prop · G703117 · 1983-12-31 00:00:00 — I utredningens uppdrag ingår inte att företa någonprövning i sak av den reglering i järnvägstrafikstadgan som har uppenbartoffentligrättslig karaktär. Av de ämnen som aktualiseras i detta sammanhang ärdet framför allt frågan om järnvägs befordringsskyldighel som tilldrar sigintresse. Den författning, i vilken bestämmelser bör samlas som det tillkommerregeringen att meddela, föreslås därför få benämningen "förordning omjärnvägs befordringsskyldighel m.m.". I denna förordning föreslås,förutom bestämmelserna om befordringsskyldigheten, föreskrifter omutformningen av fraktsedel och övergångsvis också föreskrifter om upphittadegendom få sin plats. 1983/84:117 246 1 Förslag till Järnvägstrafiklag Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag är,om ej annat särskilt har angivits, tillämplig på järnvägstrafik på bana inomSverige eller på svensk tågfärja. Vad som föreskrivs om järnväg i 1 kap., 2kap. 15 §§ och 5 kap. har motsvarande tillämpning på tunnelbana och spårväg. 2 §Bestämmelserna i denna lag får ej åsidosättas genom avtal till nackdel förresande eller avsändare eller mottagare av gods. Utan hinder av första stycket får avtal träffas omavvikelse från bestämmelserna om godsbefordran, när godsets ovanliga art ellerandra särskilda omständigheter föranleder det. Avtal får vidare träffas om atttvist rörande befordran av gods eller inskrivet resgods skall avgöras av skiQemän. 3 § befordringsskyldighel som har ålagts den genom lag eller annanförfattning och uppkommer därigenom skada för någon till vars förmån befordringsskyldighetengäller, är järnvägen skyldig atl ersätta skadan. 4 § äransvarig för vad den, som är anställd hos järnvägen eller i annan egenskapanlitas för järnvägsdriften, gör eller underlåter i tjänsten eller eljest undermedverkan i järnvägsdriften. 5 § Rätten till ersättning enligt denna lag eller tillannan belalning på grund av befordringsavtal som avses i lagen är förlorad, om lalan ej har väckts inom den tid (preskriptionstid) som anges i denna paragraf. 1. när någon har dödals, från dödsfallet, dockhögst från den händelse som ledde till dödsfallet, 2. när någoneljest har lidit personskada eller har Hdit annan sakskada än som avses under3, från den händelse som orsakade skadan, 3. när talan avserskadestånd på grund av avtal om befordran av gods eller inskrivet resgods, ettår från det att befordringen började eller, om så ej har skett, frän det attden skulle ha börjat, 4. för annatanspråk än nu har nämnts, från del alt anspråket uppkom. Prop.1983/84:117 247 Ifall som avses i andra stycket 3 eller 4 är dock preskriptionstiden , omjärnvägen är ansvarig på grund av uppsåt eller grov vårdslöshet. Omannat anspråk än sådant som avses i 2 kap. och rör internationell befordrangörs gällande inot någon på grund av dennes brottsliga förfarande, tillämpaspreskriptionslagen (OOOO: 00) i stället för vad som förul har sagls i dennaparagraf. 6 §Talan mol järnväg om ersättning för skada som avses i denna lag får väckas vid 1. domstol som enligt annan lag ärbehörig att pröva sådan talan, 2. domstolen i avresa-, avsändnings-eller bestämmelseorten, om orten är belägen i och talan gällerersättning enligt beslämmelse i 24 kap., 3. domstolen i ort påtågfärjelinje, om orten är belägen i och talan gäller skada som harinträffat i samband med trafik med svensk tågfärja på linjen. 7 § Sådan bestämmelse omförutsättningar för eller begränsning av järnvägens ansvarighet som järnvägenenligt denna lag får åberopa vid inträffad skada är tillämplig även om anspråkpå ersättning för skadan görs gällande på annan grund än lagen. 8 § Sådan bestämmelse i denna lagsom anger särskild beräkningsgrund för eller beloppsmässig begränsning avskadestånd är ej tillämplig pä anspråk mot järnväg på ersättning för skada somjärnvägen eller någon för vilken den svarar enligt 4 § har orsakat med uppsåteller av grov vårdslöshet. 