prop · G703100 · 1983-12-31 00:00:00 — Prop.1983/84:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 19 ABAB: s väktare har tjänstemannavillkormedan väktare i övriga bevakningsföretag har LO-villkor. På grund härav liggerABAB: s lönekostnader 15-20procent högre än branschen i övrigt. Om ABAB:s särställning skulle avskaffas, är det inte sannolikt attABAB-gruppen skulle klara konkurrensen med den marknadsdominerandeSecuritas-gruppen. Genom ett kraftigtkapitaltillskott till ABAB skulle ettprivat monopol pä bevakningsmarknaden kunna förhindras. Pä grundval av monopolutredningensbetänkande lämnades prop. 1978/79:134 ombehandlingen av gällande särställningar för vissa företag ochmyndigheter vid leveranser till staten m. m. I fråga om ABAB ochteleverkets larmdivision anslöt sig föredraganden, statsrådet ,till den av monopolutredningen framförda uppfattningen attkvalitetsskillnaderna mellan ABAB och de större privata vaktbolageninte längre är av nägon avgörande betydelse. Propositionenmynnade ut i ett förslag att en översyn skulle göras av möjligheterna attbegränsa särställningen för ABAB och till att endastomfatta bevakningsobjekt med hög prioritet från skyddssynpunkt. Vid översynen,som föreslogs äga rum inom , borde också konsekvenserna förABAB och av en sådan begränsning redovisas. Ävenbegränsningseffekten på möjligheterna att upprätthålla konkurrensen inombevakningsbranschen borde belysas. Vid översynen borde särskilt beaktas behovetav att genomföra eventuella omställningar smidigt och successivt sä att den berörda personalensintressen tillgodosågs på ett tillfredsställande sätt. Vid finansutskottetsbehandling av propositionen (FiU 1979/80:6) reserverade sig de socialdemokratiskaledamöterna och uttalade att det inte fannsnågot behov av den föreslagna översynen (s. 14). Ett av de utmärkande dragen för bevakningsmarknaden var, enligtreservanterna, risken för att den privata Securitasgruppen skulle få etttotalt monopol. Denna risk måste bedömas somsärskilt allvariig med tanke på de känsliga uppgifter som handhas av bevakningsföretagen. Det faktum att ABAB: s personalhar förmånligare anställningsvillkor än vad fallet är i de privata bevakningsföretagen och att ABAB dessutom uppvisaren högre standard än konkurrenterna i fråga om personalkontroll, utbildning ochpersonalkvalitet ansåg reservanterna inte böra få utgöra motiv för att privatabevakningsföretag skall tillåtas konkurrera ut ABAB genom lägre priser. beslöt i enlighet med förslageti propositionen (FiU 1979/80:6, rskr 45). Prop.1983/84:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 20 4.4 Regeringens beslut med anledning avpropositionen Genom beslut den 10 april1980 uppdrog regeringen (försvarsdepartementet) ät överbefälhavaren () att isamråd med undersöka om det skulle vara möjligt att frånskyddssynpunkt gradera skyddsföremåien på ett sådant sätt att särställningenför ABAB och begränsades till bara vissa skyddsföremål. ÖB:s principiellauppfattning är att den lämpligaste formen för bevakning av militäraskyddsföremäl är bevakning i egen regi. I den mån detta inte går, börbevakningen anförtros ABAB. Skälen härför är av säkerhetsmässig karaktär såsompersonsäkerhet, utbildning, utländsk inblandning, statlig kontroll samtsamverkan och samordning. De objekt som ärbetydelsefulla från totalförsvarssynpunkt (skyddsföremålen) indelas enligtanvisningar från ÖB i högviktiga (klass A), viktiga (klass B) och övriga(oklassificerade). Vid anlitandet av bevakningsbolag är det viktigtatt entreprenören kan garantera att bevakningen handhas av duglig och pålitligpersonal och att myndigheten ges full insyn i och kan påverka verksamheten.Enligt ÖB: s principiella uppfattning talar detta för att ABAB skall anlitas,om bevakningen avser högviktiga skyddsföremäl. Det är också olämpligt fränsäkerhetssynpunkt att olika bevakningsbolag får insyn i sådana skyddsföremål,vilket skulle kunna bli följden om fri konkurrens införs. I sä måtto, hävdarÖB, bör ABAB:s särställning behållas och självfallet i princip gälla helalandet. ÖB anser