prop · G70363 · 1983-12-31 00:00:00 — Jag ansluter mig också till denföreslagna definitionen av uttrycket bestämmande inflytande. Vid utformningen av spärreglerna bör enligt FSKförändringar i ägandet kopplas till röstetalet och inte som f.n. till antaletaktier. FSK har således funnit att avgörande vikt bör fästas till inflytandet ibolaget och inte endasl till fördelningen av akUer. Förslaget i denna del har mött kritik från några remissinslanser.Riksskatteverket () anser atl kopplingen fill röstetalet öppnar möjligheterlill kringgående. Som exempel anges all ell företag kan nyemittera aktier med ellröstvärde på en tiondels röst vardera. Sådana aktier kan ges ut till ettröstvärde av av det sammanlagda röstvärdet utan att rätten tillförlustavdrag påverkas. Detta innebär emellertid att av det totalaaktiekapitalet kan tecknas av en ny aktieägare och att, om denne är ettaktiebolag, koncernbidrag kan lämnas. För att förhindra sådana konstmk-Uonerbör enligt RSV spärreglerna kompletteras så att också den antalsmäs-sigaförändringen i aktieinnehaven beaktas. Även allmänna ombudet för mellankommunala mål (AO) ochlänsstyrelsen i framhåller olägenheter av liknande slag med denföreslagna anknylningen till aktiernas röstetal. För egen del vill jag anföra följande. Det är inleovanligt att ett fåmansföretag i syfte atl förvärva nytt riskvilligt kapitalger ut etl stort anlal aktier lill utomstående. De nyemitterade aktierna harofta ett lägre röstvärde än de gamla aktierna. Del bestämmande inflytandelkommer på detta vis att ligga kvar hos den ursprungliga ägargruppen. En regelsom tar sikte på antalet aktier skulle i ett sådant fall kunna medföra atträtten till förlustavdrag upphör. Denna konsekvens skulle förmodligen påverkaanskaffningen av riskkapital till fåmansföretag pä etl negaUvt sätt. 1983/84:63 13 kan också att sannolikheten för koncernbidrag framstår somförhållandevis liten så länge givarföretaget inte har röstmajoritet i detmottagande bolaget. Med hänsyn bl.a. till det anförda är jag inte beredd atttillmötesgå remissinstansernas önskemål på denna punkt. I likhet med FSK anserjag att aktiernas röstetal bör vara avgörande för bedömningen av i vad månägarförhållandena förändrats mellan ingångsdagen och utgångsdagen. Enligt FSK:s förslag skall spärregel I tillämpas om detbestämmande inflytandet i bolaget på utgångsdagen innehas av en fysisk personsom inte hade sådant inflytande på ingångsdagen. Aktierna kan innehas direkteller indirekt genom förmedling av en eller flera juridiska personer. om indirekt innehav finns däremot inte i spärregel II, dvs. det fallet att ett stort antalakUer på utgångsdagen innehas av andra personer än sådana som var aktieägare päingångsdagen. För egen del anser jag att det inte är motiverat att haolika ägarbegrepp i de båda spärreglerna. Vid bedömningen av vem som äger ellerpå därmed jämförligt sätt innehar akfier är det enligt min mening naturligt atti båda fallen beakta såväl direkt innehav som innehav genom förmedling avjuridisk person. Jag föreslår därför att reglerna justeras i detta avseende. Innebörden av det anförda är att det vid indirekta innehavblir nödvändigt att utföra en total genomsyn mellan förlustbolaget och defysiska personer som utgör dess slutliga ägare. Detta medför bl.a. att det kanvara förändringar i ett inskjutet företags ägarkrets som avgör omförlustbolaget skall gå miste om sin rätt till förlustavdrag eller inte.Genomsynen får vidare den effekten att en juridisk person aldrig kan anses hadet bestämmande inflytandel i förlustbolaget. Vid tillämpning av spärreglernakan endast fysiska personer räknas som egentliga aktieägare. F.n. är det ägarförhållandena på utgångsdagen som skalljämföras med ägarförhållandena på ingångsdagen. Vem som har ägt förlustbolagetsaktier är utan betydelse vid prövningen av om bolaget harkvar sin rätt till förlustavdrag. FSK anser det motiverat att mjuka upp reglerna omägarförhållandena på ingångsdagen. Förslaget tar sikte på den situationen att eltbolag inte bedrivit någon verksamhet . I dessa fall skallägarförhållandena i Stället bedömas med hänsyn till förhållandena vid dentidpunkt under förluståret dä bolaget påbörjade sin verksamhet. Förslaget har inte mött några invändningar vidremissbehandlingen. För egen del får jag anföra följande. En företagare somönskar starta en verksamhet i aktiebolagsform köper ofta ett färdigbildat bolagsom är vilande. Det är inte ovanligt att det under bolagets förstaverksamhetsår uppkommer förluster som bolaget önskar kvitta mot kommandevinster. 