prop · G703124 · 1983-12-31 00:00:00 — Däremot resonerar kommittén kring vissaprincipiella frågor om väntarnas rättigheter enligt 6§ socialtjänstlagen, omrätten till inskrivning i obligatorisk förskola och om rätten tillbarnomsorgsplats. Man erinrar om angelägenheten i kortare handläggningstideroch i förhoppningen att så också skall bli fallet diskuteras viss restriktiviteti fråga om välfärdsanordningars tillämplighet på UAT-sö-kande. Kommitténsresonemang har inte föranlett några anmärkningsvärda reaktioner iremissyttrandena. IPOKhar övervägt samt kommit med vissa förslag i fråga om hälso- och sjukvård av UAT-sökande.Sålunda har kommittén föreslagit att alla UAT-sökande normalt bör få engrundläggande hälsoundersökning efter ankomsten och attden bör finansieras med stafiiga medel. Alla yttranden som berör denna frågaställer sig positiva fill detta utom som avstyrker dettaförslag. anser att hälsoundersökningar inte är motiverade avsmittskyddsskäl. Styrelsen framhåller vidare att undersökningarna i vissa fallskulle kunna leda till att man spårar sjukdom, till vilken man med svårighetskulle kunna ta ställning till om den kräver vårdinsats . Kommiuénhar föreslagit att kostnader för akut sjukvård av väntare skall ersättas direktfrån staten till sjukvårdshuvudmannen. Detla förslag har tillstyrkts av en bredremissopinion. Flera kommuner, bl. a. och , har i sinayttranden pekat på behovet av psykiatriska insatser för väntare, särskilt mot bakgrundenav de långa handläggningstiderna. 1983/84:124 103 Kommtténhar föreslagit att bör ha ett samordningsansvar för omhändertagande av väntareoch har sammanfattat vilka uppgifter som man anser skall ligga på . Botkyrkakommun och föreningen påpekar i detta sammanhang att ettökat statligt ansvar för insatser i samband med inresorna väl låter sig förenasmed en ambition att i samband med inresekontrollen låta ta ett närmaregrepp om tillståndsprövningen i form av regionaliserade enheter. Sambandetmellan utredning och beslut skulle stärkas; inslaget av muntlig förhandling trodevara ägnat att förbättra tillståndsprövningen. Den del av kommittébelänkandetsom avhandlar väntarnas situation avslutas med några överväganden och förslag ifråga om den ersättning kommunerna bör ges för sina uppgifter. Man bedömer attersättning i princip bör utgå för kostnader för åtgärder som kommunen ärskyldig att vidta för UAT-sökande i den mån de inte ersätts genom generellabidragssystem. Kommittén föreslår att sådan ersättning så långt möjligt börske enligt schablon, men räknar också med att vissa särskilt kostnadskrävande åtgärderinte kan ersättas genom schablon. Kommunerna instämmer i allmänt i dessaresonemang. 1983/84:124 104 Sammanfattningav (DsS 1982:1) Utvärdering av reglerna för ersättning till kommunerna förhjälp till flyktingar och utlänningar som väntar på beslut omuppehållstillstånd Fr.o.m.den 1 januari 1980 gäller nya regler för ersäUning till kommunerna för hjälp fillflyktingar och vissa andra utlänningar (prop 1979/80:38, SoU 1979/80:22, rskr1979/80:111). Ersättningsbestämmdsema finns i förordningen (1979:1120) om ersäUningför bistånd till flykfingar m.fl. (ändrad 1980:443, 1981:1233). Ersättningutgår för bistånd åt dels flyktingar, dels utlänningar som väntar på beslut ifråga om uppehållstillstånd (väntare). Vad gäller flyktingar ersätter statenekonomisk hjälp beslut om uppehållsfillstånd fattas samt de tvåefterföljande åren. (Den s. k. tväårsregeln). För flyktingar som efter dennatid fortfarande inte kan försörja sig p. g. a. sjukdom eller handikapp somförelåg vid ankomsten till , kan ersättning för utbetald ekonomisk hjälplämnas . För att täcka även andra kostnader inom socialtjänstensom kommunerna kan ha haft för flyktingar utgår därutöver en schablonersältningmed av ersättningen för ekonomisk hjälp. I fråga om väntare ersätterstaten ekonomisk hjälp och de faktiska kostnaderna för vård av vissa barn ifamiljehem och på institution. Någon schablonersättning för övriga kostnaderinom utgår