prop · G70340 · 1983-12-31 00:00:00 — Jag delar således arbetsgruppens uppfattning att det ärnödvändigt att ange ett konkret och förhållandevis långsiktigt program förbostadsbeståndets förnyelse. Gruppen förordar att statsmakterna skall ta ettaktivt ansvar för all de i programmet angivna målen uppnås. Också på denpunkten vill jag instämma i gruppens principella syn, men jag vill påpeka attinnebörden av ett sådant ansvarstagande blir av allmän och övergripande natur.Det innebäi således inte att ansvar och uppgifter skall föras över från t. ex.fastighetsförvaltare eller kommuner lill statliga organ. Däremot innebär detatt statsmakterna löpande bör följa utvecklingen och pröva behovet av insatserav olika slag för alt programmet skall kunna förverkligas. Jag kommer alltså i det följande alt föreslå dels etttioårigt program för bostadsbeståndets förbättring, dels vissa ändringar ireglerna för planering och bostadsfinansiering m. m. som motiveras avprogrammet. Prop.1983/84:40 5 Redaninledningsvis vill jag slå fast all medlen för att genomföra det långsiktiga bostadsförbätlringsprogrammelinte kan få sin slutliga utformning. När miljonprogrammet skulleförverkligas fick del ske genom en successiv utveckling av administrativa,finansiella och tekniska insatser. På samma sätt förhåller det sig . Fleraremissinstanser pekar på behov av kompletterande insatser, ytteriigareregeländringar etc. för att bostadsförbättringsprogrammet skall kunnagenomföras. De förslag till åtgärder som jag kommer att föreslå i syfte attstödja bostadsförbättrings-programmets förverkligande skall därför ses sombetydelsefulla men inte slutgiltiga delar av en mer genomgripandeförändringsprocess. Denna process måste naturligtvis läggas upp sä att olikaförändringar länkas samman pä ett sådant sätt att man undviker ryckighet ochtvära kast. En viktig utgångspunkt för mina överväganden har därför varit attde förslag som läggs fram på ett smidigt sätt skall knyta an till den nyaplan- och byggnadslagstiftningen och till resultatet av bostadskommiilénsarbete. 1.2.1.2Förutsättningar och mål för bostadsförbätlringsprogrammel Arbetsgruppenpresenterar i sitt betänkande en ganska utförlig redogörelse förbostadsbeståndets egenskaper och brister. Av denna framgår bl. a. alt detnumera bara är en liten andel av lägenheterna som saknar modernabekvämligheter. I stora delar av bostadsbeståndet finns det däremot bristerbeträffande underhållsskick, energiegenskaper, tillgänglighet och lägenhelssammansältning.Beskrivningen av rådande förhållanden har godtagits av remissinstanserna och fierauttalar sin tillfredsställelse över det material som presenteras. Också när det gäller denaktuella situationen inom byggnadsindustrin och byggmalerialinduslrin bekräftarremissinstanserna den redovisning som lämnas i betänkandet. Situationen ärsåledes besvärlig med ett lågt kapacitetsutnyttjande och en hög arbetslöshet.Eftersom en stor del av de arbetslösa byggnadsarbetarna återfinns inomyrkesgrupper och pä orter som bara i liten utsträckning berörs av en ökadunderhälls- och ombyggnadsverksamhet krävs det särskilda insatser i form avvidareutbildning och andra anpassningsåtgärder för att bosladsförbättringsprogrammetskall ge de avsedda effekterna på sysselsättningen. Med den snäva lidplan somgällde för arbetsgruppens arbete med det remitterade förslaget till bosladsförbätlringsprogramblev del nödvändigt att inrikta arbetet pä i huvudsak frågor om underhåll,reparationer och ombyggnader av bostadsbeståndet samt energisparfrågor.Arbetsgruppen anför att det föreslagna bosladsförbättringsprogrammet utgör endel av ett mera övergripande stadsförnyelsearbele och alt programmet måsteföljas av ett fortsalt arbete med olika förnyelsefrågor. Önskemål om olikaslags kompletteringar av arbetsgruppens programförslag har också framförts avflera remissinstanser. Medanledning av dessa synpunkler vill jag betona att det är i kommu- Prop.1983/84:40 6 nernasom åtgärder i bostadsbeståndet på lämpligt .sätt kan länkas