prop · G70390 · 1983-12-31 00:00:00 — Återbetalningen bör ske i form av årliga annuiteter beräknade efter8% ränla och en amorteringstid . Metoden med s.k. falsk annuitet börtillämpas, dvs. lilläggsränta debiteras om den faktiska låneräntan överstiger8%. Del bör observeras all lånets formella löplid kan avvika från denföreslagna återbe-lalningsplanen på grund av att upplåningsvillkoren i dendelen styr uilå-ningsvillkoren. Motsvarande förhållanden gäller redan förbottenlån, som normalt omsätts efler även om amorleringsplanen förutsätteren längre löplid. En annan ändring som bör göras gäller sätlel att bestämma ränlanför del lån som skall ersätta bostadslånet. Den nuvarande metoden atl bestämmaräntesatsen för länet för ell kalenderår i sänder bör enligt min mening intebehållas. 1 stället bör, i likhet med vad som lillåmpas i fråga om bollenlån,räntan på länet bestämmas med utgångspunkt i räntan på obligationslänet med ettpåslag för all läcka insiilulels administrationskostnader m. m. Om räniepåslagetbestäms till oförändrat , vilket jag förordar, innebärförslaget sett från låntagarens synpunkt ingen annan förändring än alt räntanpå topplånet blir bunden som räntan på bottenlånet. Prop.1983/84:90 12 Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag atl regeringen föreslårriksdagen alt 1. godkännade riktlinjer i fråga om finansieringen av bostadslån för ny- och ombyggnad m. m. somjag har förordat, 2. godkännavad jag har förordat i fråga om ränte- och amorterings- villkor för lån från elt statsägt kreditaktiebolag. 1983/84:90 13 Sammanfattning av bostadslånekommitténs betänkande (SOU1981:104) Statliga lån eller kreditgarantier Kommitténs uppgift har varit atl undersökaförutsättningarna för och möjligheterna lill att föra över de statligabostadslånen till bostadsinstituten. Bostadsbyggandet finansieras i allt väsentligt genombyggnadskrediter och genom långfristiga lån när fastighetenfärdigställts. Den långfristiga långivningen sker genom avlyft avbyggnadskrediterna, dels i huvudsak till bostadsinstiluien, dels till bostadsverkel.Instituten och slaten är för sin långfristiga upplåning beroende avkapitalmarknaden. Bostadsinstitutensupplåning på den prioriterade sektorn sker mot bosladsobligationer.Obligationerna placeras i huvudsak på den organiserade marknaden, dvs. hosallmänna pensionsfonden, försäkringsbolagen och bankerna. placerades pådenna marknad obligationer till ett värde av ca 13000 milj.kr. Medel förutbetalning av de statliga lånen erhålls genom atl beslutarom anslag på statsbudgeten för de olika låneformerna. Under /81utbetalades ca 7000 milj. kr. i bostadslån till ny- och ombyggnad. Om ett kreditgarantisystem införs kommer de statligabostadslånen alt lyftas bort från statsbudgeten. Kommitténs huvudsakligauppgift har varit att undersöka hur ett kreditgarantisystem kan utformas samtvilka för- och nackdelar del innebär för låntagare, långivare m. fl. Utformningen av ett kredilgarantisystem Utformningen av ett kredilgarantisystem kansammanfattningsvis beskrivas på följande sätt. Ansökan om kreditgarantibehandlas och bereds pä samma sätt som en låneansökan i nuvarandebostadsfinansieringssystem. Förändringen inträffar först när det gälleruppgifter avseende utbetalning och förvaltning av de lån för vilka kreditgarantingäller. Dessa uppgifter övertas i princip av bostadsinstituten. Garantin gesformen av proprieborgen. Storleken av det lån garantin gäller bestäms pågrundval av ett låneunderlag som länsbostadsnämnden fastställer. Nämndenfastställer också ett pantvärde som avgör säkerhetens förmånsrättsläge. Denundre gränsen för kreditgarantilänel ligger i normalfallet vid av pantvärdel.I detta sammanhang noteras alt möjligheterna till s. k. fördjupning bör finnasäven i ett kreditgarantisystem men att brist på medel inte bör kunna åberopassom skäl för fördjupning. Kommittén har också haft att överväga om bottenlån ochgarantilån skall läggas samman till elt s. k. enhetslån men kommit till denuppfattningen att det såvitt gäller utlåningen år lämpligast att ha en konslruktionmed två lån bl.a. av följande skäl. Även i ett kreditgarantisystem finns två ansvarstagarenämligen bottenlångivaren och staten. Eftersom olika villkor gäller förbottenlänet och det län som omfattas av kreditgarantin är det nödvändigt att hatvå lån. Två lån medger att ett av dem kan förändras utan attlåneförutsättningarna för del andra behöver förändras. Statsmakterna kan avbostadspolitiska skäl vilja ändra villkoren för garanlilänet. 