prop · G70371 · 1983-12-31 00:00:00 — nuvarande ordning löper risken attbeskattningsmyndighet och kronofogdemyndighet handhar indrivning mot en ochsamma gäldenär ulan all känna till varandras åtgärder. Förslaget innebär attindrivningsät-gärderna samordnas. Därmed ökar förutsättningarna för en effektivindrivning. Däremot har åtskilliga remissinslanser haft kritiskasynpunkter på ulredningens förslag att beskattningsmyndigheten normalt skallhandha de uppgifter som vanligen ligger på vid indrivning avskatt. I fräga om konkursansökan och antagande avackordserhjudande menar länsstyrelserna i och i län och skatteindrivningsutredningen att samordningsskäl m.m. talar föralt bör besluta i dessa ärenden även vad avser punktskatter. Enligt 62 § UBL ankommer del på att avgöraom konkursframställning skall göras och atl besluta i ackordsärenden.Utredningen föreslår alt dessa båda funktioner i fråga om punktskatter ochprisregleringsavgifter skall utövas av beskattningsmyndigheten,. Del torde röra sig om ett relativt litet antal fall närindrivning aktualiseras i fråga om punktskatter m. m. I regel är det fråga omförelag, som blivit restförda även för skatter som faller inom länsstyrelsensansvarsområde. Samordnings- och enkelhelsskäl talar för all avgöranden i frågaom konkursframställningar och ackoidsärenden avseende punktskatter m. m. ocksåskall ligga på . har elt övergripande ansvar förnäringslivet och sysselsättningen i länet. Ansvaret härför bör inte försvagasgenom alt angelägna frågor rörande företag som är på obestånd underställs annanmyndighet. bör självfallet styra samtliga konkurs- ochackordsärenden. anser dock atl det skullevara bällre att kronofogdemyndigheten i fråga om alla skatter och avgifter fickrätt all besluta om konkursansökan. Avgörandet här beror pä ställningstagandettill elt förslag av företagsobeståndskommittén atl flytta över rätten attbeslula om konkursansökan i fräga om bl. a. skatt enligl UBL från länsstyrelsentill kronofogdemyndigheten (SOU 1979:91). Även RSV anser alt det inte finns skäl atl flytta överbeslutanderätten 1983/84:71 180 ifråga om konkursansökningar till . RSV anserdäremot alt den nuvarande ordningen att beskattningsmyndigheten beslutar omantagande av ackord inte bör ändras . Denna fråga bör enligt RSV närmareutredas och tas upp i ett annat sammanhang. 1 fråga om avskrivning av skatt bör enligt länsstyrelsernai , i och i beslutfattas av länsstyrelse och inte av kronofogdemyndighet som utredningenföreslagit. Del bör i princip ankomma på uppdragsgivande myndighet attgranska och besluta om avskrivningar av fordringar som överlämnats för indrivning.1 vart fall är det inte lämpligt, att verkställande myndigheten själv heltavgör när indrivningsätgärder skall upphöra och när därför avskrivning skallske. Ett sådant förfarande avviker också från vad som gäller förmänadsräkningsmedel i allmänhet. beslutar om avskrivningbeträffande flera olika skatter och avgifter. Av praktiska skäl kan därföravskrivningsbeslulen i fråga om punktskatter och prisregleringsavgifieröverlåtas pä . Det förhållandet, atl det är fråga om elt jämförelsevislitet antal ärenden och om gäldenärer som i allmänhet också har andra skatte-och avgiftsskulder, för vilka avskrivningsprövning skall ske, talar för ensådan lösning. /JVoch skatteindrivningsutredningen tillstyrker dockutredningens förslag att kronofogdemyndigheten skall besluta om avskrivning.Skatteindrivningsutredningen anför att förslaget visserligen innebär enavvikelse i förhällande till vad som i allmänhet gäller beträffande mänadsräkningsmedel,men att del ändå är den lösning som ligger närmast till hands. En motsvarandeordning har valts beträffande felparkeringsavgifter. Utredningensförslag att beskattningsmyndigheten skall besluta om avkortning av skatttillstyrks av skatteindrivningsutredningen. RSV anser emellertid att det ärlämpligare att beslutar om avkortning av skatt. Beslut om avkortning är till sin natur enbart ett beslutom en bokföringsätgärd till