prop · G703128 · 1983-12-31 00:00:00 — Begreppet näringsidkare haralltså en innebörd som överensstämmer med den som vanligtvis har tillagtsdetta begrepp inom civilrättslig lagstiftning. I samma bemärkelse användssålunda termen näringsidkare i bl. a. avtalsvillkorslagen (1971:112),konsumentköplagen (1973:877), marknadsföringslagen (1975:1418) ochbokföringslagen (1976:125). Se i fråga om det korresponderande begreppetnäringsverksamhet även 1 kap. 1 § lagen (1980:1102) om handelsbolag och enklabolag samt prop. 1979/80:143 s. 109. Liksomenligt gällande rätt avser förevarande lag endast näringsverksamhet som drivshär i landet (se 3 kap. 1 §). Lagen är fillämplig även på sådannäringsverksamhet som en utlänning eller ett utländskt företag driver i (se NJA 1971 s. 417, som avsåg ett utländskt företags filial i , samt vadsom anförs vid 4 kap. 10 §). Imotsats till vad som är fallet enligt gällande rätt utesluter inte förevarandelag formellt sett staten och kommunerna från rätten att ta ut företagsinteckningar.Som utredningen närmare har utvecklat (se betänkandet s. 138) torde emellertidvarken stal eller kommun i denna sin egenskap ha någon möjlighet att utnyttjaen företagsinteckning som kreditsäkerhetsin-strament. Däremot finns det intenågot hinder mot att statliga och kommunala aktiebolag eller andra offentligägdarättssubjekt som utövar näringsverksamhet upplåter företagshypotek efter attha intecknat sin verksamhet. De iolika sammanhang framförda önskemålen om att trädgårdsodlare, fiskare och andrasärskilda gmpper av näringsidkare skall beredas möjlighet att inteckna sinverksamhet blir i stor utsträckning tillgodosedda genom förevarande lag. Vadgäller fisket vill jag emellerfid erinra om att en del sammanslutningsformer,främst partrederiet, ofta torde vara mindre ändamålsenliga då det blir fråga omatt utnyttja företagshypoteket som kreditsäkerhetsinstrament (se betänkandet s.139). Om företagshypoteket skall få prakfisk betydelse för gemensamt verksammafiskare, torde det i stället i allmänhet bli aktuellt för dessa attsammansluta sig i bolag eller föreningar. närmare har uvecklat (se betänkandet s. 140) kan det uppkomma vissasvårigheter för de renskötande samema att utnyttja företagshypoteket somkredksäkerhetsinstrument. Svårigheterna hänger bl. a. samman med att det mellanrenskötande samer och en sameby synes råda en sådan rörelsegemenskap att densamlade verksamheten endast kommer att kunna intecknas som en enhet för sig (se3 kap. 2 §). En särskild 4 1983/84. 1983/84:128 50 utredningarbetar emellertid med att se över rennäringens ekonomiska förhållanden(utredningen. Jo 1979:08, om rennäringens ekonomiska förhållanden).Utredningen, som räknar med att bli klar med sitt arbete , skallbl. a. kartlägga de ekonomisk-administrafiva faktorer som bestämmerrenskötselns utformning och lönsamhet. I avvaktan på resultatet av denutredningen anser jag inte att det föreligger skäl atl överväga några särreglerför de renskötande samema i den nya lagen om företagshypotek. Påmotsvarande sätt som enligt gällande rätt meddelas företagsinteckningen ochupplåts företagshypoteket i själva verksamheten, inte i den till verksamhetenknutna egendom som utgör hypotekets egentliga föremål. Jagdelar utredningens uppfattning (se betänkandet s. 72) att det saknas skäl attinföra regler som möjliggör inskrivning av en utfästelse från en näringsidkareatt inte inteckna sin verksamhet. 