prop · G703100 · 1983-12-31 00:00:00 — Domkapitlen och stiftsnämnderna m. m.: Förvaltningskostnader,/örj/agiani/ag Ersättningar till kyrkor m. m., förslagsanslag Kurserför utbildande av kyrkomusiker m. m., förslagsanslag Bidragtill restaurering av äldre domkyrkor, reservationsanslag Bidrag till ekumenisk verksamhet Bidrag fill de svenska utlandsförsamlingarna Bidrag till reparationsarbeten på de svenskauflandsförsamlingarnas Bidragtill anskaffande av lokaler för trossamfund, Bidragtill kyrkofonden på grund av indragna skatteutjämningsmedel D Statlig rationalisering och revision, m. m. 1 Statskontoret,/Ör5/ag5a«5/ag 2 Anskaffningav ADB-utrustning, reservationsanslag 3 Datamaskincentralenför administrativ databehandling, förslagsanslag 4 Vissrafionaliserings- och utvecklingsverksamhet, förslagsanslag 1 Byggnadsarbetenför statlig förvaltning, reservationsanslag 2 Inredningav byggnader för statlig förvaltning, reservationsanslag Prop.1983/84:100 48 F Statligpersonalpolitik m. m. 1 ,/örj/ag5a/7j/ag 30222000 2 Statensförhandhngsråd,/ö/-5/agia«j/ag 2190000 3 Statenslöne-och pensionsverk,/ör. ?/agian5/ag 47415000 4 Statligpersonaladministrativ informationsbehandling,/d/-. ?/ag5a/w/ag 1000 5 Avlöningartill personal pä indragningsstat,/ör5/og.ja«.j/ag 50000 6 Statenspersonalbostadsdelegation,/ör.s/agia«5/ag 500000 7 ,/ör.j/ag5a«5/ag 21519000 8 Lönekostnadervid viss omskolning och omplacering,/ö/-5/ag5a«.s/ag 55000000 9 Vissatrygghetsåtgärder för lärare, reservationsanslag 4000000Personaladministration och personalutbildning: 10 Förvaltningskostnader,/öri/ag5a«s/ag 8837000 11 Uppdragsverksamhet,/öw/ag5awj/ag 1000 8838000 12 Bidrag fill särskildapersonalutbildningsåtgärder m. m., 13 Bidragtill sfiftelsen Statshälsan,/öri/ag5a«5/ag 225000000 14 ,/Ä«/ag5an5/ag 1000000 15 Vissförslagsverksamhet m.m.,/örsiagsans/ag 150000 16 Vissaskadeersättningar m.m.,/örj/ag. ?an.j/ag 100000 17 Statligkreditgaranfi för bostadsanskaffningslän,/ö/-5/agM/75/ag , 1000 18 Externaarbetstagarkonsulter,/öri/agian5/ag 5794000 G Statistik m. m. 1 Stafistik,register och prognoser,/öM/ag5a«i/ag 270461000 2 Uppdragsverksamhet,/örj/ag.yan5/ag 1000 270462000 3 Folk-och bostadsräkningar,/ö/-5/agja«i/ag 14000000 1 Kammarkollegiet,/ö«/agia«i7ag 18308000 2 Bidragtill Insfitutet för storhushållens rationalisering 640000 3 Kostnaderför vissa nämnder m.m.,/örj/ag5a«i/ag 800000 4 Täckningav merkostnader för löner och pensioner m. m., 5 Bidrag till kvinnoorganisationernascentrala verksamhet, ?/ag 179639000 Prop.1983/84:100 49 XIV.Riksdagen och dess verk 1 Ersättningar till ledamöterm. 2 Riksdagsutskottens studieresor utomSverige, 3 Bidragtill studieresor, reservationsanslag 280000 4 Bidragtill viss verksamhet,/öM/agian.s/ag 736000 5 Bidragtill partigrupper,/öri/agiawj/ag 6110000 6 Förvaltningskostnader,/ö/-.v/ag.ya«i/ag 126411000 7 Utgivandeav otryckta ståndsprotokoll, 8 Nyttriksdagshus, reservationsanslag 31 100000 283884000 1 Förvaltningskostnader,förslagsanslag 2 Vissakostnader vid emission av statslån m. m., förslagsanslag 3 Administrationskostnaderför lönsparandet, förslagsanslag 4 Administrationskostnaderi samband med premiering av frivilligt sparande av överskjutande preliminär skatt, förslagsanslag 5 Riksdagensombudsmän, justitieombudsmännen, förslagsanslag 6 Riksdagensrevisorer och deras kansli, förslagsanslag svenska delegationoch dess kansli: 7 Förvaltningskostnader,/ö«/ög.ja«.v/ag 8 Andeli gemensamma kostnader för , förslagsanslag Prop.1983/84:100 50 Räntorpå statsskulden, m. m. 1 Räntor på statsskulden, m.m.,/ör. ?