prop · G703104 · 1983-12-31 00:00:00 — Beslulom att fiytta ett sådant fordon som avses i 2§ första stycket 4 kan på begäranav markägaren meddelas av polismyndighet eller av myndighet somsjälv äger besluta om fiyttning enligt 2 § första stycket 3. Beslutetverkstads av den som meddelat beslutet eller efter prövning av denbeslutande myndigheten av den som har begärt beslutet. I flyllningsbesluletskall det anges om fordonet är ett fordonsvrak. 6§När beslut om flyttning meddelats, skall den myndighet som meddelat beslutetunderrätta ägaren så snart det kan ske. I fråga om fordon som innehas mednyttjanderätt för bestämd tid om skall även den som har upplåtit nyttjanderätten(uthyraren) underrättas. Harfordon ställts upp till förva- Har fordon ställts upp lill förva- ringpå särskild uppställningsplats ring på särskild uppställningsplats och har ägaren ej kunnat anträffas, och har ägaren ej kunnat anträffas, skall den myndighet som verkställt skall den myndighet som verkställt flyttningen kungöra den i ortslid- flyttningen kungöra den i ortsfid- ning eller på annat lämpligl sätt ning eller på annat lämpligt sätt samt vidtaga de fortsalla undersök- samt vidtaga de fortsatta undersök ningar och åtgärder som kan anses ningar och åtgärder som kan anses påkallade för atl göra underrättelse påkallade för all göra underrättelse möjlig. Har markägare själv verk- ställtfiytlningen skall beslutande myndighet göra motsvarande kungörelse ellerundersökning. Senastelydelse 1979: .563. Senaste lydelse 1978:450. Ägare av fordon som flyttats enligt denna lag är skyldig ersältakostnaden för flyttningen och övriga åtgärder som vidtagits med stöd av lagen.Ersättningsskyldighet föreligger ej, när ägaren gör sannolikt, att fordonet frånhäntshonom genom brott eller att förhållandena vid tiden för uppställningen varsådana alt den icke innebar eller kunde förutses komma att innebära fara ellerhinder som avses i 2 § 1. Vid beräkning av kostnaderna skall avdragas fordonetsvärde, om äganderätten övergått enligt 7§. Fordonsom förvaras på särskild uppställningsplats behöver ej utlämnas, förränkostnaderna betalats. Kostnad,som ej uttages av ägaren, bäres av statsverket eller, om flyttningsbeslutetverkställts av myndighet, av kommunen. Kostnad,som ej uttages av ägaren, bäres av statsverket eller, om flyllningsbesluletverkställts av myndighet, av kommunen. Har fiytlningen skett endgt 2§ första stycket 4, skall markägaren stå för kostnad, som inte kan uttas avfordonsägare. Denna lag träder i kraft den Senaste lydelse 1976:207. Lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) Härigenomföreskrivs att 20 § kommunalskattelagen (1928: 370) skall ha nedan angivnalydelse. Vidberäkningen av inkomsten från särskild förvärvskälla skola från samfiiga urförvärvskällan under beskattningsåret härflutna intäkter i penningar ellerpenningars värde (bruttointäkt) avräknas alla omkostnader underbeskattningsåret för intäkternas förvärvande och bibehållande. Attkoncernbidrag, som icke utgör sådan omkostnad, ändå skall avräknas i vissa falloch inräknas i bruttointäkt hos mottagaren framgår av 43 § 3 mom. Avdrag må icke ske för: denskattskyldiges levnadskostnader och därtill hänförliga utgifter, därutiinbegripet vad skattskyldig utgivit såsom gåva eller såsom pe- Avdrag må icke ske för: denskattskyldiges levnadskostnader och därtill hänförliga utgifter, därutiinbegripet vad skattskyldig utgivit såsom gåva eller såsom pe- Senaste lydelse 1979: 1146. riodiskt understöd eller därmed jämförlig periodiskutbetalning till person i sitt hushåll; värdet av arbete, som i den skattskyldigesförvärvsverksamhet utförts av den skattskyldige själv eller andre maken ellerav den skaUskyl-diges barn som ej fyllt ; ränta å den skattskyldiges eget, i hans förvärvsverksamhetnedlagda kapilal; svenska allmänna skatter; kapitalavbetalning å skuld; avgift enligl 8 kap. studiestödslagen (1973:349); avgift enligt lagen (1972:435) om överlastavgift; avgift enligt lagen (1976:666) om påföljder