prop · G70350 · 1983-12-31 00:00:00 — Härigenom skapas förulsällningar för lägrekoslnadsstegringar och siörre tillväxt, som kravet på en rällvisfördelning inle eftersatts, utan tvärtom skärps. Härigenom lindras denslabiliseringspoliliska konflikten avsevärt, och förutsättningar skapas för enstabil och sysselsättningsbefrämjande ekonomisk tillväxt. är den avgörande och grundläggande motiveringen lillall regeringen lägger fram förslagel om löntagarfonder. Det är också dellamotiv som pä olika sätt återkommit i debatten om fonderna, såväl i somi omvärlden. Innan jag övergår lill en närmare beskrivning av det föreliggandefondförslaget kan det därför finnas anledning all kort beröra löntagarfondsfrågansutveckling, såväl internationellt som i . Den svenska debatten kring löntagarfondsfrägan kom i gångganska sent jämfört med flera andra länder. Så startade debatten i Västtysklandför , i Nederiänderna kom det första genomarbetade förslagel år 1964och i framlades del första lagförslaget . Denextremt snabba ökningen och koncentralionen av företagsförmö-genheter iVästtyskland efter utgör grogrunden för den lyska politiskadebatten kring löntagarfonder. Ett stort anlal förslag lill övergripandefondsyslem har redovisats från kyrkan, fackföreningsrörelsen, politiskapartier, statliga utredningar och enskilda forskare. Debatten ledde är 1974till ett regeringsförslag, som innehöll ett övergripande fondsyslem baserat päen obligatorisk delning av vinster överstigande 400000 . Systemet varlönlagarslyrt och löntagarna kunde individuellt disponera vinstandelarna efteren spärrlid på sju är. Förslaget kom emellertid aldrig atl genomföras, eftersomregeringen inle ansåg sig ha tillräckligt slarkt politiskt stöd för förslaget.Därefter har löntagarfondsfrågan varit mindre aktuell i den tyska debatten. 1978 krävde dock tyska LO atl man skulle skapa ell fondsystem genomkollektivavtal. Prop.1983/84:50 36 I har inle mindre än femregeringsförslag framlagts. Del senaste förslagel lades fram av en borgerligkoalitionsregering och byggde pä en obligatorisk övervinsldelning isamtliga aktiebolag med en vinst överstigande lOOOOO (ca . ).Övervinst definierades som den del av vinsten efter skall som återstod efterdet atl egenkapilalel erhållit en avkastning motsvarande räntan på stalspapperplus två procents riskpremie. Vinstandelen utgjorde av övervinslen (härfanns dock en del begränsningsregler). I princip halva vinstandelen skulle reserveras förföretagens egna anställda i form av individuella andelar som utbetalades efteren viss spärrlid. Den andra hälften av vinstandelen skulle disponeras av enfond som hade karaktären av en offenlligrätlslig juridisk person. Fondstyrelsenskulle ha 20 ledamöter varav 12 utsedda av löntagarorganisationerna och 8 avregeringen. Fondens syfle skulle vara all förbättra pensionssystemet. Inteheller detta förslag kom alt genomföras. I kom det första regeringsförslagei år 1973.Målsättningen var "atl säkra lönlagarnas medägande, medbestämmande ochmedinflytande i näringslivet, uppnå en jämnare fördelning av förmögenheter och inkomster"och "nödvändigheten av en ökad kapitalbildning". Systemet skullefinansieras av en arbetsgivaravgift. Denna skulle inbetalas lill en centrallöntagardominerad fond delvis i form av aktier, delvis kontant. Inflytandet viafondens aktieinnehav skulle i sin helhet utövas av lönlagarna i resp. förelag.Efler skulle den enskilde löntagaren disponera sin vinstandel. Densocialdemokratiska minoritetsregeringen fick dock inte tillräckligl slöd förförslagel i det danska folketingel. Efler delta har LO och socialdemokraternai etl flertal gånger aktualiserat löntagarfondsfrägan och flera förslaghar framlagts. Grunddragen års förslag finns kvar men en obligatoriskvinsldelning har tillkommit och fondfrågan har än hårdare kommit all knytaslill lönepolitiken. I den danska inkomstpolitiska uppgörelsen är 1976 ingickett beslut om alt delvis frysa inne vissa, tidigare konlanl utbetalda, s.k.dyrtidslillägg. Fr.o.m. år 