällan,alt ge regeringen lill känna vad som anförts om behovet av alt en allmänhänsynsregel för naturvård infördes i berörd lagstiftning (rskr 1982/83:38). I enlighel med begäran har förslag tilllagreglering av frågan lämnats i den inledningsvis nämnda promemorian Hänsyn lillnaturvårdsintressena vid bedrivande av jordbruk. Vid remissbehandlingen har samtliga remissinstanser utomLRF tillstyrkt promemorieförslaget eller lämnat det utan erinran. LRFuttrycker oro för att förslaget syftar lill att mer generellt tvinga jordbrukettill begränsningar i driften eller i jordbruksföretagens utveckling. LRF anförsammanfattningsvis atl del enligl förbundets mening är utomordentligt angelägetatt jordbrukarna bibringas en positiv syn när det gälleratt bevara nu aktuellaobjekt och alt denna effekt uppnås bäst genom en omfallandeinformationsverksamhet medan den föreslagna lagstiftningen torde motverka en sädanpositiv grundsyn. Enligt min mening är det angeläget att man vid utövandetav de areella näringarna tar hänsyn till naturvårdens intressen. En sådanhänsyn bör således ingå som ett normalt led i jordbruket. Genom en lagregleringbör fastställas de krav på hånsyn som mera generellt bör slällas på jordbrukarna,vid sidan av de siluationer då nalurvårdsintressena kräver särskilda ellersträngare föreskrifter enligt naturvårdslagen. Jag biträder förslaget ipromemorian om alt en sådan lagreglering sker i skötsellagen. Enligt förslagetåläggs lantbruksnämnderna alt vid rådgivning och i övrigt i tillsynsverksamhetense till atl erforderlig hänsyn tas lill naturvårdsintressena inom jordbruketpå motsvarande sätt som skogsvårdsslyrelserna redan nu gör vad gällerskogsbruket. I skötsellagen bör således tas in dels en allmän regel omhänsynstagande till naturvärdens intressen vid bedrivande av jordbruk, dels eltbemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att Prop.1983/84:96 7 meddelanärmare föreskrifter om i vilka hänseenden naturvärdsintressena skalltillgodoses. Jagkan inte dela de farhågor som framförts av LRF beträffande de föreslagnabestämmelsernas inverkan på jordbruksföretagen. Erfarenheterna fråntillämpningen av motsvarande bestämmelser i skogsvårdslagstiftningen är goda.Jag vill särskill undersiryka att den föreslagna regleringen inte generelltfår motverka jordbrukets rationalisering. Jagföreslår i likhei med promemorieförslaget och enligt vad som gäller enligtskogsvårdslagen att sådana föreskrifter om nalurvårdshänsyn som här avses intefår vara så ingripande att pågående markanvändning avsevärt försväras. Ensärskild bestämmelse om detta bör införas i skötsellagen. Vad jag nu har sagtinnebär att hänsynsföreskrifter inte kan föranleda annat intrång än sådantmindre intrång som en markinnehavare enligt gällande principer är skyldig atttåla utan ersättning. Någon kompensation vare sig i individuell eller kollektivform kan således inle bli aktuell med anledning av den lagstiftning somjag nuhar förordat. Ijordbruket måste hänsyn främst tas lill intresset atl bevara vissa inslag i naturmiljön,inbegripet odlings- och kulturlandskapet. Frågor om hänsynstagande tillnaturvården kan uppkomma bl.a. i samband med strukturförändringar vidnedläggning av jordbruksmark eller nyodling, vid införande av annan brukningsteknikeller vid genomförande av markavvatlningsåt-gärder. Bestämmelserna skall kunnaanvändas för att skona l.ex. åkerholmar, mindre våtmarker, öppna diken, odlingsrösen,stenmurar och mindre trädbestånd. Föreskrifter i de hänseenden som harberörts kan användas för att tillgodose kulturminnesvården. Föreskrifter kanockså i vissa fall erfordras för att skydda växt- och djurlivet. Innehållet iföreskrifterna måsle självfallet anpassas till de skilda förhållanden som råderinom olika delar av landet. Naturvårdsverketframhåller i sitt remissyttrande alt frågor som berör hagmarker med ädla lövträdsamt användningen av bekämpningsmedel och växtnäring i jordbruket bör omfattasav de föreskrifter som skall utfärdas enligt förslaget. Jag vill i dettasammanhang påpeka följande. Tillämpningsområdet för de nu