prop · G703135 · 1983-12-31 00:00:00 — Somframgått av tidigare kapitel har svensk industri varit slarkl inriktad påbasindustrin (insalsvaror till senare förädlingsled) och investeringsvaror(ofta länkade till basindustrins behov och till invesleringar i infrastruktur).Konsumtionsvarusektorn har varit liten. Det finns ingenting som talar för altdenna bild kommer alt påtagligt förändras fram lill sekelskiftet.Investeringsvaruleverantörerna har ulvecklals i samband med atl stora 'inhemska investeringar gjorts i industri, affärsverk och bostäder.-Det ärvälkänt atl företag som ASEA, , och (på lastvagnsområdet)expanderat och utvecklat nya produkter på basis av en hemmamarknadsefterfrågan.Dessa och andra förelag inom investerings-varuområdet (de slorabyggentreprenörerna. med tillverkning av gruvutrustning, Dynapacmed sina vägmaskiner. Fläkt med sina ventilationssystem m. kan endaslbibehålla sin konkurrenskraft genoin fortsall ullandsexpansion. Det är idagendast inom områdena för produktions- och kontorsutrustning,kommunikationsutrustning samt inom energiområdel man kan se nya betydelsefullatillväxlsegment inom landet. 1983/84:135 249 sjukvårds-och miljövårdsområdena lill sin karaktär övergår bl.a. från all behandlaproblem fill alt förebygga problem, är del möjligl alt tillväxlutsik-terna inomlandet för denna lyp av investeringsvaror har överskattats. Del gäller dockinte konsumtionsvaror (läkemedel elc.) som riktar sig mot denna seklor.Exporlmöjlighelerna för sjukvårds- och läkemedelsindustrin kan förutsättas varagoda även om lagstiftning m.m. i olika länder kan verka hindrande. Bland//iiori-van/leverantörerna återfinns dels de stora företagen inonibasindustrierna, dels kan räknas dil andra storföretag såsom ESAB, SKF, PLM ochTetra . Största intresset tilldrar sig dock de små och medelstoraunderleverantörerna. Dessa är kraftigt hemmamarknadsorienterade.Ofta har dessa underleverantörssystem en slarkl lokal karaktär. Då bedömningenlidigare gjordes, all verkstadsindustrin kommer att slällas inför starka kravpå omstrukturering, var del bl. a. utvecklingen för underleverantörerna somåsyftades. Man kan ulgå från att itakt med storföretagens fortsatta internationella specialisering och tekniskaulveckling - dessa underleverantörssystem kommer att få en alll mindrenationell/lokal prägel. Kravet på mer sofistikerade produkler, störteansvarsområden för hela komponenler för att bl.a. förenkla transport- ochhanteringssystem, kommer atl öka kompetenskraven. Därmed ökar deninternationella konkurrensen. För svenska underleverantörer kommer det alt varanödvändigt atl höja produktiviteten och skapa en bredare marknadsbas för sinproduktion. Ulvecklingen påunderleverantörsområdel kan riskera all bli en parallell lill ulvecklingenunder inom konsumtionsvarusektorn. Traditionellt vardenna uppbyggd kring lokala behov. Förulom , och (personbilsdivisionerna) saml och saknas stora pvenska företag medinternationell förankring pä detta område. Med höjd levnadsstandard (slörremarknad), ändrade bosättningsmönster (lätorlskoncentration), ändradelivsmönster (bilberoende, ökade internationella kontakter m. ), ändradedistributionssystem (koncentration till ett fålal rationella grossist- ochdelaljislkedjor osv.) och andra grundläggande strukturförändringar blevkonsumtionsvarusektorn intressant och lättåtkomlig för utländska storaleverantörer som sökte exportera lill . Eftersom den svenskahemmamarknaden är liten och vår öppenhet mol omvärlden stor, finns delingenting som lyder på alt konsumtionsvarusektorn spontant och generellt sellkommer alt kunna vända utvecklingen, konkurrera ut starka internationellakonkurrenter och expandera. Exportmöjligheternalorde dock fortfarande vara tämligen goda för flera svenskakonsumtionsvaruförelag. Ett hinder för all lyckas är de mycket högamarknadsföringskostnader, som är förbundna med export av konsumtionsvaror.Detta kräver en hög lönsamhel men också en hög marknadsandel påhemmamarknaden. Den nordiska marknaden kan bilda en sådan