1983/84:63 14 nuvarande utformningen av bestämmelserna i 8 S FAL läggeremellertid hinder i vägen för sådan kvittning eftersom företagaren inte varaktieägare på ingångsdagen. Den som önskar utnyttja förlustavdrag avseende detförsta verksamhetsåret måste därför bilda ett nytt bolag i stället för attanskaffa etl färdigbildat. Detta är ingen lämplig ordning. Jag ansluter migdärför till FSK;s förslag att rällen lill förlustavdrag i nu diskuterade fallskall grundas på ägarförhållandena den dag då verksamheten påbörjades. FSK har föreslagit att personer som tillhör samma närstäendekretsi princip skall behandlas som en enda person. Med närstående avser FSK depersoner som uppräknas i 35 S 1 a mom. nionde stycket KL. Den föreslagnanärståenderegeln får betydelse både om en närstående till en aktieägareförvärvar aktier från en utomstående och om aktier överlåts mellan närståendepersoner. Vid förvärv/ra« utomstående får närståenderegeln en skärpande effekt,dvs. regeln kan leda till att rätten till förlustavdrag går förlorad.Förhållandena kan exempelvis vara sådana att aktierna pä ingångsdagen till likadelar ägs av tre personer. A, B och C. B:s aktier förvärvas av A:s dotter. Med Ullämpningav huvudregeln är rätten till förlustavdrag ograverad. Närståenderegeln gördock att de akfier som innehas av A och dennes dotter skall betraktas som enenhet. Detta leder i sin tur till att det bestämmande inflytandel anses ha övergåttpå A. Vidöverlåtelser mellan närstående år den av FSK föreslagna regeln till fördel förde skattskyldiga. Regeln medför att äganderättsförändringar inomnärståendekretsen över huvud taget inte påverkar rätten till förlustavdrag.Enligt FSK bör detta gälla oavsett överlåtelsens form. Till skillnad mot i dagkommer således närståenderegeln alt omfatta inte bara arv, testamente ochbodelning utan också förvärv genom köp och gåva. Förslaget innebär vidare attförvärv genom arv och testamente inte generellt går fria. legat till enperson som inte tillhör närståendekretsen kommer exempelvis atl kunna påverkabolagets rätt till förlustavdrag. Närstäenderegeln får - vad gäller förvärv mellannärstående - i första hand betydelse vid tillämpning av spärregel I, dvs. denspärregel som tar sikte på att aktiemajoriteten tillfaller ny ägare. En dotterhar t.ex. genom förvärv av en mindre aktiepost från sin far fått detbestämmande inflytandet i bolaget. Närståenderegeln får till följd att fadernoch dottern behandlas som en enhet (överlåtelsen saknar betydelse).Närståenderegeln är dock av intresse även vid tillämpning av spärregel II, dvs. det fallet att mer än hälftenav aktierna tillfallit nya ägare. I avsaknad av närståenderegeln skulleexempelvis en fader inte kunna överlåta samtliga aklier i det egna bolaget tillsina tre barn utan att rätten till förlustavdrag gick förlorad. Några remissinstanser framhåller att möjligheten till friaöverlåtelser inom närståendekretsen kan synas alltför generös. Prop.1983/84:63 15 RSV och AO anser att närståenderegeln bör förtydligas såatt det klart framgår från vem man skall utgå när man bestämmernärståendekretsen. Regeln bör gälla endast om aktieägaren på utgångsdagen ärnärstående till den person som på ingångsdagen ägde aktierna. Utan ett sådantförtydligande kan bestämmelsen tolkas så att vid en rad av överlåtelser detalltid är den sista överlåtarens krets av närstående personer som är avgörande. Länsstyrelseni har anfört att