1983/84:90 14 gare skäl för två lån är all bollenlänel och garanlilänetinte sällan kan komma alt betalas ut . Kommittén har funnit att stadshypoteksinstitutionen. Spinlaboch BOFAB redan vid övergången till etl kreditgarantisystem skall medverka igarantilångivningen. Därutöver bör kretsen av långivare för län för vilkastaten ställer garanti bestämmas av . Kreditgarantinlämnas under villkor att långivaren förvallar utlämnat lån under bankmässigaformer och därvid beaktar statens intresse som garanti-givare. uppfattning är det möjligt att med vissa undantag"översälta" den nuvarande bostadsfinansieringsförordningen till enförordning om kreditgaranti. Beträffande vissa frågor föreslås förändringar iförhållande lill dagens syslem. a. kan nämnas att förskott på bostadslånbör ersättas av bygg-nadskrediliv. Dessa kreditiv bör liksom f. n. lämnas avaffärsbanker, sparbanker och föreningsbanker. En del av kreditivgivningen bördock kunna kanaliseras via bosiadsinslituten. Vidare bör bostadsinstitutenkunna anförtros uppgiften att godkänna en ny fastighetsägare som låntagare.Viss förändring av handläggningen beträffande den statliga och kommunala köpeskillingskonlrollenföreslås också i syfle att förenkla hanteringen och avlastalänsbostadsnämnderna. Beträffande beräkning och utbetalning av räntebidragen i etlkreditgarantisystem bör följande ordning i princip kunna tillämpas.Räntebidraget beräknas av det bostadsinstilut som beviljat botlenlånet och tillgodoförslåntagaren vid avisering av botlenlånet och garantilånet. Räntekostnadernaaviseras sålunda netto för båda lånen. Del anförs ocksä i betänkandet att samtliga nu aktuella läneformersom administreras av bostadsverkel kan ha formen av garantilän. Upplåningen i ett kredilgarantisystem Det konstateras i betänkandet att det även beträffandeupplåningen är lämpligast att ha elt system med två lån - ett obligationslånför boltenfi-nansieringen och ett för garantilånens finansiering. Samordningenmellan utlämnade lån och upptagna lån är av betydelse för bostadsinstituten.Det torde sålunda inte vara möjligt att för hyres- och bostadsrättshus behålladet nuvarande systemet med uppskjuten amortering eftersom amorterings-planernaför lämnade lån inte alltför mycket bör avvika från amorteringsplanerna förupptagna lån. I ell kredilgarantisystem är del betydelsefullt attupplåningen kan säkras ulan större problem. Den relativt kraftiga ökningen avden prioriterade mängden bosladsobligationer skall genomföras som dentotala mängden prioriterade placeringar ökar av andra orsaker. Ett särskilt problem uppkommer som hänger samman medtidpunkten för när räntebidragen börjar ulgå. I vissa fall ulgår f. n. deltabidrag för bostadslånets utbetalning. I ett kreditgarantisystem blirräntebidragens storlek i dessa fall sålunda beroende av när bostadsinstitutenkan betala ut garanlilänet. En någorlunda jämn takt i institutens upplåning ärdärför av betydelse. Denna takl är i sin lur beroende av placerarnas agerande. Låneadministrativa kostnader och intäkter 1 elt kredilgarantisystem Instituten har beräknat sina merkostnader för utlåningen iell kredilg.i-ranlisyslem till ca 14 milj, kr. Utifrån en bedömning allinstituten skall få dessa merkostnader läckta har inom kommillén gjortsföljande 1983/84:90 15 En utgångspunkt har varit en årlig antagenvolym om 102000 garantilän varav 46500 utan bottenlån. För garantilän med bottenlän har beräknats att någonutbetalningskostnad utöver vad som utgår inte blir erforderlig. Förgarantilån utan