prop · G70350 · 1983-12-31 00:00:00 — Löntagarfonderna skall stödja den solidariskalönepolitiken och bidra till en rimlig lönekostnadsutveckling. Föreningen finner det osannolikt atl lönlagarfondernasaktieköp skulle få en sådan effekt i följd av att löntagarna skulle framställalägre lönekrav än om löntagarfonderna icke fanns. Enligt föreningens mening är löntagarfonderna allt förlångt ifrån ett individuellt ägande för alt denna effekt möjligen skulle bliföljden annal än övergångsvis. Det samhällsekonomiska utrymmet ochnäringslivets ekonomiska förutsättningar i kombination med löntagarnas krav ärsannolikt de faktorer som kommer att bestämma löneutvecklingen. I betänkandet finns inget som helst underlagsmaterial somutvisar eller gör del sannolikt att fonderna skulle komma att bidra till enrimlig koslnadsulveckling. Fondernaskall bidra till en jämnare förmögenhetsfördelning. Enligt rapporten förutsätts lönlagarfonderna bidra till enjämnare förmögenhetsfördelning mellan löntagarna och aktieägare jämte höginkomsttagare. 1983/84:50 197 Genomatt lönlagarfondernas inköp skall finansieras bl. a. av en skattehöjning ochdå löntagarfonderna är kollektiva bidrar fonderna inte till en jämnareförmögenhetsfördelning mellan löntagare och aktieägare jämte höginkomsttagare.Jämnare förmögenhelsfördelning mellan dessa grupper synes endast kunna uppnåsgenom ett indivuellt baserat system. Föreningenkan inte finna att utredningen visar att fonderna bidrar lill en jämnareförmögenhetsfördelning mellan angivna grupper. Fondernaskall genom medägande stärka löniagarinflytandet. Förslaget till lagtext betr. löntagarfonder har inarbetats i reglementet ang.Allmänna pensionsfondens förvaltning. Fem löntagarfonder föresläs och varjefondstyrelse får inte mot vederlag förvärva aktier i ett bolag om Allmännapensionsfonden genom förvärvet blir ägare till hälften eller mer av aktiernaeller, om aktierna har olika röstvärde, aktier motsvarande hälften eller mer avröstetalet av samtliga aktier. Motiveringenbakom begränsningsregeln är enligt vad som sägs i betänkandet altaktieinnehavet i enskilda företag inte skall bli så stort att fonderna tvingasta på sig ett förelagaransvar. Föreningenfinner det emellertid uppenbart att begränsningsregeln kommer alt medföra justdet som regeln avser att förhindra. Det torde vara väl känt atl en betydligtmindre andel är tillräcklig för ett avgörande inflytande i ett aktiebolag ochdärigenom uppstår det förelagaransvar som man påstår sig vilja undvika. Motsägelsenmellan förslaget och vad man påstår sig vilja uppnå enligt betänkandetunderstryker föreningens påstående att frågan om löntagarfonderna i rubr.betänkande är mycket bristfälligt utredd. Föreningenkonstaterar endast att senare års utveckling klart utvisar att projekl som harförutsättningar att bli lönsamma eller som redan är lönsamma alltid kanfinansieras inom ramen för nuvarande marknadsekonomi. Genomatt lönlagarfonderna innebär en förändring av marknadsekonomin kommerlöntagarfonderna i stället att motverka den framtida tillgången påriskkapital. Löntagarfonderna kommer också att negativt påverkakapitaltillgången i de mest effektiva och expansiva företagen med den bästalönsamheten genom att det är dessa företag som kommer alt åläggas en vinsldelningsavgift. Fonderna skall stärka ATP-systemet Iprincip är ATP-systemet uppbyggt så att pensioner skall täckas av sammaårs pensionsavgifter. AP-fondens syfte är endast att vara en utjämningsfond.Avgörande för ATP-systemets funktion är således avgiftsunderiagel som i sintur påverkas av hur produktionen i landet utvecklas. Ibetänkandet föreslås alt löntagarfonderna skall erlägga i real avkastning lillATP-systemet. Detta tillskott torde ej medföra annal än en mycket obetydligförstärkning av ATP-systemet. Istället riskerar löntagarfonderna att minska produktion, sysselsättning ochexpansion i det svenska näringslivet varigenom avgiftsunderlaget begränsas ochATP-systemet försvagas. Föreningenanser således att de motiv som anförs för ett införande av löntagarfondersaknar tillräcklig underbyggnad eller ej är godtagbara. Även mot denna bakgrundavstyrker föreningen förslaget. Iföreningens remissvar över vinstdelningsgruppens betänkande konstateradeföreningen att enbart vissa företag skulle omfattas av skyldigheten att betalaen vinstdelningsavgift och att bland dessa företag skulle avgiften utgå endaslunder förutsättning att en vinst av viss storlek uppnåddes. Prop.1983/84:50 198 Föreningen ifrågasatte om en sådan avgift - mol vilkel f.