prop · G70360 · 1983-12-31 00:00:00 — Den årligaavgiften skall bestämmas så att de sammanlagda avgiftsbeloppen som erläggsunder reaktorns drifttid täcker de kostnader som avses i första stycket. Den åriigaavgiften bestäms med ledning av de planer som avses i 3 och 4 §§ och med hänsyntill de beräknade utgifterna för åtgärder som avses i I och 2 §§. I fråga omåtgärder som avses i 1 § skall härvid beaktas tidigare vidtagna åtgärder föromhändertagande av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall som härrör fråndetta, reaktoranläggningens beskaffenhet och övriga omständigheter som kanpåverka avgiftsberäkningen. Den årligaavgiften bestäms med ledning av den kostnadsberäkning och plan som avses i 3och 4 §§ och med hänsyn till de beräknade utgifterna för åtgärder som avses iI och 2 §§. I fräga om åtgärder som avses i I § skall härvid beaktas tidigarevidtagna åtgärder för omhändertagande av använt kärnbränsle och radioaktivtavfall som härrör från detta, reaktoranläggningens beskaffenhet och övrigaomständigheter som kan påverka avgiftsberäkningen. Prop.1983/84:60 12 Omuppgifter saknas eller är så bristfälliga att de inte kan läggas till grund föravgiftsberäkningen, bestäms avgiften till skäligt belopp. Dennalag träder i kraft . I fråga om tillståndshavarevars tillstånd före lagens ikraftträdande har begränsats till att avse visstid, gäller 3 § i dess äldre lydelse sä länge begränsningen gäller till desstillständshavaren enligt punkten 6 övergängs-bestämmelserna till lagen(0000:000) om kärnteknisk verksamhet har anmält att han åtar sig att fullgörade skyldigheter som föreskrivs i 12 § i den lagen. Prop.1983/84:60 13 Lagom ändring i lagen (1974:890) om vissa mineralfyndigheter Härigenomföreskrivs att 13 § lagen (1974:890) om vissa mineralfyndigheter skall hanedan angivna lydelse. Ifräga om rätt att förvärva eller I fråga om rätt att förvärva, inne- päannat sätt taga befattning med ha eller på annat sätt taga befatt- uraneller annat ämne, som an- ning med uran eller annat ämne, vändessom bränsle i anläggning som utgör kärnämne enligt 2 § la- för utvinning avatomenergi, finns gen (0000:000) om kärnteknisk bestämmelser i atomenergilagen verksamhet, finns bestämmelser i (1956:306). Dennalag träder i kraft . 1983/84:60 14 Lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs att 8 kap. 18 § sekretesslagen (1980:100)' skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 8 kap. 18 § Sekretess gäller för sådan uppgift Sekretessgäller för sådan uppgift om enskilds affärs- eller driftförhål- omenskilds affärs- eller driftförhål landen som har lämnats på grund landen somhar lämnats enligl 19 av föreskrift i särskild lagstiftning 21§§ lagen (0000:000) om kärntek- om offentlig insyn i säkerhelsarbe- nisk verksamhet, om det kan antas tel vid kärnkraftverken, om detkan att den enskilde lider skada om antas att den enskilde lider skada uppgiftenröjs. Regeringen kan för om uppgiften röjs. Regeringen kan särskilt fall förordna om undantag för särskilt fall förordna om undan- från sekretessen, om den finner det tag från sekretessen, om den finner varaav vikt att uppgiften lämnas, det vara av vikt att uppgiften läm nas. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen ihögst . Denna lag träder i kraft . Lagen omtryckt 1982: 1106. 1983/84:60 15 Lag om ändring i lagen (1971:289) om allmännaförvaltningsdomstolar Härigenom föreskrivs att 14 § lagen (1971:289) om allmännaförvaltningsdomstolar' skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 14 § Länsrätt prövar 1. mäl enligtskatte-, taxerings-, uppbörds- och folkbokföringsförfattningarna i denutsträckning som är föreskrivet i dessa författningar, 2. mål enligtsocialtjänstlagen (1980:620), lagen (1980:621) med särskilda bestämmelser omvård av unga, lagen (1981: 1243) om värd av missbrukare i vissa fall,utlänningslagen (1980: 376), smittskyddslagen (1968: 231), lagen (1970:375) omutlämning till , , eller för verkställighet avbeslut om värd eller behandling och körkortslagen (1977; 477) i denutsträckning som är föreskrivet i dessa lagar samt mål enligt 21 kap.föräldrabalken, 3. målenligt lagen (1980:1123) 3.mål som avses i 24 § lagen om offentlig insyn i säkerhelsarbe- (0000:000) omkärnteknisk verktet vid kärnkraftverken. Denna lag träder i kraft den . Lagen omtryckt 1981: 1323. 