samman med andrastadsförnyelseåtgärder. Mina förslag i det följande är, liksom arbetet med dennya plan- och byggnadslagstiftningen och annat anknytande reformarbete,avsedda all stödja och underlätta kommunernas strävanden att allsidigtförbättra bebyggelsemiljön. Det torde bli nödvändigt att under de kommande årenfortlöpande ägna uppmärksamhet åt behovel av åtgärder för att underlättakommunernas stadsförnyelsearbete. Jag vill stryka under attdel övergripande målet för bostadsförbättrings-programmet är alt genomförasådana förbättringar i bostadsbeståndet som är bostadssocialt angelägna ochsamhällsekonomiskt försvarbara. I en lid då kapaciteten inom byggsektorn ärdåligt utnyttjad finns det anledning att skynda på detta arbete eller att vidtavissa åtgärder som annars kanske hade fått skjutas . Någraremissinstanser gör gällande att det kan uppslå konflikter mellan debostadssociala och de sysselsällningspoli-liska strävandena. Insatserna ibostadsbeståndet skulle kunna bli mer omfattande och genomgripande än vad somfrån bostadssociala utgångspunkter vore önskvärt. Sådana situationer kannaturligtvis uppstå. Särskilt i etl inledande skede finns del en risk för attsä sker. Del är dä enligt min uppfattning snarare ett uttryck för attverksamheten ännu inte har inriktats och planlagts på ett riktigt sätt än föratt det skulle föreligga en grundläggande konflikt mellan de båda målen. Omverksamheten styrs utifrån hostadssociala utgångspunkter och i nära samråd medde berörda menar jag tvärtom alt de bostadssociala ambitionerna myckel väl kanförenas med en strävan att ta till vara byggsektorns kapacitet och minskaarbetslösheten. Bakomde av några remissinstanser uttryckta farhågorna beträffande bostadsförbättringsprogrammelssociala effekter ligger en förmodan om att insatserna i bostäderna inte kommeratt motsvara de boendes behov och önskemål. Arbetsgruppen diskuterar i sittbetänkande vissa utvecklingstendenser som torde komma att påverka efterfråganpå ombyggnad. Gruppens slutsals är all de lokala variationerna är betydandeoch att bostadsmarknaden f. n. är mycket känslig för också relativt småförändringar i inkomster och priser eller befolkningsutveckling ochsysselsättningsgrad. Gruppen påpekar att efterfrågan på små lägenheter f. n. ärstor men att den på kan komma att minska starkt. Remissinstansernasåsikter om önskvärdheten alt slå samman små lägenheter till större i sambandmed ombyggnad går starkt i sär. De kommuner och länsbostadsnämnder som haryttrat sig i frågan bedömer alt efterfrågan pä små lägenheter torde bestå underlång tid och anser att man därför bör vara återhållsam med att slå sammanlägenheter vid ombyggnad. Andra remissinstanser anser att det vore olyckligtatt i alltför hög grad grunda långsiktigt inriktade åtgärder pä den besvärligaekonomiska situation som råder just . Förmin del anser jag att överväganden om dessa och liknande frågor i Prop.1983/84:40 7 huvudsakmåste göras pä det lokala planet. Det är här kunskapen finns om vilkaavvägningar som bör göras mellan ä ena sidan det samlade behovet pä orten påkort och lång sikt av lägenheter av olika storlek och ä andra sidan önskemåletatt uppnå en lämplig lägenhetssammansällning i ortens olika bostadsområden. Motbakgrund av det stora inslaget av smålägenheter i bostadsbeståndet har man imänga kommuner tidigare ställt upp generella mål om att minska antaletsmålägenheter i samband med ombyggnad. Därvid har utrymmet för nyanseradebedömningar i det enskilda fallet begränsats. Flera studier av debostadssociala effekterna av sammanslagningarna har visat att dessa,åtminstone i ett första skede, inte har motsvarat förväntningarna. Det finnssåledes anledning att förorda alt frågor om den lämpliga lägenhetssammansältningenvid ombyggnad hanteras nyanserat och i ökad utsträckning grundas påplanmässiga överväganden som vid sidan av generella mål för lägenhetssammansältningenockså beaktar förhållandena inom del aktuella bostadsområdet saml de enskildalägenheternas kvaliteter. Jag