också att det ärlämpligt med fortsatt särställning för ABAB i fråga om andra typer avskyddsföremål. Härför talar bl. a. att företaget inle låter oprövad personaltjänstgöra vid totalförsvarsobjekt och att utbildningen för personalen liggeröver miniminivån och dessutom genomförs innan vederbörande tas i anspråk inomtotalförsvaret. I den mån även andra större vaktbolag tillämpar dettaförfaringssätt och rent bevakningstekniska kvalitetsskillnader inte kanpåvisas torde det dock vara möjligt att avstå från anspråken om särställningför ABAB i fråga om skyddsföremäl enligt klass B och oklassificerade föremål.Ett oeftergivligt krav vid an-budsinfordran från andra företag än ABAB är dock attgarantier mot utländsk insyn eller påverkan lämnas. Del bör emellertid alltidfinnas möjlighet för en bevakningsansvarig myndighet att i särskilt fall medbortseende från eventuella kostnadsjämförelser hos regeringen hemställa attABAB skall äga företräde som uppdragsgivare. Behovet av särställningför är inte lika påtagligt. Det ligger mycket närmare till hands attacceptera fri konkurrens när det gäller Prop.1983/84:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 21 upphandling av teknik än bevakningstjänster. Det gälleri princip att för varje särskilt fall införskaffa bästa möjliga teknik till lägsta möjligapris under beaktande att säkerhetsaspekterna kan tillgodoses. I dessa ingår attunderhålletav en installerad larmanläggning inte får överlåtas till en annan firma utangodkännande av ÖB eller . ÖB kan därför numera godta attsärställningen i fråga om upphandlingen för upphävs om - på sammasätt som ovan anförts beträffande ABAB - den bevakningsansvariga myndighetenges möjlighet att hos regeringen hemställa att med hänsyn tillsekretessaspektema skall äga företräde förvisst uppdrag även om en likvärdig produkt är offererad till ett lägre prisav en annan leverantör. ÖB: s förslag har remissbehandlats. Till förslaget ansluter sig i allt väsentligt försvaretscivilförvaltning, fortifikationsförvaltningen, ,, överstyrelsen för ekonomiskt försvar, försvaretsrationaliseringsinstitut, , , , statensjärnvägar, länsstyrelserna i , , ,och samt , LO och . anseratt det är angeläget att verket - liksom - har möjlighet att medutgångspunkt i de sammanvägda faktorer som måste bestämma verkets skyddsåtgärder-t.ex. i förekommande fall bevakning- välja den bevakningsform och det bevakningsföretag som i det enskildafallet bedöms vara lämpligast. finnerinte att några hinder föreligger mot att ABAB:s särställning upphävs.Televerket ansluter sig till ÖB: s uppfattning att särställningen för larmverksamhet börupphöra. , somstår utanför särställningen, anser att det även fortsättningsvis är adekvatatt vissa av luftfartsverkets flygplatser är högviktiga skyddsföremålmen att luftfartsverket ändå står utanför förordningens tillämpningsområde. Livsmedelsverketbedömer att dess lokaler kan hänföras till kategorin oklassificeradeskyddsföremäl och att särställningen för ABAB inte är nödvändig i fråga om den typen avskyddsföremål. anför att kraftindustrin anlitar ABAB endast i mindreomfattning för bevakning av landets fyra kärnkraftverk. Erfarenheten visar att personalen vid detandra bolag som utnyttjas är pålitlig ochhar god utbildning. Samordning och samverkan fungerar också smidigt. Enligt kraftindustrins uppfattning ärdet anlitade vaktbolaget inte underlägsetABAB i dessa avseenden. Även inom kategorin högviktiga skyddsföremål bören gradering av betydelsen kunna göras så att flera Prop.1983/84:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 22 auktoriserade bevakningsföretag ges möjlighet attkonkurrera om bevakningsuppdragen.Erfarenheterna från kraftindustrin visar att konkurrensen, utöver ett lägre pris, ger en bättre bevakning med större lyhördhetför anläggningsägarens krav. Förenadefabriksverken (FFV) anlitar såväl ABAB som . Någon avgörandeskillnad i kvalitet beträffande bevakningen har inte kunnat iakttas. För FFV är det av stort intresseatt kostnadsaspekterna inte skjuts ibakgrunden. Det är därför angeläget