9 § Med del undanlag som föQer av5 § fjärde stycket har 7 och 8 §§ motsvarande lillämpning på aWspråk att skadaför vilken järnväg är ansvarig enligt denna lag skall ersättas av någon som äranställd hos järnvägen eller i annan egenskap anlitas för jäinvägsdriften. 10 §Har järnväg förfallen fordran för sin befattning med egendom som den innehar med anledning av befordringsavtal som avses i denna lag, får järnvä gen hålla kvar egendomen till dess fordringen har blivit betald eller säkerhet har ställts för betalningen. Begärs endast del av sändning utlämnad, får järn vägen dock ej hålla kvsir delen, om värdet av återstoden täcker fordringen. Förstastycket har mötsvarande tillämpning på egendom som tredje man innehar tillförvaring på uppdrag av järnvägen eller som innehas av annan järnväg som hardeltagit i utförandet av befordringsavtalet. 11 § Om atomskada gäller särskilda bestämmelser. 1§ Har resande medan han uppehöll sig i eller steg på eller av järnvägsfordontillfogats personskada i följd av järnvägsdriften, skall järnvägen ersätta Prop.1983/84:117 248 skadan,även om fel eller försummelse ej ligger järnvägen till last. Järnvägenär fri från ansvarighet enligt första stycket, om skadan har orsakats av omständighel,som ej är hänförlig till själva järnvägsdriften och som järnvägen icke hadekunnat undgå eller förebygga följderna av även om den hade vidtagit allaåtgärder som rimligen kunnat krävas av den. 2 §Har i samband med personskada, för vilken järnväg är ansvarig enligt 1 §, egendom som den skadade bar på sig eller medförde som handresgods helt eller delvis gått förlorad eller skadats, skall järnvägen ersätta sådanska da. annat fall än som avses i första stycket egendom, som resande bar på sigeller medförde som handresgods, under befordringen hell eller delvis gåttförlorad eller skadats, är järnvägen ansvarig endast om fel eller försummelseligger järnvägen till last. 3 §Om järnväg blir nödsakad atl tillfälligt avbryta järnvägsdriften och be fordrar eller låter befordra resande med annat transportmedel saml den resan de till följd av denna befordran lider personskada eller sådan sakskada som avses i 2 §, är järnvägen ansvarig för skadan enligt de regler som gäller fördet använda befordringssättel. Bestämmelserna i 1 kap. 5 och 6 §§ skall dock till- lämpas. Ersättningensstorlek m. m. 4 §I fråga om skadestånd enligt 1 eller 2 § gäller 5 kap. samt 6 kap. 1 och 3 §§ skadeståndslagen (1972:207). Vidsakskada som avses i 2 § är järnvägens ersättningsskyldighet begränsad till ettbelopp som för varje resande motsvarar hälften av basbeloppet enligt lagen(1962:381) om allmän försäkring för januari månad det år skadehändelseninträffade. 5 §Är järnväg enligt 1 § eller 2 § första stycket ersättningsskyldig för skada, på vilken även 8 § trafikskadelagen (1975:1410) kan tillämpas, får den skadeli dande kräva trafikskadeersättning endast i,den mån han visar, att ersättning för skadan ej har kunnat erhållas av järnvägen. ersatt skada för vilken trafikskadeersättning kan utgå, gäller 19 §första stycket trafikskadelagen (1975:1410) i fråga om järnvägens inträde irätten tiil trafikskadeersättningen. Särskildabestämmelser om internationell befordran 6 § Bestämmelserna i 714 §§gäller endasl i fråga om sådan färd enligt internationell befordringshandlingsom avses i tilläggskonventionen till det internationellafördraget om befordran med järnväg av resande och resgods (internationeUbefordran). 7 § Vid internationell befordranskall i slället för 6 kap. 1 § skadeståndslagen (1972:207) gälla, attskadestånd jämkas i den mån vållande på den skade-Hdandes sida har medverkattill skadan. Prop.1983/84:117 249 8 § Ersättningför framtida inkomstförlust eller föriusl av underhåll faslställs i form avengångsbelopp, om den skadelidande ej begär annat. 