1980förvaltas medlen av en särskild fond - Lönmodlagernes Dyrlidsfond. Löntagarnasandel utbetalas vid pensionering. Fondens tillgångar uppgår lill ca 10miljarder danska kronor varav ca en femtedel är placerade i aklier. I fondensstyrelse är löntagarrepresentanterna i majoritet. I har debatten kring löntagarnas delaktighet iföretagens kapi-laltillväxt sill ursprung främst i de idé om enmedelväg mellan kapitalism och socialism. Debatten har en betydligt merkonservaliv och individuell anknytning än i flerlalel andra länder. Del kandock noteras alt man genomförde en obligatorisk vinsldelning sominneburit atl ca en tiondel av den beskattningsbara vinslen inbetalas tillfonder. Efter fem är kan den enskilde löntagaren själv disponera pengarna. Prop.1983/84:50 37 Inom EG har frågorna om löntagarinflytande ochlöntagarägande behandlats i flera sammanhang. Det mesl utförliga dokumentetfinns i en rapport från är 1979. Utan all framställa någraegentliga rekommendationer redovisar man olika meloder för vinstdelning, fondbildningoch överföring av aklier lill lönlagarna. Kommissionen uttalar dock atl de anställdas medverkan iförelagens kapitalbildning är ett effektivt medel för all nå etl av degrundläggande målen - en rättvisare förmögenhelsspridning. På medellång siktanser kommissionen alt en icke inflationsdrivande finansiering av investeringarnaär nödvändig för en ekonomisk återhämtning och för atl en tillfredsställandeinvesteringsnivå åter skall nås. Begär man av arbetstagarna all de skallacceptera relalivi måttliga lönehöjningar så att förelagen får utrymme allrekonstruera sitt kapital, borde detta enligt kommissionen åtföljas av enlöntagarmedverkan i denna kapitalbildning. Svenska förslag t. o. m. ur 1976 I startade löntagarfondsdebatten på allvar i ochmed att presenterade boken . Långtdessförinnan hade dock problemen kring kapitalförmögenhets- och lönebildningenlagils upp lill diskussion i olika sammanhang. Så hadel,ex. Per , finansminister 1949-1955, i millen pä 50-talel lanserarell förslag om "de anställdas kollektiva förelagssparande".Förslagels huvudsyften var atl skapa bättre förutsättningar för en lönepolitiskåterhållsamhet, atl ge löntagarna etl inflytande i företagen och all tryggaframstegslakten. hade i slulel av i enriksdagsmotion föreslagit en utredning av "olika syslem av meddelägarskapoch vinstandelssyslem". Partiet lade också under 1950- och 1960-lalen fleramotioner med liknande syften och motiv. Vid 1974års riksdag presenterade en motion om "lagsladgad räll förlönlagarna till andel i förelagens kapilallillväxi". Motionen anger tvämodeller, nämligen vinstandelssyslem och lönlagarsparande. Målen är en jämnareförmögenhelsspridning, förskjutning av makten från traditionella ägarinlressenoch motverkande av stailig och enskild maktkoncentration inom den svenskaekonomin. Motionen har principiellt intresse framför allt därigenom atl dentraditionella, företagsbundna vinslandelslinjen överges. I stället skisseras"ell decentraliserat system av fonder med betydande frihet för lönlagarnaall välja mellan olika fonder". 1 motionen föreslås en utredning för altbehandla bl.a. systemets omfattning och effekter på lönebildning ochinflationsutveckling. log åter upp frågan i Hagaöverläggningen omden ekonomiska politiken , dvs. samlidigl som den storavinstuppgången i det svenska näringslivet log sin början. Socialdemokralerna ochfolkpartiet enades om all tillsätta en utredning. Direktiven lill ulredningenom lönta- Prop.1983/84:50 38 garna och kapitalbildningen (löniagarfondsutredningen)utarbetades av regeringen efler samråd med folkparliel. Inom LO har löntagarfondstanken i första hand sinupprinnelse i lönepolitiska överväganden. Inför är 1961avlämnades en rapport författad av LO; s ekonomer med titeln . I rapporten framhålls atl höga vinster utgör ell starktoroselement i lönebildningsprocessen. "Påfrestningarna på den solidariskalönepolitiken blir övermäktiga och resultatet blir löneglidningar,kompensationskrav