att fredsbevakningen av B-föremålen får utföras av det företag som kan göra detta motlägsta kostnad och med uppfyllandeav det krav som ställer i varje enskilt fall. () anför som sin grundläggande uppfattning att konkurrens skall ske pålika villkor. Mycket starka skäl skallföreligga för undantag från denna princip. De skäl som ÖB åberopar för ABAB: s särställning vad gäller bevakning avskyddsföremäl i klass B och deoklassificerade skyddsföremålen är inte så starka att de motiverar denna särställning. Redan på grund av lagen ombevakningsföretag är den statligainsynen och kontrollen reglerad. Denna insyn och kontroll kan givetvis anpassas till de krav som ÖB kan ställa. SAF vill alltså fästauppmärksamheten på att de faktorer som åberopas av ÖB till stöd för ABAB: s särställning inte är för handen. Vad gällerde högviktiga skyddsföremålen har ÖB till stöd för ABAB: s särställningåberopat det olämpliga i att olika bevakningsbolag får insyn i sådanaskyddsföremål. Detta synsätt kan SAFi princip acceptera på sä sätt att kretsen av entreprenörer begränsas. I detta ligger då att de privata bolag som anlitas för högviktiga skyddsföremålgivetvis behåller sin särställning, även om ABAB skulle etablera sig pä orten ifråga. Vad gäller särställningen för delar SAFÖB:s synpunker att någon särställning inte behövs. anför som sin principiella uppfattning att så fåhinder och restriktioner som möjligt skall uppställas i näringspolitiska frågor.Förbundet pekar särskilt på att bevakningsföretagen är underkastade enobligatorisk auktorisation. Vidare får antas att en alltmerförbättrad utbildning inom bevakningsföretagen bör ha bidragit tillatt personalen hos åtminstone de större bevakningsföretagen fått kunskaper omarbetets art och vikt. Det synes därför inte längre sakligt motiverat attsärställa ABAB. Kunnig och beprövad bevakningspersonal finns inom ett stort antal företag. Medanledning av det anförda bör, enligtförbundet, ÖB kunna använda sig av tjänster från flera bevakningsföretag än vad som är fallet. Förbundet finnerdärför ÖB: s ställningstagande i fråga om bevakningen av skyddsföremäl enligtkategorierna B och oklassificeradesom en minsta godtagbara liberalisering av anbudsprinciperna. ABAB hänvisar isitt remissvar till en början till de motiv som angavs för bildandet av ABAB. ÖB har även i den nuföreliggande redovisningen Prop.1983/84:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 23 ytterligareunderstrukit de säkerhetsmässiga faktorer, som talar för att ABAB: s särställning skall bestå och som en logiskföljd härav omfatta hela landet.ABAB delar helt ÖB: s uppfattning vad gäller motiven för särställningen och den föreslagna geografiska utökningen.När det gäller den föreslagna begränsningen av särställningen till endasthögviktiga skyddsföremålifrågasätter ABAB om gränsdragningen mellan A- och B-föremäl från säkerhetssynpunkt är så klar att man baradärav kan göra en sådan uppdelning som ÖB föreslår. ÖB uppställer vidare somett oeftergivligt villkor för en begränsning av särställningen attgarantier mot utländsk insyn eller påverkanerhålls. ABAB hävdar att en sådan garanti bara kan säkras genom ett statligtägande av företaget. För ett behållande av särställningen talar också att detär olämpligt att flera bevakningsföretag får insyn i anläggningar som ärviktiga för totalförsvaret, vilket ju kan bli följdenav fri konkurrens. För ABAB: s verksamhet skulle slopandet av särställningen innebära olika nackdelar. ABAB:smöjligheter att upprätthålla en beredskap för en hastig förstärkning avbevakningen hos totalförsvarsmyndigheterna skulle minska. Stordriftsfördelarnaskulle gå förlorade vilket skulleminska ABAB: s konkurrensförmåga. En kraftig minskning av företagets personalstyrka måste ske. - Vadgäller särställningen för televerkettalar samma skäl för behållandet av den som i fråga om ABAB. menar att en fri anbudsgivning ledertill en förbättrad konkurrens ochdärigenom en förhöjd effektivitet och lägre priser. bedömer att köparna av ABAB: s tjänster bör kunnagöra en besparing pä 12 