ochingripanden vid olovligt byggande m.m.; belopp, för vilket arbetsgivare är ansvarig enligt 75 §uppbördslagen (1953:272); avgift enligt lagen (1976:206) om felparkeringsavgift; överförbrukningsavgift enligt ransoneringslagen (1978:268); föriust, som är att hänföra till kapitalförlust m.m. (Se vidare anvisningarna.) riodiskt understöd eller därmed jämförlig periodiskutbetalning till person i sitt hushåll; värdet av arbete, som i den skattskyldiges förvärvsverksamhetulförts av den skatlskyldige själv eller andre maken eller av den skatlskyldigesbarn som ej fyllt ; ränta å den skallskyldiges egel, i hans förvärvsverksamhetnedlagda kapital; svenska allmänna skatter; kapitalavbetalning å skuld; avgift enligt 8 kap. sludieslödslagen (1973:349); avgift enligt lagen (1972:435) om överiastavgift; avgift enligt lagen (1976:666) om påföljder ochingripanden vid olovligt byggande m.m.; belopp, för vilket arbetsgivare är ansvarig enligt 75 §uppbördslagen (1953:272); avgifi enligl lagen (1976:206) om felparkeringsavgifi; avgift enligt lagen (0000:000) om kontrollavgift vid tomlmarkspar-kering; överförbrukningsavgift enligt ransoneringslagen(1978:268); förlust, som är att hänföra till kapitalförlust m.m. (Se vidare anvisningarna.) Denna lag träder i kraft den 1983/84:104 80 Sammanställning av remissyttranden 1 Tillämpningsområdet Justitiekanslern:I 1 § första stycket sägs att markägaren får la ut kontrollavgift. Därutöveräger enligt andra stycket den som på markägarens uppdrag förvaltar fastigheten,exempelvis kommunalt parkeringsbolag, ta ut sådan avgift. Bestämmelsens tillämpningsynes således bli begränsad till sysslomän, medan bl.a. arrendator avfastighet, tomträttsinnehavare och innehavare av parkeringsgarage i förhyrdbyggnad skulle bli förhindrade aU ta ul kontrollavgift. Några skäl för en sådangränsdragning har inte redovisats. Rätt att ta ut kontrollavgift bör kunnatillerkännas varje förvaltare av parkeringsanläggning, oavsett om rättsgrundenför hans förvaltning är äganderätt, nyttjanderätt eller uppdrag. Domstolsverket:Vad som framförts i betänkandet (s.91-95) utgör inte något avgörande hinder motatt utvidga parkeringsavgiftslagens (lagen 1976:206 om felparkeringsavgifi)tillämpningsområde lill att omfatta överträdelser på eller statligmark. Kommunernas intresse av att tillgodogöra sig avgiften vid felparkering påegen mark bör inte tillåtas utgöra hinder häremot. Vinsterna med en sådanutvidgning skulle både för def allmänna och enskilda i stället bli betydande.Vad gäller mark som inte ägs av stat eller kommun delar ulredningensmening atl del nuvarande systemet med kontrollavgift måste accepteras i sak,men att detta bör lagregleras och att vissa olägenheter mellan systemensamtidigt bör utjämnas. I den omfattning som är i fråga tillstyrksutredningens förslag i huvudsak. Datainspektionen:Datainspektionen finner det angeläget att klarhet skapas i en rad rättsligafrågor som uppmärksammals. Åven om detta sker genom att avförfattningstext ytterligare utökas lorde det medföra minskat krångel. Inspektionengodtar den valda principlösningen men finner skäl till vissa påpekanden omenskildheter i förslaget. Datainspektionenifrågasätter om 1 § lagförslaget kan tillämpas på den vanliga situationen attmark upplåtits av markägare med nyttjanderäll och nyttjanderättshavaren i sintur upplåter platser för parkering av fordon. UUryckligt stadgande omlikställdhet med markägare även för annan än uppdragstagare, t. ex. nyttjanderättshavaretorde böra anges. Dalainspektionenvill framhålla att upplåtelse av plats för fordons uppställning torde kunnaske även på annan mark än sladsplanelagd tomtmark, exempelvis vid störreidrottsevenemang etc. där parkeringsplatser tillfälligt upplåts mol avgift påmark där ulomplansbeslämmelser är lillämpliga. Det synes därför böra övervägas atlundvika att den föreslagna lagens tillämplighetsområde inskränks till tomtmark. 