ö.ej svarar någon prestation från mottagaren av avgiften lill den som betalardensamma eller till den avgiften avser - därmed vara förenlig med regeringsformeneller dess grunder och de konventioner som ingått eller med deförutsättningar för näringsverksamhet som traditionellt råder. En omständighet som understryker vad föreningen där angavär förhållandet alt vinstdelningsavgiften enligt betänkandet "Lönlagarfonderi ATP-systemet" ej är avsedd atl komma samtliga ATP-berättigade tillgodoutan endast löntagare, trots att en del av den nuvarande tilläggspensioneringsavgiften. som betalas av alla företag och arbetsgivare för alla arbelsin-komsttagareoch inte endast löntagare, skall överföras till löntagarfonderna. Visserligenskall avkaslning från lönlagarfonderna tillfalla AP-fonden men endast tillviss del och löntagarfondernas kapital överföres ej. Föreningen finner denna konsekvens av förslaget ytterstbetänklig och även på grund härav avstyrker föreningen förslaget i dess helhet. /, LOs motiv för löntagarfonder Intresset för löntagarfonder och den kollektivakapitalbildningen har hos vuxit fram ur den lönepolitiken. Den solidariska lönepolitiken leder lill atlövervinster skapas i vissa företag. Detta medför en exlra storförmögenhetsökning för ägarna av dessa företag. Problemet aktualiserades i enlönepolitisk rapport lill 1971. I den slogs fasl atl en alltförstor och stigande kapitalandel i vissa förelag borde kunna undvikas: "bl.a. för all förhindra löneexplosioner av okontrollerad karaktär eller för attförhindra aft den solidariska lönepolitiken överges är det nödvändigt mednågon form av "vinstkorrigering", inte endasl för varje bransch utanför varje förelag." Vid 1976 ställde sig organisationen bakomtre mål för löntagarfonder i samband med att rapporten behandlades. De tre målen var "ätt stödja den solidariskalönepolitiken, att motverka den koncentration av förmögenhel och därmed maktsom följer med industrins självfinansiering och att genom medägande stärka detlöntagarinflytande, som har sin huvudsakliga grund i arbelsrättsreformerna." 1981 förelåg en rapport med förslag lillkonslruktion av löntagarfonder med ytterligare ett mål: "att bidra till ellökat kollektivt sparande för produktiva investeringar i industrin. "Kongressen fastställde de fyra målen som grund för del fortsatta arbetet med lönlagarfonderoch konstaterade att frågan om den organisatoriska uppbyggnaden och tekniskakonstruktionen tagit ett stort steg framåt även om den inte bundits i detalj. De målsättningar har för lönlagarfondernatorde vara sådana alt de omfattas av de flesta människor. Den solidariska lönepolitikensinnebörd, all alla människor oavsett vilken bransch eller vilkel företag dearbetar i. ska ha lika lön för likvärdigt arbete, accepteras av de flesla. Deallra flesta instämmer också i att förmögenheten, alldeles särskilt den somutgörs av produktionskapital, är alldeles för koncentrerad. Det innebär attmakten över näringslivet är koncentrerad till alltför fä ägare. Del råder bredsamstämmighet om att investeringstakten i svensk ekonomi är för låg, vilket bl.a. medför att del skapas alltför få sysselsättningstillfällen inom industrin. De motiv som LO har för införande av löntagarfonderomfattas av en Prop.1983/84:50 199 stor majoritet av organisationens medlemmar och har vid ellflertal tillfällen lagts fast. Del är genuint folkliga krav som arbete,rättvisa, trygghet och inflytande som ulgör grunden för förslagel omlöntagarfonder. De