bottenlån har utbetalningskostnaden salts till . per lån.Aviserings-kostnaderna har salts till . per lån och år. Utbetalnings- och avise-ringskostnadernahar multiplicerats med den ovan antagna volymen. Detta ger en intäkt är fem omca 15.7 milj. kr., dvs. instituten får täckning för sina redovisademerkostnader - ca 14 milj.kr. - delta år. Något räntepålägg för alt täckautlåningskostnaderna behövs därför inte. För att täcka kostnaderna för upplåningen har ansetts altdet kan vara rimligt alt instituten ges ett räntepålägg om högst 0,05procentenheter på lån med tioårig löptid. Vid en ärlig långivning om ca 7000milj. ger ca 17 milj.kr. uteblivnainläkler år fem kan beräknas till ca 200 milj.kr. främst beroende på alt slaleni nuvarande finansieringssystem betalar ränta pä statsobligationerna helårsvismen erhåller ränta frän låntagarna halvårsvis. Förvaltningen av redan bevilfade bostadslån m. m. Från samhällsekonomisk synpunkt kan det inte vara rationelltmed två låneförvaltande organ om ett kreditgarantisystem införs. Dessutom färett av dem - bostadsverket - arbeta med en krympande volym. Kommittén hardärför bl.a. prövat om inte bostadsinstiluien efter en relativt kortövergångsperiod skulle kunna förvalta större delen av bostadsverkets lånestock.Denna prövning har resulterat i alt ca 900000 lån med en omfattning av ca 57000milj. som beräknas finnas i verkets lånestock lasöver för förvaltning av instituten. Det har ansetts lämpligast alt instituten - åtminstonetill en början - lar hand om denna låneslock som elt rent förvaltningsuppdrag.Ca 200000 lån med ell totalt belopp av ca 12000 milj. kr. skulle av olika skälinte komma ifråga för överflyttning. Utredningsmannen har den uppfattningen att de frågorkommittén haft att pröva skall analyseras utifrån administrativautgångspunkter. Eftersom del i kommitténs direktiv förutsätts, att även iett kreditgarantisystem upplåningen skall ske på den prioriteradekreditmarknaden kan del frän samhällsekonomisk synpunkt inte spela någon störreroll om finansieringen av bostadsbyggandet sker genom upplåning mot bostadsobligationer. Utredningsmannenhar behandlat de förändringar som inträffar för låntagaren, bostadsverkel ochkommunerna i ett kreditgarantisystem och därvid kommit till följandeuppfattning. Fördelen för låntagaren är främst att han fär sill lånebehov inomlåneunderlaget täckt hos en och samma långivare. Nackdelarna är encentralisering i förvaltningsskedet och en minskad öppenhet genlemollåntagarna. För bostadsverket kan del vara en fördel att de låneförvaltandeuppgifterna flyttas från verket. Därmed torde verket mera odelat kunnaägna,sig åt frågor som hänger samman med beslut om lån och andra frågor avbostadspolitisk natur. Emellertid är det betydande nackdelar förenade med attskilja beslutshanleringen från förvaltningsuppgiften. Dessutom anförutredningsmannen att statsmakterna har större möjligheter alt via bostadsverketgenomföra beslutade bostadspolitiska förändringar av låneförutsätt- Prop.1983/84:90 16 ningarnaän om lånen förvaltas av bostadsinstituten. Bostadsverkels kunskap omlångivningen avseende olika problem som kan inträffa under förvaltningsskedetanses vara en mycket värdefull tillgång inte minsl för låntagarna. Sammantagetanser utredningsmannen att nackdelarna med etl kreditgarantisystem är störreän fördelarna för låntagarna och bostadsverket. Dessutom är statsverketsintäktsbortfall betydande - ca 200 milj. kr. år fem - medan minskningen avstatens kostnader - ca 22 milj. kr. - i jämförelse medintäktsbortfallet måste betraktas som små. Motbakgrund av nackdelarna med etl kreditgarantisystem samt med anledning avstatens stora intäktsbortfall finner utredningsmannen det inte lämpligt att ettsådant system införs. Eftersomtanken på ett kreditgarantisystem avvisats föreslås inte någon överflyttning avlånestocken till instituten. Prop.1983/84:90 17 1.Utredningsmannens uppfattning all nackdelarna med ett garantilånesys-lem är siörreän fördelarna delas av försäkringsinspektionen, statskontoret,, samtliga länsbostadsnämnder, , Göteborgskommun, LO, TCO, , . Svenska , och . Flera av dessa remissinstanseranser dock att det behövs ytterligare utredning av frågorna före ett slutligtställningstagande. 