1983/84:104 81 Trafiksåkerhetsverket:Vad utredningen anfört rörande tillämpningsområdet av den föreslagna lagen omkontrollavgift vid tomtmarksparkering delas i allt väsentligt av trafiksåkerhetsverket.För att åstadkomma bättre avgränsning mot de områden där systemet med felparkeringsavgifitillämpas anser verket det emellertid nödvändigt att tillämpningsområdet förlagen utformas klarare än utredningens förslag. Bakgrundenhärtill är att oavsett vilken lagstiftning som väljs som utgångspunkt fördefinitionen av tomtmark kommer i flertalet fall vissa delar av tomtmarken att uigöraväg i vägtrafikkungörelsens (1972:603) (VTK) mening. Begreppettomtmark synes enklast kunna bestämmas om därmed avses all annan mark än sådanmark där stannande eller parkering av fordon endast får regleras genom LTFeller är reglerad genom sådan föreskrift. Enligt trafiksäkerhetsverketsuppfattning får lagen därigenom samma vidsträckta tillämpningsområde somutredningen avsett men också en klarare avgränsning mot felparkeringsavgiftssystemet.En sådan definition synes också mer naturligt anknyta till väglrafiklagsUflningen.1 § i förslaget till förordning om kontrollavgift vid tomtmarksparkeringföreslås därför få följande lydelse. "Med tomtmark enligl lagen (0000:000)om kontrollavgift vid lomlmarksparkering avses annan mark än mark där stannandeeller parkering av fordon endast får regleras genom lokal trafikföreskrifteller är reglerad genom sädan föreskrift." Verketär berett att meddela erforderliga regler för tillkännagivande av parkeringsvillkorenoch delar utredningens uppfattning att vägmärken enligl VMF bör komma tillanvändning. Luftfartsverket:Ulredningen har helt naturiigt utgått från att parkering är ett tätorlsproblem.För luftfartsverket, som driver och förvaltar de statliga civila flygplatserna,är emellertid förhållandena speciella i vissa avseenden. En flygplats ligger iregel helt utanför tätortsbebyggelse. De delar av flygplatsens område som äravsedda för den resande eller besökande allmänheten, dvs. området framförstationsbyggnaden, tillfartsvägar och lokala vägar m. m., är dock fråntrafiksynpunkt jämförbara med tätort. är, inte minsl med hänsyntill internationella åtaganden, ansvarigt för att bilparkering finns och attavvecklingen av fordonstrafiken fungerar. svarar också förrenhållning, snöröjning och annat underhåll inom området. Om något av dettainte fungerar träffar kritiken i första hand luftfartsverket. På grund häravbör det i vissa fall vara möjligt för verket att självt besluta om vissatrafikregleringar inte bara inom de särskilt iordninggjorda parkeringsområdenautan även beiräffande vägar, av- och påsligningsplatser framförstationsbyggnaden etc. Såsomulredningen framhåller bör begreppel väg - vid bestämmandet av begreppettomtmark - inte definieras så snävt att möjligheten att använda konlrollavgiftssystemetpå allmänt trafikerade delar av civilrättsligt disponerad mark utesluts. 6 1983/84. Prop.1983/84:104 82 Definitionenav vad som är tomtmark utanför stadsplanelagt område synes inte bli helt klar. De flesta avluftfartsverkets flygplatser ligger utanför områden med fastställd plan. brukar då upphöra vid gränsen för luftfartsverkets område. Vägen fortsättersedan som luftfartsverkets väg med angö-ring framför stationsbyggnad,vändplatser och anslutningsvägar till parkering, driftområdena o.d. Medanknytning till vad verket anfört ovan bör markinnehavaren ha möjlighet attföreskriva parkeringsvillkor på vägavsnitt i anslutning till exempelvisflygplatsens stationsbyggnad och att övervaka parkeringsvillkoren enliglkontrollavgiftssystemet. Av utredningens uttalande på s. 75 i betänkandet fårluftfartsverket uppfattningen alt detta inte blir möjligt. På grund härav anserluftfartsverket att begreppet tomtmark bör bestämmas så att även väg kaninnefattas i begreppet tomtmark. anförbeträffande 1 § förordningen om kontrollavgift: Av de omr&den, soiibyggnadsstyrelsen upplåtit för parkering och där styrelsen tillämparavtalssystemet finns vissa, exempelvis , vissa delar av ,universitetsområdena i , och , som omfattar även vägar ochandra allmänna platser. Övervakningen av dessa parkeringsplatser sker isamarbete med kommunerna som inom områdena handhar trafikövervakningen enligtgällande trafikföreskrifter. villframhålla nödvändigheten av att vid det fortsatta lagstiftningsarbetetmöjlighet skapas att även fortsättningsvis vid parkering på statlig mark lämnautrymme för denna form av samordning mellan stat och kommun. Sådan samordningsynes inte vara möjlig om paragrafen blir gällande lag. Riksrevisionsverkel:Parkeringsverksamhet bedrivs i viss utsträckning på tomtmark som innehas mednyttjanderätt eller tomträtt. 