9 § Har järnvägvid internationell befordran ådragit sig ersättningsskyldighet enligt 2 §första stycket, skall vid tillämpning av 4 § andra stycket i stället för därangivna belopp gälla ett belopp om 20(X) francs. Med franc förstås en guldfrancmed en vikt av tio trettioendels gram och niohundra tusendelars finhet. Regeringen kungör motvärdet av franc uttryckt i de avInternationella valutafonden använda särskilda dragningsrätterna. Omräkning från särskilda dragningsrätter till svenskl myntskall ske efler kursen den dag dom meddelas eller annan dag om vilken parternaär överens. Därvid skall kronans värde bestämmas i enlighet med denberäkningsmetod som sagda dag tillämpar för sin verksamheloch sina transaktioner. 10 § På fordransom avser ersättning enligl 1 § eller 2 § första stycket utgår ränta med femprocent från och med den dag då förfarande som avses i 13 § inleddeseller, om sådant förfarande ej har inletts, från och med den dag då lalanväcktes. Avser ersättningen kostnader vid personskada, inkomstförlust ellerförlust av underhåll, utgår dock ränta först från och med den dag då järnvägenfick tillgång lill den utredning som behövs för atl ersättningens belopp skallkunna bestämmas. 11 § Den som villkräva ersättning för skada vid internationell befordran skall inom tre månaderfrån del han fick kännedom om skadan lämna meddelande om skadefallel. Meddelande skall lämnas till någon av följande järnvägar,förutsatt att järnvägen har sill säte i eller annan stat som äransluten till den i 6 § nämnda konventionen: 1. järnväg som trafikerar den sträcka på vilkenskadefallet inträffade, 2. järnväg iavreseorten, 3. järnväg ibestämmelseorten, 4. järnväg i denresandes hemort eller vanliga uppehållsort. Har skadanvållats genom fel eller försummelse från järnvägens sida eller har järnväg, somtrafikerar den sträcka på vilken skadefallet inträffade, på annat sätt fåttkännedom om detta, behöver meddelande ej lämnas. 12 § Den som ejhar iakttagit skyldighet enligl 11 § atl lämna meddelande om skadefallet harförlorat rätten till ersättning, om ej underlåtenheten beror på förhållande somicke kan läggas honom lill last som försummelse. 13 § Den som utan atlväcka talan vill kräva ersättning för skada vid internationell befordran skallframställa kravet skriftligen hos någon av de järnvägar som anges i 11 §.Regeringen meddelar närmare föreskrifter om handläggning av sådantersättningskrav. Framställsanspråk på ersättning enligt första stycket skall uppehåll göras i beräkningenav den lid inom vilken talan skall väckas intill den dag dåjärnvägenskriftligen bestrider anspråket och återsänder de handlingar som har ål- 1983/84:117 250 Medges anspråket delvis, fortsätterangivna lid alt löpa endasl beträffande vad som kvarstår såsom ivisligt. Påstårnågon att krav eller svar på detta har mottagits av motparten eller althandlingarna har återställts, ankommer det på honom all styrka atl så harskett. Förnyat krav rörande samma sak medför ej ytterligare uppehåll iberäkningen av den tid inom vilken talan skall väckas. 14 § I fall som avses i 3 § skall vid internationellbefordran, förutom 1 kap. 5 och 6 §§, även 2 kap. 11 13 §§ tillämpas. 1 § Delta kapitel är tillämpligt på sådan godsbefordranmed järnväg i all män inrikes trafik för vilken vederlag skall ulgå. Har avtal träffats om sådan befordran, är kapitlet tillämpligt på befordringen även när järnvägen ombe sörjer denna med vägfordon. På trafik mellan och utlandet är kapitlettillämpligt endast om annal ej följer av det internationella fördraget omgodsbefordran med järnväg (). Kapitlet är ej tillämpligt på postbefordran. Ingående och fullgörande av befordringsavtal Avtaletstillkomst 2 § Föravtal om godsbefordran gäller allmänna regler om hur avtal ingås. 3 § Har annat ej bestämts i befordringsavtalet, äravsändaren skyldig att på järnvägens begäran upprätta transporthandling och järnvägen skyldig all la emot sådan handling, även om avsändaren tillhandahåller den utan atl järnvä gen begärt det. Transporthandlingens ulformning och användning bestäms avavsändaren och järnvägen gemensamt. Om någon av dem begär det, skall dockfraktsedel användas som transporthandling. Hur fraktsedel skall vara utformadfastställs med beaktande av 46 §§ av regeringen eller myndighel somregeringen bestämmer. 