1.1 Försäkringsinspektionen.Inspektionen har begränsat sin bedömning till frågan om en överföring av de statliga bostadslånen till bostadsinstilu ien och införandel av ett statligt garantisystem där staten lämnar garanti för de enskilda krediterna. Inspektionen ansluter sig i dessa delar till utredningsmannens uppfattning. Innan slutlig ställning tas till eventuella ändringar av nuvarande ordning bör enligt inspekfionens mening en analys av effekterna göras. 1.2 Statskontoret.Vad gäller de ekonomiska konsekvenserna av ett garan- filånesystem måste enligt statskontorets mening, mot bakgrund av det rådande finansiella läget, den största uppmärksamhet riktas mot de budgetmässiga verkningar som uppstår vid förändringar i den offentliga sektorns uppgifter. Den minskade intäkt för statsverkets del som uppstår vid en övergång till ett garantilånesystem måste enligt statskon toret tillmätas avgörande vikt även om denna effekt till stor del är oavhäng ig av bostadsverket och dess administration av låneärenden. Statskontoretär också tveksamt till i vilken utsträckning den redovisade personalbesparingenom 235 personer inom bostadsverket kan realiseras. Eftersom bostadsinstitutensnyrekryteringsbehov är väsentligt lägre än den personal som friställs hosbostadsverket är det troligt att överföringstakten mera måste styras avpersonalsociala krav än av rationella krav och besparingen därmed skjutasframåt i tiden. a. denna bakgrund delar statskontoret utredarens uppfattning att ett garantilånesysteminte bör införas. Huvudskålen till dessa ställningstagande är enligtstatskontoret - att de administrativakostnaderna även synes bli något högre i etl sådant system, - att förändringen påverkarstatsbudgeten negativt, - att administrationen i fleraavseenden skulle bli mera komplicerad på grund av att uppgifterna i det systemsom har utretts splittras upp på flera organisationer. 1.3 Bostadsstyrelsen.Bosladsstyrelsen anser att ett kreditgarantisystem i och för sig är möjligt att konstruera. Styrelsen anser också att kommittén presenterat ett system som är så rationellt utformat som möjligt. 'Sammanställningen utgör en sammanfallning av yttrandena såvill avser frågan omför- och nackdelar med ett kredilgarantisystem och vissa därmed sammanhängande frågor. n 1983/84.I .saml. 1983/84:90 18 gör dock styrelsen en rad påpekanden beiräffandeförutsättningar m. m. för all övergå till ell sådant system. En absolul förulsällningför den av kommittén konstruerade krediigarantimodellen är enligl styrelsensmening atl medel tillförs systemet i den takt som utlåningen erfordrar. Kan inlemedel för utlåning garanteras i erforderlig takt är enbart detta förhållande,enligt styrelsens uppfallning, diskvalificerande för idén med kredilgarantisystem.I nuvarande system erhålls uppskjuten amortering för de statliga lånen underdet att obligationsupplåning i elt kredilgarantisystem förutsätter amorteringfrän början. Om dessa problem inle kan lösas innebär del ökade boendekostnader.Della är enligt bostadsslyrelsens mening inte bostadspolitiskt acceptabelt. Enhöjning av subventionsnivån skulle bli nödvändig. Kommitténs utgångspunkt för ell kredilgarantisystem, atlkontakterna mellan bostadsverkel och bosiadsinslituten måste begränsas sämyckel som möjligt, är riktig. Principen om klart åtskilda arbetsuppgifterbryts emellertid både vid övertagande av lån och vid bevakning och skyddande avgaranlilån. Enligl slyrelsen kommer på båda dessa punkter all krävas omfattandekontakter mellan bostadsverket och instituten. I fråga om administrationen avräntebidragen kommer del ocksä att behövas kontakter mellan bosiadsinslituten. Den klaragränsdragningen mellan bostadsverkets och bosladsinslitutens kompetensområden,som förutsatts av kommittén och som dessutom krävs för ett