1 § andra stycket förslaget lill lag omkontrollavgift bör förtydligas så att också arrendator och tomträttshavarelikställs med markägare. Riksskatteverkethar ingen erinran mot att förslaget leder till lagsfiftning. Verketifrågasätter dock om den i 1 § förslaget till lag om kontrollavgift intagnadelegationen lill regeringen står i överensstämmelse med 8 kap. 2§ regeringsformen.Verket föreslår atl 1 § förslaget till förordning om kontrollavgift vid lomlmarksparkeringinarbetas i förslaget till lag om kontrollavgift vid lomlmarksparkering. Stads ParkeringsAB: Inledningsvis vill vi uttrycka,vår tillfredsställelse över utredningensförslag till lag om kontrollavgift vid lomlmarksparkering, vilken lag i höggrad kommer att underlätta beivrandet av parkeringsöverträdelser på tomtmarkutan att kravet på rättssäkerhet eftersatts. Det föreslagna systemet innebärdessutom atl vissa omotiverade och för bilislen svårförståeliga skillnadermellan tomtmarks- och gatumarksparkering undanröjs. Ett genomförande av förslagelär angeläget och lagen bör med vissa justeringar träda i kraft . Prop.1983/84:104 83 Bolagethar i huvudsak inget att erinra mot utredningens lagförslag men vill framföraföljande synpunkter på vissa bestämmelser i förslaget. Vianser all kretsen av rättsinnehavare i 1 § som skall jämställas med markägarebör utöver den som på markägarens uppdrag förvaltar fastigheten utökas medden som innehar fastighet med tomträtt, nyttjanderätt eller som på annan grunddisponerar marken. Vad beträffartillämpningsområdet för den föreslagna lagen delar vi helt utredningensuppfattning att man vid bestämmandet av begreppet tomtmark skall ulgå frånbyggnadslagstiftningen. Då begreppet väg i vägtrafik-kungörelsens mening är såvidsträckt att även tomtmark i vissa fall kan räknas dit, anser vi dock att denföreslagna definitionen av tomtmark i 1 § förordningen om kontrollavgift inteinnebär en klar och otvetydig avgränsning mot sådana områden som uteslutandekan vara föremål för offenlligrätlslig parkeringsreglering. För all.enligt våruppfattning skapa en vid tillämpningen enklare och klarare gräns mot systemetmed felparkeringsavgift vill vi därför föreslå att begreppet tomtmark iförordningen i stället definieras så atl därmed avses annan mark än sådan därstannande eller parkering av fordon kan regleras endasl genom lokala trafikföreskriftereller sådan mark som är reglerad av lokal trafikföreskrift. Ianslutning till utredningsförslaget vill vi därför föreslå att det i kommandelag om kontrollavgift för tomtmarksparkering införs en bestämmelse, atlparkeringstillstånd för handikappade skall gälla på mark, där lagen ärtillämplig. Stockholmskommuns parkerings AB: Utredningen pekar särskilt på atl mark som är angivensom specialområde, t. ex. hamnområden, sjukhusområden, järnvägsområden börräknas som tomtmark och därmed drivas i civilrättslig ordning. Enligtparkeringsbolagets uppfattning bör motsvarande gälla markområden som ej ianspråktagitseller som ej används för sitt i stadsplan angivna ändamål. Parkeringsbolagetfår i övrigl tillstyrka den föreslagna avgränsningen. Närdet gäller områden utanför stadsplanelagt område bör enligt utredningen vägaroch allmänna områden som är direki avsedda och upplåtna för den rörligatrafiken uteslutande vara föremål för offenlligrätlslig parkering. Det fordrasemellertid ytterligare klarläggande i detta avseende eftersom besvärligagränsdragningsproblem kan uppkomma. Inom exempelvis elt siörre grönområde kaningå system av småvägar för den rörliga trafiken. Här bör enligt bolagetsuppfattning sådana vägar integreras i lomt-marksbegreppet. 