nödvändig plattformför forlsall export på världsmarknaden. Prop.1983/84:135 250 Stora och små företag Ulvecklingen för de stora resp. de små förelagen har redanberörts. Färre än 40 stora koncerner inom verkstads-, stål- och skogsindustrinsvarar för av industrins sysselsättning och av exporten.En mycket slor del av de mindre och medelstora förelagen är underleverantörertill dessa storföretag. Del är hell nödvändigt för landet och förindustriproduktionens utveckling atl dessa slora koncerner som helhet även omförändringar inom denna grupp givelvis kommer atl inträffa - förmår bibehållaoch stärka sin konkurtenskraft fram lill . I flera sludier har man funnil atl dessa slora koncernermed sitt omfattande internationella kontaktnät har en gentemot de mindreföretagen överlägsen kompelens alt vidareutveckla, marknadsinlroducera ochsälja varor och tjänster, medan småföretagens kompelens beslår i att svara fören rationell tillverkning eller utveckla genuint nya produklidéer. En brist ursvensk synvinkel är att vi har få stora internationella konsumtionsvaruförelag.Marknadsinvesteringar är dyra, vilket gynnar redan etablerade företag.Tidsfaktorn är vidare ofta avgörande, vilkel ökar förelagens benägenhet altköpa etablerade företag med en upparbetad marknad, eller en ny produki istället för att starta egen verksamhet. En analys av företagsförvärv ochfusionsstatislik visar att del är ytterst sällan som ytterligareproduktionskapacitet varil målet för ett uppköp. Det finns ingenting som tyder på att dessautvecklingstendenser kommer atl ändras markant fram . Visserligen kan t.ex. ändrade skatteregler vad gällerrealisationsvinstbeskattning kontra annan beskattning ändra den relativaförmånligheten av företagsköp. Vidare skapar OTC-lislan på börsen och andranya former för riskka-pitallillskotl större möjligheter för småförelagen attstå emot uppköpserbjudanden. Del är dock tveksamt att sådana förändringarkommer alt ha någon avgörande inverkan. Detta innebär all man får räkna med attinnovativa småföretag även fortsättningsvis kommer att köpas upp av storföretagoch investmentbolag. Å andra sidan kan det ur nationell synvinkel också finnasfördelar med alt små förelag förvärvas av slora. Därigenom kan man ofta nå envolymexpansion snabbare. Fortsatt hög fusions- och uppköpsaktivitet i näringslivetkommer att medföra en ökad företagskoncentralion. För alt denna ulvecklingskall kunna motverkas krävs en markant ökad nyetableringsvilja. Det är i detta sammanhang av vikl att understryka atlproduktionskon-cenlrationen (mätt i anlal anslällda) kan gå i molsalt riklningmot företags-koncentrationen. Detta hänger bl.a. samman med alt skalfördelarnai produktionen i allmänhel minskar med den typen av ny leknik som står införell brett genombrott. Med ny produktionsteknik kan man åena sidan storserietillverka enstaka detaljer med låga fasta administrations-och kapitalkostnader. Å andra sidan kan tekniken utnytt- Prop.1983/84:135 251 jaslill korla serier tack vare korta ledtider och små omställningskostnader. I denmån inslaget av mjukvara såsom systemutformning och funktionskontroll ökar ivarorna kommer också kravet på själva arbetsplatsernas utformning alt verka förmindre produktionsenheter. Enminskad produktionskoncenlration kan lätt tolkas som att gamla fabriker ersättsmed nya och mindre anläggningar. En sådan utveckling är dock knappast sannolikför den befintliga produktionens utveckling. Däremot är det troligt atl nylätt lillverkning förläggs i nya områden av . industriholellkaraktär.Ylutrymmet kommer att vara begränsat. Produktionens karaktär gör atl den kanförläggas till "höghus" i stället för traditionella fabrikslängorosv. Enreduktion av produklionskoncentrationen kommer därför till stor utsträckningatt ske genom utnyttjande av de produklivitetsförddar som ny teknik medför. Detfinns härvid anledning all peka på all "produktivitetsgapet" ärslort. I ett historiskt perspektiv torde den nuvarande och den kommandesituationen under del närmaste decenniet framöver all