4 § Fraktsedel beslår av avsändarblad och mottagarblad.Ytterligare blad upprättas, om järnvägen begär det. När järnvägen mottager godset lill befordran, skall den påavsändarbladet och mottagarbladet genom stämpling eller på annat lämpligl sätterkänna mottagandet och ange dagen för detta. skall snarastdärefter återlämnas till avsändaren. behålls av järnvägen för atlöverlämnas till mollagaren. 1983/84:117 251 5 § I samtliga fraktsedelsblad skall anges 1. avsändarensnamn och adress, 2. bestämmelsestationen, 3. mottagarens namn och adress, 4. godsbeskrivning, 5. i fråga om gods av farlig beskaffenhel dess allmäntvedertagna benämning och, när så krävs, de försikfighetsmått som skallvidtagas. 6 §Annan uppgift än som avses i 5 § får avsändaren föra in i fraktsedeln en dast om järnvägen medger det. Har sådan uppgift förts in i fraktsedeln utan järnvägens medgivande, är den utan verkan mot järnvägen. begäran är avsändaren skyldig atl i fraktsedeln föra in sådanytterligare uppgift som järnvägen i offentligt tillkännagivande förklarat sigkunna påkalla. 7 §Avsändaren svarar för kostnad och skada som tillskyndas järnvägen fill följd av att de uppgifter som han lämnar i fraktsedel är oriktiga, otydligaeller ofullständiga. Åtgärdernär järnvägen tager emot godset 8 §Innehåller fraktsedel uppgift om antalet eller uppgift som avser identifieringen av kolli, skall järnvägen när den mottager godset tillbefordran kontrollera om uppgiften är riklig. Detta gäller dock ej, om avsändaren har lastat godset eller om förhållandena eljest innebär godtagbara skäl för järnvä gen atl underlåta kontrollen. Företas ej kontroll, skall detta anmärkas i frakt sedeln, om det ej framgår av denna att godset har lastats av avsändaren. An märkning skall göras i fraktsedeln, om järnvägen finner atl uppgift är oriktig. mottager godset till befordran, skall järnvägen besiktiga det ochdess förpackning. Är godset och förpackningen ej i gott synligt tillstånd,skall järnvägen anmärka detta och ange i vilket hänseende tillståndet icke ärgott. Anmärkning skall göras i fraktsedel eller, om sådan ej upprättas, på annatotvetydigt sätt. Fraktsedelsbevisverkan m. m. 9 §I fraktsedeln angivna avtalsvillkor skall antagas återge befordringsavta lets innehåll, om ej annat visas. Har i fråga om uppgift som avses i 8 § första stycket anmärkning ej införts i fraktsedeln och framgår ej av denna eller ärdet ej av annan anledning uppenbart, att godset har lastats av avsändaren, skall uppgiften antagas vara riktig, om ej annal visas. Uppgift som har bekräftats av järnvägen är dock gällande mot järnvägen. ej framställt anmärkning enligt 8 § andra stycket, skall godset ochförpackningen, om ej annat visas, antagas ha varit i gott synligt tillstånd,när järnvägen mottog godset till befordran. Bristfälligförpackning m. m. 10 § Har bristfällig förpackning av godset eller, när lastningen har ombe- Prop.1983/84:117 252 sörjtsav avsändaren, felaktigt förfarande i samband därmed föranlett skada ellerkostnad för järnvägen, svarar avsändaren härför. Vad nu sagts gäller dock ej,när järnvägen har insett eller hade bort inse faran men har underlåtit attvidtaga lämpliga åtgärder för att avvärja den. 11 §Överlämnar avsändaren farligt gods till järnvägen, skall han noga un derrätta den om vari faran består och, när så behövs, om de försiktighetsmått som skall vidtagas. Haravsändaren överiämnal farligt gods till järnvägen och kände denna därvid ejtill farans art och vilka försiktighetsmått som behövdes, är järnvägenberättigad lill ersättning av avsändaren för skada och kostnad som har föranlettsdärav. För järnvägens rätt till ålgärder för alt avvärja faran gäller 6 kap. att den ej har känt till förhållande som angår godsets farlighet,skall påståendet godtagas, om ej upplysning om förhållandel har lämnals ifraktsedel eller avsändaren eller mottagaren visar, att järnvägen ändå kändetill förhållandet. Rättatt förfoga över godset under befordringen 12 §Under befordringen får avsändaren förfoga över godset genom att hos järnvägen begära att befordringen avbryts eller att godset utlämnas pä station under vägen eller till annan mottagare än som har angivits eller genom annan liknande anvisning. Avsändarensrätt att förfoga över godset upphör när mottagaren gör gällande rätt enligt 15§. 