följd av ett bakomliggande materiellt beslul. RSVförordar följande beslutsordning som överensstämmer med den ordning som finns ifråga om direkt skatt och mervärdeskatt. räknar omskatten för en redovisningsperiod pä grund av ett beslut av beskattningsmyndighelensjälv, kammarrätt, regeringsrätten eller eventuellt regeringen. Om skatten församma period ligger för indrivning hos kronofogdemyndigheten lämnarbeskaltningsmyndigheten över omräkningsbeslutet till kronofogdemyndigheten somupprättar förslaget till beslut om avkortning. Kronofogdemyndighetenöverlämnar förslaget till som fattar det formella beslutet omavkortning. I fräga om s.k. konsulatsanmaning anser , och 1 ,till skillnad frän utredningsförslaget, det lämpligt att länsstyrelsenhandlägger sädana ärenden, eftersom detta gäller för andra skatter.Skatleindrivningsutredningen, 1983/84:71 181 som häller pä med en allmän översyn av dessa regler, anföratt det snarare torde vara regel än undantag att den som är restförd förpunktskatter resterar med andra skatter. 1 sådana fall får förslagetden konsekvensen att kronofogdemyndigheten måste göra anmälan hos tvä myndigheter.Dessa myndigheter skall sedan på var sitt häll vidta åtgärder för att fägäldenären betalningsanmanad genom beskickning och konsulat. En sådan ordningkan enligt skatteindrivningsutredningen inte tillstyrkas. I fråga omredovisningsordningen för indrivna medel delar remissinstanserna utredningensuppfattning att det är lämpligt att redovisningen sker som för andra skatter,dvs. Länsstyrelserna i och iSödermanlands län samt skatleindrivningsutredningen påpekar dock att dennaordning förutsätter medverkan av länsstyrelse. Skatteindrivningsutredningenframhåller dock att den föreslagna redovisningsordningen utan hinder kangenomföras hos de kronofogdemyndigheter som har anslutits till REX-systemet. JN påpekaratt varje prisregleringsavgift skall användas till visst särskilt ändamål. Detär därför enligt JN av stor vikt att vid redovisningen av indrivningsåtgärder,eller i samband med utdelning i konkurs av kronofogdemyndigheten bevakadfordran, varje avgift redovisas för sig och inte sammanblandas med varandraeller med skatter. RSV framhåller dock att månadsräkningsmetoden varken medgerdirekt redovisning till eller att uppgift om hur mycket sominflutit pä vatje medelsslag lämnas. Däremot kan ärligen ges uppgift om detsammanlagda indrivningsbeloppet avseende prisregleringsavgifter, somkronofogdemyndigheterna redovisar . Vid avvägningen mellananvändningen av månads-räkningssystemet och en annan redovisningsmetod somtillgodoser ett behov av detaljerade uppgifter om influtna belopp måste enligtRSV därför beaktas det merarbete och kostnad som denna uppläggning förorsakar.Fördelarna med att hantera prisregleringsavgifterna som mänadsräkningsmedel ärså stora för kronofogdemyndigheterna att RSV hemställer att mottagarensverkliga behov av den information som lämnas vid återrap-portering nogaövervägs. anser att det bör införas enregel om den senaste tidpunkt när ett skattekrav skall överlämnas förindrivning. Vidare bör enligt utredningen de föreslagna reglerna omsolidaransvar (5 kap. 17 § LPP) kompletteras med en regel om skattskyldighetför delägare i handelsbolag. Däremot avstyrker skatteindrivningsutredningenregler som begränsar dödsbodelägares ansvar för obetald skatt. Ulredningenanför att rättsläget när det gäller dessa frågor är oklart efler de ändringarsom 1981 gjorts i ÄB av de allmänna bestämmelserna om den dödes skulder.Utredningen förklarar att man skall ta upp frågan i sitt fortsatta arbete. 