det direkt i lagtexten bör anges att del ärförhållandena vid förvärvstillfället som är avgörande för om en förvärvareskall anses ingå i närståendekrelsen. pekar på attförslaget innebär att förlustavdraget går förlorat om en f.d. make i sambandmed bodelning efter äktenskapsskillnad tilldelas aktier. Den nya ägaren är juvid förvärvstillfället inte att anse som närstående. Förbundet anser atlavdragsrätten inle bör falla bort i en situation som denna. För egen del vill jag anföra följande. Jag delar FSK:suppfattning alt personer som tillhör samma närståendekrets i princip börbehandlas som en enda person vid bedömningen av ett aktiebolags rätt tillförlustavdrag. Denna princip bör gälla såväl om en närstående förvärvar aktierfrän en utomstående som vid transaktioner mellan närstående. Begreppet närståendebör ha samma innebörd som i 35 S 1 a mom. nionde stycket KL. FSK:s förslag börsåledes genomföras. Enligt min mening bör dock den föreslagna närståenderegelnförtydligas på några punkter. I lagtexten bör för det första uttryckligen angesatt det endast är närslående till den som var aktieägare på ingångsdagen somomfattas av regeln. Lagtexten bör vidare ge besked om vilken tidpunkt sorn äravgörande för om en person är närslående till aktieägaren. Jag anser atl dennabedömning bör grundas på förhållandena då personen förvärvar akUernai fråga. Detta tillägg får betydelse om aktierna förvärvas av en make eller ettstyv- eller fosterbarn till den "ursprunglige" aktieägaren. Om t.ex.ett äktenskap ingåtts först efter förvärvstillfället bör mannen och hustruninte behandlas som en enda aktieägare. I konsekvens med det anförda kommer en skilsmässa efterförvärvstillfället inte att inverka på rätten till förlustavdrag. Parternabetraktas som en enhet trots att de strängt taget inte är närstående påutgångsdagen. Har aktierna däremot förvärvats efter det att äktenskapetupplösts är närståenderegeln inte tillämplig. En aktieöverlåtelse mellanfrånskilda makar kan alltså leda till att bolaget går miste omförlustavdragsrätten. Jag är således inte beredd att tillmötesgå önskemål om specialregler för sistnämnda situation. Isammanhanget kan påpekas att rätten till förlustavdrag aldrig bortfaller omnågon ändring i ägarförhållandena inte har ägt rum mellan ingångsdagen ochutgångsdagen. Det förhållandet att två aktieägare gift sig med varandra harexempelvis inte i sig någon betydelse för bolagets förlustavdragsräti. Jag villockså nämna att dödsbo kan ingå i närståendekretsen. Etl förvärv från avlidenmakes dödsbo anses därför utgöra ett närståendeförvärv. Prop.1983/84:63 16 Dödsfall kan ge upphov fill transaktioner som inte hadekommit till stånd om aktieägaren levat vidare. FSK har mot den bakgrundendiskuterat om ett dödsbo efler en avliden akfieägare skall kunna överlåta boetsaktier lill vem som helst ulan konsekvenser för förluslavdragsrätlen. Någotförslag i denna riktning läggs dock inte fram. Enligt FSK framstår det nämligensom principiellt felakUgt alt ell dödsbo skall befinna sig i ell fördelaktigareläge än vad den avlidne skulle ha befunnit sig i. Jag delar FSK:s uppfattningpå denna punkt. FSK har övervägt att jämställa företagsledare mednärstående vid bedömningen av om förändringar på ägarsidan påverkar rätten Ullförlustavdrag. Även om FSK är av den meningen att en företagsledares förvärvav aktier i normalfallet inte innebär handel med förlustavdrag avvisas ensärbehandling av denna kategori aktieägare. Enligt FSK bör således enföretagsledare i bolaget behandlas på samma sätt som en "utomstående"aktieägare. Åtskilliga remissinstanser anser det felakfigt att enföretagsledares aktieförvärv skall kunna få till följd att rätten lillförlustavdrag går förlorad. Det påpekas att fåmansföretag inte sällan ägs ochdrivs i kompanjonskap av två eller flera personer som inte är släkt medvarandra. en av tre kompanjoner önskar utträda ur företaget elleravlider kan en försäljning av dennes aktier till någon av de andra ägarnaförhindras