föreslagnahänsynsbestämmelserna omfattar även sådan mark soni inte är att beteckna somjordbruksmark i skötsellagens mening, l.ex. hagmarker, skogsbryn, åkerholmareller dikesrenar. Något hinder föreligger således inte att med stöd av detnyss förordade bemyndigandet meddela föreskrifter för att skydda fauna och fiorai t. ex. hagmarker, skogsbryn, åkerholmar eller dikesrenar i anslutning tilljordbruksmark. Därvid kan även frågor som rör användningen av kemiskabekämpningsmedel samt växtnäring bli aktuella. Pä motsvarande sätt anges iskogsstyrelsens föreskrifter till 21 § skogsvårdslagen att kemisk bekämpningsamt gödsling skall undvikas i vissa fall. Jagvill vidareframhållaatt jag tidigare denna dag har föreslagit regering-t2 1983/84. Prop.1983/84:96 8 enalt lagrådets yttrande inhämlas över ett lagförslag om skydd för ädellövskogsom inbegriper vissa hagmarker med ädla lövträd. Det bör också nämnas attutredningen om användning av kemiska medel i jord- och skogsbruket i två betänkanden,SOU 1983:10 och 11, har behandlat frågor om användning av växtnärings- ochbekämpningsmedel i jordbruket. Betänkandena remissbehandlas f. n. Demiljöfrågor som därvid kan aktualiseras tas således inte upp i dettasammanhang. Frågan om tillståndsplikt enligt naturvårdslagen för markavvattningsföretagär dessutom föremål för överväganden inom (jfr JoU1982/83:30 s. 57). Upplysningsvisvill jag nämna att jag ämnar föreslå regeringen atl överlämna åtlantbruksstyrelsen att efter samråd med ochriksantikvarieämbetet meddela behövliga föreskrifter om den hänsyn som skalltas lill naturvården i jordbruket. Tillsynen överefterlevnaden av skötsellagen utövas av lantbruksnämnderna. Detsamma börenligt min mening gälla i fråga om de hänsynsföreskrifter som är i fråga.På motsvarande sätt som gäller enligl skogsvårdslagen bör de med stöd avskötsellagen meddelade föreskrifterna inte generellt förenas med sanktionsbeslämmelser.Del bör i stället ankomma på vederbörande lantbruksnämnd all pröva när det ärbefogat att i det enskilda fallet meddela särskilt föreläggande som vidförsummelse kan medföra botes- eller vitesansvar. Lantbruksnämnderna kommer såledespå samma sätt som skogsvårdsslyrelserna att få ett ökat ansvar för frågorna om naiurvårdshänsynen.Det kommer atl innebära att det ställs ökade kunskapskrav på olika tjänstemäninom lantbruksverket, särskilt på dem som arbetar med rådgivning. Med vissinternutbildning inom lantbruksverket bör enligt min mening dessa krav kunnatillgodoses. Jag avser dessulom att uppdra åt berörda myndigheter atlgenomföra vissa samrådsrutiner som föreslagits i den nyssnämnda rapporten. Ienlighet med vad jag nu har anfört har inom upprättatsett förslag till lag om ändring i lagen (1979:425) om skötsel av jordbruksmark. Förslagelbör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 3. Ijordbruket skall hänsyn tas till naturvårdens intressen. Regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om denhänsyn som skall tas enligt förslå stycket, såsom i fräga om skyddet avodlings- och kulluriandskapet samt växt- och djurii- 1983/84:96 9 vet.Föreskrifterna får dock inte vara så ingripande att pågående markanvändningavsevärt försvåras. Paragrafen,som är ny, motsvarar i huvudsak bestämmelserna i 1 och 21 §§ skogsvärdslagen(1979:429). 1första stycket fastslås en allmän skyldighet att i jordbruket ta hänsyn lillnaturvårdens intressen. Gällandebestämmelser i skötsellagen är Ullämpliga vid skötsel av jordbruksmark, medvilket i lagen avses sädan och kultiverad betesmark som ingår ijordbruksfastighet (1 §). Kraven på hänsyn lill naturvårdsintressena skalldäremot iakttas oavsett om en åtgärd i jordbruket berör mark som betraktas somjordbruksmark i lagens mening eller annan mark. Under tillämpningsområdet förhänsynsbestämmelserna faller således t. ex. borttagande av odlingshinder somär belägna i anslutning till men utanför jordbruksmark. Med stöd av bemyndigandeti paragrafens andra stycke kan föreskrifter meddelas om vilka hänsyn som skalltas till naturvårdens intressen i jordbruket. Lantbruksstyrelsen avses