och snedvridningar av lönerelationerna". I rapporten föreslås all branschrationaliseringsfonderskall inrättas. Sådana fonder bör enligt rapporten kunna förena "såväl enönskan om kapitalbildning utan förmögenhetstillväxt för enskilda som behovet aven branschvis bedriven aktiv strukturpolitik". Fondernas finansieringskulle bli en fråga i löneförhandlingarna. "Den solidariska lönepolitikenförsätter löntagarna i bärkraftiga företag och branscher ofta i del läget, altde tvingas avstå från en annars möjlig lönehöjning". Hellre än atllöntagarna lar ut della löneutrymme borde förelagarna acceptera fonder för atl"bevara vinstmedel ål branschen" som lönlagarna undgår"den solidariska lönepolitikens konsekvenser förförmögenhetsulvecklingen". Finansieringen synes således inle bara drabbalönerna ulan åtminstone delvis även vinsterna. Därmed kan, framhålls del i rapporten, branschfondernaockså sägas utgöra etl komplement lill den solidariska lönepolitiken.LO-kongressen fattade dock inle några beslul med anledning av de förslag somframfördes i rapporten. I den lönepolitiska rapporten lill LO-kongressbehandlades äter frågan om fondbildningen som etl medel alt underlätta densolidariska lönepolitiken och motverka förmögenhelskonceniration. Till denna kongress framlades också några motioner avspeciellt intresse för diskussionen om fonder. Flera motioner pekar på detfördelningspoliliska problemet att den solidariska lönepolitiken gynnar ägarnalill högpro-dukliva förelag. I motionerna föreslås en progressivföretagsbeskattning för atl la del av övervinsterna i dessa företag. En motionaktualiserar också branschfondsidén. Bland motiven antyds ökal inflytande förlöntagarna och en kapitalförsörjning i fördelningspolitiskt mer acceptablaformer. lade fram en egen motion,i vilken framhålls behovet av ökade industriinvesteringar. I motionenkritiseras den rådande förmögenhetsbildningen och maktkoncentrationen. Vidarepekas på AP-fonderna, som borde ha större frihet all placera pengar i aktier.Motionen tar också upp branschfondsidén och olika fondförslag, som utarbetats iDanmark och . Det sägs all del mäsle vara angeläget att undersöka"hur man kan åstadkomma ökade resurser för investeringar, utan all deltafår negativa effekter för förmögenhelsfördel-ningen". 1983/84:50 39 Kongressenansåg alt förslagen om all inrätta branschfonder eller fonder i andra formerför kapitalbildning genom lönlagarnas sparande hade ell så beiydande intresseatl del borde bli föremål för utredning. Utredningsuppdraget gick lill RudolfMeidner, som presenterade sin bok , vilken senareomarbetades lill en rapport lill . Rapportensom förelades 1976års anger tre mål för fonderna: Slödjaden solidariska lönepolitiken. Motverka den koncentration av förmögenhet ochdärmed makt som följer med industrins självfinansiering. Genom medägande stärka det löntagarinflytande somhar sin huvudsakliga grund i arbelsrättsreformerna. Kongressenunderströk också särskilt etl antal grundläggande krav på ett fondsyslem: Löntagarna kan få del i kapitaltillväxten bara omkapitalet stannar kvar i produktionsprocessen. Lönlagarnas delaktighet i kapitaltillväxten skallknytas till företagens vinster. Renodlat företagsbunden fondbildning kan inteaccepteras. Fonderna måste bygga på ett kollektivt ägande ochge ell starkt lokalt inflytande över fondkapitalet. Kongressenanslöt sig lill dessa mäl och grundprinciper, men konstaterade också alt mångaproblem var olösta. Man tog därför inle ställning lill något konkretlöntagarfondsförslag. TCOhade också kongress . Till den förelåg en kongressrapport medtiteln , utarbetad av TCO: s samhällsekonomiska arbetsgrupp.Rapporten anges i huvudsak ha "karaktär av delrapport ochdiskussionsmaterial". TCO-rapporteninnehåller inle något detaljerat förslag lill hur fondsystem ska utformas, menanger tre krav som väsentliga. - Systemet bör medverka till att enlillfredssläilande kapilalbildning upp-rätlhålls, ulan all oacceplablafördelningspoliliska effekler uppslår. - Systemet