kravsom LO har på lönlagarfonder medför att organisalionen endast kan acceptera enkollektiv form. Andel-i-vinst och liknande system motverkar de mål LO har.Därför måste sådana lösningar avvisas. De är oförenliga med den solidariskalönepolitiken genom att lönebildningen skulle påverkas av det enskildaföretagets resullal och därigenom leda lill ökade klyftor. Mot bakgrund av LOs mål bör fonderna finanserias bådegenom en viss andel av lönesumman och en delning av vinsten. De mål somLO fastställt på kongresser och som har en bred förankring inomfackföreningsrörelsen, ligger alltjämt fasl och medför att Landsorganisationenuttalar sig för kollektiv kapitalbildning genom löntagarfonder. Genom arbetarrörelsensseger val skapades parlamentariska förutsättningar att nå en positivlösning av frågan om löntagarfonder. LO ser med tillfredsställelse attregeringen verkat med den skyndsamhet som varit möjlig och att del nu finns etlkonkret och färdigt förslag till uppbyggnad och organisation avlöntagarfonder. Det är viktigt att förslaget bildar underiag för en propositionsom gör att lönlagarfonderna kan börja verka . Behovet av löntagarfonder 1984 Vinsternai svenskt näringsliv är på väg uppåt, bl. a. som en följd av den svenskadevalveringen . Enligl från april1983 kommer näringslivets driftsöverskott atl stiga med 16 miljarder eller medca från föregående år. Delårsrapporler från företagen tyder pä enmycket kraftig vinstuppgång i storföretagen. Till en del är denna vinstförbätlringnödvändig eftersom vinstnivån i näringslivet tidigare varit alltför låg. Vinstuppgångeninnebär emellertid också att berättigade krav på stora löneökningar kommer attställas av löntagarna. Under en följd av år har reallönen för flertaletarbetare sjunkit. Den tendensen måste brytas och ersättas av en löneutvecklingmed positiva reala resultat. Löntagarna eftersträvar lika litet som arbetsgivareoch samhälle, en explosiv och inflatorisk löneutveckling. Risken för en sådanlöneexplosion kommer 1984 atl vara stor om inle en vinsldelning genomförs avden omfattning som föreslås i rapporten .lett tidigare remissvar har LO godkänt denna modell. Det är LOs mening att detinte går att göra avkall på någon del av modellen om nästa års avtalsrörelseska kunna genomföras med det lugn som vanligen kännetecknar svensk arbetsmarknad. Vinsterna bidrar, genom den sneda fördelningen av ägandettill en fortsatt skev fördelning av inkomster och förmögenheter. Om LO avstårfrån löneökningar måste organisationens medlemmar dels göras delaktiga iförmögenhetsökningen i näringslivet, dels veta att vinsterna används förproduktiva investeringar. Så har inte varit fallet med en stor del av devinster som företagen har åstadkommit. Investeringarna kommer enligtde senasle prognoserna att minska även , trots en betydande vinsluppgäng. Även om de centrala löneavtalen skulle hälla en låg nivåinnebär stora vinstökningar en stor risk för löneexplosion i de lokalalöneförhandlingarna. Det är väsentligt att man inför de lokala förhandlingarnavet att en del Prop.1983/84:50 200 av företagets vinster används till investeringar med lönlagarkontroll.Därmed ökar möjlighelerna all undvika höga lönekrav i de vinstrika industriföretagen.Sådana lönekrav riskerar att antingen slå sönder den solidariska lönepolitikeneller att spridas lill övriga sektorer av arbetsmarknaden. Ägandet av svenskt näringsliv är koncentrerat. Trotsbetydande förändringar av ägandet , har småspararna inte ökatsin andel av börsaktierna. I en rapport till den statligalöntagarfondsutredningen konstaterades att "ökat institutionellt ägandeoch förstärkt ägarkoncentration tycks alltså ha gått hand i hand. "Statistiken över ägandet, även i börsföretag är bristfällig. Av kändauppgifter framgår dock entydigt att hushållens aktieägande sjunkit dramatiskt,från strax av börsvärdet 1975 lill ca en tredjedel 1981.Siffrorna indikeraratt hushätlsägan-det sjunkit ytterligare, till . Denna förändring har skett som staten subventionerathushållens