garantisyslemseffektivitet, kan således inle upprätthållas på flera punkter, när engranskning vidtar av delaljruliner och avgränsning mellan berörda institut och myndigheier.De detaljfrågor som återstår att lösa berör även de till övervägande del sådanaområden. Den grundläggande förutsättningen atl ett kredilgarantisystem överhuvud taget kan bli ett effektivt administrativt system måsle därt'ör enligtstyrelsen allvariigt ifrågasättas. Bosladsstyrelsen finner för övrigt inte alt de förändringarkommillén föreslår beiräffande del exekutiva förfarandet skulle medföra enrationellare ordning. Snarare befarar styrelsen att konstruktionen vid ett kredilgarantisystemger ökade förlustrisker och en mer komplicerad handläggning. Bosladsinslitutens uppgivna intäkisbehov för alt ulföraskisserade åtaganden jämfört med bostadsverkels reella kostnader för sammauppgifter, tyder också på att kreditgarantisystemet inte kan mäta sig mednuvarande syslem ur raiionalitetssynpunkl. Bostadssiyrelsen anser ocksä alt den lid som kommillén harangelt för införandet av etl kredilgarantisystem, , är alltför kort. Arbelelmed framlagande av dalasystem, blanketter, instruktioner och utbildningsmaterialsamt införande av nya rutiner och genomförande av utbildning kommer specielltför instituten att bli synnerligen arbetskrävande. En realistisk loiallid lorde,även om insliluten inledningsvis kan slödja sig på bosladsstyrelsen befintligadatasystem, vara minst dubbla den föreslagna liden, dvs. ca tvä lill . Bosladsstyrelsenpekar vidare på några nackdelar för låntagaren med elt kredilgaranlisysiem. Ettinförande av ett sådant system innebär alt för huvuddelen av den aktuellaverksamhetsvolymen kommer en synnerligen kraftig centralisering att genomföras.I siällel för att som ha regionala organ med kännedom om lokala förhållandenlill sitt bistånd kommer huvuddelen av låntagarna att vara hänvisade lillstörre, administrativt beiydligi mer komplicerade organ, geografiskt placeradei . Prop.1983/84:90 19 Detta innebär för låntagarna att direktkontakt medlångivaren i praktiken är utesluten och att all kommunikation får ske telefon-eller brevledes. Vid etl kredilgarantisystem kommer dessulom information omförutsättningar för lånebeslul alt finnas pä ell ställe och övrig informationpä elt annat. Betecknande för skillnaderna i synsättet pä medborgarnasinformationsmöjligheter är också myndigheternas beroende avoffentlighetsprincipen och bankväsendels princip om banksekretess. Konflikienmellan dessa ivå synsäll blir i ett kredilgarantisystem akut och regler förinformationsplikt måsle skapas. Bosladsstyrelsen pekar också på frågan hur låntagarenskall kunna få bostadsinstitutens beslut och beräkningar överprövade i elt kredilgarantisystem.Etl eventuellt slopande av denna överprövningsrätt kan enligt styrelsens meninginte godtas eftersom delta inte tillgodoser de rätissäker-heiskrav som denenskilde måste kunna ställa i dessa sammanhang. Vidare kanelt kredilgarantisystem komma all leda lill fördyringar för länlagarna.Utmärkande för alla försvårande förhållanden beträfl"ande möjligheternaatt få information är atl del medför kosinadsfördyringar för lånlagarna. Slyrelsenbedömer också atl bostadsinslituiens förvaltnings-och ulbetalningskoslnader videtl kredilgarantisystem inle kan nå ned lill den nivå som nuvarande system haroch kan förväntas få efter ett utbyggt dalorslöd. Eltgenomförande av ell kredilgarantisystem torde även komma alt begränsa eller t.o.m.utesluta bostadspolitiskt inriktade regeländringar beträffande utlämnade lån.Skapande av låneregler hänger nära samman med och påverkar molsvarande rutinerför utbetalning och förvaltning. Slyrelsen försöker all konlinuerliglpåverka länereglernas utformning så atl dessa inte i onödan skapar problem vidden fortsatta handläggningen, vid utbetalning och vid förvaltning. En svårighetdärvid är all med den korta tid som oftast står till förfogande bedömalånereglernas konsekvenser för senare skeden i processen. I elt kredilgarantisystemkommer