1983/84:71 182 Remissinstanserna anser att förslaget alt harmoniserakonlrollbestäm-melserna för punktskatter och prisregleringsavgifter medreglerna i ML och TL medför betydande fördelar. RSV och JN anför dock atl deföreslagna bestämmelserna om deklarationsgranskning och skallerevision börarbetas in i ett gemensamt kapitel i den nya förfarandelagen. Utredningens förslag att efter förebild av TL införa ettsärskilt besöksinslitut avstyrks av RSV och utredningen om säkerhetsåtgärder iskatteprocessen. RSV anför att antalet skattskyldiga till punktskatt ärväsentligl lägre än antalet skattskyldiga till de andra skatterna. Förnärvarande föreligger en avsevärt högre revisionsfrekvens hos depunktskatteskyldiga (ett besök vartannat eller ) jämfört med deskattskyldiga på inkomst- och mervärdeskatteområdena (etl besök vart trettiondetill ). Det föreligger med en sådan revisionsintensitet enligtRSV inte alls samma behov av etl besöksinstitut pä punklskalteområdet som närdet gäller inkomsttaxeringen. RSV pekar vidare pä altpunktskatlead-ministrationen. i motsats till administrationen av den direktaskatten, är centraliserad. Delta innebär att besök hos de punktskalteskyldiga iregel medför långa resor. Utredningen om säkerhetsåtgärder i skatteprocessenanser alt de föreslagna bestämmelserna om kontrollbesök kan komma attkomplicera kontakterna mellan myndigheterna och de skattskyldiga. Däremot kandet enligl utredningen finnas behov av bestämmelser om mer summarisk fällkontrollhos skattskyldiga och andra än vad som revision i regel syftar till. k. kontrollbesök måste då fä göras fastän den som skall kontrolleras intelämnar sitt medgivande och även få avse kontroll av förhållanden, som kanantas vara av betydelse för annan persons beskattning. 1 ansluter sig lillreservanterna i utredningens förslag när del gäller atl kunna användatvångsmedel för att fä in handling vid deklarationsgranskning. Kammarrätten iStockholm anser dock att utredningsmajoriietens förslag i denna del bör följas. RSV motsätter sig att de föreslagna reglerna omunderrättelse i förväg om skalterevision införs i den nya förfarandelagen. RSVpekar på atl sädana regler inte finns i TL och alt vid integrerade revisionersåledes olika regler skulle komma atl gälla för beslut om punktskatlerevisionoch beslut avseende övriga skatleslag. RSV anför vidare: Även om den skattskyldige i normalfallet blir underrättadom en förestående revision i relalivi god tid, ligger det i kontrollens naturall del kan finnas anledning atl inle underätta den som skall kontrolleras ialltför god tid. Del gäller 1. ex. rörelser av mindre omfattning i vissabranscher där det skulle vara lätt all frisera eller ändra bokföringen. Etloaviserat besök kan också vara värdefullt för att konstatera om visslillverkning eller försäljning förekommer eller inle. vilket är särskiltaktuellt på punktskatteomrädet. 1983/84:71 183 Det är också olämpligt att underätta den skatlskyldige ide fall det inte står klart att en beslutad revision verkligen kommer att bliutförd. Pä punktskatteområdet, dår del ofta år fräga om långa resor, fårrevisorerna mänga uppdrag och det inträffar inte sällan alt enbeslutad revision inte alls blir av. En revision bedöms kanske inte vara såangelägen att en ny tjänsteresa är motiverad och beslutet återkallas, vilkeldock inle bör ske om den skattskyldige underrättas om beslutet. EnligtRSVs mening bör frågan om hur den skattskyldige skall underrättas om ett beslutom revision lösas på samma sätt inom hela skatteområdet. Frågan torde ocksåligga inom ramen för det uppdrag att utarbeta en allmän kontrollag som givitstill utredningen om säkerhetsåtgärder m. m. i skatteprocessen. I fråga om revision av vägtrafikskatl anförlänsstyrelserna 1 och i att de inte harpersonella resurser för att verkställa revision av vägtrafikskatl i denomfattning som utredningsförslaget förutsätter. i Södermanlandslån anser att i avvaktan pä en aviserad översyn av den nuvarandeadministrationen av vägtrafikskatten samt vägtrafiksskalteutredningens vidareöverväganden några ändringar i fräga om revisionsbefogenheter m. m. inte börgenomföras. Flertalet remissinstanser år positiva till förslagel attutvidga möjligheterna att fä förhandsbesked. framhåller dockatt utvidgningen kan skapa vissa svårigheter. Nämnden är i och för sig positiv till en utvidgning avmöjligheterna lill förhandsbesked enligt de riktlinjer som utredningenföreslagit. Under