1983/84:60 16 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden I. , , ,, , , , , , , , , , Thunborg Lagrådsremissmed förslag till ny lagstiftning på kärnenergiområdet Verksamhetenpå kärnenergiområdet regleras genom ett stort antal lagar och förordningar.Dessa tar i första hand sikte pä kontroll och tillsyn av verksamheten,skadestånd samt beredskap mot olyckor i atomanläggningar. Medstöd av regeringens bemyndigande tillkallade dåvarande statsrådet med uppdrag att utreda frågan om översyn av lagstiftningen påatomenergiomrädet. Enligt direktiven skulle kommittén utreda möjligheterna attsamordna den nuvarande lagstiftningen, varvid kommittén särskilt skullestudera möjligheterna att föra samman den lagstiftning som reglerarverksamheten pä området till en lag. Kommittén,om antog namnet atomlagstiftningskommittén', har redovisat sitt uppdrag ibetänkandet (SOU 1983:9) Lagstiftningen på kärnenergiområdet. Kommitténslagförslag och en sammanfattning av betänkandet bör fogas till protokollet idetta ärende som bUagorna 1 och 2. Efterremiss har yttranden över betänkandet avgetts av hovrätten för ,kammarrätten i , , (), statens brandnämnd, , statens vägverk, ,generaltullstyrelsen, tekniska högskolan i , universiteten i , , , statenssträlskyddsinstitut (SSI), arbetar- 'Generaldirektören , ordförande, riksdagsledamoten ,sekreteraren , utredningsassistenten ,lantbrukaren , riksdagsledamöterna . Prop.1983/84:60 17 skyddsstyrelsen,statens planverk, statens industriverk, , statenskämkraftinspektion (SKI), använt kärnbränsle,, styrelsen för teknisk utveckling,statens mät- och provråd, statskontoret, länsstyrelserna i ,, , , och , ,och kommuner efter hörande av lokala säkerhetsnämnderna vidOskarshamns, resp. Forsmarks kärnkraftverk, AB ASEA-ATOM, , Centralorganisationen /SR som utan egetställningstagande överlämnat ett yttrande från ,Folkkanipan-jen mot kärnkraft, Forsmarks kraftgmpp AB, iSverige, , , ,. , ochTjänstemännens centralorganisation (TCO). Hämtöverhar yttranden inkommit från , läkemedelsavdelningen . Länsstyrelseni har bifogat yttrande från . Ensammanställning av remissyttrandena bör fogas till protokollet i detta ärendesom bilaga 3. 2 Författningar av intresse i lagstiftningsärendet Verksamhetenpå kärnenergiområdet har potentiella risker som består främst i att radioaktivaämnen kan frigöras och komma ut i omgivningen. Med hänsyn till dessa risker harlagstiftningen på kämenergiområdet tillkommit i syfte att skapa möjligheterför samhället till kontroll av och fillsyn över verksamheten. De intressen somtillvaratas genom lagstiftningen är av skilda slag. Iförsta hand uppställs för kärnverksamhet mycket höga krav på säkerhet ochskydd mot radioaktiv strålning för personal, allmänhet och omgivning såväl vidnormaldrift som vid olyckor. Trots dessa krav kan det inte helt uteslutas attdet skulle kunna inträffa en olycka med sådant utsläpp av aktivitet att faraför omgivningen uppkommer. Därför krävs också att åtgärder företas till skydd föromgivningen. Medhänsyn till den vikt som kärnämnen har för framställning av energi ochmöjligheten att av dessa ämnen framställa kärnvapen ställs särskilda krav påinnehav och hantering av kärnämnen och på att dessa krav står iöverensstämmelse med internationella överenskommelser och avtal. Isamband med verksamhet på kärnenergiområdet måste vidare säkerställas atttredje man skyddas genom regler om försäkrings- och skadeståndsansvar. Motbakgmnd av dessa förhållanden har tillkommit ett flertal lagar och 2 1983/84. 