inte. Ersättningarna utbetalas av länsstyrelserna förkalenderår i efter-skou. Ettsyfte med de nya ersättningsreglerna var att åstadkomma en förenkladadministration. Kostnadsfördelningen mellan stat och kommun för hjälp tillflyktingar skulle i princip vara oförändrad i jämförelse med äldre regler. Närdet gäller väntare var det fråga om en viss ulvidning av det statligakostnadsansvaret. tillsattes en arbetsgrupp för att undersöka de kostnadsmässigaoch administrativa konsekvenserna för staten och kommunerna av ändringarna iersättningsreglerna. Arbetsgruppen skulle särskilt uppmärksamma effekterna avden s. k. 2-årsregeln och av den schablonersättning som lämnas för vissakostnader. Vidare skulle arbetsgruppen särskilt redovisa kostnaderna för hjälpUll väntare. 1föreliggande rapport redovisas resultaten av arbetsgruppens arbete. 2 Statens totala ersättning för hjälp till flyktingar och väntare Den stafiigaersättningen för hjälp till flyktingar och väntare uppgick totalt till ca124 milj.kr. Därav avsåg ca 70 milj.kr. socialhjälpskostnader under den lidutlänningar väntar på uppehållstillstånd. Ca 39 milj. kr. 1983/84:124 105 avsågsocialhjälp till flyktingar som fåll uppehållstillstånd. Schablonersältningenför övriga kostnader för flyktingar uppgick till ca 15 milj. kr. Bådeflyktingarna och vantarna är relativt starkt koncentrerade till vissa kommuner.Den totala ersättningen fill uppgår till ca 33 milj. kr. varav ca 25milj. kr avser väntare. Även och har fått mer än lOmilj.kr. Kommunerna i har fillsammans fått av dentotala ersättningen. I övriga landet har , och fåu merän 5 milj. kr. Totalthar 114 kommuner fått ersättning 1980. I 38 av dessa understiger ersättningen50000 kr. 160 kommuner har inte ansökt om någon ersättning och torde inteheller ha några kostnader för flyktingar och väntare. 3 Ersättningen av ekonomisk hjälp till flyktingar 2-årsreglen har inneburit alt kommunerna generellt fått en lägre täckningav sodalhjälpskoslnaderna för flyktingar . Detta bortfall förkommunerna kan skattas till totalt ca 20 milj. kr. Dekommuner som tagit emot assyrier/syrianer och zigenska flyktingar har förioralförhållandevis mest till följd av 2-årsregeln. Orsaken härtill är i första handalt många från dessa flyktinggrupper har svårt att få arbete l.ex. på grund avanalfabetism. Vidare innehåller dessa grupper elt stort antal barnfamiljer sominte kan klara sig på en vanlig inkomst utan måsle få kompletterandesocialhjälp. 2-årsregelninnebär att någon hänsyn inte tas till att skillnader i flyktingarnas bakgrundoch variationer på arbetsmarknaden påverkar den tid det tar för en flyktingtills han själv kan svara för sin försörjning. Endast när det gäller vissasjuka och handikappade flyktingar får kommunerna kompensation för attekonomisk hjälp normall måsle lämnas . Arbetsgruppenanser att vore önskvärt med ersättningsregler som tar större hänsyn till atlbehovet av ekonomisk hjälp varierar mellan olika flyktinggrupper. I ett avsnittmed sammanfattande slutsatser diskuteras några tänkbara alternativ tillförändring av ersättningsreglerna som skulle ge en större rättvisa åt kommunersom har många flyktingar med ett stort behov av ekonomisk hjälp . Ettalternativ som diskuteras är att utvidga den krets av flykfingar för vilkaersättning kan utgå i än de som är tidsgräns enligt huvudregeln.En utvidgning av undantagsregeln så att föriängd ersäUning generellt skallutgår för ekonomisk hjälp till flyktingar som är analfabeter kunde vara enmöjlighet. En sådan förändring avvisas dock bl. a. därför att den skulle vållastora administrativa problem. Däremot anser gruppen att någon form avåldersgräns som komplement till nuvarande bestämmelse om rätl till förlängdersättning bör övervägas. Ettannat alternativ till förändring av ersättningsreglerna som diskuteras 1983/84:124 106 äralt förändra 2-årsregeln så atl ersättning generellt lämnas under en längretid. Detta är från administrativa utgångspunkter ett klart bättre alternativ änatt ha en särskild regd om att förlängd ersättning skall lämnas till l.ex.analfabeter. Ytterligareett alternativ som diskuteras är att inte ha någon tidsgräns alls men samtidigtha en undre beloppsgräns så att ingen ersättning utgår för socialbidrag underett visst belopp. Därigenom skulle kommunerna få ersättning för de tunga hjälpfallenmen inle för sporadisk och kompletterande hjälp av mindre storlek till flyktingarsom har egen inkomst och som betalar i skatt i kommunen. 