begreppet beskattning kan emellertid inrymmas andra frågorän dem som utredningen angett. skattekontrolls- ochrevisions-frågor, som bör falla utanför tillämpningsområdet, gälla utrednings-och bevisfrågor, som är faktorer som i etl beskaltningsärende har betydelse föratt bestämma skatten. Sådana frågor kan knappast besvaras genom förhandsbesked.Utredningen har pekat pä svårigheter av sådan art vid bestämmande avbeskattningsvärde. Svårigheter av liknande slag kan också uppkomma i andrafall. Med hänsynlill den av utredningen använda terminologin - någon annan kanske är svär attfinna med tanke pä det avsedda tillämpningsområdet - skulle nämnden därförfinna det vara av värde om i det slutliga lagstiftningsarbetet uttryckligenangavs de principer som bör gälla angående arten av frågor som kan göras tillföremål för förhandsbesked. Närmast till hands ligger därvid med hånsyn tillnämndens ställning som underinstans fill regeringsrätten att nämndens arbeteinriktas på rättsfrågor. Av betydelse vore också ett uttalande som gav nämndenrelalivi fria händer att efter de föreliggande omständigheterna avgöra omförutsättningarna för att meddela förhandsbesked är uppfyllda, (jfr prop.1959:3 s. 107). Prop.1983/84:71 184 Elt stort antal remissinstanser avstyrker däremotförslagel att ett lämnat förhandsbesked under vissa förutsättningar skall kunnaåterkallas. anser dock att utredningensförslag atl förhandsbesked skall få verkan tills vidare år bra och att det, motdenna bakgrund, är naturligt att verkan av ett sådant besked skall kunna upphävas.Förbundet anför vidare: är det naturligtvis mycket väsentligt för en skattskyldigsom har planerat sin marknadsföring och verksamhel i övrigt på basis av ettförhandsbesked inte med alltför kort varsel skall behöva ändra l.ex. Enligt förbundet är det därför inte rimligt meden så som 6 månader för att upphäva ett förhandsbesked. Om dettaförslag överhuvudtaget skall genomföras bör tiden sträckas ut till åtminstone Iär. Av de remissinstanser som är kritiska mot förslaget anförRSVs rättsnämnd: Möjligheten att återkalla elt förhandsbesked skulle förskatterättens del vara en nyhet, som strider mot det mest fundamentala iförhandsbeskeds-idéen. nämligen dess för en given tid bindande verkan, (jfrdepartementschefens uttalande i prop. 1959:3 s. 107). Vad den föreslagna återkallelse-möjlighetenkan komma att innebära har inte närmare belysts av utredningen. Klart är dockatt ordningen - förutom den enskildes otrygghet -skulle föra med sig en radkomplikationer och frågor. Att det i lagtexten står att förhandsbeskedet kan återkallaskan inte gärna innebära att nämnden godtyckligt eller i oordnade former skullekunna återkalla. Finns en återkallelsemöjlighet, som skall utnyttjas på grundav ändringar i rättsläget, kan inte nämnden bara återkalla någotförhandsbesked som råkar komma under dess ögon. Av rättviseskäl(konkurrensneutraliteissynpunkl etc.) måste alla i samma läge behandlas lika,dvs. något bevakningssystem måste ordnas. Detta för med sig ett kompliceratklassificeringsarbete och mångårig registrering. När någon söker förhandsbeskedär han skyldig att lämna sådana uppgifter som behövs för att förhandsbeskedskall kunna lämnas. Någon sådan skyldighet har inte stadgats vid återkallelse.Återkallelse har i realiteten minst lika stor betydelse som meddelande avförhandsbesked. Del synes därför frän rättssäkerhetssynpunkt felaktigt att ettsådant beslut inte skall kunna överklagas. Något förbud har f. ö. inleintagits i lagförslaget. Särskilt svära avvägningsfrågor uppkommer för nämndennär det gäller förhandsbesked som överprövats av regeringsrätten. Enåterkallelse skall ske därför att en bestämmelse skall ges en annan tolkning änden som ligger till grund för förhandsbeskedet. Hur en beslämmelse eller etlrättsfall skall tolkas kan det råda delade meningar om. Det torde därför varauteslutet att återkalla ett förhandsbesked utan att den skattskyldige fårtillfälle att yttra sig över en ifrågasatt