1§ lagförslaget stadgar vidare om markägares möjligheter atl ta ut kontrollavgiftnär fordon parkerats i strid mot förbud eller villkor som meddelats avmarkägaren. Med markägare bör enligt bolagets uppfattning likställas sådan sominnehar faslighet med tomträtt, nyttjanderätt eller som på annan grundstadigvarande förfogar över marken ävensom annan som på markägares uppdragförvaltar fasligheten. 1983/84:104 84 2§ lagförslaget innehåller beslämmelser om skyltning. Parkeringsbolaget harunder utredningens gång haft tillfälle att framföra synpunkler bl. a. vad avserden krångliga och varierande skyltningen vid den civilrällsligaparkeringen. Bolaget har därvid framfört förslag till en radikal förenkling avhela skyltsystemet, såtillvida aft man i stort sett anpassar sig den skyltningsom gäller för gatuparkering. Bolaget föreslår att del utformas en tomtparkeringsskyltsom är lika för hela landet. Det bör ankomma på trafiksäkerhetsverket attmeddela föreskrifter om sådan skyltning. : Det är med tillfredsställelse vi tagit del avutredningens lagförslag som innebär stora fördelar jämfört med nu rådande syslem,inle bara för markägare ulan även för fordonsägare/förare genom att utredningeninriktar sig på alt söka utjämna olikheterna mellan påföljd vid felparkering pågatumark och felparkering på tomtmark. Nuanvända avtalsskyltar (skyltar med parkeringsvillkor) innehåller ofta så myckeltext atl en fordonsförare inte har möjlighel att la del härav förrän fordonetparkerats. En för hela landet enhetlig enklare skyltning med hänvisning lill avregeringen eller av annan myndighet meddelade bestämmelser för lomlmarksparkeringär därför önskvärd. Med hänsyn till de dryga kostnader som uppkommer förnyanskaffning av skyltar bör nuvarande skyhning få gälla under vissövergångslid. Kungl.Automobil Klubben (KAK): Såsom utredningen uttalat måsle skillnaderna i denuvarande parkeringssystemen för gatumark respektive tomtmark te sigsvårförståeliga för allmänheten. Det hade varit angeläget om man - trots deprincipiella invändningar som kan göras - hade kunnat skapa än mer enhefiigaoch förenklade regler för all felparkering än vad ulredningen föreslagit. (): MHF anser del inle nödvändigt att sammarättsregler gäller för all parkering och har därmed en annan uppfattning änutredningen i den grundläggande principfrågan. Utredningensäger sig acceptera det nuvarande systemet, men vill lagreglera delta. Syftetanges vara att utjämna olikheter mellan påföljderna vid felparkering på gatumarkoch felparkering på tomtmark. MHF hyser betänkligheter mot delta synsätt,eftersom de hårda påföljderna vid felparkering på gatumark blir vägledandeockså för felparkering på tomtmark, trots atl sådan parkering ytterst sällantorde beröra trafiksäkerhet och framkomlighet. Mot denna mening kan invändasatt parkeringsreglerna kan variera även om påföljderna vid felparkeringharmonieras. Häremot vill MHF anföra att vare sig politikerna eller kommunalamyndigheter visat någon större förståelse för behov av olika regler för olikatyper av parkering. Ulredningens förslag rörande utjämning av olikheter mellanpåföljderna vid parkering på å ena sidan gatumark och å andra sidan tomtmark,får sannolikt till följd omotiverad skärpning av felparkeringsreglerna på tomtmark. MHFavstyrker således själva grundtanken i utredningens förslag, näm- 1983/84:104 85 ligenatt utjämna olikheter mellan påföljderna vid felparkering på gatumark ochtomtmark. Svenska kommunförbundetframhåller att utredningens förslag bör genomföras och anför: Mot bakgrundav att fordonsparkeringen tenderar att överföras från gatumark till tomtmarkdelar förbundet den uppfattning som anförs i direkfiven utredningen, dvs.att det är önskvärt att nuvarande relativt oklara regler ges en tydligareutformning, bl. a. vad gäller