13 §För utförande av anvisning som avsändaren har lämnat med stöd av sin rätt att förfoga över godset och för skada som föranleds därav har järnvägen rätt till ersättning av avsändaren. Järnvägenär ej skyldig att följa anvisning vars utförande skulle medföra delning avsändning, störning i järnvägsdriften eller skada för avsändare eller mottagareav anncm sändning. Är del ej längre möjligt att följa lämnad anvisning vid dentidpunkt då anvisningen kan meddelas station där begärd åtgärd skulle havidtagits, får järnvägen anse anvisningen förfallen. atl dén ej kan följa lämnad anvisning, skall järnvägen genastunderrätta avsändaren därom. 14 §Följer ej järnvägen anvisning som den skolat utföra enligt 12 och 13 §§ eller lämnar den ej underrättelse som avses i 13 § tredje stycket, är järnvägen skyldig att ersätta skada som uppkommer därigenom. Järnvägenär likaledes ansvarig för skada som tillfogas mottagaren på grund av attjärnvägen följer anvisning av avsändaren, fastän dennes rätt att förfoga övergodset har upphört enligt 12 § andra stycket. 1983/84:117 253 Godsets utlämnande m. m. 15 § Om ej avsändaren har förordnat annat med stöd av 12 §,får mottaga ren göra gällande de rättigheter som tillkommer honom enligl befordringsav talet, 1. när godset harkommit lill bestämmelsestationen eller till annan plats på vilken godset enligtbefordringsavtalet får utlämnas, 2. när det harfastslagits att godset har gåll förlorat, 3. när den i 22 §andra stycket nämnda liden har gått till ända utan att godset har tillställtsmottagaren. Mottagare som enligt första stycket 1 begär att få utgodset eller mottagarbladet av fraktsedeln blir därmed skyldig att tilljärnvägen genast eriägga de belopp som han skall betala enligtbefordringsavtalet. 16 § Om gods som har belagts med efterkrav utlämnas tillmottagaren, fastän efterkravsbeloppet ej eriäggs, är järnvägen skyldig att intill nämnda be lopp ersätta avsändaren för skada som han lider därigenom. Vad järnvägen sålunda har erlagt får den söka åter av mottagaren. 17 § Visar det sig omöjligt att befordra godset till denplats där det skall ut lämnas, skall järnvägen inhämta anvisning från avsändaren. Kan godset befordras till den plats där det skall utlämnasendast om avvikelse görs från befordringsavtalet, skall järnvägen likaledesinhämta anvisning från avsändaren, om ej avvikelsen saknar nämnvärd belydelse.Erhåller järnvägen ej inom skälig lid sådan anvisning, åligger det järnvägenatt vidtaga de åtgärder som mol bakgrund av järnvägens kännedom omomständigheterna framstår som bäst ägnade att tillgodose avsändarens intresse. Har avsändarens rätt att förfoga över godset upphörl,skall vad i första och andra styckena sägs om avsändaren i stället gällamottagaren. 18 § Visar del sig, sedan godset har kommit till den platsdär det skall utläm nas, att hinder för godsets utlämning föreligger, skall järnvägen inhämta an visning från avsändaren. Begär mottagaren att få ut godset, fastän han harvägrat att mottaga det, eller bortfaller eQest utlämningshinder, skall godsetutlämnas till mottagaren, om ej avsändaren har förordnal annat genom anvisningsom har nått järnvägen innan utlämningshindret upphörde. Utlämnas godset, skalljärnvägen genast underrätta avsändaren härom. Kostnader vid befordrings- eller utlämningshinder 19 § Har järnvägen inhämtat eller följt anvisning enligt17 eller 18 § eller vidtagit åtgärd med stöd av 17 § andra stycket, har järnvägen rätt till ersätt ning för kostnad som har uppkommit därigenom. Rätt till ersättning förelig ger dock ej, om kostnaden beror av fel eller försummelse från järnvägens sida. 1983/84:117 254 20 § Har järnvägen begärt