4 Ersättningen i övrigt för flyktingar Detekonomiska utfallet av schablonersättningen av vissa kostnader för flyktingarvarierar mellan kommunerna. I flertalet kommuner motsvarar ersättningen endasten mindre del av de faktiska kostnaderna medan det också finns kommuner somfått ersättning som överstiger de kostnader som schablonersältningen var avseddatt täcka. Skillnaderna i utfall mellan kommunerna är enligt arbetsgruppensmening så stora att en förändring av schablonersättningens utformning börövervägas. Schablonersättningens koppUng till socialhjälpskostnaderna har ocksåvissa betydande nackdelar som motiverar en förändring. En sådan nackdel är atten kommun med höga bostadskostnader automatiskt får högre ersättning för socialservice än andra kommuner. Någonallmän återgång till ersättning av faktiska kostnader bör inte aktualiserasutan vad som bör eftersträvas är en schablonersättning som tar större hänsyntill faktorer som generellt kan påverka kommunernas kostnader men som ändå ärenkel att administrera. Tänkbart alternativ skulle kunna vara ett belopp perflykting eller per flykting som uppbär socialbidrag. Helst borde också hänsyntas fill fördelningen mellan vuxna och barn. Vad gäller kostnader föromhändertagna barn ifrågasätts om inte en återgång till ersättning av defaktiska kostnaderna bör ske. Sådana kostnader är sällsynta men kan när deförekommer vara förhållandevis stora. De är därför svåra att inordna i enschablonersättning. Dessa kostnader kan också relativt enkelt tas fram frånkommunernas redovisningssystem. Fråganom hur ersättning av kostnaderna för social service bör ske påverkas direkt avom : s förslag (Ds A 1981:11)Ett lokah omhändertagande avflyktingar genomförs. Elt genomförande av detta förslag innebär atl kommunernaskall ta över en del social verksamhet som ligger på mottagningsföriäggningoch bekostas av AMS. Staten skall även fortsättningsvis ha kostnadsansvaret fördenna verksamhet. Det måste bli en samordning av ersättningen för den socialaservicen som kommunerna svarar för och den verksamhet som tillkommer. 1983/84:124 107 5 Kostnader för väntare Socialhjälpskostnadernaför väntare uppgick som ovan nämnts till ca 70 milj.kr. Kostnadernaper hjälpfall varierade mycket mellan olika kommuner, bl. a. beroende på bostadssitautioneni kommunen. Storlekenpå kostnaderna för ekonomisk hjälp åt väntare understryker med all tydlighetvikten av att ökade insatser görs för alt förkorta väntetiderna itillståndsärenden. Åtgärder för att minska botadskostnaderna är också viktiga. Vidsidan av de kostnader för ekonomisk hjälp som ersätts av staten har kommunernaandra kostnader för väntare som man själva får stå för. Jämfört med kostnadernaför ekonomisk hjälp var dessa kostnader relativt små . Socialtjänstlageninnebär att en större del än tidigare av de insatser som görs av kommunerna förväntare men för vilka ersättning inte lämnas är obligatoriska. Enligtarbetsgruppens bedömning torde dock inle socialtjänstlagen i sig leda tillnågon större ökning av kommunemas kostnader för väntare. Kommunernasoch i sista hand statens kostnader för väntare kan öka genom att Kungl. Maj: tsvårdtaxa (1956:632) har upphört att gälla fr. o. m. den 1 januari 1982.Kommunerna kan nu komma att få betala hela vårdkostnaden vid sjukhusvård avmedellösa väntare i form av socialbidrag. I efterhand kan kommunerna fåersättning av staten. var det landstingen som svarade för merpartenav denna kostnad. Denya ersättningsreglerna har trots vissa initialproblem medfört en avsevärtförenklad adminislration