fåbemyndigande att meddela sådana föreskrifter efter samråd med naturvärdsverketoch . Föreskrifterna får inte vara så ingripande attpågående markanvändning avsevärt försvåras. Särskild hänsyn skall bl. a. tas tillskyddet av odlings- och kulturlandskapet. Även kulturminnesvården kan därigenomtillgodoses. Fasta fornlämningar skyddas särskilt genom lagen (1942:350) omfornminnen. Lantbruksnämndenfår meddela föreläggande eller förbud som behövs för alt föreskrifter sommeddelats med stöd av 6a § skall efterlevas. Föreläggandeeller förbud får meddelas först sedan det har visat sig att lantbruksnämndensråd och anvisningar inte har följts. I brådskande fall eller när det annarsfinns särskilda skål, får dock föreläggande eller förbud meddelas . Ibeslut om föreläggande eller förbud fär lantbruksnämnden sätta ut vite. Lantbruksnämndenfär förordna alt dess beslut skall gälla . Paragrafenär ny (jfr 24 § skogsvårdslagen). Somtidigare anförts bör de med stöd av skötsellagen meddelade föreskrifterna integenerellt förenas med sanktionsbeslämmelser. Enligt paragrafens första styckeankommer det på lantbruksnämnden atl pröva när del är befogat att i detenskilda fallet meddela särskilt föreläggande som vid försummelse kan medförabotes- eller vitesansvar. Nalurvårdsintressettorde i allmänhet kunna beaktas utan alt tvångsmedel behöver tillgripas. Delbör ankomma pä lantbruksnämnden att vid behov bistå den enskilde ägaren ellerbrukaren med råd och anvisningar. Enligt andra stycket kan dock föreläggandeeller förbud undantagsvis meddelas . Enligltredje stycket kan lantbruksnämnden sanktionera etl föreläggan- Prop.1983/84:96 10 de eller förbud med vitesansvar. sådani föreläggandekan överklagas hos lantbruksstyrelsen (se 13 §). Eltförordnande av lantbruksnämnden enligt Qärde stycket medför att beslutet fåromedelbar verkan och gäller åven efter ett överklagande, om inte inhibitionmeddelas. 12§ Till böter döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet 1. tarjordbruksmark ur produktion i strid mot 4§ första stycket, 2. utfört läkt istrid mot 4§ andra stycket, 3. bryter motföreläggande som har meddelats med stöd av 9§, om inte föreläggandet harförenats med vite, 4. inte följer ettföreläggande eller bryter mot elt förbud som har meddelats för att enföreskrift enligt 6a§ skall efterlevas, om inte föreläggandet eller förbudethar förenats med vite. Utbyte avbrott som avses i första slyckel 2 skall förklaras förverkat, om det inte äruppenbart obilligt. För att ansvarsbestämmelsen skall bli tillämplig också påföreläggande eller förbud som meddelats för alt föreskrift enligt 6a § skallefterlevas har en ny fjärde punkl lagts till i första stycket av förevarandeparagraf (jfr 27 § första stycket 7 skogsvårdslagen). Jag hemställer alt lagrådets yttrande inhämtas överförslaget till lag om ändring i lagen (1979:425) om skötsel av jordbruksmark. Regeringen beslutar i enlighet med föredragandenshemställan. Lag om ändring i lagen (1979:425) om skötsel avjordbruksmark Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1979:425) omskötsel av jordbruksmark dels att 12 § skall ha nedan angivna lydelse, dels att i lagen skall införas två nya paragrafer, 6 a och9a§§, av nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse [jordbruket skall hånsyn tas tid naturvårdens Intressen. Regeringen eder den myndighet som regeringen bestämmer fårmeddela föreskrifter om den hänsyn som skall tas enligl första stycket, såsom1 fråga om skyddet av odlings- och kulturlandskapet, naturmiljön 1 övrigt samtdjurlivet. Bemyndigandet medför inte befogenhet atl meddelaföreskrifter som år så ingripande alt pågående markanvändning avsevärt försvå- får meddela föreläggande eller förbud sombehövs för att 6a§ eller föreskrift som meddelats med stöd av 6a§ skallefterlevas. Föreläggande eller förbud får meddelas sedan det har visatsig att lantbruksnämndens råd och anvisningar inte har följts. I brådskandefall eller när det annars finns särskdda skäl, får dock föreläggande ellerförbud meddelas . I beslut om föreläggande eller förbud kan lantbruksnämndensälta ut vite. 1983/84:96 12 12§Till böter döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet 1. tar jordbruksmark ur produktioni strid mot 4§ första stycket, 2. utfört täkl i strid mot 4§andra stycket, 3. bryter mot föreläggande som 3.bryter mot föreläggande eller har meddelats med stöd av 9 §, om förbud som harmeddelats med stöd inte föreläggandet har förenats med av 9 eller 9fl §, ominte fördäggan-viie. deteller förbudet har förenats med Utbyteav brott som avses i första stycket 2 skall förklaras förverkat, om det inle äruppenbart obilligt. 