vara unikt. Inte sedanelmotorn introducerades har möjligheterna att inom framför alltverkstadsindustrin språngvis öka produktionen och produktiviteten varit slörre.Detta framgår exempelvis av atl , som expanderat och kiinnalkonkurtera framgångsrikt med de nya telefonväxlarna, ungefär har halveratantalet anslällda på knappt . Ettantal undersökningar av introduktionen av ny verkstadsteknik har visat på demycket stora produktivitetsvinster som kan uppnås. Arbels-kraftsbesparingar iproduklionsledet på är inte ovanliga, trots bibehållande av sammaproduktionsnivå. Hittillshar införandet av ny produktionsteknik i verkstadsindustrin gått tämligenlångsamt. En huvudanledning till della är att tekniken varit tämligen okändoch teknikutvecklingen gåll snabbt vilket skapat osäkerhet hos länkbara köpare.Flexibiliteten it. ex. den första generationens robotar var också begränsad.Risken för alt låsa fasl sig i en produktionsapparat, som skulle visasig vara föråldrad, har varit slor. Vidare har priserna pressatsnedåt och dessutom har tillväxten i ekonomin som helhel saknats. Denbedömning man kan göra är alt lekniken nu nåll en sådan mognadsnivå, alt enbred introduktion är möjlig. Detta kommer atl vara en källa lill både ett stortpotentiellt sysselsällningsbortfall, till en belydande produklionsökning ochlill nya marknader. Man kan förutsätta att den nya tekniken kommer att geunderlag för etableringar av en rad nya företag och nya affärsmöjligheter förredan etablerade, störte förelag. Del är inte bara ASEA och som liggeri frontlinjen internationellt sett vad gäller erfarenheter av produktivitetsförbättringari produktion och på konior. Utvecklingen i sådana Stockholmsförorter som Kistaoch liksom på Prop.1983/84:135 252 högskoleorter som visar att det också finnsmånga små företag som utvecklat detaljer och syslem just med inriktning på nyproduktionsteknik. Industrisysselsältningen nådde en topp under mitten av1960-talet. Därefter har trenden varit nedåtgående. Kostnadsläget och enförbällrad världskonjunktur kommer sannolikt atl medföra en uppgång iinduslrisysselsällningen på kort sikl. Som framgåtl ovan kan man dock interäkna med atl denna uppgång blir långsikligl bestående. Möjligheten atlkraftigt öka produktiviteten är alltför slor för all man på längre sikl - ävenom man utgår från en väsentligt ökad produktionsvolym - skall kunna räkna meden ökad sysselsättning. Det fmns även andra slruklurella orsaker till attsysselsättningen inom den direkta industriproduktionen kan förväntasminska - t.ex. måste kvarstående överkapacitetsproblem inom vissa basindustriermedföra neddragningar och minskad sysselsättning. Omstruktureringsbehov inomunderleverantörssektorn är en annan orsak till alt sysselsättningen kanförväntas minska. Protektionism och nödvändigheten av fortsatt internationaliseringinom storföretagen, men också inom de medelstora förelagen verkar i sammariklning. Paradoxall nog kan del också vara så atl en snabb ekonomiskåterhämtning kan frigöra planer på nya investeringar med åtföljande utnyttjandeav produktivitetsfördelar i ny utrustning. Till detta kan läggas atl ulvecklingen på konlorsområdetännu inte inneburit några omvälvande förändringar. Just i kopplingen mellan nyproduktionsteknik och ny kontorsutrustning kan mycket sloraproduktivi-telsvinsler förutses. Mot denna förutsägbara nedgång i sysselsättningen inominduslrin skall ställas den ökning den nya lekniken ger upphov till. Enbedömning som gjorts i visar emellerfid, alt högteknologin under perioden1978-1990 endast kommer all svara för av alla nya arbetstillfällen. Reslenålerfinns i mer vanliga företag, såsom bagerier, sågverk, mekaniska verkstäderm. m., och i olika typer av service- och vårdförelag. För svenskl vidkommande beräknas att kommer dentotala sysselsättningen i nya lillverkningsförelag alt vara 1500030000 (avserföretag startade , med egna produkler och med minst 20 anställda år2000). Delta skulle molsvara av industrisysselsältningen eller ungefärlika många personer som friställts