3§ Ett företagshypotek upplåts genom att näringsidkaren överiämnarföretagshypoteksbrevet som pant för en fordran. (Jfr1 kap. 3 § i utredningens förslag). Paragrafenhar utformats efter mönster av 6 kap. 2 § första stycket JB. Somjag har närmareutvecklat i den allmänna motiveringen (se avsnitt 2.2) innebär förevarandeparagraf en anpassning till jordabalkens panträtts-konstmkfion. Avparagrafen framgår att de nödvändiga föratsättningama för grandan-det av ettföretagshypotek är följande. Fördet första skall det föreligga ett fordringsförhållande. I regel är fordringendokumenterad i en omslagsrevers. Men detta är inle nödvändigt. Ettföretagshypoteksbrev kan lämnas som säkerhet även för en muntlig fordran.Pantsättningen kan avse en villkorlig fordran, t. ex. en vitesutfästelse. Denkan också avse en framtida fordran. Ett viktigt sådant fall är generellpantförskrivning. Fordringen behöver inte vara en fordran mot näringsidkarensjälv. Denne kan alltså lämna ett hypoteksbrev som säkerhet för en fordran motelt annat rättssubjekt. Fördet andra skall en pantsättning av hypoteksbrevet äga mm. Pantsättningeninnefattar två moment, nämligen en pantsättningsförklaring och överlämnandet avhypoteksbrevet. Någon särskild form för pantsättnings-förklaringen föreskrivsinte. Beträffande överlämnandet av hypoteksbrevet gäller allmänna regler omtradhion vid pantsättning av lös sak. Om hypoteksbrevet befinner sig i tredjemans besittning, ersätts överlämnandet av hypoteksbrevet med en underrättelseenligt reglerna i lagen (1936:88) om pantsättning av lös egendom som innehas avtredje man. Det typiska fallet av en sådan pantsättning är att det hypoteksbrevsom skall lämnas som säkerhet redan är belånat hos någon annan kreditgivare.Det blir då fråga om pantsällning av s. k. överhypotek. Prop.1983/84:128 51 Slufiigenger paragrafen vid handen att pantförskrivningen skall vara gjord avnäringsidkaren. Somjag har anfört i den aUmänna motiveringen (se avsnitt 2.2)saknas det skäl atl införa godtrosregler som motsvarar bestämmelserna i 6 kap.7 § JB. Det ankommer aUtså alltid på en långivare att i eget intressekontrollera att han har att göra med den eller de näringsidkare som anges iföretagshypoteksbrevet. Om ett hypoteksbrev har utfärdats på gmnd av eninteckning i näringsverksamhet som flera utövar gemensamt, måste i princip allanäringsidkama medverka vid pantsättningen (se betänkandet s. 142). Någotägarhypotek förekommer inte inom gällande företagsintecknings-rätt (jfr 6 kap.9 § JB). Som framgår av den allmänna motiveringen (avsnitt 2.2) anser jag inteheller att det finns anledning att införa regler om ägarhypotek i den nya lagen.Om ett hypoteksbrev är obelånat eller under-belånat är det emellertid enligtmin mening inget som hindrar all näringsidkaren - på motsvarande sätt somenligt gällande rätt utnyttjar hypoteksbrevet som säkerhet för ytterligarelån (jfr vad jag redan anfört om s.k. överhypotek). Det sistnämnda följer avföretagshypotekets allmänna kon-straktion och kräver inte någon särskildbestämmelse (jfr emellertid 20 § FL). Vad jag här har sagt innebär att enborgenär som har ett företagshypoteksbrev med sämre företrädesrätt rycker upp,om ett belånat företagshypoteksbrev med bättre rätt helt eller delvis lösesin. Denna uppryckning består emellertid inte, om det inlösta hypoteksbrevetbelånas på nytt. I den mån så sker träder nämligen den nye borgenären in medden företrädesrätt som följer av den mot hypoteksbrevet svarande inteckningen. Enligt10 kap. 6 § handdsbalken är det under vissa fömtsättningar tillåtet för enborgenär som har en pant för sin fordran att företa återpant-sättning, dvs. isin tur lämna panten som säkerhet för en egen skuld. En borgenär som har ettskuldebrev intecknat enligt FL som säkerhet kan sålunda återpantsättaskuldebrevet. Något motsvarande kommer emellertid inte att gälla närsäkerheten utgörs av ett företagshypoteksbrev enligt den nya lagen. Principenatt pantsättningen av ett företagshypoteksbrev måste utföras av näringsidkarenmedför nämligen att en återpantsättning inte kan anses giltig (jfr i fråga omJB prop. B 305). Ett företagshypoteksbrev kan alltså inte återpantsättas.En annan sak är det om en borgenär överlåter eller pantsätter en fordran medföretagshypoteksbrev som säkerhet. Någon ny panträtt stiftas inte därigenomoch avtalet blir därför giltigt enligt vanliga regler. Detförhållandet att ett utmätningsförfarande pågår hindrar i princip inte att enansökan om företagsinteckning beviljas eller att ett företagshypotek upplåts.På den punkten överensstämmer förslaget i sak med gällande rätt (se även 4 kap.29 § utsökningsbalken). Jag föreslår emellertid ett tiUägg i 6 kap. 5 §utsökningsbalken som gör det möjligt för kronofogdemyndigheten att underpågående utmätning kontrollera belåningen av företagshypoteksbrev (sespecialmofiveringen till 6 kap. 5 § utsökningsbalken i avsnitt 4.5). 