för såväl staten som kommunerna. Någon beräkning avde minskade administrationskostnaderna har inle varit möjlig men det tordeminst röra sig om en halvering av tidigare kostnader. Närdet gäller att avgöra för vilka personer ersättning skall lämnas krävs fortfarandeen realtivt omfattande administration. Ytterligare strävanden till förenklingarbör därför i första hand gälla denna del av administrafionen. Enförändring eller precisering av bestämmelsen om för vilka flyktingar ersättningskall lämnas i längre lid än bedöms av bl. a. administrativa skälnödvändig såvida del inte sker någon större ändring av ersättningssystemet somgör denna bestämmelse överflödig. Kommunernaerhåller ersättning mycket snabbare än förut, i många fall mer än ett årtidigare. Därigenom har kommunerna fått minskade räntekostnader som grovt kanskattas till ca 15 milj. kr. 1983/84:124 108 Utdragur Ds A 1983:10 Genomförande av ändrad statlig ansvarsfördelning inomflyktingomsorgen Enplan för genomförande av en förändring av förläggningsverksamheten och av enöverföring av ansvaret för denna och andra statliga uppgifter inom flyklingomsorgenomfrån AMV till måste bygga på vissa beslut och överenskommelser som i storutsträckning tillhör det fortsatta beredningsarbetet och alltså saknas förnärvarande. Vi baserar våra förslag på följande antaganden. Viutgår från att såväl den organiserade överföringen av flyktingar som de enskiltföretagna inresorna av asylsökande kommer atl i stort ligga på den nivå somgällt , dvs. Viförutsätter att statsmakterna fattar beslut om såväl ändrad statligansvarsfördelning inom flyktingomsorgen som om en kommunalisering av vissaverksamheter för flyktingar. Vi utgår också från att avtal rörande mottagningoch omsorg om flyktingar kommer till stånd mellan staten och enskilda kommuneri den omfattning och som krävs för att uprätthållaverksamheten. Detta förutsätter sannolikt en reformering av ersättningssystemettill kommuner. Vi erinrar också om att frågan om den framfidasvenskundervisningen för flyktingar och invandrare är föremål för beredninginom . Viden nyordning av flyktingverksamheten förutsätts merparten av insatserna förflyktingar ske inom ramen för den ordinarie verksamheten i kommuner och vidarbetsförmedlingar samt vara förenad med ett enskilt boende. Vi anser att"flyktingomsorg" är ett mer adekvat begrepp för de samlade åtgärdernaför flykfingar än del använda begreppet flyktingomhändertagande, somsnarast kan hänföras till ett omhändertagande av hitfillsvarande slag vidförläggning. Vi använder begreppet flykfingom-händertagande endast i fråga omförläggningsverksamheten, medan flyk-fingomsorg används som samlande begreppför alla åtgärder avsedda för flykfingar. Vikonstaterar att som denna rapport läggs fram redovisar ettuppdrag i fråga om bostadsförsörjning för flyktingar. Jämte tidigare underlag ifrågan torde dessa rapporter kunna utgöra underlag för överläggningar underhösten 1983 regeringen och . Omen proposition läggs fram för vårriksdagen 1984 torde ett beslut kunna fattastidigast . Detta beslut förutsätts reglera en ändrad stafiigansvarsfördelning, en omstrukturering av flykfingförlägg- 1983/84:124 109 ningarnaoch principerna för statlig ersättning till kommunerna. Vi förutsätter atl SIVsnarast efter statsmakternas beslut ges uppdrag att förhandla och ingå avtalmed enskilda kommuner fr.o.m. 1984-06-01 och att vissa sådana avtal finnsfärdiga alt tillämpas fr. o. m. Motdenna bakgrund föreslår vi atl följande förändringar vidtas per : - övertar det statliga ansvaret förflyktingomsorgen - ett reformerat ersättningssystem för kommunaltbistånd träder i kraft. - de avtal som förhandlat fram träder i kraft. - inskrivning av flyktingar enligt den dittillsvarandeordningen med AMS-ansvar för verksamheten upphör. Enändrad statlig ansvarsfördelning och en kommunalisering av större delen avinsatserna för flyktingar föranleder förändringar av förläggningsverksamhetenvad gäller såväl omfattning och innehåll som drift- och