återkallelse. Äterkallel-sevägentorde därför också föra med sig tidsutdräkt och förlängd ovisshet. Flertalet remissinstanser anser atl i stället denlösningen bör väljas atl förhandsbeskedens giltighetstid begränsas.Kammarrätten 1 , RSV och rekommenderar enbegränsning av giltighetstiden till , övriga remissinstanser tar inteställning till hur lång 1983/84:71 185 liden bör vara. anser alt bör kunna anförtros att i det enskilda fallet avgöragiltighetstiden. anser det lämpligt att tiden sätts till 3 år.med möjlighet för nämnden att i särskilda fall bestämma . RSV och rältsnämnden anser alldel inte är tillfredsställande att sekretessen för förhandsbesked skall gällaäven gentemot beskattningsmyndighelen. Remissinstanserna förordar atl fråganövervägs ytterligare. Nämnden vill här gärna betona ulredningens påpekande attden nya sekretesslagen allmänt kan sägas ha medfört en hel del problem vadgäller hanteringen av sekretessfrågor som rör förhandsbesked. Dessa problem upp i ett störte sammanhang. Utredningen framför önskemål om enintensifiering av RSVs publiceringsverksamhet. Nämnden vill med anledninghärav påpeka att RSV . inom ramen för gällande sekretessskydd,publicerar samtliga förhandsbesked som bedöms vara av allmänt intresse.Frågorna om sekretessens omfattning i ärenden om förhandsbesked bör som ovansagts utredas ylleriigare. 1 och statskontoret delarreservanternas i punklskatleulredningen uppfattning att sekretesskyddetgenlemol beskattningsmyndigheten bör slopas. RRV anför att avgifter bör las ut för förhandsbesked åvennär det gäller punktskatter och prisregleringsavgifter. Kammarrätten iStockholm anser däremot att det är önskvärt att de skattskyldiga inte genom enhöjd avgift avhälls från att söka förhandsbesked. Några remissinstanser ställer sig tveksamma lill förslagelalt införa en möjlighet att få förhandsbesked i fråga om vägtrafikskatt.Svenska åkeriförbundet anser att det enda slag av ärende som kan aktualiserasär fråga om traktor skall anses vara Jordbrukstraktor eller trafiktraklor, ochdetta är enligt förbundet inte någon rättsligt svår fräga. RSVs rättsnämndifrågasätter om det inte närmare bör utsägas i vilka frågor man främst anserdet befogat att ge förhandsbesked. RSV motsätter sig inte förslaget att bestämmelserna omförhandsbesked skall göras tillämpliga pä vägtrafikskatt. Något större behov avförhandsbesked i frågor om vägtrafikskatt torde inte föreligga, men i vissafall når det gäller frågor om t. ex. skattevikt, skatteklass, skattesats ochåterbetalning av fordonsskatt för utlandsresor kan det vara värdefullt för enskaltskyldig att ha tillgång lill förhandsbeskedsinstitutet. RSV föreslår att en möjlighet införs även för förbrukareav elektrisk kraft, som enligl utredningsförslaget inte längre skall varaskattskyldiga, att erhålla förhandsbesked. anser att del skullevara lill fördel om även allmänna ombudet fick rätt att söka om förhandsbesked. 1983/84:71 186 De flesta remissinstanser har godtagit attreklamskattenämnden och energiskatlenämnden slopas och alt RSVs rättsnämndskall besluta om förhandsbesked beträffande alla punktskatter. Fleraremissinstanser framhåller dock betydelsen av atl rältsnämnden tillförstillräcklig expertis i dessa frågor. reklamskattenämnden.Svenska annonsörers förening och tillstyrker såledesförslaget. anser dock all myckel lalar för att reklamskatlenämndenbibehålles eller atl rältsnämnden ges möjlighet alt arbeta på ett sätt somliknar nämndens. Reklamskatten år i vissa delar mera komplicerad än andraindirekta skatter. Möjligheten att erhålla förhandsbesked har därför visat sigha stor betydelse och den har också utnyttjats i beiydande utsträckning. Ingeltalar för alt förhandsbeskedsärendena kommer all minska. Betydelsen avförhandsbesked hänger samman med svårigheterna alt meddela beslul av meraallmängiltig räckvidd eller av normerande karaktär. De särskildaomständigheterna i det enskilda fallet är av helt avgörande betydelse. Dettamedför atl behovet av insikter i reklam och