vill i sammanhanget påminna om attbostads-kommittén har i uppdrag att bl. a. överväga eventuella förändringar ide bostadspolitiska målen vad avser bl. a. utrymmesslandarden. Del kan såledesfinnas anledning alt återkomma lill dessa frågor sedan kommittén har slutförtsitt arbete. Också till del avarbetsgruppen förordade målet all huvuddelen av alla omoderna, halvmoderna ochofullständiga lägenheter skall undanröjas ställer sigmånga remissinstanser tveksamma eller negativa. Utgångspunkten för dessaremissinstanser är alt del finns etl behov av enkla och därmed billigalägenheter hos vissa grupper som t. ex. nybildade hushåll och studerande,varför det kan finnas skäl alt behålla vissa halvmoderna eller ofullständigalägenheter. Jag kan hålla med deremissinstanser som tar upp denna fråga om att vissa grupper av boende ärberedda att acceptera en lägre uirusiningsstan-dard om därmed lägenheten bliravsevärt billigare. Frågan är emellertid om del av det skälet finns anledningatt även pä relativt läng sikt behälla lägenheter med en otidsenlig standard.Enligt min uppfattning bör även fortsättningsvis strävan vara att se lill attalla lägenheter uppnår vad som i bostadssaneringslagen anges som lägstagodtagbara standard. Jag vill erinra om att det inom den ramen finns ettrelativt betydande utrymme för anpassningar i speciella fall. Om del finnssärskilda skäl kan man l.ex. avslå från bad eller dusch i de enskildalägenheterna om tillfredsställande anordningar kan ordnas gemensamt i huset.Vidare kan del, som sladsför-nyelsegruppen också framhåller, finnas anledningatt göra särskilda bedömningar när det gäller lägenheter för kollektiva ochandra speciella boendeformer. Det avgörande är emellertid enligt min mening attmedvetna och bostadssocialt grundade överväganden utgör utgångspunkten förställningstaganden om att bevara etl visst lägenhetsbestånd med lägre standardän den som annars accepteras. 1983/84:40 8 Arbetsgruppensuppfattning om angelägenheten av att öka tillgängligheten i bostäderna förgamla och handikappade har vunnit stöd hos remissinstanserna.Remissinstanserna är också positiva lill principen all behovel av tillgänglighetsskapandeåtgärder bör bedömas ur etl områdesperspektiv. De handikappades organisationerär dock kritiska och menar att de resultat som kommer att uppnås blir alltförberoende av ambitionsnivån i olika kommuner. Andra remissinstanser anser altett starkare hävdande av tillgänglighetskraven leder lill konflikter medbevarandeintressena och önskemålet att förnyelsen skall ske i varsamma former. Förmin del anser jag alt en bedömning av vilka funktioner som bebyggelsen skallfylla måste ligga till grund för varje övervägande om vilka åtgärder som börvidtas. är del otvivelaktigt så alt tillgängligheten för människor medrörelsehinder eller andra särskilda problem är dålig i många bostadsområden.Samtidigt vet vi att de grupper som har problem av della slag ökar. De flestavill få möjlighet alt bo kvar i sin invanda miljö. Därigenom kan ocksåkostnaderna för särskilda omsorgs- och vårdinsatser begränsas. Det finnssåledes starka motiv för alt öka tillgängligheten i det befintligabostadsbeståndet för all del skall kunna fylla sinafunktioner på etl acceptabelt sätt. De åtgärder som behövervidtas för alt öka tillgängligheten i bostäderna kan göras pä etl mer ellermindre varsamt sätt. I en del speciella fall kan särskilda bevarandehänsynmotivera alt man hell underlåter all vidta vissa åtgärder. I andra fall kantekniska, ekonomiska eller funktionella hänsyn leda till att tillgänglighetskravenbör modifieras. Det ligger i sakens natur att åtgärder i den befintligabebyggelsen alllid måste grundas på en sam-manvägd bedömning av olikaförutsättningar, krav och önskemål. Detta får emellertid inte leda till attvissa gruppers behov av funktionella förbättringar ständigt eftersatts. Envarsam förnyelse är enligt min mening en förnyelse som utgår från behoven avfunktionella förbättringar - inte minst sådana som är viktiga för utsattagrupper