milj.kr. om särställningen slopas. - Efter den nyalagstiftningen om bevakningsföretagfinns inte nägon skillnad mellan ABAB och övriga företag idokumenteringen av personalens pålitlighet. Det finns därför ingen anledning till förmodan att personalenspålitlighet skulle vara lägre i deandra företagen. Inte heller skiljer sig kraven i fråga om utbildning eftersom också utbildningen grundar sig pä denförut nämnda lagstiftningen. ÖB: suppfattning att utlänningar inte skall ges insyn i försvarsviktiga anläggningar delas helt av , som i sinnuvarande bolagsordning har en s.k. utlänningsklausul. Ägarna tillSecuritas-företagen är svenska medborgare. delar också uppfattningenatt staten bör ha en god insyn i deföretag som bevakar skyddsföremäl av olika slag. Detta sker också genomden tillsyn som enligt lagen om bevakningsföretag skal'; utövas avlänsstyrelserna. - kan inte se något som helst skäl varför inte en privat entreprenör inombevakningsområdet skulle kunna varaunderleverantör till försvarsmaktensolika grenar, när det i andra sammanhang förekommer leveranser tillförsvarsmakten från företag och branschersom inte alls har den statliga insyn som förekommer inom bevakningsbranschen. Om försvarsmakten vill ha ensärskild bevakningsorganisation bör den användas för sitt ändamål inomförsvarsmaktens anläggningar och inte utnyttja sin särställning för att bedrivaaffärsverksamhet. Detta förhållande kan ge kunderna den uppfattningenatt det Prop.1983/84:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 24 skulle föreligga en kvalitetsskillnad mellan ett statligtbevakningsföretag somanvänds för militära bevakningar och ett privat bevakningsföretag, som saknar möjlighet att fä utföra sådana uppdrag.ABAB: s särställning måste därförtas bort. Detsamma gäller särställning. Bevakningsrådetanser att de krav pä utbildning och de möjligheter till insyn som lagen om bevakningsföretaginnehåller motiverar ett borttagande av särställningen för ABAB. Det är av storbetydelse för rikets säkerhet att anläggningar och lokaler som är viktiga fråntotalförsvarssynpunkt bevakas på ett tillfredsställande sätt. Som ÖB harframhållit måste garantier finnas för att bevakningen av skyddsföremäl handhasav duglig och pålitlig personal och att staten har insyn i och kan påverkaverksamheten hos det företag som anlitas för bevakningen. Visserligen hargenom lagen (1974:191) om bevakningsföretag införts en samhällskontroll avbevakningsföretagen men denna kontroll ger inte samma möjligheter tillinsyn och påverkan som ett statligt ägande. ÖB har mot bakgrund häravföreslagit att åtminstone de skyddsföremål som är högviktiga skall bevakas avABAB trots de ökade kostnader som uppstår härigenom. Jag ansluter migtill ÖB: s uppfattning att det från säkerhetsmässiga utgångspunkter ärmotiverat att låta ett statligt bolag ensamt ha hand om bevakningen av våravikrigaste skyddsföremål. Det kan inte vara acceptabelt att utomordentligtkänslig information om vårt totalförsvar samlas hos ett eller flera enskildaföretag utan reella möjligheter för staten att kontrollera hur dennainformation hanteras och utnyttjas. Jag föreslår därför att särställningen förABAB behålls men begränsas till de högviktiga skyddsföremålen. Nuvarandegeografiska inskränkning kan inte anses motiverad utan den nu förordadesärställningen bör gälla hela landet. Den bör också omfatta alla statliga myndigheter. Jag är medveten om att den förändring somjag förordar kan skapa problem såväl för deföretag vilka svarar för bevakningen av högviktiga skyddsföremål utanförmonopolområdet, som för ABAB, som föriorar delar av sin nuvarande särställning. Jag anser därför att det behövs enövergångstid av för attavveckla de kontrakt som har tecknats med stöd av nu gällande regler. Om någon myndighet också efter utgången av fyraärsperioden skulle komma fram tillatt~ett byte av bevakningsföretag skullevälla väsentliga olägenheter, har myndigheten alltid möjlighet att ansökaom dispens hos regeringen. När det gällersärställningen för har nästan alla remissinstanser förordat att den särställningenskall slopas. Jag har ingen avvikande uppfattning. 