ledningsfunktionerna.Vi skall enligt våra direktiv utarbeta en plan för att anpassa förläggningskapaciielentill en ev. framlida kommunalisering. Ett genomförande av : s förslaginnebär ett behov av ca 150-200 platser i permanenta förläggningar. Motbakgrund av att den kommunala flyktingomsorgen måste byggas upp successivt böravvecklingen av den statliga förläggningsverksamheten ske stegvis. Vi bedömerall om ges uppdrag att förhandla med kommuner fr.o.m. bördet vara rimligt att avtal motsvarande åtminstone ett halvårs kvotintagningfinns färdiga att fillämpas fr.o.m. . Behovet avförläggnings-kapacitet skulle därför vara avsevärtreducerat. Vi föreslår alt en kapacitet i storleksordningen 400 platseröverförs till per och att ansvarar för ledning ochdrift av dessa fr. o. m. detta datum. bör därefter få ansvar för attgenomföra avvecklingen av kapaciteten från denna nivå ner till den lägre nivåsom en kommunalisering av flyktingomsorgen i större skala innebär. Denna bör varaavslutad den 1 junli 1987. Införuppgiften att föreslå vilken del av dagens förläggningsverksamhet som böröverföras till har vi gjort följande bedömningar. Totalt uppgår AMSförläggningskapacitet f.n. till 1 310 platser, varav 710 i permanenta anläggningar.Bl. a. av personalpolitiska skäl har vi ansett att dagens permanentaförläggningar är de som i första hand bör utgöra grunden för de framtida moitagningsföriäggningarna.Det blir emellertid inte möjligt atl behålla hela denna permanenta kapacitet.Därför måste vi föreslå nedskärning av denna i storleksordningen 300 platserutöver att de tillfälliga förläggningarna föreslås kunna upphöra. Införövervägande kring delta har vi satt upp ett antal kriterier kring vilka vi söktbedöma kommande behov av föriäggningskapacitet: 1983/84:124 1 lo - AGFA-gruppens förslag om boendeformer innebär aUflyktingar så långt möjligt skall kunna fungera i eget hem. Det innebär att ettenskilt boende så långt möjligt bör eftersträvas. - även om den kommande verksamheten skall drivas iriktning mot korta vistelsetider i förläggning kan behov uppkomma att i vissafall ordna en längre förläggningsvistelse. - möjligheter till senare omstruktureringar ochnedskärningar; enligt våra direktiv skall en anpassning till nivån 150-200platser ske. En sådan anpassning underlättas av en lägre grad av bundnaresurser vid förläggningen i fråga. Vihar funnit att dessa kriterier talar för att de förläggningar som bör förasöver till är anläggningarna i , och Hallslahammar. Dessaförläggningar ger bättre förutsättningar för flykfingarna till ett eget boendeän förläggningen i . Denna omständighet får ytterligare betydelse i de fallvistelsen på förläggning kan komma atl omfatta . Vidförläggningarna i , och Hallslahammar fillämpas i högreutsträckning tjänsteköp för olika funktioner. Resurserna blir därmed lättareatt avveckla vid en kommande anpassning till mottagningsförläggningar enligt AGFA-gruppensförslag. Vihar funnit att ytterligare skäl talar i samma riktning. Lokalerna i ochMoheda ägs av staten. All fortsätta verksambeten där innebär ett utnyttjande aven redan gjord investering. Dessa förläggningar har även möjligheter atl taemot handikappade flyktingar. Enannan faktor som kan vara av betydelse rör möjligheterna all förekommaslitningar mellan olika flyktinggrupper av t. ex. poHfiska skäl. , Mohedaoch Hallslahammar torde med sitt mer spridda boende skapa bättreförutsättningar att bemästra problem att detta slag. Vi har även sökt bedömaförläggningarna utifrån var de är geografiskt belägna, men därvid inte funnitskäl för vare sig bibehållande eller nedläggning av någon förläggning. Samtliganu existerande permanenta förläggningar befinner sig inom rimliga avstånd frånflygplatser med internafionell trafik. Det är dock angeläget att försöka styrade orgnaiserat överfördas resor till annan inreseort än . Enminskning av dagens förläggningskapacitet får med nödvändighet omfattandekonsekvenser för personalen. Friställningar och omplaceringar kan beroende påarbetsmarknaden i regionen i fråga slå olika hårt. Vi har emellertid ansett attdessa aspekter på omstruktureringen av föriäggnings-verksamhelen ligger utanförvårt uppdrag. Denförläggninskapacitet som överförs till per bör såledesomfatta förläggningarna i , och Hallslahammar. AGFA-förslagetinnebär atl föriäggningsverksamheten skall omfatta huvudsakligen hälso/sjukvård,grundläggande utrustning av kläder samt grundläggande information omomhändertagandet i . 