får inle komma i konflikt med principen omlika lön för lika arbete. - Systemet får inle rubba de fackligaorganisationernas roll som företrädare för lönlagarinlressel. Motbakgrund av dessa krav avvisas företagsanknutna system både med och utanindividuella andelar. I rapporten diskuteras också kollektiva (här använd ibetydelsen övergripande) fonder och redovisas skäl för och emot individuellaandelar. Något ställningstagande görs inte. Fonderna sägs kunna finansierasgenom vinstbaserade eller lönesummebaserade avgifter. Vinstdelning anses varaatt föredra med hänsyn till förmögenhetsfördel- 1983/84:50 40 ningenoch det outnyttjade löneökningsutrymmet, lönesummebaserade avgifter med hänsynlill kapitalbildningen. Rapporten tänker sig "ett någorlundadecentraliserat syslem med ganska många fonder", som inte är alltför näraknutna lill de fackliga organisationerna. Kongressengodkände rapporten som underlag för det fortsalla utredningsarbetet omlöntagarfonder inom TCO. Hösten1974 lillsaite och en arbetsgrupp med uppgift atl studerafrågor som rörde vinst- och kapiialdelning i näringslivet. Gruppen avlämnadevåren 1976 en rapport med titeln "Företagsvinster. Kapitalförsörjning.Löntagarfonder" (den Waldenslrömska rapporten). Waldenströmskarapporten har inle officiellt behandlats av eller SAF. hänvisade emellertid SAF: s verkställande direktörCurl-Sleffan lill i sill inledningsanförandeoch kongressen antog ell uttalande som i mycket ansluter sig lill denWaldenslrömska rapporten. Uttalandet fastslog bl. a. följande principer föråtgärder som ska göra löntagarna delaktiga i förelagsägandet. De skall öka tillgången på riskvilligt kapital lillnäringslivet. De skall befrämja ett decentraliserat enskiltägande och lönlagarnas personliga förmögenhetsbildning. De skall bidra lill all utveckla en effektivtfungerande marknad för riskvilligt kapital. De bör kunna tillämpas över stora sektorer avnäringslivet och arbetsmarknaden. De bör underiättas genom ramlagstiftning, somlämnar beiydande valfrihet åt arbetsmarknadsorganisationer, företag ochenskilda anställda. Detcentrala inslaget i den Waldenslrömska rapporten är spridandel av aktieägandel.Inrältandet av fonder eller andra typer av finansieringsinstitut är i dellasammanhang främst en praktisk fråga med syfle dels att administrera sparandeloch aktieplaceringarna, dels atl möjliggöra ett reellt ägarinflylande. Löntagarfondsfrågankom alltmer alt präglas av den svaga industriella utvecklingenoch del allt mer försämrade sparandet i vårt land. Nellosparandel har därefterfallit ytteriigare, vilkel innebär atl vi dragit pä oss etl slorlbytesbalansunderskoll gentemot omvärlden. Del vikliga slabiliseringspoliliskamålet all trygga sparande och kapitalbildning har därför sedan millen av1970-talet varit etl framlrädande inslag i diskussionen om löntagarfonder. InomTCO bedrevs ett intensivt utredningsarbete efler kongressen . Hösten1977 publicerades studiehäftet Löntagarfonder ur TCO-per-spektiv och i februari1978 . Dessa skrifter kanbetraktas som underlag för den kongressrapport Prop.1983/84:50 41 som lades fram med -ett principförslag, som behandlades vid i juni1979. Rapportenansluter sig lill de motiv, som framförs kongressrapport, menbetonar ytterligare målet all irygga kapitalbildningen. Efterdella har TCO kommit atl inta en alltmer neutral inställning ilöntagarfondsfrågan, delvis beroende pä alt de olika medlemsförbunden intagitskilda ståndpunkter. behandlades frågan och ånyogodtogs vissa principiella riktlinjer och principer, i huvudsaköverensstämmande med fidigare kongressers beslut. Men slutsaisen blev ändockatl TCO skulle verka varken för eller emot införandet av lönlagar-fonder. /SRutarbetade inför sin kongress en rapport med titeln. Rapporten anger atl del finns skäl all bådestimulera det frivilliga individuella sparandel och skapa former för kollektivtsparande. För del kollekliva sparandel föresläs samhällsfonder, somfinansieras genom en extra mervärdeskall eller löneavgift. Fonderna