1983/84:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 25 Jag har i ärendetsamrått med chefen för och statsrådet . . Jag hemställer att regeringen föreslår att godkänna de riktlinjer förbevakningen av totalförsvarsobjekt som jag har förordat. Prop.1983/84:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 26 5 Det militära försvaret infördesett nytt planerings- och budgetsystem för försvaret (SOU 1969:25, prop.1970:97, SU 203, rskr 420). I promemorian (Ds Fö 1977: 5) Försvarets planerings- ochekonomisystem (FPE) - Utveckling ochprinciper redovisas närmare idéerna i systemet mot bakgrund av de fem första årens erfarenheter av dess praktiskatillämpning. Syftet medsystemet är att skapa ett sådant arbetssätt och ett sådant beslutsunderlag att man med tillgängliga resurserkan åstadkomma dugliga krigsförbandoch en beredskap som är anpassad tillde säkerhetspolitiska förhållandena. Systemet skall också ge en högeffektivitet i verksamheten och, genom delegerat ansvar, arbetstagarnaen ökad tillfredsställelse i arbetet. Parallellt medsystemets utveckling genomfördes organisationsutredningar i syfte attklarlägga hur ledningsmetoder och organisationsstrukturer skulle anpassas tillvarandra. Resultatet av detta arbete redovisades vid 1977/genom propositionen 1977/78:63 om försvarsmaktens centrala ledning m. m. har i sitt beslut med anledning av propositionen (FöU 9, rskr 174) förutsatt attinstruktionerna för myndigheterna påcentral nivä anpassas tillprinciperna i ledningssystemet. I beslut våren 1980i anslutning till propositionen 1979/80: 135 om försvarsmaktens högre regionala ledningm.m. (FöU 19, rskr 326) framhöll att försvarets planerings- och ekonomisystemär ett samlatledningssystem för all verksamhet i fred inom försvaret. Ledningssystemetarbetar med målstyrning genom uppdrag och målstyrningen borde enligt mening skapa förutsättningar fördecentralisering. Ledningssystemet hardärefter för försvarsmaktens del reglerats genom förordningen (1983:276) om verksamheteninom försvarsmakten. I förordningsmotiven (1983:1) ges en grundsyn påledningsförhållandena. I förordningen behandlas försvarsmaktens uppgifter ochorganisation samt verksamhetens ledning och genomförande. Vidare innehållerförordningen bestämmelser om samverkan inom totalförsvaret och regler för verksamheten under krig och vid krigsfara. Försvarsmaktensuppgift är att försvara landet mot väpnade angrepp utifrån. Försvarsmaktenskall ha sådan beredskap att den tidigt kan möta sådana angrepp. Försvarsmakten skalli fred inrikta verksamheten på att bygga upp krigsförband och att förberedaförbandens användning för landets försvar. Försvarsmakten skall i fred också haförmåga att upptäcka och avvisa kränkningar av svenskt territorium.Försvarsmakten skall kunna ställa en särskild beredskapsstyrka till Förenta Nationernasförfogande för fredsbevarande uppgifter. Verksamheten i fred(produktionen) inom försvarsmakten planeras och genomförs för särskilda program. Förden övergripande planeringen bildas Prop.1983/84:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet huvudprogram och avvägningsprogram. Huvudprogrammen ochavvägningsprogrammen delasi sin tur in i delprogram. Delprogrammen motsvarar olika slag avkrigsförband. Pansarbrigad m. m., Ubätsförband och Jaktförband är exempel pådelprogram. Avvägningsprogrammentar främst sikte pä stridskrafter av olika slag. De är i huvudsak avsedda att utnyttjasi den långsiktiga planeringen. Indelningen i och benämningen på avvägningsprogrammenanpassas fortlöpande till behoven i studie- och planeringsverksamheten.Indelningen i huvudprogramåterspeglar bl.a. försvarsgrensvisansvarsförhållandena i försvarsmaktens fredsorganisation. Överbefälhavarenlämnar i sin programplan för det militära försvaret underlag förstatsmakternas beslut om utvecklingen inom såväl avvägningsprogrammen som huvudprogrammen. Följande figur visarett exempel på hur delprogrammen f.n. förs samman till avvägningsprogram ochhuvudprogram. Produktionen