1983/84:128 52 Eftersomnågot ägarhypotek inte förekommer vid nuvarande företagsinteckning, kan ensådan inteckning inte tas i mät för en fordran gentemot näringsidkaren.Företagshypoteket innebär ingen ändring på den punkten (se avsniu 2.2). 4§ Ett konkursbo räknas inte som näringsidkare enligt denna lag. Omen näringsidkare avlider, träder dödsboet i hans ställe som näringsidkare. Vadsom sägs om näringsidkare i denna lag gäller även den som avser att utövanäringsverksamhet men som ännu inte har påbörjat verksamheten. (Jfr1 kap. 2 § första stycket andra meningen och andra stycket saml 4 § iutredningens förslag.) Förstastycket har behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.5). Stycketinnebär att ett konkursbo inte har rätt vare sig att ansöka om en företagsinteckningeller att upplåta ett företagshypotek. En ansökan om företagsinteckning frånkonkursboets sida skall således avslås (jfr vad som anförs vid 4 kap. 11 §). Omansökningen av misstag beviljas, blir inteckningen ogiltig. Om konkursboetupplåter ett företagshypotek, blir upplåtelsen ogiltig. Andrastycket motsvarar 3 § andra stycket andra meningen FL. Bestämmelsen iförevarande stycke innebär att den intecknade verksamheten inte ändras sominteckningsenhet genom dödsfallet. Vidare innebär bestämmelsen att dödsboetträder i den avlidnes ställe både när det gäller rätten att intecknaverksamheten och rätten att upplåta företagshypotek på grand av en inteckning iverksamheten. Det sist sagda gäller oavsett om det är näringsidkaren själveller dödsboet som har utverkat inteckningen. Tredjestycket har behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.5). Som harframhållits där innebär bestämmelsen i detta stycke att det nuvarande kravetpå s. k. driftsbevis (se 17 § andra stycket FL) kan slopas. Egendomsom omfattas av företagshypotek 1§ Ett företagshypotek omfattar näringsidkarens lösa egendom i den månegendomen hör den intecknade verksamheten. 1. kassa- ochbanktillgodohavanden, aktier, andra bevis om delaktighet i bolag, obligationer,föriagsbevis och liknande skuldebrev avsedda för allmän omsättning samt andelari aktiefonder, 2. egendom som är av beskaffenhetatt kunna vara föremål för panträtt på gmnd av inteckning, eller 3. egendom som varken kan utmätaseller ingå i konkurs. (Jfr1 kap. 5 § första och tredje styckena i utredningens förslag.) Paragrafen harbehandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.6). 1983/84:128 53 Förstastycket innehåller huvudregeln om vilken egendom som omfattas av ettföretagshypotek. Stycket ersätter 4 § första stycket FL. Ienlighet med sedvanligt juridiskt språkbruk avses i förevarande stycke med lösegendom alla ekonomiska tillgångar som inte enligt 2 kap. JB räknas som fastegendom. Istycket slås fast att företagshypoteket endast omfattar sådan lös egendom somär näringsidkarens och som hör till den intecknade verksamheten. Härav följeratt ett företagshypotek upphör att besvära sådan egendom som inte längretillhör näringsidkaren (se dock 3 och 4 §§). Att i händelse av näringsidkarensdöd hypoteket gäller i dödsboets egendom framgår av 1 kap. 4 § andra stycket. Attegendomen skall vara näringsidkarens betyder att den skall ingå i hansförmögenhet så att den är tillgänglig för hans borgenärer. I fråga om facloringinnebär detta att s.k. fakturaköpta kundfordringar omfattas av ettföretagshypotek som kreditgivaren (factorn) har upplåtit (se betänkandet s.75). Omett företagshypotek upplåts på grund av inteckning i flera näringsidkares gemensamtutövade verksamhet (se 3 kap. 2 § första stycket), kommer hypoteket - påmotsvarande sätt som enligt gällande rätt - att omfatta den till verksamhetenhänförliga egendomen, vare sig denna fillhör näringsidkarna samfällt