reklamskatt är påtagligt och nämndenhar också en sammansättning med särskilt beaktande härav. antydda förhållanden har även bidragit till att nämndenförutom den primära uppgiften alt avge yttrande i ärenden om förhandsbeskedanlitas för att ge synpunkter på reklamskatlefrågor av mera principielltintresse, som på ett eller annal sätt aktualiserats för RSV som beskaltningsmyndighet. Nämnden har inle erfarit att kritik riktats mot denordning som gäller för förhandsbesked om reklamskatt. Nämnden vill dock intemotsätta sig atl reklamskatten inryms under ett för hela punktskatteområdetenhetligt för-handsbeskedsinslitut. Ett särskilt värde kan ligga i alt det, somockså föresläs, utformas i nära överensstämmelse med vad som gäller för mervärdeskatten. En given förutsättning för alt genomföra förslaget måsteemellertid vara att effektiviteten och kvaliteten upprätthålls. Nämnden villdärför särskilt understryka nödvändigheten av alt rältsnämnden utökas medledamöter och suppleanler på sådant sätt att branschiniressena och kunnandet omreklamskatten får en representation som kan bedömas som likvärdig med den somreklamskattenämnden besitter. betonar alt förslagen kommer atl medföra enökad arbetsbelastning på nämnden och att resursproblemen därför noga bör övervägas.Nämnden anför vidare: I viss mån kan kanske ett ökat personalbehov mötas med enändring i vissa avseenden angående nämndens arbetsformer. Utredningen har sårskiltbetonat behovet av skyndsam handläggning når det gäller förhandsbeskedangående reklamskatt. Det bör övervägas om inte denna typ av ärenden av enkelbeskaffenhet och även andra liknande ärenden skulle Prop.1983/84:71 187 kunna avgöras av nämnden med etl mindre anlal beslutandeledamöler. Nämnden vill här peka pä de goda erfarenheter som arbetet i nämndsammansättningmed ordförande och två ledamöter givit i vissa slag av dispensärenden angåendedirekt skall. Föreningen auktoriserade revisorer anser attförhandsbesked om prisregleringsavgifter inte som ulredningen föreslagil börmeddelas av jordbruksnämnden utan av rättsnämnden, eftersom del ärjordbruksnämnden själv som beslutar om avgiften. RSV föreslår att också kilometerskattenämnden. sominrättades vid RSV 1979. avskaffas. Remissinstanserna har inte haft något alt invända rnolförslagel att föriänga besvärsfristen vad gäller skattebeslut till två månader.Kammarrätten i anför alt de skäl, som har anförts för utsträckningenav frislen i fräga om punktskatterna, också talar för molsvarande ändring medavseende pä vägtrafikskatt och överlastavgifl. Kammarrätten sätter också ifräga om inte både beträffande punktskatterna, vägtrafikskatten, överlastavgiftensamt i ML och taxeringslagen (1956:623) tvämånadersfristen av praktiska skålbör införas även med avseende pä besvär över förhandsbesked. RSV motsätter sig utredningens förslag att allmännaombudels besvärsfrist skall räknas frän delgivningsdagen. Ulredningen anför som motiv för förslaget att räknaallmänna ombudets besvärstid frän delgivningsdagen, att del i vissa falluppkommit svårigheter att fastställa beslutsdagen. RSV menar att det normalt ärställt utom allt tvivel vilken dag som är beslutsdagen, dvs. den dag då ettbeslul meddelas. I vissa fall kan det uppkomma svårigheter att fastställabeslutsdagen på grund av atl beslulsmyndigheten använder rutiner med automatiskdatabehandling. Av den anledningen är det svårt att ange vilken dag som debiteringenav slutlig skatt enligt uppbördslagen äger rum. I fråga om de nu aktuellabesluten som anges i 8 kap. I S LPP torde det emellertid komma att anges en dagför beslutets meddelande. RSV anser därför att utredningens motivering för atträkna allmänna ombudels besvärslid från den dag då han blir delgiven inle ärsakligt sett bärande. Kammarrätten 1 säger sig inle ha någonprincipiell invändning mot förslaget men menar att del kan vara tveksamt omdet är praktiskt att införa delgivningstväng med avseende pä allmänna ombudetbeträffande ett sä stort anlal beslul som det här är fråga om.