1983/84:124 111 arnabör emellertid inte ombesörja svenskundervisning, samhällsinformation,barnomsorg och fritidsverksamhet. De förändringar av verksamhetsinnehållet somföreslås av AGFA-gruppen bör genomföras möjligt efter den 1 januari1985. Viföreslår vidare att AMS skall svara för avvecklingen av den permanentaförläggningen i och av de tillfälliga förläggningarna i ,och . Inskrivning i dessa förläggningar enligt nu gällande ordningbör upphöra . AMS bör behålla ansvaret för de flyktingar somdå vistas i dessa föriäggningar Ulls de har kunnat utplaceras. Denenskilda inkvarteringen skall enligt : s förslag inte i någon del föras övertill utan skall upphöra i samband med att kommuner engageras i den nyaflyktingomsorgen. Verksamheten skall således avvecklas i sin helhet och fördenna avveckling bör AMS ansvara. Vi bedömer det vara möjligt att till den 1januari 1985 träffa avtal med berörda kommuner i framför allt storstadsområdenaavseende enskilt inresta flykfingar. Ett mindre antal av de som fåruppehållstillstånd efter kommer dock sannolikt au vistas ikommuner med vilka avtal inte ingåtts. Dessa kommuner kommer emellertid genomdet generella statsbidragssystem som redan finns att få ersätttning förkostnaderna för flyktingarnas uppehälle och bostad, vilket är den absolutamerparten av kostnaderna. Vi föreslår mot denna bakgrund atl inskrivning ienskild inkvartering upphör och atl en successiv avvecklingsker i och med den utplacering som sker . Enväsentlig del av flyktingomsorgen är arbetsmarknadsservicen för flyktingar. Vidförläggningarna och vid länsarbetsnämndernas grupper för de enskiltinkvarterade flyktingarna finns särskilda arbelsförmed-lingsresurser.Arbetsmarknadsservicen för flyktingar bör alltjämt fullgöras av AMS. AGFA-förslagetleder till att arbetsmarknadsservice för flyktingar kan komma att behöva ordnaspå andra orter än . AMS måste därför kunna omfördela sinainsatser härför och i övrigt kunna tillämpa flexibla lösningar förförmedlingsverksamheten. Ett nära samarbete med förutsätts härvid kommatill stånd. De arbetsförmedlande insatserna bör - som en följd av verksamhetensnatur - fortlöpande kunna omprö- SIVär en central förvaltningsmyndighet för invandrarfrågor och har därmed redanidag ell bevaknings- och samordningsansvar för insatser 1983/84:124 112 Vid genomförandet av : s förslag får även ett operativtansvar inom flyktingomsorgen. : s funktioner inom den nya flykfingomsorgenkan indelas i fem områden, nämligen - överföring av organiserat uttagna flykfingar ochplacering av dessa i motlagningsföriäggningar - ledning och drift av förläggningarna - överläggningar med kommuner om mottagning avflyktingar och om flyktingomsorg - fördelning av organiserat överförda och enskiltinresta flyktingar på kommuner - tillsyn och uppföljning av den kommunala flykfingomsorgenÖverföring av organiserat uttagna flyktingar och placering av dessa i mottagningsförläggningarär en ny uppgift för . Detta är i stort samma uppgifter som ligger påAMS. Reseverksamheten för flyktingar inkluderar även ärenden i fråga om bilresorför nära anhöriga samt bidrag till repatriering eller resor till tredje land.För att kunna fördela ankommande flykfingar på mottagningsförläggningar krävsinom , liksom hiuills inom AMS, en central bevakning av kapacitet ochkapacitetsutnyttjande inom förläggningarna. Ävenansvaret för ledning och drift av förläggningarna är en ny uppgift för SIV.Detta ansvar skall fördelas på två nivåer, nämligen på den centrala nivånoch förläggningarna på lokal nivå.