från varven under de senasle åtta åren. Det finns därför anledning all tona ned förväntningarna påhögteknologin som sysselsättningsskapare. I stället kommer servicesektorn ocholika industrirelalerade branscher alt vara mer intressanta ur sysselsättningssynpunkt.Här verkar en slor del av "levebrödsföretagen", men här sker också enaccelererande utveckling av nya idéföretag uppbyggda kring nyaorganisationsformer, nya distributionskanaler etc. Prop.1983/84:135 253 Omvandlingen inom industrin har inle enbart omfattatförskjutningar mellan branscher eller förändringar inom företagsbeståndei.Också inom företagen har en förskjulning från okvalificerade lill höglkvalificerade arbetsuppgifter skell. En bidragande orsak härtill är densolidariska lönepolitiken som - också med ett högt svensklkostnadsläge - har inneburit aU ingenjörer m. fl. högulbildade har löner sominternationellt sett inle överstiger lönenivån i andra länder. Förelagensproduktionsapparat omstrukturerades, produktionen iniernalionaliserades ochlåglönejobb lades ul till egna anläggningar eller underieverantörer i andraländer. Förändringarna i arbetskraftens sammansällning innefattarbåde tillväxtyrken och avvecklingsyrken. 1 figur 21 redovisas ulvecklingen vadgäller sju stora kategorier av lillväxlyrken under 1970-lalet. Totalt sett hardessa ökat med ca 23000 personer . Intressant all notera är altför tre av kategorierna har den senare hälften av perioden inneburit ennedgång. Det kan röra sig om lillfälliga svängningar, men det kan också varaett tecken på mältnadsproblem och att svängningar vad gäller eflerfrågan påspecialister sker allt oftare. Del kan också vara ell tecken på alt ny teknikunder ell inlroduklionsskede kräver många utbildade, men all den sedan - dålekniken väl etablerats - verkar arbetskraftsreducerande också påleknikernivån. har tendensen till en ökandearbetslöshet och en brist på viss specialutbildad arbelskraft blivit alltmerframträdande. Det är sannolikt att denna kombination av överskott och brist påarbetskraft kommer att förstärkas. Detta beror bl.a. på alt del kommer att varasvårt att med nödvändig framförhållning kunna förutsäga var behov av specialutbildadarbetskraft kommer att uppstå. Utbildningsfrågor kan således förväntas bli alllmercenlrala. En brist på yrkesarbetare och specialutbildade kan komma all hämmaexpansionen i en konjunkturuppgång. En annan konsekvens av en gradvis ökadgenomsnittlig utbildningsnivå är att omskolningsproblem kan förväntas blislörre då ett alll slörre gap kommer att uppstå mellan de krav som ställs idagpå utbildningen för en viss arbetsuppgift och de betydligt slörre kraven iframtiden. Man kan därför förutse ett slorl behov av ständigt återkommandekorta uppdateringskurser för dem som har ell arbele, som kräver Ulbiidning. Fördem som måste byla inriklning kommer däremot att krävas väsentligt myckellängre omskolningsperioder än vad som är vanligt. En helt annan, och ofta förbisedd, sida avutbildningsfrågorna gäller ledningskunnandet i företagen. I takt med atlförelagen utsätts för ökad internationell konkurrens ökar kraven på ledningen.Underieveranlörs-problemafiken har tidigare berörts. En förutsättning för attunderleverantörerna skall kunna klara konkurrensen är att ledningskompetensenstärks. Det ledningsbyle som skett i svenska storföretag haruppenbart verkat vitaliserande. Alltför många förelag kommer dock atl ha Figur21 Vissa tillväxtyrken 1970-1980 Antal sysselsatta O o o d o o o iri o o o d (0 (0 i2 = o ooo ~ .b oo o o o d o o o iri 1983/84:135 255 kvarståendeledningsproblem, vilket kommer all påskynda strukturom-vandlingstaklen. Denminskning av induslrins invesleringar, som pågått sedan mitten av 1970-talel,har framför allt gällt byggnadssidan. Maskininvesteringarna har också minskatmen i väsentligt mindre grad. ulgjorde maskininvesteringarna hela 80%av de samlade materiella investeringarna i industrin. Denlångsiktiga nedgången i investeringstakten hänger bl.a. samman med den kraftigluibyggda kapaciteten i