aktiesparande i s. k. aktie-sparfonder på ett fördelningsmässigtutmanande och stalsfinansiellt urholkande sätt. I ställetär det de institutionella ägarna som stärker sill inflytande över de svenskastorföretagen. Det korsvisa ägandet mellan olika företag ochförsäkringsbolagens ägande ökar. Bara ökade detinstitutionella ägandet av börsaktierna frän strax under hälften till 63procent. Ökningen har även därefter fortsatt med en dramatisk hastighet. Det är inte hushållen som är alternafivet till ett ökatlöntagarinflytande över svenska börsnoterade företag. Det är i stället enfortsatt instilutionali-sering som medför att verkställande direktörer ochföretagsledningarna i företagen får en allt större makt över sina och mångaandra företag. Inte ens med mycket stora subventioner har det gått all ökahushållens aktieägande, än mindre deras inflytande. Många av de institutioner som förstärker sill ägandeär passiva ägare som inle utövar sin ägarroll. Andra uppvisar betydligt störreintresse för kortsiktiga finansiella transaktioner än för produktion ochsysselsättning. Som en motvikt lill de anonyma institutionerna påaktiemarknaden behövs därför ägare som har legitimitet hos en stor gruppmedborgare. Genom sin ställning i produktionslivet och sin numerär kanlönlagarna som ägargrupp utgöra denna motvikt. Löntagarna skulle som ägargruppha som främsta intresse att utveckla näringslivet för all förstärkaproduktionen och skapa sysselsällning. Löntagarnas inflytande över näringslivet är i dagbegränsat. Lagen om slyrelserepresentalion och medbestämmandelagen ger i förstahand insyn i verksamheten och medför därmed också alt en betydande kompetensbyggs upp inom löntagargruppen. Det inflytande som arbetsrättslagstifl-ningenhittills har gett har varit ett inflytande i företagen, men inte över dessverksamhet och inriktning. Arbetsrätten måste därför kompletteras med ellinflytande för löntagarna också över det kapital som bildas i näringslivet.Löntagarfonder år ett sådant komplement. Svensk ekonomi 1983 är fortfarande i kris.Industriinvesteringarna har alltsedan 1975 sjunkit i stort sett kontinuerligtoch var 1982 på en nivå som motsvarade av realanivå. Konjunklurrappor-terna lyder på all investeringarna kommer att sjunkaäven . Som tidigare nämnts är det ett starkt löntagarintresse attinvesteringarna i svenskl näringsliv ökar. Endast därigenom kansysselsättningen främjas. Lönlagarfonderna kan, genom att deras kapital skainvesteras i aklier i svenska företag, bidra till att öka investeringarna inäringslivet. 1983/84:50 201 kanockså löntagarfonder medverka till sysselsättningsfrämjande investeringar. Löntagarfondernakommer att ge löntagarna etl ägande. Ägandet i storföretagen innebär ocksåmakt. Det är viktigt att se makt i en vid mening. Fonderna kommer alt innebäraall lönlagarna får lite mer makt och kapitalisterna lite mindre. Inflytandetkommer att gå till den grupp i produktionsprocessen som har minst inflytande.Men det gäller att ha perspektiv på det inflytande som fonderna kommer attkunna ge. Det blir trots allt begränsat till sin omfattning. Del motsvarar t.o.m.1990 sannolikt av börsvärdel. Börsföretagen svarar förungefär en tredjedel av sysselsättningen i svenskt näringsliv. Ett fondsystem kommerframför allt på lite atl kunna bidra lill en ökning av lönlagarnasvälfärd på olika sätt. Löntagarfonderna kommer alt stärka möjligheterna attupprätthålla sysselsättningen och minska arbetslösheten. De kommer alt gelönlagarna kontroll över en del av kapitalet. Ägare med bredare målsättningarän högsta möjliga vinst kommer in i näringslivet. Del är genom ökad produktionsom löntagarnas konsumtionsförmåga kan öka och löntagarfonderna utgör ett stödför en sådan utveckling. Fonderna som ägare kommer sannolikt att ha en positivinslällning till arbetsplatsdemokrati, varför löntagarnas förmåga att hävdasina krav på inflytande över den egna arbetsplatsen kommer att kunnatillgodoses bättre. Löntagarfonderna kommeratt bidra till att minska