i samhället - och där förbättringarna utförs på ett sådant sätt altonödiga ingrepp undviks. Genom att samordna förnyelseålgärderna områdesvisskapas ökade möjligheter all finna lösningar som i rimlig utsträckningtillgodoser olika krav och önskemål. Jagvill i det här sammanhanget understryka vikten av all beakta vad dehandikappades organisationer anför om att ansträngningarna all öka tillgängligheteninte får inriktas enbart på de rörelsehindrades behov. De synskadades, deutvecklingsstördas och de psykiskt sjukas, allergikernas och andrahandikappades problem måste uppmärksammas mera än vad som har skett. Närdet gäller de äldres och handikappades bostadsförhållanden finns det enligt minmening anledning till kompletterande överväganden. Jag kommer i del följandeall föreslå ett särskilt finansiellt stöd för vissa tillgänglighetsskapandeåtgärder, främst installation av hissar i trevånings- Prop.1983/84:40 9 hus.Arbetsgruppen pekar bl. a. pä att den fysiska miljöns utformning leder till allmånga människor som pä grund av ålder, sjukdom eller andra orsaker harbegränsad rörelse- eller orienteringsförmåga hindras all leva ett normalt liv.Resultatet blir enligt arbetsgruppen social isolering, dåligt tillvaralagandeav mänskliga resurser och ett onödigt stort behov av insatser för vård ochomsorg. Enligt min mening är det angeläget att ytterligare studera dessaförhållanden, särskilt de sociala och samhällsekonomiska aspekterna isammanhanget. Jag har därför för avsikt att initiera ytterligareutredningsarbete i syfte att utveckla formerna för att anpassa bostadsbeståndetoch bostadsmiljön till behoven hos äldre och handikappade. I detta sammanhangbör även belysas möjligheterna att i de områden där det finns många oulhyrdalägenheter utnyttja dessa lägenheter som en resurs, t. ex. för utflyttning aväldre och handikappade från institutioner. Etl kompletterande utredningsarbetemed den inriktning som jag nu har nämnt torde göra det möjligt att avlasta bosladskommitténdess arbete i motsvarande delar. Begreppettillgänglighet kan ges en ännu vidare innebörd. Vissa grupper av människor ärsärskilt beroende av utformningen av närmiljö och tillgången på olika slagsservice. Jag tänker då bl.a. på barnen och på förvärvsarbetandesmåbarnsföräldrar. Del är viktigt att också dessa gruppers speciella behovbeaktas vid överväganden om förnyelsen av olika bostadsområden. Demål som arbetsgruppen i övrigt har angelt för bosladsförbättringsprogrammethar vunnit allmän anslutning hos remissinstanserna, med vissa kommentarer och påpekandensomjag inte har anledning att närmare gå in på här. föreslår tillägg lill de av arbetsgruppen angivnamålen för bostadsförbättringsprogrammet. Riksanlikyarieämbetelanser all ett mål bör vara alt ta till vara de kulturhistoriska ochupplevelsemässiga värdena i byggnader och stadsmiljöer. Jag kan instämma iriksantikvarieämbetets uppfattning att dessa aspekter är viktiga och all de börtillmätas stor betydelse i förnyelsearbetet. De utgör både en utgångspunkt ochen restriktion som måste beaktas i all förnyelseverksamhet. Jag finner detbefogat alt kraven på varsamhet kommer till uttryck bland de särskilda målenför bostadsförbättringsprogrammet. Fastighetsägareförbundetförordar all ett mål för programmet bör vara att fastighetsförvaltningen skalleffektiveras efter företagsekonomiska principer. Jag delar förbundelsuppfattning om vikten av en effektiv fastighetsförvaltning och vill i delsammanhanget påminna om all regeringen har uppmärksammat de brister i fråga omutbildningen av fastighetsförvaltare som f. n. föreligger. Till en effektivfastighetsförvaltning hör också all tillgodose flera av de mål somarbetsgruppen anger, l.ex. att underhållet av bostäderna skall säkras och attenergihushållningsåtgärderna skall in- 1983/84:40 10 lensifierasoch samordnas med andra förbättringsåtgärder. Däremot kan jag inte delafastighetsägareförbundets uppfattning alt fastighetsförvaltningen ensidigtskall grundas på företagsekonomiska"principer. Också