framför allt basindustrierna i början av 1970-talel sombidrog till atl skapa överkapacitet, dålig lönsamhet osv. I längden kanemellertid inte nedgången i invesleringarna forlsalla utan att industrinskonkurrenskraft allvarligt urholkas. Gammalt realkapi-lal åldras och slits, nyamer effektiva produktionsprocesser ulvecklas etc, vilket medför att klyftanmellan befintlig utrustning och nya anläggningar vidgas. Det torde därförföreligga ett betydande investeringsbehov inom induslrin. Med denlönsamhetsförbättring, som kunnat regislreras för och som kan beräknasför , bör invesleringskurvan åter kunna vändas. Detfmns emellertid flera strukturella orsaker som i grunden har förändratinvesteringsbeteendet i företagen. En sådan grundorsak är den nya tekniken.Denna leder till att lokalutrymme och arbetsmiljö inte kommer alt ulgöra sammabegränsningsfaklorer som lidigare. Produktionen per kvadratmeter byggnadsytakan ökas väsentligt genom införandet av ny produktionsutrustning, genom atthöja kapitalomsättningshastigheten osv. Det finns därför anledning alt räknamed alt investeringsbehovet i byggna-. der fortsätter att sjunka. Till en delkompenseras dock detta av alt ombygg-nationer och reparationer ökar. Påliknande sätt kommer ersättningsinvesteringar i maskinparken att i slorutsträckning automatiskt medföra kapacitetsökningar. Det finns därför knappastanledning att göra den åtskillnad mellan expansionsinvesle-ringar ochersättningsinvesleringar som lidigare var vanlig. Den strukturomvandling sombedöms fortsätta från basindustrier och annan kapilalkrävande tung induslritill lättare industri och ökad mjukvaruproduklion, medför också altinvesteringsmönstret ändras. Det materiella investeringarnas andel avföretagens koslnader har successivl minskat, liksom helatillverkningskostnadens andel av produkternas slutpris. SPKhar i några exempel funnil aU tillverkningskostnaden i vissa fall (inom t.ex.delar av kemiindustrin) endast är en tredjedel av slutpriset. Forsknings- ochutvecklingskostnaderna utgör enligl samma exempel och marknadsföringsinsatserna5 %. Detta är en spegling av all immateriella investeringar i forskning ochutveckling, marknadsföring saml utbildning lar en allt störte andel avföretagens resurser i anspråk. Man kan förutsätta att denna utveckling kommeralt fortsätta. 1983/84:135 256 Delfinns ytterligare en aspekl på investeringsverksamheten som bör noteras.Invesleringar är kapitalplaceringar med krav på långsiklig återbetalning. Förföretag som redan bedriver viss verksamhel finns sällan stora frihelsgradertill alternativa satsningar, utan man måste fortsätta all salsa inom detaffärsområde man är verksam. Alternativet nedläggning är kostsamt. Dettagäller emellertid inte medel man lyckas frigöra ulöver normalaersättningsinvesleringar. För dessa pengar existerar alternativa placeringarsåsom aklier, obligationer, m. m. Industrinkan f. n. beräknas ha ca . i likvida medel eller ungefär 3gånger årsbehovet för investeringar i byggnader och maskiner. För alt dessapengar skall gå till ökade materiella investeringar krävs inle bara godamarknadsulsikler, utan också atl lönsamhelen på dessa placeringar ålminstoneär i rimlig paritet med finansiella placeringar. Så har det inte varit undersenare år. En allt störte del av företagens intäkler har kommil frånicke-induslriell verksamhel. All placera pengarna i t.ex. statspapper har varilmer lönsamt än att investera i produktion. En förutsättning för atl få fart påföretagens invesleringar är därför alt lönsamheten på industriell verksamhet kanbibehållas på 1983/nivå och att ränteläget inte återigen stiger. Enannan konsekvens av utvecklingen under senare delen av 1970-lalel är allförelagen aktivt strävade efler atl frigöra bundet kapilal i anläggningstillgångar.Delta medförde bl.a. alt leasingmarknaden expanderade. Det ledde också till altallt fler kommuner såväl lockades till all la över äganderätten lill förelagsbyggnader som att i ökad utsträckning själva uppföra nya industrihus. Det ärell oroande tecken