förmögenhetskoncentrationen. Det medför attlöntagarnas kollektiva förmögenhel växer och att löntagarna blir delaktiga iden förmögenhetstillväxt som sker genom företagens vinster. Delaktigheten ivinsterna kommer lill stånd dels genom den årliga vinstdelningen, dels genomavkastningen på fondernas växande aktieinnehav. Det har i olika sammanhangförts en debatt om löntagarägande innebär att facket hamnar i en dubbel roll,både som ägare och som den intressent som tillvaratar de anställdas intressen.Del förtjänar i detta sammanhang framhållas att löntagarna kan ha olikaperspektiv och intressen i etl företag. De lokala fackliga organisationernakan vid sidan av sina lönekrav förväntas ha som främsta intresse att tryggasysselsättningen i det egna förelaget. Ett mer övergripande löntagarintresse i l.ex.en löntagarfond kan ibland innebära att andra avvägningar måste göras för attuppnå t. ex. regional utveckling eller bidrag till hela löntagarkollektivetssamlade välfärd. Det är angeläget att dessa olika intressen skiljs åt,personmässigt och organisatoriskt, så att den traditionella fackliga rollen kanbibehållas. allmänna debatten hävdas ofta att små och medelstora förelag ska bliföremål för löntagarfondernas ägande.. hävdar l.ex. i sin broschyrmot löntagarfonder att dessa genom sill hot om kollektivisering av ägandetskrämmer människor från att starta företag. LO finner del motiveratatt mot denna bakgrund kommentera de små företagens villkor i ett system medlöntagarfonder. De företag där löntagarfonder kommer att kunna bli delägare ärde där det finns aktier till salu. Det går alltså aldrig att tvinga någon attsälja sitt företag. Enligl LOs mening finns motiv för ett löntagarägande iförsta hand i de stora företagen, främst de börsnoterade aktiebolagen. Detfinns enligt LOs mening, nu eller , inte något motiv att på sammasätt förändra ägandet av de mindre och medelstora företagen. Den effektivasteskötseln över dessa företag utövas i allmänhet av de nuvarande ägarna. Prop.1983/84:50 202 löntagarfonderna inle ska kunna vara delägare i ell litetföretag - om ägaren så önskar. Privat småföretagsamhel är viktig för ekonominsdynamik. De privatägda små och medelstora företagen utgör ett väsentligtinslag i näringslivel och ger ett stort bidrag lill vår välfärd. Goda villkorför privata små och medelstora företag är därför nödvändigt för ekonominstillväxt. Löntagarfonder ska alltså inte uppfattas som ett hot mot småföretagandet. Genom atl fonderna kommer att stimulera den ekonomiskaaktiviteten i landet gagnas också småföretagen. Lönlagarfonderna kommer alt haett intresse av att utveckla svensk produktion och sysselsättning. Som underleverantörerkommer konkurrenskraftiga svenska småföretag att ha en fördel av all del finnsägare till storföretagen som har sådana intressen. Genom sin riskkapilalförsörjningkan också löntagarfonderna medverka lill att vissa småföretag inle blir uppköptaav storföretagen, elt öde som drabbar en stor del av småföretagen. Lönlagarfonderna kommer inte atl omvandla Sverigesekonomiska system. Fonderna kommer snarare att stärka marknadsekonomin. Genomatt ylleriigare fem placerare kommer in på aktiemarknaden ökar konkurrensenoch därmed förstärks marknadsfunktionen. Beklädnadsarbeiarnas förhund anför: är positivt tilllöntagarfonderna som princip och ser med tillfredsställelse att frågan nunärmar sig ett ikraftträdande. Fackföreningsrörelsens mål med löntagarfonder är alt;stödja den solidariska lönepolitiken; motverka den privata makt- och förmögenhetskoncentralionen;stärka löniagarinflytandet som har sin huvudsakliga grund iarbetsrättsreformerna; öka sparandel och kapitalbildningen i samhället. Dessamål har formulerats utifrån fackföreningsrörelsens verklighetsuppfattning ochkritik av brister i samhällsutvecklingen. Brister som kanske har störreaktualitet i nuvarande polifiskt/ekonomiska läge än vad som varitfallet. Löntagarna har under fått vidkännasminskningar i reallöneutveckling. Vinstutvecklingen i näringslivet är