eller denfillhör någon eller några av dem. Kravetpå anknytning till den intecknade verksamheten syftar främst till att särskiljadet egendomskollektiv som omfattas av ett företagshypotek från sådan egendomsom hör fill någon annan av samme näringsidkare utövad näringsverksamhet och frånsådan egendom som är avsedd uteslutande för hans privata brak. Iallmänhet torde det inte vara svårt att avgöra vilken egendom som hör till enintecknad verksamhet. Gränsdragningsproblem kan dock självfallet uppkomma. Vissegendom kan vara avsedd för användning i skilda verksamheter eller delvis förprivatbrak. Med hänsyn till förhållandenas växlande natur är det enligt minmening inte möjligt att i lag reglera gränsdragningsfrågorna eller att förordanågon särskild metod som generellt tillämplig för fördelning av gemensammatillgångar på skilda verksamheter. Liksom enligt gällande rätt (se prop.1966:23 s. 103) får det därför alltjämt ankomma på rättstillämpningen att lösadessa frågor. Omen intecknad näringsverksamhet upphör utan att den egendom som har hört fillverksamheten utnyttjas för något annat ändamål, torde egendomen alltjämtomfattas av det tidigare upplåtna företagshypoteket. Att så är fallet synes ståi överensstämmelse med nu gällande rätt (se prop. 1966:23 s. 104). I motsatstill utredningen (se 1 kap. 11 § i utredningens förslag till lag omföretagshypotek) anser jag emellertid inle att del behövs en särskildlagbestämmelse om detta. Dådet gäller att bedöma vilken egendom som omfaltas av ett företagshypotek ärliksom enligt gällande rätt den avgörande tidpunkten den då Prop.1983/84:128 54 hypoteketgörs gällande, dvs. när utmätning sker eller konkurs inträffar (se om s. k.förkovran av konkursboet NJA 1982 s. 900). Andrastycket innehåller tre undantag från huvudregeln att ett företagshypotekomfattar näringsidkarens lösa egendom i den mån egendomen hör till denintecknade egendomen. Denegendom som enligt första punkten undantas från företagshypoteket utgörsutöver kassa- och bankfiUgodohavanden av s.k. fondpapper (angående sistnämndabegrepp se prop. 1978/79:9 s. 194, 261 och 294). Bestämmelsen innebär attinteckningsunderlaget i viss mån vidgas i förhållande till nu gällande rätt(jfr uppräkningen i 4§ första stycket FL). Företagshypoteket kommer såledesatt omfatta alla övriga rörelsefordringar och även t. ex. good-will.Utvidgningen beror bl. a. på en strävan att undvika gränsdragningsproblem dådet gäller att avgöra vilken egendom som skall räknas till företagshypoteket. Bestämmelseni andra punkten innebär att sådan lös egendom för vilken det finns något annatinteckningsinstitut inte omfattas av företagshypotek. Tomträtt, skepp,skeppsbygge, luftfartyg och inteckningsbara reservdelar till luftfartygomfattas alltså inte av företagshypotek. Det sist sagda gäller även omvederbörlig inskrivning resp. registrering av den ifrågavarande lösa egendomenännu inte har skett. Attfast egendom inte omfattas av företagshypotek framgår redan av första stycket. Bestämmelseni tredje punkten innebär att det räcker med att viss egendom kan antingenutmätas eller ingå i näringsidkarens konkurs för att egendomen skall kunnaomfattas av företagshypotek. Om sådan egendom endast kan ingå i konkurs meninte kan utmätas, kan naturligtvis ett företagshypotek som omfattar egendomenendast göras gällande i denna vid konkurs. paragrafen föreslagna utvidgningen av inteckningsunderlaget kommer attmedföra en motsvarande utvidgning av den egendom i vilken hyresvärd ochjordägare har förmånsrätt enligt 5 § förmånsrättslagen (se även avsnitt 4.8). 