att kommuner på detta sätt låser fasl sig i industriellverksamhet som förelagens ansvar alt driva verksamheten vidareminskar. Svenskinduslri är i många avseenden väl alt försvara sin position och läggagrunden för en konkurrenskraftig verksamhel inom för framtiden expansivaområden. Omfallande slrukluranpassningsåtgärder har genomförls. Flera storaförelag har under de senasle åren lagt fast ambitiösa förnydseslralegier ochinlett omfallande salsningar i linje med dem. Flera teknikbaserade nya förelaghar visat stark expansionskraft. Iett tidigare kapitel har utförligt redovisats att svensk industri håller en högteknisk standard och befinner sig i frontlinjen på många leknikområden. Dessakan sägas representera ett antal inlressanla grundleknologier. För industrinsvidkommande och i det 20-årsperspektiv som här diskuterats kommer docktUlämpnlngen av olika teknologier atl vara av slörre kommersiellt intresse. Påtillämpningsområdet finns goda förutsättningar för svensk industri atlvidareulveckla befintlig kompetens och, inle minsl, genom korsbefruktningmellan olika kunskapsområden skapa nya tillämpningar. 1983/84:135 257 för del senare kan förutsättas vara myckel slor. SKF:splasmaleknik för räjärnframslällning är också av slort intresse urenergisynpunkt. Ett annal exempel är slyr- och kontrollutrustning vid bl.a.kärnkraftverk, som kan vara av stort inlresse vid andra industrier. Vissagrossistförelag har engagerat sig i programmeringsföretag inom dalaområdet.Kemiförelag går in i läkemedels- och bioteknikbranschen osv. Svensk induslri kan förutsättas ha komparativa fördelar ialt finna nya tillämpningar byggda på traditionell kompelens. Bl.a. har storadelar av svensk industri erfarenheter från projeklförsäljning, som i storutsträckning bygger på alt förena kompetens från olika områden. Svenskindustri är - beroende på liten hemmamarknad och slort utlandsberoende - vanall arbeta med inlernalionella standards och länderspecifika krav. I har inle heller funnits någonantiirustlagsliflning av amerikansk karakiär, som förhindrat atl koppla sammant.ex. teletekniskt kunnande med dalateknik och TV-leknik. Slutligen får manförutsätta atl landels litenhet i sig med korta kontaktvägar är en styrka iansträngningarna att finna nya tillämpningsområden för redan känd leknik. I ett relativt korl perspektiv som tiden fram torde denna kompelens vara långt mer utslagsgivande för svenskindustris konkurtenskraft än den grundteknologiska utvecklingen är. Marknadsbilden har ovan berörts i olika sammanhang. - att svenskindustri exporterar av sin produklion, - alt ochEG tar emot mer än hälften av vår export. - atl varu- ochtjänsteexporten i övrigt är myckel spridd över världen. För atl svensk industriskall kunna växa krävs en ökad export. Hemmamarknadens litenhet plus attendast en begränsad tillväxt kan förväntas, gör all del endasl är för vissakonsumtionsvaror och inom några få invesle-ringsvaruområden vi kan förvänta ossen volymtillväxt. Ocksä på exportmarknaderna bland i-länder gäller del altframför allt ta marknadsandelar, medan del på u-landsmarknaderna finnsförutsättningar för en marknadsexpansion. De senaste årens förändringar på valutaområdet har medförtall och alllmer har kommit alt framstå som en myckel slor outnyttjadpotential trots de protektionistiska tendenser som föreligger i det senarelandet. Likaså synes många svenska företag ha omprövat sin tidigare inställningfill den svårbearbetade japanska marknaden. Eftersom de tre nämnda ländernatillsammans kan beräknas svara för ca en tredjedel av världenssamlade produktion och konsumtion, bör fortsatta ansträngningar göras för allöka exporten dil. Med den inriklning mol nya avancerade leknikområden. somsvensk industri kan förväntas få fram till 17 1983/84. 1983/84:135 258 ,är det sannolikt atl OECD-marknaden som helhet återigen ökar i betydelse. Detär viktigt att marknadsinvesteringarna ses i ett långsikligl perspektiv. Detföreligger tendenser till att betrakta vissa marknader som intressanta baraunder .