bör placerapengarna efter "marknadsmässiga bedömningar". Med utgångspunkt fränetl samhällsekonomiskt effektivitetsbegrepp bör en modifiering av ett företagsekonomisktsynsätt göras pä tvä punkter, risktagande och långsik-lighel. Fonderna bör varafristående och av begränsad storlek. Minst tre fonder bör inrättas från början.Fondernas styrelser bör utses av regeringen och ha en stark minoriteisrepresentalionför lönlagarna. De bör inle delegera rösträtten i företagen till det lokalafacket. Beiräffande individuell anknytning anses valet stå mellan individuellaandelar eller ingen individuell anknytning alls. Valet beror bl. a. på ivilken utsträckning.staten stimulerar det individuella sparandet. Rapporten behandlades vid /SR: s kongress hösten 1979.Kongressen tog inte ställning till några principer för hur löntagarfonderborde utformas men godkände rapporten som underlag för organisationens forlsatlaagerande i löntagarfondsfrågan. Folkpartietlade fram en debatlpromemoria om löntagarfonder. Den behandlades vidfolkpartiets landsmöte . I partistyrelsens yttrande över promemorianoch etl anlal motioner om löntagarfonder fastslås vissa riktlinjer för etlliberalt fondsyslem. Fonderna börvara övergripande och inle företagsanknulna. Fonderna bör finansieras främstgenom lönebaserade eller mervärde-baserade avgifter för alt öka sparandel ochkapitalbildningen. En kompletterande övervinstdelningi de siörre företagen bör övervägas av fördelningspoliliska skäl. Betalningenbör inle ske genom tvångs-emitterade aktier. Medlen bör samlas i etl anlalkonkurrerande fonder på nationell nivå med olika sammansättning("medborgarfonder"). Fonderna skall ha individuellaandelar och eftersträva bästa möjliga långsikliga avkaslning på sinaplaceringar. De skall inte ha några särskilda näringspolitiska uppgifter. 1983/84:50 42 Centerpartiethar inle utformat något program för löntagarfonder. I en partimolion tillriksdagen (1978/79: 115) diskuteras lämpliga former för de anställda att bidratill det egna förelagets kapitalförsörjning. Det kan ske genom alt de anställdabildar ekonomiska föreningar. De anställda blir därigenom delägare i de företagdär de arbetar. Denna form av löntagar-kooperalion finansieras genomlöntagarnas sparande. Moderatasamlingspartiet har varil slarkt kritiskt mot tanken på löntagarfonder och hari stället förordat stimulanser av frivilligt sparande. En arbetsgrupp inompartiet framlade etl 10-punklsprogram för ökad kapitalbildning ochett spritt enskill ägande. Programmet betonar vikten av privat ägande, frikonkurrens och en social marknadsekonomi. Del kräver ökad lönsamhet inäringslivet och etl spritt ägande. Underde första åren kon och all inta enalltmer negativ inställning lill lönlagarfonder. valrörelseredovisade de ire borgerliga riksdagspartierna en gemensam och närmastkompromisslös negativ inställning till löntagartbnder. Dennatilltagande polarisering i fondfrägan var också huvudorsaken lill alllöntagarfondsutredningen avsluiade sitt arbele utan alt ha kunnatfullgöra sill utredningsuppdrag. Utredningen lyckades aldrig ena sig om ettgemensamt principbetänkande. Det bör emellertid framhållas att det tiotaldelbetänkanden som ulredningen överiämnal lill regeringen varil av storbetydelse för det fortsatta utredningsarbetet. Detsamma gäller en avutredningens sekretariat bearbetad version av det centrala sjätte kapitlet ifondutredningens aldrig fullbordade principbetänkande, "Principfrågor förfondmodeller". Denna version publicerades av utredningens sistaordförande, , . Därredovisades bl.a. vilka finansiella krav som måste uppfyllas för alt få lillstånd en utveckling mot samhällsekonomisk balans i . Det framgick därvidatt om man på en och samma gäng skulle återställa näringslivets soliditet tillnivån i början pä 1970-lalet och få till stånd den nödvändigakapacitetsutbyggnaden enbart genom lillskoll av internt genererade vinstmedelskulle det krävas en real räntabilitet pä eget kapital på inle mindre än 12%per är. Det är