under avsevärd fid på grund av atl förvärvaren ensam skulle fä ettbestämmande inflytande. Jag kan instämma i den kritik som under remissbehandlingenriktats mot FSK:s förslag i förevarande hänseende. Att behandla enföretagsledare pä samma sätt som en utomstående kan leda tillotillfredsställande resultat. Det är nämligen inte ovanligt att kompanjonerna iett fåmansföretag har avtalat om skyldighet att hembjuda aktierna till denandre kompanjonen innan avyttring får ske till utomstående. För kompanjonenstadgas ofta också skyldighet att lösa in aktierna. Hembudsskyldigheten kanockså följa av bolagets bolagsordning. Elt sådant förbehåll är bindande föralla aktieägare. En annan omständighet att beakta i sammanhanget är att detenligt nuvarande bestämmelser finns en möjlighet att undanta företagsledaresförvärv från spärregelns tillämpningsområde. Del gäller om elt testamente ärupprättat till förmän för en kompanjon i bolaget. Enligt de nya spärreglernasärbehandlas emellertid inte längre testamente till utomstående. Del anförda leder sammanfattningsvis till att det saknasanledning att i nu aktuellt avseende behandla företagsledare mindre gynnsamt ännärstående. Även beiräffande företagsledare måste risken för spekulation iförluster anses som liten. Jag föreslår därför att - vid bedömningen av omägarförhållandena i ett bolag är annorlunda på utgångsdagen än på Prop.1983/84:63 17 ingångsdagen - hänsyn inte skall tas till förändringar somhänför sig till företagsledares aktieinnehav. En företagsledare skall med andraord anses ha ägt aktierna även pä ingångsdagen. Som förutsättning för alt rätten till förlustavdrag inteskall gå förlorad bör gälla att personen varit företagsledare i bolagel såvälpå ingångsdagen som vid förvärvstillfället. Den särskilda företagsledarregelnär alltså inte Ullämp-lig om anknytningen till bolaget hänför sig till senaretidpunkt än ingångsdagen. Begreppet förelagsledare bör ha samma innebörd som i35 § 1 a mom. åttonde stycket KL. Som företagsledare anses sålunda den eller depersoner som följd av egel eller närstående persons aklie- ellerandelsinnehav i företaget eller annan liknande grund har ett väsentligtinflytande i företagel. Med slödav företagsledarregeln kvarstår rätten till förlustavdrag exempelvis om enförelagsledare övertar akUer efler en utträdande eller avliden kompanjon ävenom förvärvet medför att företagsledaren får det bestämmande inflytandet ibolaget. Regeln omfaltar emellertid även det fallet att företagsledarenförvärvar aktier frän någon som inte själv är förelagsledare. Så kan en ellerflera företagsledare förvärva aktier från l.ex. en finansiär som önskar utträdaur företaget ulan att behöva riskera atl rätten förlustavdrag gårförlorad. För atl undvika missförstånd vill jag understryka att regeln gällerendast för företagsledaren själv och inte om aktier förvärvas av en person somär närstående till denne. 2.2 Förlustavdrag i flermansägda bolag Aktier i bolag med spritt ägande, dvs. andra bolag änfamiljebolag, kan enligt nuvarande regler överlåtas fritt utan att någoninskränkning görs i bolagets rätt till förlustavdrag. FSK harfunnit att huvudprincipen även bör vara atl flermansägda bolagsrätt till förlustavdrag inte skall påverkas av aktieöver-lätelser i bolaget. speciell situation anser FSK emellertid atl avdragsrätten skall försvinnaoch föreslår att en regel om detta införs. Den föreslagna regeln tar sikte på flermansägdabolag utan egentUg verksamhet eller reella Ullgångar (s.k. skalbolag) men medoutnyttjade förlustavdrag. FSK konstaterar att förvärv av aklier i skalbolagkan ses som handel med förlustavdrag och att därför rätlen lill avdrag för föriusleruppkomna före förvärvet inte bör kvarstå. Det är enligt FSK inle rimligt all eltskalbolag skall ha ett särskill handelsvärde endast därför att det finns skattemässigtoutnyttjade förluster. Av deremissinstanser som yttrat sig över förslaget i denna del tillstyrker eller lämnarde flesla förslaget utan erinran. Svenska