2 §Om en intecknad verksamhet överlåts, omfattar hypoteket över låtarens fordran på ersättning för den egendom som omfattades av hypote ket vid överlåtelsen. (Jfr1 kap. 5 § andra stycket i utredningens förslag.) Paragrafen motsvarar 4 §tredje stycket FL. 3 §Om en intecknad verksamhet överlåts och i överlåtelsen ingår egen dom som omfattas av företagshypotek, gäller hypoteket i denna egendom hos förvärvaren. Om förvärvaren överlåter eller upplåter egendomen fill någon annan eller om egendomen skadas eller tas i anspråk genom expro priation eller liknande förfarande, omfattar hypoteket förvärvarens förd- 1983/84:128 55 Hypoteket ger företräde till betalning framför ettföretagshypotek i samma egendom som förvärvaren upplåter. Borgenärenförlorar sin rätt enligt första stycket, om han inte från detöverlåtaren eller förvärvaren har underrättat honom om överlåtelsen och senastinom arton månader från det verksamheten frånträddes väcker talan motförvärvaren om betalning ur egendomen och anmäler detta tillinskrivningsmyndigheten. Vadsom sägs om förvärvaren gäller också hans dödsbo. (JfrI kap. 6 § i utredningens förslag.) Paragrafen,som motsvarar 10 § FL, innehåller ett undantag från huvudregeln i 1 § att ettföretagshypotek endast omfattar egendom som tillhör den näringsidkare som harupplåtit hypoteket. Iprincip upphör ett företagshypotek att besvära en intecknad verksamhet somöverlåts till en ny innehavare. Men förevarande paragraf ger borgenären en s.k.förföljelserätt som enligt/ör5/a stycket första meningen innebär attborgenären utan hinder av överlåtelsen kan göra företagshypoteket gällande iegendom hos förvärvaren. Förföljelserätten gäller i den bestämda, avföretagshypoteket omfattade egendom som hörde till den överlåtna verksamhetendå denna överläts. Däremot gäller inte förföljelserätten i det med dennaegendom helt eller delvis identiska men föränderliga egendomskollektiv som hörtill verksamheten hos förvärvaren. Dentidpunkt då borgenärens rätt omvandlas till förföljelserätt är den dånäringsverksamheten faktiskt byter innehavare, dvs. då den nye ägarentillträder och den förre frånträder. Bestämmelseni första meningen tillämpas också, om en del av den intecknade verksamhetenöverlåts. Rörande innebörden i övrigt av begreppet överiåtelse av verksamhetfår jag hänvisa till förarbetena till FL (se prop. Ill och 164). Förevarandebestämmelser är inte tillämpliga när det är näringsidkarens konkursbo somöverlåter den intecknade verksamheten. I det fallet är ju överlåtelsen ett ledi betalningsanspråkets genomförande (se SOU 1964:10 s. 123). Omförvärvaren i sin tur överlåter den egendom som förföljelserätten avser, gällerinte företagshypoteket i egendomen hos den nye förvärvaren. Däremot kanborgenären enligt andra meningen hålla sig till den förste förvärvarens fordranpå ersättning för överiåtelsen. Om den förste förvärvaren i stället upplåteregendomen, omfattar hypoteket enligt andra meningen dennes fordran påersättning för upplåtelsen (l.ex. I det sistnämnda fallet omfattarföretagshypoteket enligt huvudregeln i första meningen även den upplåtnaegendomen, eftersom denna fortfarande tillhör den förste förvärvaren. Vad jagnu har sagt angående ersättning för överlåtelse och upplåtelse har enligt andrameningen också tillämpning då det är fråga om ersättning för egendom som skadas(varmed också avses att egenodmen går förlorad) eller tas i anspråk genomexpropriation eller liknande förfarande. Prop.1983/84:128 56 Tredjemeningen innebär att en borgenär som kan åberopa förföljelserätt har företrädetill betalning ur den egendom som omfattas av förföljelserätten framför enborgenär till vilken förvärvaren av verksamheten har upplåtit företagshypotek. Enligt10 § andra stycket FL föriorar inteckningshavaren sin förföljelserätt, om haninte från del verksamheten frånträddes väcker talan mot förvärvarenom betalning ur egendomen och anmäler detta till inskrivningsmyndigheten. Delär emellertid en brist att den nuvarande tidsfristen inte är förenad med någonunderrättelseskyldighet för överlå-tare eller förvärvare. Dessutom har man frånbankhåll framhållit att tidsfristens längd bör bestämmas så att säkerhetsåvitt möjligt skapas för att ett bokslut alltid finns att tillgå innan fristenhar gått till ända. Mot denna bakgmnd har i andra stycket aorts den ändringen iförhållande till gällande rätt att tidsfristen i första hand skall räknas fråndet borgenären underrättades om överlåtelsen av överlåtaren