andra hänsyn än derent företagsekonomiska övervägandena måste tillåtas spela en betydande roll ien god bostadsförvaltning. Både de allmännyttiga bostadsföretagen och deenskilda fastighetsägarna måste i sin verksamhet ta ett socialt ansvar. Skerinte detta ökar i stället anspråken pä samhällets ansvar och kontroll. Sammanfattningsvisfinner jag att de mål för bostadsförbättringsprogrammet som arbetsgruppen harföreslagit bör accepteras, med det tillägg om varsamhet somjag har förordat. Bostadsförbättringsprogrammetbör således grundas pä följande bostadssociala mål för bostadsbeståndetsförbättring: Allamänniskor har rätt till en bostad med modern utrustning. Alla boende har rätt till en bostad som är välunderhällen. Oberoende av ålder eller handikapp har alla rätttill en bostad som fyller kraven pä god tillgänglighet. Förbättringar i bostadsbeståndet bör inriktas såalt de fräinjar ett jämlikt och inlegrei-al boende och ett varsamtomhändertagande av kvaliteterna i den befintliga boendemiljön. Tilldessa mål skall läggas de energipolitiska och sysselsältningspolitiska målenför bosladsförbättringsprogrammet, nämligen: Energihushållningsålgärderna skall intensifierasoch samordnas med andra förbättringsåtgärder. Kapaciteten inom byggsektorn skall utnyttjasbättre. Arbetsgruppenföreslär ett tioårigt program för underhåll, reparationer och ombyggnader sominnebär all insatserna skall öka under hela programperioden. De sammanlagda kostnadernaför underhåll av flerbosiadshus skall enligt programmet öka frän 2500 milj. kr.år 1981 till 4 100 milj. kr. skallvidare 275000 lägenheter i flerbostadshus och 150 000 småhus byggas om.Arbetsgruppen beräknar att programmet medför alt 15-20 000 fler kansysselsättas inom byggindustrin och byggmalerialinduslrin än om verksamhetenskulle ligga kvar på den nivå som den hade , dvs. innanen rad tillfälliga åtgärder för att stimulera byggandet sattes in. Flertaletremissinstanser anser all den angivna ambitionsnivån för programmet är rimligoch realistisk. Vissa av remissinstanserna har emellertid givit uttryck åt enganska stor osäkerhet om stimulanseffekten av de föreslagna förändringarna ifinansieringsvillkor m.m. är tillräcklig för att programmet skall kunnaförverkligas. Särskilt gäller delta bedömningen av ombyggnader av småhus, menäven beträffande ombyggnadsverksamheien i flerbostadshusen är fleraremissinstanser tveksamma. Prop.1983/84:40 II Debedömningar av den önskvärda omfattningen av underhåll och ombyggnad somstadsförnyelsegruppen redovisar finner jag väl avvägda. Jag återkommer senaretill mina överväganden rörande finansieringen av underhålls- och ombyggnadsåtgärder.Mina förslag lar sikte pä att göra det möjligt att förverkliga de mål förbostadsförbättringsprogrammet som jag har redovisat. Jag kommer således attföreslå ökat stöd till underhåll, reparationer av byggfel och byggskador, lillgrundförstärkning, installation av hissar m.m. Mina förslag innebär också attdet betydande stöd som redan nu lämnas till bl. a. energihushällningsåtgärderoch ombyggnader bibehålls på minst oförändrad nivå. Detta kommer att göra detmöjligt att undanröja många av bristerna i miljonprogrammets bostadsområden ochatt förbättra det äldre bostadsbeståndet. Innanreglerna för finansieringsstödet har fått sin slutliga utformning ochtillämpats praktiskt är del givetvis svårt alt i detalj bedöma vilka effekternakan komma att bli. Mina förslag i det följande innebär att reglerna förfinansieringen läggs fast för en treårsperiod. Skulle det visa sig all denfaktiska utvecklingen väsentligt avviker från målen får det naturiiglvis ske enomprövning av de styrmedel som står lill förfogande. Jag återkommer senare tillhur bostadsförbättringsprogrammet skall följas upp. Idet här sammanhanget vill jag också påpeka att det inte bara är de finansiellavillkoren som har betydelse för förnyelseverksamhetens omfattning. Enförstärkt planering och en vidgad besiktnings- och rådgivningsverksamhet tordeockså ha stor betydelse för vilken