emellertid, konstaterade man, förenat med problem all åstadkommaoch varaktigt bibehålla en sådan hög lönsamhet: Delär osannolikt alt en sådan förskjutning av fördelningen av produktionsresultatetskulle kunna komma till stånd och bli bestående . Den skulle ocksåslå i strid med allmänt accepterade fördelningsmål. Erfarenheterna från mittenav visar också - här finns dock olika tolkningar inom kommittén -all en kraftig vinsluppgäng kan få etl genomslag i lönebildningen, vilkelverkar deslabiliserande pä den ekonomiska utvecklingen. Prop.1983/84:50 43 Utredningenstuderade därför också möjligheten atl skapa de finansiella förulsällningarnaför den nödvändiga kapacilelsutbyggnaden genom en kombination av interntgenererade vinstmedel och nyemissioner. Dessa undersökningar visade, alt delvid en ökning av den reala räntabiliteten lill - dvs. i stort sett entredubbling i förhållande till 1970-lalel -föreligger ell mycket omfattandebehov av nyemissioner; . Det skalljämföras med att nyemissionerna under 1970-ialet sammanlagl uppgick lill ca 5miljarder kr. (allt ullryckt priser). Del krävs således en avsevärtökad tillgäng pä externt riskkapital. Och sekretariatet kommenterade: Underde senaste årtiondena har en rad reformer genomförts i syfte att öka sparandeoch realkapitalbildning, bidra med riskkapital lill näringslivel saml breddainflytandet i näringslivet. Dessa ålgärder har i större eller mindreutsträckning medverkat till all uppnå de för ulredningens uppdrag angivnamålen. Det står emellertid, mot bakgrund av (970-ta)ets erfarenheter och medinsikt om de svårigheter som präglar 1980-lalet, klart att nya medel krävs föralt få till stånd en fördelningspolitiskt acceptabel tillväxt-ochslabiliseringspoliiik. Diskussionenom behovel av ökal sparande och kapilalbildning avsatte också resultat isocialdemokraternas behandling av löntagarfondsfrågan . vid kongress.Där antogs vissa mål och grundläggande principer, som överensstämde med dem somanlagils av . Dock tillfogades ell nytt mål, nämligen atllöntagarfonderna skulle medverka lill all öka sparandel och kapitalbildningen. Partikongressenförelades också ell förslag angående lönlagarfondernas konslruktion. Förslagetgodtogs emellertid inte. I stället fick partistyrelsen i uppdrag atttillsammans med LO utreda löntagarfondsfrågan vidare och förelägga 1981 årspartikongress ett nylt förslag. sådant förslag lades fram i rapportenArbelarrörelsen och lönlagarfonderna. 1 rapporten anges fem motiv för attinföra etl fondsystem: 1, Lönlagarfondernaskall slödja den solidariska lönepolitiken och bidra lill en rimlig lönekosinadsutveckling. 2, Fonderna skall bidra till en jämnareförmögenhetsfördelning, 3, Fonderna skall genom medägande stärkalöniagarinflytandet, 4, Fonderna skall förbättra,kapitalbildningen, 5, Fonderna skall stärka ATP-systemet, Detnytillkomna sistnämnda motivet angavs bero på alt pensionsfondernas avtagandebetydelse för den totala kapitalmarknaden var en väsentlig förklaring tillekonomins sparandeproblem, och att AP-fonden behöverytteriigare tillskott av kollektivt sparande. Vidare ulgör pensionssystemet detur administrativ synpunkt enklaste sätlel alt återföra den kapitalavkastningsom uppkommer inom löniagarfondsyslemet lill lönlagarna. Rapportens slutsatsvar därför "att såväl ekonomiska, admini- Prop.1983/84:50 44 strativa och politiska skäl talar för att koppla ihop etlframlida löntagar-fondsyslem med del befintliga ATP-syslemel, Del är vårövertygelse att bägge systemen kommer alt tjäna på en sådan ihopkoppling". Kongressengodkände rapporten ulan att fatta något bindande beslut angående den exaktautformningen av ell fondsystem. Del beslul som fattades av kongressen pågrundval av rapporten framgår av ett särskilt uttalande om lönlagarfonderna,Utlalandel innehöll bl.a, följande: Ett system för vinsldelning fillämpas i alla aktiebolag,som redovisar vinst över en viss nivå. En lönebaserad avgift las ut, varigenomlönlagarna avstår frän en del av det framlida löneutrymmet.