/agiani/ag 65000000000 Prop.1983/84:100 51 1 Oförutsedda utgifter,/öri/ag5fl«.s/ng 1000000 Prop.1983/84:100 52 Räntorpå statsskulden, m. m. beräkning av räntor på statsskulden, m. m., /85 1 Räntapå uppköpta obligationer 2 Räntapå rörliga krediter 3 Räntapå checkräkningsmedel i riksbank 4 Räntapå övriga utlånade medel B Uppgäld, kursvinster m.m. 1 Preskriberadeobligationer och kuponger m. m. 2 Officielladragningslistor för premielånen Underskott att föras av på statsbudgeten Räntor på upplåning inom landet Ränta på räntelöpande obligationslån,förslagsvis Ränta på Svenska statensriksobligationer,/öri/agsvis Vinster på premieobligationslån,/öw/agivw Ränta på statsskiildförbindelser,/öri/agsv/j Ränta på sparobligationer,/öri/agiv/j Ränta pä av staten övertagna lan, förslagsvis Ränta på län hos statsinstitutioner och fonderm. Ränta pä köpeskillingen för fastigheten nr 1 ikv. Ränta på konung hemgiftskapital Ränta pä kortfristig upplåning hos banker m.fl., Ränta på skattkammarväxlar, förslagsvis Ränta pä statsskuld växlar,/öri/agivw Räntor på upplåning i utlandet Ränta på upplåning i utlandet för statensvattenfallsverk, Ränta på lån hos internationella banker,förslagsvis Ränta på lån på den internationellakapitalmarknaden, c Ränta på beräknad ny upplåning inom landet, förslagsvis d Ränta påberäknad ny upplåning utom landet, förslagsvis B Kapitalrabatter, kursförlusterm. 1 Kapitalrabatter,/ö«/agiw/5 2 Kursförluster,/öw/agj-ww 3 Valutaförluster,/örj/agjv/5 m., förslagsvis m., förslagsvis 3 Kostnadför börsnotering av obligationslån,/o>i/ag.jv/.j 4 Officielladragningslistor för premielånen, förslagsvis 5 Särskildadragningslistor för premielänens 100-brev, förslagsvis 6 Övrigadiverse utgifter,/ö/-i/agiv(5 Anm. Valutaomvandling harskett till kurser . ' Motsvarar milj.och BEC 42,4 milj. - Motsvarar ,8milj., DEM 17.6 milj., CHF 6,1 milj., SDR 46.4 milj., GBP 15,2 milj. och JPY 1369,6milj. ' Motsvarar milj., DEM 304,6milj., CHF 133,3 milj., NLG 86,4 milj., JPY 12883,0 milj., FRF87,8 milj. och GBP 13,5 milj. Prop.1983/84:100 54 Närvarande: statsministern , ordförande,och statsråden I. , , , , , ,, , , , , , , ,R. , , , , Föredragande: statsråden I. , ,, , , , , , ,, , , , , R. , , ,, Proposition med förslag till statsbudget /85 Statsråden föredrar de frågor om statensinkomster och utgifter m.m. som skall ingå i regeringens förslag tillstatsbudget för /85 samt inriktningen av den ekonomiskapolitiken under nästa budgetår. Anförandena och i förekommande fall översikteröver förslagen redovisas i underprotokollen för resp. departement. Med beaktande av de föredragna förslagen harförslag till statsbudget för nästa budgetår med därtill hörande specifikationerav inkomster och utgifter upprättats. Jag hemställer att regeringen föreslårriksdagen att beräkna inkomster ochbesluta om utgifter för staten i enlighet med det upprättade förslaget tillstatsbudget för /85. Regeringen ansluter sigtill föredragandenas överväganden och beslutar att genom proposition föreläggariksdagen vad föredragandena har anfört för de åtgärder och de ändamål somföredragandena har hemställt om. Regeringen beslutar attde anföranden som redovisas i underprotokollen jämte översikter över förslagenskall bifogas propositionen som bilagorna 1-19. Bilaga1 till budgetpropositionen 1984 Prop. Närvarande: statsministern , ordförande,och statsråden I. , , , , , ,, , , , , , , ,R. , , , , Anmälan till statsbudgeten för budgetåret1984/85 såvitt avser Hnansplaneii 1 Den ekonomisk-politiska strategin Under 1970-taletstagnerade den svenska ekonomin. Den snabba tillväxten under 1950- och1960-talen bromsades upp. Medan BNP ökade i volym medi genomsnitt 3,per är, växte den 1973-1982 endast med igenomsnitt 1,. Industrin - som utgjort motorni den svenska ekonomin uppvisade ingen tillväxt isin produktion. växte industriproduktionen i OECD-omrädet . Orsakerna till den svagasvenska utvecklingen står delvis att finna i olika externa chocker, såsomoljekriserna samt framträdandet av en rad nya industriländer, som vannframgångar delvis inom branscher där svensk industri spelade en framträdanderoll. En stor del avförklaringen till den svaga 1970-talstillväxten måste dock sökas i inhemskafaktorer. Sjunkande lönsamhet och ocksåkraftigt fallande investeringar försenade och fördröjde industrins anpassningtill de nya förutsättningar som oljekriserna och den förändrade internationellakonkurrenssituationen fört med sig. Kostnads-1 1983/84. Prop.1983/84:100 Bilagal 2 utvecklingen vid mitten av decenniet innebarförsämrad konkurrenskraft, som i sin tur medförde förlorade marknadsandelar ochutslagning av produktionskapacitet under åtskilliga är därefter. Snabbtstigande budgetunderskott efter 1976 har fördröjt den nödvändiga anpassningenoch byggt in växande inflationsproblem i den svenska ekonomin, vilketytterligare försvagat konkurrenskraft och utrikeshandel och dessutom orsakatstora fördelningspolitiska orättvisor. Därtill kommer att den ekonomiska politikende i viktiga avseenden verkat destabiliserande ochförstärkt konjunktursvängningarna i stället för att dämpa dem. Så förstärktesexempelvis konjunkturuppgången av en starkt kon-sumtionspåspädandepolitik, vilken bidrog till en kraftig försämring av bytesbalansen. Den svaga utvecklingen av produktionen har förtmed sig en rad svåra ekonomisk-politiska problem. Arbetslösheten hartrendmässigt stigit, eftersom den låga ekonomiska tillväxten gjort att deungdomar och kvinnor som sökt sig ut på arbetsmarknaden fått allt svårare attfinna arbete. Kostnaderna för den ökande arbetslösheten har belastat deoffentliga finanserna, vilka urholkats genom att den långsammaekonomiska tillväxten och de sjunkande reallönerna givit en svag utveckling avskatteunderlaget. Den höga inflationen har försvagat konkurrenskraften ochbidragit till den svaga sysselsättningsutvecklingen. Den försämradekonkurrenskraften och försvagade produktionsförmågan har också medfört växandebytesbalansproblem och en mycket snabbt ökande skuldsättning gentemotomvärlden. förvärrades dessa problem.Industriproduktionen sjönk med 2,, och BNP-tillväxten blev endast 0,. Dettamedförde att den öppna arbetslösheten steg från 2,av arbetskraften till3,1982. Den totala sysselsättningen (mätt i antal personer) sjönk med 0,,och antalet sysselsatta inom industrin minskade med 3,. Industrins investeringar föll ochbostadsinvesteringarna minskade med 1,. Den offentliga sektornssparandeunderskott ökade frän . 1982.Bytesbalansens underskott växte frän 14 till . Nettosparkvotenföll med av BNP och uppgick till endast4,, jämfört med av BNP i genomsnitt under första hälften av1970-talet. försämrades gradvis prognoserna ; det blevalltmer tydligt att utvecklingen pekade brant nedåt. Misstroendet mot denekonomiska politik som fördes fick sitt mest akutauttryck i ett kraftigt valutautflöde. 