1983/84:96 13 Statskontoret har inget att invända motjordbruksdepartementets förslag till lag på angivet område. Statskontoret serförslaget som en naturlig harmonisering med skogsvårdslagen så att ett likartatsynsätt uppnås inom de areella näringarna och anför att förslaget inte tordeinnebära någon belastning av betydelse på lanlbmksverkel. () instämmer i promemorians förslagangående såväl hänsynsföreskrifterna i skötsellagen som lantbruksnämndernastillsyn. : En hänsynsparagraf ijordbrukslagstiftningen tillgodoser ett länge känt behov av skydd för natur-och kulturmiljön i odlingslandskapet. I överensstämmelse med motsvarandeparagraf i skogsvårdslagen har skyddet formulerats så att hänsyn skall lagastill naturvårdens intressen. I naturvårdens intressen inbegrips ävenkulturminnesvården. Detta anknyter till uttalanden i naturvårdslagensförarbeten som anger att med begreppet naturmiljön avses även odlings- ochkulturlandskapet. Sedan naturvårdslagens tillkomst 1965 harkulturminnesvården främst genom den fysiska riksplaneringen deltagit iplaneringen för kulturmiljön utanför sin speciallagstiftnings ram.Organisationen har ändrats så att länsstyrelserna är 1976 har tillförtsspecialistkompetens för kulturminnesvård. Ansvarsfördelningen mellannaturvårds- och kullurminnesvårdssek-lorn har också i praktiken ändrats sedannaturvårdslagens tillkomst så att kulturminnesvården i högre grad får ta ansvarför de kulturhistoriska aspekterna på miljön från att tidigare ha varitsakkunniga åt naturvårdsenheter. I många sammanhang framgår inte hela innebörden ibegreppet naturmiljön och det blir därigenom vilseledande. Med stöd av vad somovan anförts anser därför atl den inledande satsen i 6a§bör kompletteras så att den kommer att lyda: I jordbruket skall hänsyn tas tillnaturvårdens och kulturminnesvårdens intressen, eller alternativt: I jordbruketskall hänsyn tas till natur- och kulturvärden. Ändringsförslagen medför naturligtvis följdändringar iförslag och motiveringar. En sådan konsekvensändring skulle i paragrafensandra stycke kunna formuleras: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmerfår meddela föreskrifter om den hänsyn som skall tas enligt första stycket,såsom i fråga om skyddet av odlingslandskapet, vä.xt- och djurli-vel. Hänsynsregeln är avsedd atl kunna användas för att skona åkerholmar,mindre våtmarker, öppna diken, odlingsrösen, stenmurar och mindre trädbestånd.Riksantikvarieämbetet föreslår att denna exemplifiering kompletteras med gamlabrukningsvägar och fägator, vilka har samma betydelse och karaktär som deövriga. ges ansvaret för tillsynen av hänsynsföreskrifterna.Ämbetet tillstyrker den utformning förslaget har i detta avseende men vill 1983/84:96 14 samtidigtunderstryka det ansvar som därmed kommer att vila på lantbruksverket. Avsnittetsom behandlar gällande ordning bör kompletteras med en hänvisning till fornminneslagen.som innehåller elt miljöskydd för fornlämningar. Iandra stycket av 9 a § används begreppet råd och anvisning så alt det är oklartvad som avses därmed. Mot bakgrund av vad som stadgas i SFS 1981:305 börstycket ges en tydligare formulering. Förslagettill hänsynsregel i lagen om skötsel av jordbruksmark är väl ägnal atttillgodose såväl naturvärds-, som kulturminnesvårds- och jordbruksintressen.Det är därvid av största betydelse för naturvård och kulturminnesvård atttillämpningen har utsträckts att gälla utanför skötsellagensjordbruksmarksbegrepp. tillstyrker förslaget med de förtydligandensom ovan angivils.