omfattning som verksamheten kommer all få. Närdet gäller ombyggnader av småhus delar jag remissinstansernas uppfattning omsvårigheterna att göra tillförlitliga bedömningar eller att ställa upprealistiska mål. Jag finner del därför knappast meningsfullt alt göra någrasärskilda bedömningar beträffande ombyggnader av småhus. Föralt målen för bostadsförbättringsprogrammel skall uppnås krävs en underhålls-och ombyggnadsverksamhet av följande omfaltning. Underhållsvolymer i flerbostadshus och småhus åren1984-1993, milj. m bostadsyta per är. Årlig ombyggnad av flerbostadshus. Antal lägenheter före ombyggnad Omfattning' Sent 70-tal 1986 1993 (genomsnittlig (uppskattad kostnad) fördelning) Begränsad om byggnad (/m") 1000 5000 12000 Ombyggnad (/m-) 6000 12000 16000 Genomgripande ombyggnad (/m-) 5000 7000 2000 Totalt 12000 24000 30000 ' 1 arbetsgruppens betänkande anges att ombyggnadernaunder programperioden kommer att bli mer eller mindre genomgripande beroende päbyggnadernas kvalitet och standard före ombyggnad. Tre typfall anges, nämligenbegränsad ombyggnad, ombyggnad samt genomgripande ombyggnad. Termerna föresläsinte ha någon betydelse vid prövning av standardkrav, länevillkor etc. ulananvänds endast för att belysa åtgärdernas karaktär och för volym- ochkostnadsbedömningar. Vad gäller underhållet bör noteras alt i tabellen anges detotala ytor som blir aktuella för underhållsåtgärder. Av kostnaderna för dettaunderhäll kan man överslagsmässigt räkna med att knappt hälften hänförs till lägen-helsunderhälletoch resten lill det gemensamma underhållet. De totala kostnaderna förunderhållet av flerbosiadshus beräknas uppgå lill ca 4 100 milj. kr.,vilket skall jämföras med alt underhållskostnaderna i slutet på 1970-laletuppgick lill ca 2.500 milj. kr. Den i tabellerna angivna volymutvecklingen för delgemensamma underhållet saml ombyggnaderna i flerbostadshusen kan omräknas lillföljande ungefärliga kostnadsnivåer. Årliga kostnader för gemensamt underhåll och ombyggnader iflerbostadshus, milj. kr., priser. Gemensamt underhåll 10 år Gemensamt underhåll 20 är 1983/84:40 13 Jag har tidigare anfört att jag delar'arbetsgruppensuppfattning att statsmakterna skall ta etl aktivt ansvar för alt förnyelseverksamhelenfår den omfattning somjag nu har angelt. Några remissinstanser har förordat altprogrammet skall utvärderas och omprövas efler ett visst antal år. Arbetsgruppenhar föreslagit en kontrollstation , då främst medlen för programmetsgenomförande skulle ses över. För ser jag del som angelägel att programmet blir föremål för en löpandeutvärdering. Inom ramen för bostadsförsörjningsplaneringen -som jag senareskall återkomma till - bör det ske en fortlöpande uppföljning av programmetsgenomförande och av effekterna härav. Bostadssiyrelsen har enligt sininstruktion ansvar för att följa utvecklingen inom bostadsförsörjningen ochuppmärksamma statsmakterna på eventuella behov av att vidta åtgärder. Ävenforskningsorganen har givetvis ett ansvar för all både bidra lill att utvecklaformerna för att genomföra programmet, dokumentera utvecklingen och utvärderaprogrammets effekter från skilda utgångspunkter. Jag återkommer senare särskiltlill forskningsfrågorna. Även omjag således förordar en löpande uppföljning och utvärdering av programmetfinner jag att det kan vara lämpligt att redan nu ange en tidpunkt för enförsta, mera samlad utvärdering. Därigenom ges olika organ möjligheter attinrikta sitt arbele så att de aktivt kan bidra till utvärderingen. Tidpunktenför en sådan första utvärdering bör sättas så alt den kan bygga påredovisningar av arbetet i kommunerna. Med tanke på vad jag kommer attanföra beträffande en särskild redovisning av kommunernas bosladsförsörjningsplaneringsåvitt avser bostadsförbätt-ringsåtgärder torde en sådan utvärdering kunna skeunder . Arbetet med utvärderingen bör läggas upp sä att regeringen underhösten 1986 kan lämna en samlad redovisning av bosladsförbättringsprogrammetoch därpå grundade förslag till eventuella åtgärder.