erfarenheterna av hur lånereglerna påverkar processen alt vara splittradepå flera organisationer. Inrättande av samrådskommitlér m.m. kommer inte atlkunna i avgörande grad påverka bilden, främst på grund av tidsaspekten. Denenda lösningen torde vara all slalsmaklerna kraftigt begränsar ändringarna iregelsystemet och kombinerar della med väl tilltagen lid för samråd med bosladssiyrelsenoch insliluten. Även vidbeviljandet av nya lån måste regeländringar vara beslutade föreikraftträdandet. Del är inle prakliskt möjligl all inom ramen för ett kredilgarantisystemuppnå samma möjligheter lill snabbt genomförande av förändringar. Slyrelsenvill som praktiska exempel framföra erfarenheterna av energisparstödet ochombyggnadslångivningen som har krävt snabba och effektiva insatser såväl påbeslutsfattande som förvaltning. I likheimed utredningsmannen och av skäl som styrelsen ovan har anfört finner bosladsstyrelsenatl bostadspolitiska, adminislraliva och koslnadsmässiga skäl talar mot enändring av nuvarande syslem till etl kreditgarantisystem. Styrelsen avslyrkerdärför införandel av ett sådant system. Under alla omständigheter måste före etl ställningstagandetill ett kreditgarantisystem en ytterligare belysning ske av alternativ formför upplåning av krediter till bostadssektorn saml eventuell fullständigfinansiering. Styrelsen vill i sammanhanget erinra om de synpunkter somframfördes i styrelsens yttrande över käpitalmarknadsulredningens betänkande. Av länsbostadsnämndernas yttranden framgår att samtligalänsbostadsnämnder har varit eniga om att ell kreditgarantisystem inte börinföras. Prop.1983/84:90 20 Del har alltid varit så atl den som har haft makten över pengarna efter egel gottfinnande har kunnat bestämma exem pelvis när, hur mycket och till vem pengar till byggande skall lånas ut. Man kan också se den statliga långivningen ur ett likställdhetsperspektiv. Låne reglerna är offentliga och lånebeslut kan prövas i förvaltningsrätlslig ord ning. Olika lånesökanden garanteras därigenom, så långt det överhuvudta get är möjligt, en likformig behandling av lånemyndigheterna. Stockholmskommun har kommit lill den ståndpunkten, att det finns många nackdelar, bådeadministrativa och koslnadsmässiga, med alt överföra hanteringen av destatliga bostadslånen till de olika icke offentliga låneinstituten, men med enstatlig kreditgaranti. Dessa svårigheter får ej underskattas. Enlösning som ej närmare belysts av utredningen kan vara, att ett enda nybildatlåneinstitut, vars verksamhet genom ägande eller på annat sätt kan regleras avstaten, bildas för handhavandet av bostadslånen. Detta skulle kunna skötaseffektivt med etl minimum av byråkrati. Det vore också av stort värde om dentotala finansieringen av bostadsbyggandet kunde skötas av delta enda institut. Dettaskulle innebära atl de farhågor om orättvis ärendebehandling, som skulle kunnauppstå om många olika kreditinstitut skulle få ansvaret för lån lillbostadsbyggandet, kunde avfärdas. anser därför att ettalternativ med endast etl låneinstitut, som har i uppdrag att totalt finansierabostadsbyggandet, bör utredas vidare. ansluter sig till utred ningens mening att det inte är lämpligt att införa ett system med kreditga rantier. Kommunstyrelsenvill framhålla all möjligheterna lill besparingar för kommunens del ärbegränsade. Den genomgång och kontroll av säkerhels-handlingar som erfordrasför kommunens borgensteckning har samordnats med kommunens arbetsuppgifter förbostadslånens utbetalning. I ett system med kreditgarantier skulle vissa av desist nämnda arbetsuppgifterna kunna överföras lill bostadsinstiluien. Deneventuella personalbesparing som skulle följa härav, kan dock inte göras medmindre än all kommunens borgensteckning för byggnadskreditiv upphör. Eneventuell övergång till kreditgaranti i stället för statliga lån får inte ledatill att bottenlånedelen utbetalas senare än vad som är fallet. Tvärtom böransträngningar göras för minskade väntetider för utbetalning av den statligalånedelen.