1983/84:60 18 förordningar avseende verksamheten pä kärnenergiområdet.Bestämmelserna kan indelas i tre huvudgrupper, nämligen regler dels förinnehav av kärnteknisk anläggning och kärnämnen m. m. samt för hantering ochslutförvaring av använt kärnbränsle, dels för beredskap i händelse av enolycka i en kämanläggning eller under transport, dels för skadeståndsansvar. Till denförsta gmppen hänförs i första hand atomenergilagen och strålskyddslagen samttill dessa anknytande lagar och förordningar. Dessa lagar är utformade somtillståndslagar och tar sikte pä kontroll och tillsyn i fråga om befattning medoch hantering och förvaring av klyvbara ämnen och använt bränsle m.m. samtuppförande och drift av kärntekniska anläggningar. Bestämmelserrörande frågor som avser beredskapen mot kärnkraftsolyckor ges i lagen omskyddsåtgärder vid olyckor i atomanläggningar m. m. Denna lag ställer krav påberedskapsplanering samt behandlar frågor om tjänsteplikt, förfoganderätt m. m.vid en inträffad olycka. Den skadeståndsrättsliga regleringen, den tredjehuvudgmppen, ges i atomansvarighetslagen. I lagen regleras bl. a. dencivilrättsliga ansvarigheten för en innehavare av kärnteknisk anläggning,försäkringsplikt och statligt ersättningsansvar. De lagar och förordningar som avses i de angivnahuvudgrupperna framgår av följande uppställning. Bestämmelser avseende anläggningar pä kämenergiområdetoch klyvbart material m.m. 1. lagen(1956:306) om rätt att utvinna a. kungörelsen (1970:749) med vissa till atomenergi m. m. (atomenergilagen) ståndenligt atomenergilagen (1956: 306) b, förordningen (1975:20) om förbud mot utförsel av utrustning eller material för utvinning av atomenergi m, m, c, förordningen (1976: 12) om tillsyns myndighet enligt atomenergilagen (1956:306), m,m, d, förordningen (1974:427, omtryckt 1980:619) med instruktion för e, förordningen (1975:421, omtryckt 1978:686) om vissa avgifter till 2. lagen (1977:140) om särskilt tillstånd att tillföra kärnreaktor kärnbränsle, m, m,(villkorslagen) 3. lagen(1981:669) om finansiering av a, förordningen (1981:671) om finansi-framtidautgifter för använt kärnbränsle ering av framtida utgifter för använt m, m. kärnbränsle m, m, b, förordningen (1981:205) om beräk ning av avdrag för framtida utgifter för hantering av utbränt kärnbränsle m, m, c. förordningen (1981:672) med instruk tion för an vänt kärnbränsle. 4, lagen(1980:1123) om ofTendig insyn i säkerhetsarbetet vid kärnkraftverken 5. strålskyddslagen (1958:110) förordningen(1981: 10) med instruktion för de lokala säkerhetsnämndema vid kärnkraftverken a. strålskyddsförordningen(1958:652) b. förordningen(1976:481) med instruk tion för c. förordningen(1976:247) om vissa av gifter till Bestämmelser avseende beredskapsplanering m.m. 1. lagen(1960:331) om skyddsåtgärder vid olyckor i atomanläggningar m. m. 2.lagen(1977:265) om statligt personskadeskydd 3.lagen(1977:266) om statlig ersättning vid ideell skada C. Bestämmelserom skadestånd 1. atomansvarighetslagen(1968:45) a. förordningen(1981:540) om skydds åtgärder vid olyckor i atomanläggningar m.m. b. kungörelsen(1961:457) om ersättning på grund av medverkan i skyddsarbete vid olyckor i atomanläggningar m.m. a. förordningen (1981:327) med förord nanden enligt atomansvarighetslagen (1968:45) b. kungörelsen(1968:439) om ersättning av statsmedel vid vissa atomolyckor c. kungörelsen (1970:264) om ersättning av statsmedel vid vissa atomolyckor Utöver de lagar och förordningar somjag har redovisatfinns föreskrifter av särskild betydelse för verksamhet på kämenergiområdet iangränsande lagstiftning. 1. lagen (1974:890) om vissa mineralfyndigheter medbestämmelser om undersökning och bearbetning av fyndigheter av bl.a. uranhaltigt eller toriumhaltigt , 2. byggnadslagen(1974:385, omtryckt 1981:872) och byggnadsstadgan (1959:612, omtryckt 1981:873)med bestämmelser om tillkomst och lokalisering av bl. a. atomkraftanläggningoch anläggning för upparbetning av atombränsle samt om nybyggnadsförbud inomområde i närheten av atomreaktor eller annan atomenergianläggning, 3. vattenlagen(1918:523) och miljöskyddslagen (1969:387) med bestämmelser om tillkomst ochlokalisering av kärnteknisk anläggning. En ny