hänförstill olika delproduktionsområden. Dessa förs samman tillhuvudproduktionsområden och avvägningsområden. Indelningen i huvud- och delproduktionsområden samtavvägningsområden framgår av följande figur (intagen pä s. 28). Indelningen iavvägningsområden används i denlångsiktiga planeringen och indelningen i huvudproduktionsområden i den löpande verksamheten. Viktiga delar avproduktionen inom delproduktionsomrädet Allmän ledning ochförbandsverksamhet är program- och fackuppgifterna. I programansvaret ingår att 1. utarbeta underiagför beslut om avvägningen inom programmet, 2. lämnaförslag till den produktion som vatje myndighet skall bedrivainom programmet, 3. följaproduktionens utveckling vid de myndigheter som arbetar för programmet och vidbehov vidta åtgärder för att ändra produktionens inriktning, 4. värderaproduktionens resultat i förhållande till målen. Prop.1983/84:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 5.genomföra utredningar och studier. Fackuppgiften är att inom ett visst sakområde lämnaexpertmässigt underlag för produktionen. Fackuppgiften avser ett bestämtsakområde (fack) enligtregeringens bestämmande. Utbildning till och av fast anställd personal Centraltbeslutade ombyggnads- och underhållsåtgärder Forskning och utveckling. Ansvariga för denoperativa verksamheten är överbefälhavaren och militärbefälhavarna. Undermilitärbefälhavarna leds stridskrafterna av försvarsområdesbefälhavarna,öriogsbascheferna, chefen för första flygeskadern,sektorflottiljcheferna m. fl. Programansvaretligger främst pä överbefälhavaren och försvarsgrenscheferna. Ansvariga förproduktionen är huvudsakligen försvarsgrenscheferna när det gällerutbildning, och försvarets sjukvårdsstyrelse i frågaom utveckling och anskaffning av materiel, fortifikationsförvaltningen när detgäller anskaffning av mark och anläggningar och större ombyggnads- ochunderhällsåtgärder på anläggningarna samt i fråga om forskning. Prop.1983/84:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet Indelningen i fack framgår av följandesammanställning där också de olika fackansvariga myndigheterna anges. Det militära försvaret Kameraltjänst Hälso- och sjukvård FörplägnadFörråds verksamhet Materielunderhåll Verkstadsdrift Det militära försvaret och Anslagen till de tre försvarsgrensinriktade huvudprogrammenoch huvudprogrammet Operativ ledning m. m. avgränsas efter indelningen i huvudprogramoch huvudproduktionsområden. Anslagen inom huvudprogrammet Gemensammamyndigheter m. m. knyter i stort sett an till indelningen i delprogram ochhuvudproduktionsområden. Den nuvarande anslagsindelningen framgår av följandefigur. Ledningoch Materielan-förbands- skaffning verksamhet Anskaffning Forskning och av anlägg- utveckling ningar Operativ ledning m m Prop.1983/84:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 30 5.2Verksamheten under det senast förflutna budgetåret (1982/83) 5.2.1 Myndigheternas preliminära årsredovisningar Produktionsmyndigheternahar lämnat in årsredovisningar avseende produktionen /83. Överbefälhavarens årsredovisning kommer alt lämnas senareunder /84. Jag finner det emellertid angeläget att redan nulämna en sammanfattande redogörelse för verksamheten inom försvarsmakten.Redogörelsen grundas i huvudsak pä preliminära redovisningar i anslagsframställningarnaför budgetåret1984/85 från myndigheter med produktionsansvar samt på överbefälhavarensredogörelse för tillståndet inom försvarsmakten i programplanen för detmilitära försvaret för perioden /85 - 1988/89. Huvuddelen avkrigsförbanden är användbara för sina huvuduppgifter direkt eftermobilisering. De korta utbildningstiderna i kombination med den inställdarepetitionsutbildningen har emellertid för vissa förband medfört attmöjligheterna att använda personal och förband för alternativa uppgifter minskat.Möjligheterna att öva i större förband har varit begränsade. Detta har medförtatt vissa förband har otillräcklig förmåga att direkt efter mobilisering klara sinahuvuduppgifter. Antalet krigsförbandmed allsidig operativ användbarhet minskar.