frågan om ansvar för olovlig uppställning. Dettorde därvid vara lämpligt att så långt möjligt skapa enhetlighet medbestämmelserna för gatumarksparkeringar. Förbundet finner att utredningensförslag på väsenfiiga punkter tillgodoser ovannämnda önskemål. Vissa problem kan tänkasvid tillämpningen särskilt vad gäller äldre ofullständiga stadsplaner menförbundet tillstyrker i princip förslaget till avgränsning mellan gatumark ochtomtmark. Förbundet är dock kritiskt lill utredningens definition av tomtmarksom den anges i förslaget till förordning om kontrollavgift vid tomtparkering.Ordet "väg" används här i en annan betydelse än ivägtrafikkungörelsen vilket resulterar i att det i lagstiftningen om parkeringges två olika vägbegrepp. Detta kan knappast vara ägnat att skapa klarhet. (): Begreppet "markägare" bör ilagen anges aU omfaUa även tomträUshavare, arrendatorer eller den som på annangrund stadigvarande förfogar över marken. Tanken bakom att begreppet börutvidgas är att det kan ifrågasättas om t. ex. en bostads- eller anläggningsarrendalorhar rätt att enligt denna lag ta ut kontrollavgift. domareförbund:Att, såsom i förslaget, använda begreppel mark är inte fillfredsställandeeftersom lagen avses skola tillämpas även i fråga om parkering i byggnad. Vadangår begreppet tomtmark anser förbundet det vara olämpligt att i enspeciallagstiftning uppställa en definition som avviker från begreppets vanligainnebörd. Förbundet vill dessutom ifrågasätta om begreppet tomtmark i förslagetfått en avgränsning som är tillräckligt klar och enkel. Möjligen skulle man häri stället kunna mera direkt anknyta fill tillämpningsområdet för lagen om felparkeringsavgift. mening bör tillämpningsområdet anges i lagen. Också prakfiska skältalar för en sådan lösning. Begreppelmarkägare är inte tillräckligt omfattande, eftersom tydligen även ägare avbyggnad samt den som arrenderar mark eller byggnad för att upplåta parkeringsplatseravses skola omfattas av lagen. Dessa kan inte betecknas som förvaltare.Sistnämnda begrepp är oklart och bör utmönstras ur lagen. Utredningensynes mena att endast i fall då parkeringsförbud eller villkor skyltats på detsätt som föreskriver får det föreslagnakontrollavgiftssystemet fillämpas. Detta synes vara en olämplig anordning. Detviktiga är aU förbudet eller villkoren "tydligt tillkännagi- Prop.1983/84:104 86 vits".Däremot bör trafiksäkerhetsverket utfärda rekommendationer rörande skyltningoch om det är lämpligt tillåta användning av vägmärken. : I brist på lagstiftning har del länge rått vissosäkerhet hur otillåten parkering på tomtmark skall behandlas ur rättsligsynpunkt. Förbundet hälsar därför med tillfredsställelse att förslaget öppnarmöjlighet för markägare alt uttaga kontrollavgift när fordon parkerats påtomtmark i strid mot förbud eller meddelat villkor. Förslaget synes i huvudsakvara genomarbetat och klarläggande. I vissa hänseenden kan dock ifrågasättas ominle andra lösningar än som föreslagits borde väljas. Justitiekanslern:16 § förslaget till lag om kontrollavgift används det föga upplysande uttrycketatt kontrollavgift skall efterges om den olovliga parkeringen får ansesursäktlig "med hänsyn till omständigheterna". Lagtexten bör lämpligtvisinnehålla exempel såsom fallet är i 2§ lagen (1977:67) om tilläggsavgift ikollektiv persontrafik. motivuttalanden synes i allt fall vara på sinplats för atl förhindra stora differenser vid tolkningen av bestämmelsen mellanolika "markägare". : 6 §förslaget till lag om kontrollavgift synes ge utrymme för olika bedömning avbegreppet "ursäktlig med hänsyn till omständigheterna". Då det fårförutsättas att lagen kommer att tillämpas i inle ringa omfattning bör sammavillkor för eftergift av betalningsskyldighet gälla vid parkering på tomtmarksom gäller enligl lagen (1976:206) om felparkeringsavgift. Datainspektionen: I 6§ ulredningensförslag UlMagtext sägs att kontrollavgift skall efterges om den olovligaparkeringen får anses ursäktlig med hänsyn till omständigheterna.