eller förvärvarenoch skall löpa ut därefter. För att inte fristen skall kunna tänjasut alltför mycket föreslås dock att den alltid skall löpa ut senast artonmånader efter det att egendomen frånträddes. Underrättelsen till borgenärenskall avse en överlåtelse som verkligen har ägt ram, inte en överlåtelse sombara är tilltänkt. I händelse av tvist huravida borgenären har blivitunderrättad torde bevisbördan normalt ligga på den som påstår att så harskett. I 10§ andra stycket FL föreskrivs också att en inteckningshavare som avstår frånförföljelserätt är skyldig att på förvärvarens begäran anteckna det påinteckningshandlingen. Genom anteckningen förebyggs att senare innehavare avinteckningen åberopar bristande kännedom om avståendet. Enligt förevarande lagersätts emellertid de intecknade skuldebreven av företagshypoteksbrev. inte är löpande skuldebrev som kan överlåtas eller pantsättas,finns det inte samma prakfiska behov av anteckningar på handlingen. Förevarandeparagraf innehåller därför inte någon motsvarighet till den nuvarandebestämmelsen om skyldighet att anteckna elt avstående från förföljelserätt.Bevisning om att en borgenär har avstått från sin föiföljelserätt får iframtiden säkerställas på något annat sätt, t. ex. genom en skriftligutfästelse av borgenären. Enligt4 kap. 21 § första stycket första punken skall borgenärens anmälan tillinskrivningsmyndigheten att han sökt betalning ur egendom som omfattas avföretagshypotek antecknas i företagisnteckningsregistret. Tredje stycketmotsvarar 10 § tredje stycket FL. 4§ Bestämmelserna i 3 § tillämpas också om den intecknade verksamheten ochegendom som omfattas av företagshypotek övergår till någon annan genom skifteav handelsbolags tillgångar eller genom bodelning av någon annan anledning ännäringsidkarens död. Utanhinder av att en handling om försäljning av lösöre som fillhör näringsidkarenhar behandlats enligt bestämmelserna i lagen (1845:50 s. 1) om handel medlösören, som köparen låter i säljarens vård kvarbliva. Prop.1983/84:128 57 omfattasden sålda egendomen av på grund av en företagsinleckning som har söktssenast efler det att handlingen företeddes inför rätten. (Jfr1 kap. 7 § i utredningens förslag.) Paragrafenmotsvarar 11 och 12 §§ FL. 11 a § FL har inte fått någon motsvarighet, eftersomövergångstiden för äldre akfiebolag att höja akfiekapitalet till minst 50000kronor numera har löpt ut. Förstastycket tar utan ändring i sak upp den nuvarande bestämmelsen i 11 § FL om attförföljelserätt gäller även när den inlecknade verksamheten jämterörelseegendom går över i någon annans hand genom skifte av handelsbolag ellergenom bodelning av annan anledning än näringsidkarens död. Inäringsidkarens dödsbo får företagshypoteket göras gällande utan tidsbegränsning(se 1 kap. 4 § andra stycket). Hypoteket gäller däremot inte alls i egendom somhar kommit i efterlevande makes, arvinges eller testa-mentstagares hand. Harbodelning eller arvskifte skett eller har legat utgetts, kan emellerfidegendomen återgå till boet, t. ex. genom att boet på ansökan av hypotekshavareneller någon annan sätts i konkurs. Andrastycket överensstämmer i sak med 12 § FL (se även 6 § andra stycket ipromulgationslagen). Rätttill betalning på grund av företagshypotek 5§ En borgenär som har företagshypotek till säkerhet för sin fordran har rättalt vid utmätning eller i konkurs, med den företrädesrätt inteckningen medförenligt lag, få betah för fordringen ur egendom som omfattas av hypoteket intillföretagshypoteksbrevets belopp. I den mån detta inle förslår har borgenärenrätt att få betalt ur egendomen genom ett tillägg. Tillägget får inte överstigafemton procent av hypoleksbrevets belopp jämte årlig ränta på dettabelopp från den dag då egendomen utmättes eller konkursansökan gjordes. Harflera hypoteksbrev överlämnats som säkerhet för fordran och har inteckningarnasamma företrädesrätt eller gäller de efter varandra, skallbestämmelserna i första stycket om hypoleksbrevets belopp avse hypoteksbrevenssammanlagda belopp.