vattenlag (1983:291) träder ikraft , 4. arbetsmiljölagen(1977:1160) med generella bestämmelser om arbetsmiljö, skyddsföreskrifter,samverkan mellan arbetsgivare och arbetstagare m. m., 5. brandlagen(1974:80), 6. lagen(1940:358) med vissa bestämmelser till skydd för försvaret, m. m. ochbevakningskungörelsen (1940:383), 7. lagen (1982:821)om transport av farligt gods och förordningen (1982:923) om transport avfarligt gods, 1983/84:60 20 8.lagen (1942:335, omtryckt 1978:163) om särskilda skyddsåtgärder för vissakraftanläggningar m. m. Ibrandlagen ges bl. a. allmänna bestämmelser om skyldighet att vidta de åtgärdersom behövs för att förebygga och bekämpa brand. Lagen är däremot intetillämplig på åtgärder som avses i lagen om skyddsåtgärder vid olyckor iatomanläggningar m. m. (1 § andra stycket brandlagen). Ensamlad översikt över gällande lagstiftning och tillämpningen av bestämmelsernaom säkerhet och beredskapsplanering har lämnats av atom-lagsfiftningskommitténi betänkandet (s. 62-97). Översikten bör fogas till protokollet i detta ärendesom bUaga 4. 3 Internationellt samarbete och kontroll av klyvbart material Ettomfattande internationellt samarbete äger mm inom kärnenergiområdet. Dettasamarbete sker till stor del inom organ som hör till samtOrganization for Economic Co-operation and Develop-ment () och EuropeiskaGemenskaperna (EG). På nordisk bas sker visst samarbete inom bl.a, ett särskiltorgan. Nordiska kontaktorganet för atomenergifrågor (NKA). har dessutomi bilaterala avtal med länder som samarbetar med oss inom ramen för det svenskakärnenergi-programmet - t. ex. genom leveranser av uran till reaktorbränsle -gjort åtaganden om kontroll och samarbete för fredlig användning av kärnenergin.Sådana avtal finns med , , , och . Vad gäller säkerhetsfrågoroch kontroll av klyvbart material har det internationella atomenergiorganet iWien , lAEA, som är Förenta Nationernasatomenergiorgan, uppgifter när det gäller att främja den fredliga användningenav kärnenergi och att kontrollera att någon avledning av klyvbart material förkärnladdningar inte äger rum. lAEA har 111 stater som medlemmar. På kärnsäkerhetsomrädethar lAEA inom ramen för programmet angående kärnsäkerhetsstandard givit utrekommendationer avseende myndighetsorganisation, lokalisering, utformning,drift och kvalitetssäkring för kärnkraftverk. Rekommendationer förtillsynsmyndigheter och kraftföretag omfattar bl.a. frågor om konstruktion ochsäkerhetsföreskrifter, li-censgivning, innehåll i säkerhetsrapporter ochgranskning därav, kompetenskrav för personal samt myndighetstillsyn ochberedskapsplanering. Vidare har lAEA utarbetatrekommendationer och anvisningar för transport av radioaktiva ämnen, hanteringoch förvaring av radioaktivt avfall, inkl. havsdumpning, samtberedskapsplanering. Ettannat arbetsområde för lAEA har gällt anläggningsinnehavarnas skadestånds- ochförsäkringsansvar. Arbete med en konvention på detta 1983/84:60 21 områdepåbörjades och ledde fram fill den s.k. år1963. Kontrollen av användningenav klyvbart material regleras främst genom det s. k. icke-spridningsavtalet(Treaty on the Non-Proliferatioh of Nuclear Weapons NPT) som tillkom år 1968.116 stater har f.n. anslutit sig till avtalet. Gmndprincipen för avtalet är attförhindra att kretsen kärnvapen-stater utökas. Genom lAEA företas fortlöpandekontroll av konventionsstaternas innehav av klyvbart material. Frågor omuttolkning av icke-spridningsavtalet har tagits upp av den s. k.Zanggerkommittén. Kontroll-frågor har vidare berörts i en särskild arbetsgruppmed 15 deltagarstater, som bildades i . Gmppen har utarbetat des. k. Londonrikt-linjema, som bl. a. fastställer minimikrav på kontrollen avnukleärt material och praxis för export av sådant material. Jag återkommertill dessa frågor i avsnitt 5.3.3. Inom ramen för lAEA har slutligen utarbetatsen konvenfion om fysiskt skydd av nukleärt material. OcksåOECD:s kärnenergiorgan, (), har viktiga uppgifter vadavser samarbete om säkerhetsfrågor kring kärnkraften. arbetar