1.2 Omläggningen av den ekonomiska politiken Det stod klart för dennya regering som tillträdde efter valet att denna utveckling snabbtmåste brytas. Uppgiften var att möjligt 1983/84:100 Bilagal 3 vända den industriella utvecklingen till en nyperiod av tillväxt; att öka produktionen så att investeringarna ochsysselsättningen äter kunde börja växa; att förbättra konkurrenskraften så attbytesbalansunderskottet kunde elimineras; att sanera de offentliga finansernasä att den allt snabbare skuldökningen kunde bromsas upp; att förbättranäringslivets lönsamhet sä att det åter skulle kunna stå på egna ben och intebehöva förlita sig på subventioner; att lägga om stabiliseringspolitiken frånden tidigare destabiliserande inriktningen till en konjunkturutjämnande; ochatt bryta inflationen, både för att säkerställa en varaktig ekonomiskexpansion och för att angripa de fördelningspolitiska orättvisor som följer iinflationsekonomins spår. Regeringen avvisar deförenklade och ensidiga recept för efterfrågestyr-ning som ofta ställs motvarandra i den allmänna debatten. En ensidig åtstramning av efterfrågan å enasidan riskerar att öka arbetslösheten och föra in landet i en ond cirkel, därsjunkande efterfrågan ger utslagning av produktionskapacitet och därigenom enytterligare ökning av arbetslösheten. En ensidig expansion av den inhemskaefterfrågan å andra sidan riskerar att till stor del läcka ut ur landet i formav ökad import, bl. a. som en följd av den inflationsimpuls budgetförsvagningenmedför. Detta leder till att man avlägsnar sig ytterligare frän målet att habalans i utrikeshandeln - vilket i förlängningen riskerar att driva fram en såmycket hårdare åtstramningspolitik. I stället har regeringenvalt att gå en tredje väg, innebärande en kombination av selektiva åtgärderför att stimulera ekonomins,utbudssida å ena sidan och å den andra en strampolitik gentemot den inhemska konsumtionen parad med en radikalkonkurrenskraftsförstäikning, som medför en sä kraftig vridning av efterfråganfrån utländska till svenska produkter -såväl utomlands som i - attnettoresultatet blir en total expansion av efterfrågan och därmed ocksåav sysselsättning och investeringar som bytesbalansen kraftigtförbättras. I ett första steg ikrispolitiken innebar detta att den svenska kronan skrevs ned ,som ett omfattande investeringsprogram inom transport-, energi- ochbyggnadssektorerna sattes igång och arbetsmarknadspolitiken gavs ökaderesurser, innebärande dels en utökning av traditionella arbetsmarknadspolitiskamedel som beredskapsarbeten och arbetsmarknadsutbildning, dels nya insatsersåsom ungdomslag, rekryteringsstöd, m. m. Ocksåfördelningspolitiken lades om i syfte att fördela krisens och krispolitikensbördor efter bärkraft; något som inte bara är önskvärt från fördelningssynpunktutan också för att kostnadsutvecklingen skall kunna hållas tillbaka och läggagrunden för en långsiktig uppgång. Vissa transfereringar till utsatta grupper- såsom barnbidrag och bostadsbidrag - har således höjts, medan arvs-, gåvo-och förmögenhetsskatterna skärpts och vissa skattelättnader till aktieägarnaåtertagits. Prop.1983/84:100 Bilagal 4 skatt har tillämpats , och under 1984kommer vinstdelning genom löntagarfonder att genomföras. Genom devalveringenuppnåddes en kraftig förbättring av relativa kostnadsläge, vilkentillsammans med investeringsprogrammet lagt