handelskammarförbundel och Svensk induslriföreninganser dock att behovet av en skalbo-lagsregel inle är tillräckligt analyseratmedan finner att skalbolagsregeln inle är erforderlig. AO,som anser att det är 2 1983/84. Prop.1983/84:63 18 befogat att inskränka rätten till förlustavdrag iskalbolag, hävdar dock att inskränkningen bör vara generell och inte begränsastill andra företag än fåmansföretag. I annat fall föreligger risk föromotiverade skattelättnader vid överlåtelser inom närståendekretsen. Även RSVinvänder mot att del inte föreslås någon spärr beträffande närslåendes förvärv. För egen del kan jag ansluta mig till FSK:s uppfattningatt ett skalbolags rätt till förlustavdrag bör upphöra om bolagets aklier byterägare. Skalbolagsregeln bör omfatta alla aktiebolag utom fåmansföretag. Begreppetfåmansföretag bör även här ha samma betydelse som i 35 S 1 a mom. sjundestycket a KL. Av det anförda följer all jag inle är beredd alttillmötesgå AO:s och RSV:s önskemål om att skalbolagsregeln skall omfatta fåmansföretag.Det finns enligt min mening inte tillräcklig anledning atl låta regeln blitillämplig pä förvärv som görs av närstående och företagsledare i fåmansägdabolag. I övriga fall leder redan spärreglerna för fåmansföretagen till atträtten till förlustavdrag går förlorad. FSK har i sill förslag lill skalbolagsregel knutit an tillspärregel I för fåmansföretag, dvs. lill del.fallet att förvärvaren genomförvärvet får ett bestämmande inflytande i bolaget. Bestämmande inflytandeföreslås även vid tillämpningen av skalbolagsregeln den ha som äger aktier medmer än hälften av rösterna för samtliga aktier i bolaget. Enligt förslaget kanförvärvet ske direkt eller genom förmedling av en juridisk person. AO hävdaratt den föreslagna regeln är enkel att kringgå. Som exempel anges bl.a. attsamverkande företag kan köpa aktieposter i etl skalbolag. Efter det attförlustavdraget utnyttjats samlas - genom ett optionsavtal - alla aktierna i enägares hand. För att förhindra överlåtelser av det slaget bör enligl AO skalbolagsregelnutformas så att rätten till förlustavdrag påverkas om aktier" med mer änhalva röstetalet har fillfallit ny ägare även om inte någon ensam får detbestämmande inflytandet. RSV framför liknande synpunkler. I likhetmed FSK förordar jag att skalbolagsregeln skall gälla endast i det fall då ägarförhållandenahar ändrats på så sätt att det bestämmande inflytandel, dvs. röstmajoriteten,har övergått på någon som inte har innehaft detta tidigare. Bestämmelseninnebär att redan förvärv av en mindre aktiepost kan inverka på rätten tillförlustavdrag. Däremot aktualiseras inte skalbolagsregeln om l.ex. samtUga akfieri bolagel säljs så länge inte någon ensam får det bestämmande inflytandet.Framhållas bör vidare att det - tiU skillnad mot spärreglerna för fåmansföretag- vid tillämpning av skalbolagsregeln är själva förvärvet som avgör om rättentill förlustavdrag finns kvar eller inte. I fåmansförelagsfallen baserasprövningen uteslutande på en jämförelse av äganderättsförhållandena . Vidredogörelsen för spärregel I för fåmansföretag framhöll jag att det bestämmandeinflytandet alltid måste härledas till en fysisk person. Prop.1983/84:63 19 tillämpning av skalbolagsregeln kommer däremot detbestämmande inflytandet alltid att innehas av en juridisk person. Förvärvarenkan vara l.ex. ett börsnoterat aktiebolag, en ekonomisk förening eller enstiftelse. Skulle aktierna i skalbolaget förvärvas av ett fåmansföretag bliräven skalbolaget ett fåmansföretag och därmed fåmansföretagsreglernatillämpliga. Skalbolagsregelngäller endast om den nye ägaren får av röstvärdet i skalbolaget.Förvärvet medför därför regelmässigt atl ett koncernförhållande uppstår. Detbestämmande inflytandet kan förvärvas direkt men också genom atl elt moderbolaglåter två dotterföretag förvärva l.ex. vardera av aktierna i skalbolagel. Skalbolagsregelnskall enligt FSK:s förslag bli tillämplig endast om det inte är uppenbart attförvärvaren genom aktieförvärvet