främst genomett antal kommittéer för bl. a. strålskydd, radioaktivt avfall, säkerhet vidkärntekniska anläggningar, skadeständs-och försäkringsfrågor samt tekniska ochekonomiska studier beträffande kämenergiutvecklingen och säkerhetsstandard.Inom har också utarbetats tvä skadeståndsrättsliga konventioner, 1960 årsPariskonvention om skadeståndsansvar på atomenergiområdet och 1963 årstilläggskonvention till . Normer för strålskyddutarbetades av i samarbete med Euratom och ICRP (varom mera i detföljande) och antogs av . Normerna reviderades isamarbete mellan lAEA, den internationella arbetstagarorganisationen(- ), och (World Health Organisafion - WHO) och publicerades av lAEA. NEAsamarbetar beträffande avfallsfrågor med International EnergyAgency, lEA, ett organ som upprättats inom ram för samarbete i energifrågor. EG-ländernaskärnenergiorgan Euratom har bl.a. ett program för kartläggning avadministration samt juridiska och ekonomiska problem vid lagring av radioaktivtavfall. Euratom tecknar avtal om bränsle och är också ett tilisynsorgan vadavser överföring av nukleärt material mellan medlemsländerna. AvEuratoms övriga verksamhet kan nämnas utarbetande av säkerhets-normer för skyddav arbetare och allmänhet, bl.a. avseende maximala doser och exponeringstid förstrålning samt grundläggande principer för företagshälsovård. Betydelsefulltsamarbete på strälskyddsområdet förekommer inom den (International Commission on 1983/84:60 22 RadiologicalProtection -ICRP), Förenta Nationemas vetenskapliga strålskyddskommitté (UnitedNaUons' Radiation - UNSCEAR) samtWHO och . ICRPär en icke-statlig kommission som sorterar under internafionellaradiologkongressen. Kommissionens ledamöter är experter som utses på gmndval avsina personliga kvalifikationer inom medicinsk radiologi eller andranaturvetenskaper av betydelse för kommissionens arbete, oberoende av politiskaoch ekonomiska intressen. ICRPhar i sina rekommendationer angett gmndläggande principer påstrålskyddsområdet. Dessa revideras regelbundet med hänsyn till forskningsresultatoch nya kunskaper inom strålskyddet. De normer som ICRP utarbetat haraccepterats allmänt och har inordnats i andra internationella organssäkerhetsnormer, t.ex. hälso- och säkerhetsnormer, och har även arbetatsin i de flesta länders lagstiftning om strålskydd. ICRP har således fått ettstort inflytande på bl.a. utformningen av kärntekniska anläggningar ochavfallsbehandlingen. Vadjag nu i korthet har berört visar att det finns en rad viktiga internafionellasamarbetsorgan samt överenskommelser och avtal på kärnenergiområdet. Sverigehar sedan lång fid tillbaka engagerat sig starkt i detta arbete. Särskilt hardetta gällt icke-spridningsfrägorna, där från svensk sida bedrivits ettintensivt arbete för att få till stånd fungerande och effekfivakontrollåtgärder så att tillräckliga garantier erhålls för att någon avledningav klyvbart material inte äger mm. Gmnden för detta arbete är i första handicke-spridningsfördraget och kontrollarbete. Det är enligt min meningväsentligt att detta arbete fortsätter. Somnyss har angetts är det internationella samarbetet med svenskt deltagande -också inriktat på att lösa och förbättra säkerheten och strålskyddet kringkärnkraftens utnyttjande. Ett omfattande arbete har inlettskring frågorna om den långsiktiga forskningen och utvecklingen beträffandeanvänt kärnbränsle och övriga radioaktiva avfallsprodukter så att en säkerhantering och slutförvaring av dessa ämnen kan ske. Det är givetvis av storvikt att deltar i detta arbete, liksom att vi söker finna egnalösningar avpassade ull de svenska fömtsättningar-na. Internafionellt verkasfrän svensk sida för att långlivat kärnavfall blir förvarat på bästa möjligasätt enligt kriterier som alla länder förbinder sig atl uppfylla. ärdet, intill dess en bred internationell samverkan kan ske, angeläget attbilateralt samarbete bedrivs i denna viktiga fråga. I detta syfte har bl.a.nyligen träffats en överenskommelse mellan den och denfranska regeringen om att gemensamt studera frågor om kärnavfallets hanteringoch slutförvaring. 