grunden för en snabb industriellexpansion och förbättrad bytesbalans. hölls sysselsättningen uppeäven pä kort sikt, trots det initialt låga kapacitetsutnyttjandet. Med det förbättrade konkurrensläget skapasförutsättningar att få ett slut på de senaste årens återkommande valutakriser.Om det gynnsamma kostnadsläget kan bevaras, bidrar det till att lösa de underiiggande tillväxt-och strukturproblemen,som kapacitetsutnyttjandet gradvis ökar igen. Även vid den svaga tillväxtav världshandeln som är rimlig att räkna med, kan den totala efterfrågan somriktas mot svensk produktion öka -och detta utan en inflationsdrivande ökningav budgetunderskottet eller importuppdrivande konsumtionsstimulanser. Härigenomblir det möjligt att, som det ofta uttrycks, både "arbeta" och"spara" sig ur krisen. 1.3 Krispolitikens andra steg Förutsättningen för attstrategin skall bli framgångsrik är att den prisstegring devalveringen medförhålls tillbaka, och att vår ekonomi därefter växlar in på en bana somkännetecknas av avsevärt lägre prisstegringar än dem vi upplevt under detsenaste decenniet. måste den konkurrensutsatta sektorns relativalönsamhet långsiktigt stabiliseras på en högre nivå. Detta förutsätter att lönekostnadsstegringenhålls tillbaka - vilket i sin tur kräver en fördelningspolitik som upplevs somrättvis av breda folkgrupper. Följaktligen är det dessafrågor som står i centrum för det krispolitikens andra steg, som inleddes 1983.Huvuduppgiften är härvidlag att radikalt och bestående sänka inflationen ochsamtidigt hävda sysselsättningen. 1 reviderade finansplan laderegeringen fast sitt mål att som en inledning till en sådan utveckling underloppet av 1984 halvera inflationstakten, ned till nivån . En sådan nedpressning av inflationen krävs föratt vi skall kunna bevara konkurrenskraften gentemot våra viktigastekonkurrentländer och långsiktigt trygga sysselsättningen. Den skulle - om denföljs av en ytterligare dämpning 1985 - därmed lägga grunden för en stabiluppgång av industriproduktion, export, investeringar och sysselsättning.Fortsatta pris- och kostnadsstegringar i storleksordningen skulledäremot snabbt urholka devalveringens effekter och medföra en ny försämring avexternbalansen och av produktion och sysselsättning. Dessa samband har ingåendebelysts i en bilaga till den reviderade finansplanen 1983. Eftersom låg inflation är ett medel att nå målenekonomisk tillväxt och Prop.1983/84:100 Bilaga 1 5 full sysselsättning, är det uppenbart attregeringen i strävan att stabilisera prisutvecklingen inte kan förlita sig påen ensidigt åtstramande efterfråge-politik. En sådan kan visserligen temporärtpressa tillbaka inflationen, men då till priset av en kraftigt ökad arbetslöshet.Erfarenheterna från de länder i vår omvärld som bedrivit en dylik politikvisar, till yttermera visso, att denna politik framför allt drabbar de grupper- kvinnor, ungdomar, handikappade och lågutbildade - som har svårt att ta sigin på den reguljära arbetsmarknaden, men däremot inte de yrkesutbildade fastanställda som är styrande i pris- och lönebildningen. En sådan politik lederockså till ökade stelheter på arbetsmarknaden och föder protektionistiskastämningar, vilket ytterligare försvårar de strukturförändringar som ärnödvändiga för att få igång en ekonomisk tillväxt. Den ensidigaåtstramningspolitiken är således inte bara ekonomisk kostsam, utan ocksåsocialt orättfärdig och ineffektiv. Regeringen har därförvalt