anvisning enligl 17 § förstastycket eller 18 § första stycket men ej inom skälig tid fått anvisning som den rimligen ärskyldig att följa, skall befordringen anses avslutad. är dock skyldig att läg ga upp godset lill förvaring åt den som är berättigad till del eller all uppdra förvaringen ål tredje man. 21 § får sälja godset ulan atl invänta anvisningsom avses i 17 el ler 18 §, om godset är utsatt för sncu: förstörelse eller dess tillstånd eljestger an ledning därfill eller kostnaden för dess förvaring icke slår i rimligtförhållande lill dess värde. Även i annat fall får godset säljas, om järnvägen ej inomskälig tid har fått anvisning om annan åtgärd och järnvägen rimligen får anses skyl dig all följa anvisningen. Försäljning skall ske på offentlig auktion eller, om sådanej lämpligen kan äga rum, på annat sätt som är betryggande för den som har rätttill godset. Om det är möjligt skall underrättelse om lid och plals förförsäljningen lämnas avsändaren och mottagaren. Säljs godset, skall köpeskillingen efter avdrag av vadjärnvägen har att fordra på grund av befordringen, vården och försäljningen avgodset tillställas den som hade rätt lill godset. Överstiger järnvägens fordranköpeskillingen, har järnvägen rätt till ersättning av denne för bristen. ansvarighet Förutsättningarna för ansvarighet 22 § är ansvarig om gods går förlorat, minskaseller skadas me dan järnvägen innehar det på grund av befordran. är även ansvarig för skada som uppkommer till följd av dröjsmål med godsets utlämnande. Dröjsmålmed godsets utlämnande föreligger, när järnvägen icke är redo att lämna utgodset inom avtalad tid eller, om särskild lid ej har avtalats, inom den fristsom järnvägen med hänsyn till omständigheterna skäligen bör medges. Har järnvägen lagt upp godset till förvaring enligl 20 §,svarar järnvägen för godset enligt allmänna regler om deposition. Om järnvägenhar uppdragit förvaringen åt tredje man, svarar järnvägen för att denne harvalts med tillbörlig omsorg. 23 § ärfri från ansvarighet enligt 22 § första stycket, om järnvägen visar attförlusten, minskningen, skadan eller dröjsmålet har orsakats anlingen av feleller försummelse av den som var berättigad till godset eller av sådan anvisningav denne, som icke föranletls av fel eller försummelse från järnvägens sida,eller av godsets bristfälliga beskaffenhet eller av omständighet som ej är hänförligtill själva järnvägsdriften och som järnvägen icke hade kunnal undgå ellerförebygga följderna av, även om den hade vidtagit alla åtgärder som rimligen kunnalkrävas av den. 24 § Järnvägenär vidare fri från ansvarighet enligl 22 § första stycket, om Prop.1983/84:117 255 förlusten,minskningen eller skadan härrör av den särskilda risk som är förbunden med etteller flera av följande förhållanden: 1. befordrani öppen vagn, när avsändaren har godkäni detta transportsätt, 2. felande eller bristfälligförpackning av gods, som på grund av sin beskaffenhet är utsatt för svinneller skada, när det ej är förpackat eller är bristfälligt förpackat, 3. oriktigt förfarande vid sådantlastnings- eller lossningsarbete som ej sker genom järnvägens försorg, 4. sådan beskaffenhet hos visstslag av gods som medför atl godset är särskilt utsatt för fara att gåförlorat, minskas eller skadas, såsom genom bräckning, rost, inresjälvförstöring, uttorkning eller svinn, 5. inlämning under oriktig, olydhgeller ofullständig benämning av ämne eller föremål, som järnvägen enligt sinavillkor ej eller endast under särskilda betingelser mottager till befordran, 6. underlåtenhet från avsändarenssida att vidtaga föreskrivna försiktighetsåtgärder vid inlämning av gods somjärnvägen endast under särskilda belingelser mottager till befordran, 7. befordran av levande djur, 8. befordran av sändning vilkenenligt befordringsavtalet eller föreskrift i författning skall åtföljas avvårdare eller tillsynsman, dock endasl om förlusten, minskningen eller skadanär en följd av fara som påkallat närvaro av vårdare eller tillsynsman.