1983/84:60 23 4 Vissa tekniska frågor Hanteringenav kärnämne i kärnkraftssammanhang består av flera olika led, från malmbrytningi gmva, framställning av kärnbränsle, energiutvinning i kärnkraftsreaktor tillhantering och slutlig förvaring av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall.En beskrivning av bränslehanteringen och joniserande strålning har lämnats iatomlagstiftningskommitténs betänkande (s. 53-59, 121-124 och 147-151). Dekärnkraftsreaktorer som används i är lättvattenreaktorer. Av dessafinns två typer dels kokvattenreaktorn (boiling water reactor, BWR), somförekommer i nio av de svenska kärnkraftsblocken, dels tryckvatten-reaktorn(pressurized water reactor, PWR) som förekommer i de tre övrigakärnkraftsblocken i det svenska kärnkraftsprogrammet (, 3 och 4).Kärnbränslet - bränslepatronerna - sitter normalt i reaktorn under tre till femår innan de måste tas ut och ersättas med färskt bränsle. Byten sker iallmänhet ärligen. Nären atomkärna av klyvbart material, säsom uran-235, klyvs till mindre kärnor,s. k. klyvningsprodukter, och därvid avger energi frigörs samfidigt två ellertre fria neutroner, som möjliggör nya klyvningar. De vid klyvningen bildadeklyvningsprodukterna är av många olika slag. Det bildas upp till 250300atomslag av olika grundämnen, nästan alla radioaktiva. Genom att neutronerabsorberas av uran-238, bildas i bränslet även isotoper som är tyngre än uran,s. k. transuraner, däribland främst plutonium. Fömtomatt nya atomer bildas direkt i bränslet som en följd av klyvningsprocessen,uppkommer genom det höga neutronflödet i härden en aktivering avkonstruktionsmaterialet i reaktorn, av bränslets kapsling ochkonstmktionsdetaljer, av styrstavar i reaktorn som används för att regleraneutronflödet m.m. Dessa aktiveringsprodukter ger upphov till radioaktivtavfall. Detfinns olika definitioner av radioaktivt avfall beroende på aktiveringsinnehåll,koncentration och slag av radioaktiva ämnen. För den driftsmässiga hanteringenbmkar man skilja mellan högaktivt, medelaktivt och lågaktivt avfall. Dennaindelning är av intresse främst från strålskyddssynpunkt, exempelvis medavseende pä strälavskärmning. Ur slutförvarings-synpunkt bmkar avfalletdessutom indelas i långlivat och kortlivat avfall. Avgörande är därvid hur långtid det tar innan avfallets aktivitet avtagit till ofarlig nivå. Det somhänförs fill långlivat avfall är framför allt sådant som innehålleralfastrålande ämnen (transuraner). Gränsen mellan s.k. kort-och långlivatavfall bmkar i detta sammanhang sättas till några 100-tal år. Vidomhändertagande av det radioaktiva avfallet måste således beaktas främst denaktivitetsnivå avfallet har samt humvida avfallet innehåller långlivaderadioaktiva ämnen och mängden därav. En ytterligare faktor som måste beaktas ärbl.a. 1983/84:60 24 dessaomständigheter kan avfallsprodukterna från kärnkraftsverksamheten i principindelas enligt följande - högaktivt avfall (använtkärnbränsle och avfall från upparbetning) - medel- och lågakfivt avfall sominnehåller vissa långlivade nuklider (från upparbetning och vissahärdkomponenter) - medel- och lågakfivt avfall medbegränsad livslängd (bl. a. reaktor- och rivningsavfall). Någothelt genomfört hanteringssystem av använt kärnbränsle och radioaktivt avfallfinns ännu inte. De tekniska lösningar som f. n. diskuteras - ochtill en del är genomförda - innebär sammanfattningsvis följande. När bränslepatroneraa tas ut ur ett reaktorkärl, förs de under vatten till djupavattenbassänger i anslutning fill reaktorn för tillfällig lagring. I det lokalabränslelagret förvaras bränslepatronema innan de transporterastill ett centralt lager för använda bränslepatroner eller till enupparbetningsanläggning. Två principer föreligger för det användbara bränsletsfortsatta hantering, nämligen upparbetning eller direkt slutförvaring. Viden upparbetningsanläggning lagras det använda bränslet ivattenbassänger innan det upparbetas.