att angripa inflationen med en kombination av utbuds- ochefterfrågepåverkande åtgärder. Dels förs en stram finans- och penningpolitikför att förhindra en likviditets- och inflationsdrivande finansiering avbudgetunderskottet. Dels kompletteras denna politik med en rad åtgärder, somdirekt riktas mot ekonomins utbudssida i syfte att sänka priser och kostnaderutan att gå vägen via ökad arbetslöshet och utslagen produktionskapacitet. Finanspolitiken harsåledes lagts om i en stramare riktning efter regeringsskiftet. Det statligabudgetunderskottet kommer att minska något i nominella termer, såväl budgetåret1983/84 som 1984/85, efter att ha ökat mycket snabbt iföljd. Det innebär att budgetunderskottet minskar avsevärt, mätt som andel avBNP, och att finanspolitiken under konjunkturuppgången får en åtstramandeeffekt på samhällsekonomin. Finanspolitiken har således lagts om så att dendämpar konjunktursvängningarna, efter de tidigare årens destabiliserandepolitik. Kredit- ochpenningpolitiken har genomgått en betydande förändring. Delsintroduceras nya statliga upplåningsformer i syfte att möjliggöra en upplåningsom inte är så starkt penningmängdsökande och som möjliggör längregenomsnittliga löptider på de olika statspapperen. Dels avregleras kredit- ochpenningmarknaderna för att underiätta en sådan anpassning. a. harlikviditetskraven avskaffats, emissionskontrollen mjukats upp ochränteregleringen för bankerna ersatts av en rekommendation. Sammantaget medför omläggningen av finans- ochkreditpolitiken att det inflationstryck som härrör från budgetunderskottet ochdess finansiering påtagligt lättat. Denna politik kompletteras med olika insatser,som har till syfte att påverka kostnadsbilden från uthudssidan. Sålundafullföljs marginalskattesänkningen sä att den stora majoriteten avheltidsarbetande får ytterligare sänkta marginalskatter de närmaste två åren.För 1984 finansieras skatte- Prop.1983/84:100 Bilagal 6 omläggningen så att en arbetsgivaravgiftshöjningundviks. Härigenom dämpas kostnadstrycket i företagen, liksom i stat ochkommun, dels genom att lönebikostnaderna inte höjs som tidigare aviserats,dels genom att inkomstskattesänkningarna gör det möjligt att uppnå en åsyftadreallöneutveckling vid lägre nominella lönepåslag än eljest. Vidare genomförs olikaåtgärder för att undvika flaskhalsar i ekonomin. Företagsbeskattningen läggs omför att göra riskkapitalet mera rörligt. Marknaden för riskvilligt kapital harvitaliserats, vilket bl. a. gjort det möjligt att genomföra mycket omfattandenyemissioner och nyintroduk-tioner. Genom löntagarfonder och allemanssparandekommer även näringslivets försörjning med riskvilligt kapital atttryggas, såväl i individuella som i kollektiva former. Arbetskraftensyrkesmässiga och geografiska rörlighet underlättas genom en intensifieradarbetsmarknadspolitik. Bristyrkesutbildningen ges utökade resurser. Att påverkaförväntningarna är också ett betydelsefullt led i den ekonomiska politiken.Regeringen har här tagit ett viktigt steg genom att offentliggöra ettinflationsmål och genom att vidta olika åtgärder för att fåbeslutsfattare i ekonomin att frivilligt fatta sådana beslut att pris- ochkostnadsstegringen blir förenlig med detta mål. Vidare genomförs ett programför att begränsa de automatiska ökningar av de offentliga utgifterna som följerav olika typer av indexbindningar. På en rad områden - såväl i statsbudgetensom i många kommunala budgetar - kommer