erhåller en tillgång av verkligt och särskiltvärde med hänsyn till dennes rörelse eller kapitalförvaltning. RSV anföratt anknytningen övertagarens rörelse eller kapitalförvaltning tycks kunnamedföra atl rätten till förlustavdrag i vissa fall kan ifrågasättas även förandra bolag än s.k. skalbolag. RSV finner därför att denna anknytning kan tasbort. Enligt RSV:s mening bör vidare ett förvärv av firmanamn ellervarumärkesrätt inte godtas som motiv för ett akUeför-värv. Dessa tillgångar börkunna övertas separat. AO framför liknande synpunkter. För egendel får jag anföra följande. Jag har inle något att erinra mot det av FSKanvända uttrycket tillgång av verkligt och särskilt värde med hänsyn tillförvärvarens rörelse eller kapitalförvaltning. Uttrycket har sin motsvarighet ibestämmelserna om s.k. Lundintransaktioner i bl.a. punkt 1 sista stycket avanvisningarna 54 § KL. Vad som gäller vid tolkningen av uttrycket ibestämmelserna om Lundintransaklionerna bör därför gälla även vid tolkningen avskalbolagsregeln. I sista hand får det ankomma på skattedomstolarna att avgöranär fråga är om ett skalbolag. Jag vill emellertid framhålla att ullämpningenav skalbolagsregeln bör vara restriktiv. Den tar över huvud taget inle sikte påsädana fall dä förlustbolaget faktiskt bedriver verksamhet och förvärvarenockså har för avsikt att fortsätta driften. Att bolaget är verksamt kanexempelvis ta sig uttryck i att det finns anstäUda i bolaget. Men även andrafaktorer som att bolaget har "fysiska" och inte endast monetäratillgångar talar för att bolaget inte är ett skalbolag. Denomständigheten att det bolag som förvärvas innehar ett firmanamn, envarumärkesrätt eller annan liknande immateriell rättighet bör normalt inteutgöra något hinder mot atl skalbolagsregeln tillämpas. Jag ansluter mig alltsåtill RSV:s och AO:s uppfattning på denna punkt. Däremot anser jag inte att denverksamhet förlustbolaget utövar behöver vara integrerad med den som bedrivs avförvärvaren för att förlustavdragsrätten skall vara ograverad. Mitt förslag innebär sammanfattningsvis att ett skalbolaggår miste om rätten till avdrag för förluster om en juridisk person förvärvarså många 1983/84:63 20 aktier i skalbolaget att denne får del bestämmandeinflytandet. Till skillnad mot FSK anser jag alt endast förluster som uppkommitföre det aktuella förvärvsåret skall påverkas. Även enekonomisk förening kan utgöra ett skalförelag med outnyttjade förlustavdrag. Deprinciper jag förordat i fråga om förlustavdrag efter ägarskifte i aktiebolagbör därför tillämpas också efter förvärv av andelar i en ekonomisk förening. 2.3 Förlustavdrag efter fusion Enligt nuvarande bestämmelser får förlustavdrag i vissafall utnyttjas av annan än den som har haft underskottet. Ett moderbolag kan l.ex.efter fusion med etl helägt dotterbolag utnyttja den rätt lill förlustavdragsom skulle ha tillkommit dotterbolaget om fusionen inte ägt rum. I andra fallav fusioner föreligger däremot inte någon rätt alt överta den överlåtandepartens förlustavdrag. Utöver denallmänna regeln om fusion mellan aktiebolag finns särskilda regler för akfiebolagsom utgör familjebolag. Enligt dessa regler inskränks rätten till förlustavdragunder vissa förutsättningar. Om dotterbolaget är ett familjebolag påingångsdagen eller moderbolaget ett familjebolag pä utgångsdagen krävs för rätttill förlustavdrag att moderbolaget även på ingångsdagen ägde avaktierna i dotterbolaget. För etl moderbolag som på utgångsdagen är etlfamiljebolag fordras vidare att ägarförhållandena i moderbolaget i stort settär oförändrade mellan utgångsdagen och dotterbolagets ingångsdag. FSKföreslår att begreppet fåmansföretag införs också i fusionsfallen. Begreppetskall även här ha den innebörd som anges i 35 S 1 a mom. sjunde stycket a KL.Vidare bör enligt FSK ett moderbolag som på utgångsdagen är ett fåmansföretagha rätt att överta dotterbolagets förlustavdrag endast om moderbolaget skulleha haft rätt till avdrag för egna förluster.