kraftigtstigande och finns det inte tecken på aft dessa vinstmedel tillövervägande del används till investeringar i produktionskapital.Beklädnadsarbetarnas förbund menar atl löntagarfonder är ett medel som måsteinföras om inle fördelningsfrågorna ska bli ohanterbara på kort sikt. Etlsnart införande av löntagarfonder bör också innebära större sannolikhet atlden relativa förbättring av svensk industris konkurrenskraft som är märkbar,och som delvis kommil beklädnadsindustrin till del, kan säkras långsiktigt. Sven.ska fabriksarbetareförbundel tillstyrker förslagetmen anser inte att det finns anledning atl på förhand begränsa fondernas andelav det samlade börsvärdel genom aft ftlldelningen av medel tilllöntagarfonderna skall upphöra 1990. tillstyrker förslaget menförklarar att del hade vänlat sig ett mer långtgående förslag, för att uppnåmålsättningen om ekonomisk demokrati. förklarar att förbundet sluterupp bakom de presenterade förslagen. 1983/84:50 203 Frågan ominförande av lönlagarfonder har debatlerals och utrelis under en lång följd avår. Parallelll med della har olika former av individuella vinstdelningssystemvuxit fram i speciellt vinstgivande förelag. Sådana lösningar måste avvisaseftersom de delvis motverkar de mål som fastställts för kollektivalöntagarfonder senast av 1981. nämligen att: motverka denkoncentration av förmögenhel och därmed makt som följer med industrinssjälvfinansiering bidra till ettökat kollektivt sparande för produktiva investeringar i industrin Utvecklingen pä mänga fler områden än det ovan nämnda gördet angeläget att löntagarfonderna verkligen kommer lill stånd inom en myckelsnar framtid. Förbundet förutsätter att fonderna kommer igång under 1984som utlovats. Helafondsyslemet bör dock utvärderas kontinuerligt. Vi villspeciellt peka på reglerna för vinstdelning, formerna för hur fondslyrelseledamö-ternautses samt reglerna om begränsning av aktieinnehavet i enskilda företag.Utvärderingen av dessa regler kan inle vänta till efter 1990. Svenska lantarbetareförbundel anför: Förbundetbifaller i slort sett utkastet till LO:s yttrande till löntagarfondförslaget.De tre målen som LO ställde sig bakom vid kongressen 1976, atl stödja densolidariska lönepolitiken, alt motverka förmögenhetskoncentration och attgenom medägande stärka löniagarinflytandet är hell i överensstämmelse medförbundets uppfattning. Förbundet är åven av den uppfattningen att ökadeinvesteringar i industrin också kan skapa flera arbetstillfällen inomförbundets avtalsområden. Vidare ärförbundets mening den att om inle förslaget lill vinstdelning genomförs snabbtär risken för en löneexplosion avtalsrörelse oerhört stor. Dettaskulle ytterligare öka löneklyftan mellan förbundets medlemmar och egentligindustri. Förbundet ser med stor tillfredsställelse hur regeringenså snabbt kunnat få fram etl hållbart konkret förslag till lönlagarfonder. Detär nu nödvändigt all de första löntagarfonderna kan börja verka fr. o.m. 1984.All ylleriigare fördröja elt beslul skulle utgöra etl allvarligt hot motregeringens ekonomiska politik och därmed den svenska industrins nyvunna konkurrenskraft. utgjorde vinstutvecklingen iskogsindustrin något av en tändhatt för den kostnadsexplosion som då skedde. Viutgår från alt regeringen vidtar de ålgärder som är nödvändiga för att undvika etlupprepande. som ansluter sig tillarbetsgruppens förslag om införande av lönlagarfonder framhåller kraftigtnödvändigheten av att förslaget nu blir föremål för ett så snabbt beslut sommöjligt. Förbundet finner den föreslagna begränsningen av systemet till 1990riklig. fram till den lidpunkten menar förbundet att sådanaerfarenheter bör ha erhållits Prop.1983/84:50 204 vilka kan uigöra grund för utformningen av etl löntagarfondssyslemi framtiden. tillstyrker förslageloch framhåller atl löntagarfonder bör införas /84, Hur mani en framtid ska gå vidare och ytterligare utveckla systemet får - menar förbundet- noga prövas då de nu föreslagna fem fondernas verksamhet kan utvärderas ,