de olika utgiftsramarna inte atttillåtas stiga med mer än vad som är förenligt med inflationsmålet. Det betyderatt tidigare pris- och kostnadsstegringar inte längre slentrianmässigt tilläts föras vidare till framtidainflation. Det betyder också att medborgarna i värt land i högre grad äntidigare ges ett direkt intresse att medverka till att hålla tillbakainflationen; ju lägre inflationen blir, desto större blir det reala värdet avde olika bidragen och transfereringarna. Slutligen görs ocksåfördelningspolitiska insatser för att underbygga låga kostnadsstegringar ochundvika uppslitande och inflationsdrivande strider om fördelningen av våraresurser. Av särskild vikt är i detta sammanhang att de välbeställdamedborgarna får vara med om att bära krisens bördor. Inte minst viktigt ärinförandet av löntagarfonder, vilka bidrar till att göra en god och varaktiglönsamhet i näringslivet fördelningspolitiskt acceptabel. Sammanfattningsvis villjag framhäva helheten i den ekonomisk-politiska strategin. Den baseras på enkombination av åtgärder som verkar på både utbuds- och efterfrågesidan och somhar både expansiva och åtstramande inslag. Grundförutsättningen för att denskall lyckas är att vi förmår bevara det gynnsamma kostnadsläge denkonkurrensutsatta sektorn f. n. har. För detta krävs att vi konsekvent ochuthålligt fullföljer den politik som inletts. Kursomläggningen av den ekonomiska politiken har- som jag kommer Prop.1983/84:100 Bilagal 7 att redovisa närmare i det följande - haft mycketgynnsamma effekter i en rad avseenden. Underskottet i bytesbalansen har minskatmed mer än tvä tredjedelar , främst till följd av en mycketstark exporttillväxt;industriproduktionen och orderingången till industrin ökar f. n. starkt; lönsamheten i näringslivet harförbättrats avsevärt; kapacitetsutnyttjandetstiger; fallet i investeringarna har stoppats upp och det finns förutsättningar för en ökning avindustriinvesteringarna ; inflationen är på väg ned; nedgången avreallönerna har hejdats; budgetunderskottet stiger inte längre; kommunernasoch landstingens finansiella situation ser väsentligt ljusare ut; och,viktigast av allt, antaletsysselsatta har börjat öka och vi har goda förutsättningar att under detkommande året få se en nedgång av den öppna arbetslösheten. Om den ekonomisk-politiskastrategi vi slagit in på fullföljs kommer dessa positiva effekter att bli änmer påtagliga. Möjligheter ges då att varaktigt häva de ekonomiska obalanser som alltjämtkännetecknar den svenskaekonomin. 2 Den ekonomiska politikens inriktning Stabiliseringspolitikenshuvuduppgift är att uppnå en så gynnsam kombination av sysselsättning,prisstabilitet och extern balans som möjligt. Jag kommer i det följande att redovisa densvenska ekonomins utveckling och1984. Som framgår av denna redovisning går utvecklingen i rätt riktning i samtliga dessa avseenden:sysselsättningen ökar, inflationen bromsasupp och bytesbalansunderskottet minskas påtagligt. Jag vill emellertid nu närmare beröra dels de grundläggande principerefter vilka regeringens stabiliseringspolitik är uppbyggd, dels beskriva desskonkreta inriktning . I denstabiliseringspolitiska debatten har traditionellt hävdats att det föreligger enmotsättning mellan de tre stabiliseringspolitiska delmålen: exempelvis skulleen högre sysselsättningsgrad och ökad total produktion kunna åstadkommas endast genom att man imotsvarande grad gjorde avkall påprisstabiliseringsmålet.