prop · G703111 · 1983-12-31 00:00:00 — Om det behövs med hänsyn till den omhändertagnestillstånd, skall han så snart det kan ske underkastas läkarundersökning. Om det behövs med hänsyn till den omhändertagnestillstånd, skall han så snart det kan ske undersökas av en läkare. Omhändertagen, som ej efter läkarundersökning som avses i3 § skall föras till sjukhus eller kvarstan-na där, får hållas kvar hospolisen, om annan vård ej kan beredas honom. Om den omhändertagne inte bereds vård på sjukhus ellerannan vårdinrättning och inte heller ms om hand på annat sätt eller annars kanfriges, får han hållas kvar hos polisen. Den som är omhändertagen enligt denna lag skall förhöras och därvid underrättas om anledningen omhändertagandet. Finnes den omhändertagne vara i behov av hjälp eller stöd från samhällets sida, skall polisen innan omhändertagandet upphör tillhan-dagå honom med råd och upplysningar saml, i den mån det lämpligen kan ske, samråda med annal samhällsorgan som har till uppgift att tillgodose sådant behov. Den som är omhändertagen enligt denna lag skall så snartsom möjligt underrättas om anledningen till omhändertagandet. Bedömsden omhändertagne vara i behov av hjälp eller stöd från samhällets sida, skallpolisen innan omhändertagandel upphör gå honom till hända med råd och upplysningarsaml, i den mån del lämpligen kan ske, samråda med annat samhällsorgan som harfill uppgift att tillgodose sådant behov. Den omhändertagne skall friges såsnart det finnes kunna ske utan men för honom själv och anledning tillomhändertagande ej längre föreligger. Frigivandel skall dock alllid äga rumsenast efter omhändertagandet, om det ej uppenbarligen ärförenligt med den omhändertagnes eget intresse att han får kvarstanna kortaretid därutöver. Alkoholhaltiga drycker eller andra berusningsmedel sompåträffas hos den som har omhändertagits enligt denna lag skall fråntagasdenne, om ej särskilda skäl talar däremot. Beslut härom meddelas av den förmansom enligt 5 § skall pröva omhändertagandet. Med egendomen skall förfaras pådet sätt som föreskrives i 3 § lagen (1958:205) om förverkande avalkoholhaltiga drycker m. m. Belopp som har erhållits vid försäljning avegendomen tillfaller staten. Första stycket får tillämpas även i fråga ominjektionsspruta eller kanyl som kan användas för insprutning imänniskokroppen. Alkoholdrycker eller andra berusningsmedel, som påträffashos den omhändertagne, skall tas ifrån honom. Sådan egendom skall bevisligenförstöras, om inle särskilda skäl talar för atl egendomen återställs eflerfrigivandet. Frågan härom prövas av den förman till vilken omhändertagandetskall anmälas. Första stycket får tillämpas även i fråga ominjektionsspruta eller kanyl som kan användas för insprutning imänniskokroppen. Detsamma gäller andra föremål, som är särskilt ägnade allanvändas för missbruk av eller annan befattning med narkotika. Föreskrifterna i denna lag tillämpas även i fall dåförutsättningar för omhändertagande skulle ha förelegat också enligt 3 § lagen(1973:558) om tillfälligt omhändertagande. Skall någon gripas enligt 24 kap. , fårhan inte omhändertas eller hållas kvar enligt denna lag. Finnsdet skäl att omhänderta någon såväl enligt 13 § andra stycket polislagen(1984:000) som enligt denna lag, skall denna lag tillämpas. Vad somsägs i denna lag om polisman gäller även ordningsvakt och den som utan att varapolisman förordnats att fullgöra polisverksamhet, om ej annat framgår avförordnandet. Vad somgäller för en polisman enligt denna lag gäller i tillämpliga delar också för enordningsvakt, om inte annat framgår av hans förordnande. Har enordningsvakt omhändertagit någon, gäller dock att den omhändertagne skyndsamtskall överlämnas till närmaste polisman. Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i lagen (1982:395) om medverkan Härigenomföreskrivs att 3 § lagen (1982:395) om medverkan vid polisiärövervakning skall ha nedan angivna lydelse. Kustbevakningsljänsteman har samma befogenhet somtillkommer polisman enligt 3 § lagen (1973:558) om tdlfälligl omhändertagandealt omhänderta den som genom sitt uppträdande i trafiken till sjöss störordningen eller utgör omedelbar fara för denna. Sådan befogenhet har han ocksånär det fordras för att avvärja brott mot de föreskrifter som avses i 1 S 5, 6och 7. Vid omhändertagande som avses i Kustbevakningstjänsteman har samma befogenhet somtillkommer polisman enligt 13 § polislagen (1984:000) alt avvisa, avlägsna elleromhänderta den som genom sitt uppträdande i trafiken till sjöss stör ordningeneller utgör omedelbar fara för denna. Sådan befogenhet har han också när detfordras för att avvärja brott mot de föreskrifter som avses i 1 § 5, 6 och 7. Vid omhändertagande som avses i Senaste lydelse 1980:581. 1983/84:111 17 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse första stycket skall kustbevaknings- första stycket skall kustbevaknings tjänsteman tillämpa bestämmelser- tjänsteman tillämpa bestämmelser na i 4 § lagen (1973:558) om tillfälligt na i 17 § polislagen, omhändertagande. Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs att 7 kap. 19 § sekretesslagen(1980:100) skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 7 KAP. 19 §' Sekretess gäller hos polismyndighet försådan uppgift om enskilds personliga förhållanden som hänför sig till 1. verksamhet som enbart innefattar hjälp eller annatbistånd åt enskild, 2. ärende om omhändertagandeeller handräckning enligt lagstiftningen om viss psykiatrisk vård eller om vårdav missbrukare utan samtycke inom , 3. ärendeom handräckning enligt 3. ärende om handräckning enligt lagstiftningen omomsorger om psy- lagstiftningen om omsorger om psykiskt utvecklingsstördaeller vård av kiskt utvecklingsstörda eller vård av unga utan samtycke inomsocial- unga utan samtycke inom , tjänsten, eller 4. ärende som avses i 21 kap. 4. ärende som avses i 21kap. föräld- förätdrabalken, eller rabalken, 5. utredning enligt 6 § andra styck et lagen (1973:558) om tillfälligt omhändertagande, om det kan antas att den enskilde eller någon honomnärstående lider men om uppgiften röjs. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen ihögst . Denna lag träder i kraft . I fråga omutredning som har gjorts enligt 6 § andra stycket lagen (1973:558)om tillfälligt omhändertagande gäller äldre bestämmelser. 'Senaste lydelse 1981:1261. 2 1983/84. Lag om ändring i kreditupplysningslagen (1973:1173) Härigenomföreskrivs alt 6 § kreditupplysningslagen (1973:1173) skall ha nedan angivnalydelse. Uppgift om någons politiska eller religiösa uppfattning, ras eller hudfärg får icke insamlas, lagras eller vidarebefordras i kredilupplysningsverksam-het. Medgivande som avses i andra stycket får lämnas endast om synnerliga skäl föreligger. Uppgift omall någon misstänks eller har dömts för brott eller har avtjänat straff ellerundergått annan påföljd för brott eller har varit föremål för åtgärd enligtsocialtjänstlagen (1980:620), lagen (1980:621) med särskilda bestämmelser omvård av unga, lagen (1981:1243) om vård av missbrukare i vissa fall, lagen(1966:293) om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall, lagen(1967:940) angående omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda, lagen(1973:558) om tillfälligt omhändertagande, lagen (1976:511) om omhändertagandeav berusade personer m. m. eller utlänningslagen (1980:376) får ej utanmedgivande av datainspektionen insamlas, lagras eller vidarebefordras ikreditupplysningsverksamhet. Detsamma gäller uppgift om sjukdom,hälsotillstånd eller liknande. Uppgift omall någon misstänks eller har dömts för brott eller har avtjänat straff ellerundergått annan påföljd för brott eller har varit föremål för åtgärd enligtsocialtjänstlagen (1980:620), lagen (1980:621) med särskilda bestämmelser omvård av unga, lagen (1981:1243) om vård av missbrukare i vissa fall, lagen(1966:293) om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall, lagen(1967:940) angående omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda, 11-14 §§polislagen (1984:000), lagen (1976:511) om omhändertagande av berusadepersoner m. m. eller utlänningslagen (1980:376) får ej utan medgivande avdalainspektionen insamlas, lagras eller vidarebefordras ikreditupplysningsverksamhet. Detsamma gäller uppgift om sjukdom,hälsotillstånd eller liknande. Denna lag träder i kraft . Bestämmelsen i 6§ andra stycket första meningen gäller även i fråga om uppgift om att någon harvarit föremål för åtgärd enligt lagen (1973:558) om tillfälligtomhändertagande. 'Senaste Ivdelse 1981:1263. 1983/84:111 19 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden I. , , , , , ,, , , , , , , ,R. , , , , Föredragande: statsrådet med förslagtill polislag m. m. fattade ett principbeslut om allmännariktlinjer för en reform av polisväsendet. beslut grundades på prop.1980/81:13 om polisens uppgifter, utbildning och organisation m. m. (JuU1980/81:24, rskr 210). Till grund för propositionen låg i sin tur 1975 årspolisutrednings principbetänkande (SOU 1979:6) Polisen. I principbetänkandet föreslog polisutredning bl.a. atl de viktigaste bestämmelserna om polisverksamheten skulle föras sammantill en särskild polislag. Denna borde omfatta grundläggande regler om polisensuppgifter, polisorganisationen och styrningen i övrigt av polisverksamhetensamt om polisens befogenheter. Utredningen lade inte fram något lagförslag utanbegränsade sina överväganden fill principfrågor angående lagens innehåll. principbeslut om polisen anslöt sigstatsmakterna till utredningens förslag bl. a. i vad avser den rättsligaregleringen av polisverksamheten. I enlighet med vad som förutsatts iriksdagsbeslutet tillkallades en särskild kommitté med uppgift attbehandla frågor om genomförandet av polisreformen, däribland de i sammanhangetaktuella förfaltningsfrågor-na. Kommittén, som antog namnet polisberedning,avlämnade betänkandet (SOU 1982:63) Polislag.' ' Vid betänkandets avlämnande ingick i beredningen somledamöter riksdagsledamoten , ordförande, expeditionschefen , riksdagsledamöterna iRöstånga samt f. d. riksdagsledamöterna . 1983/84:111 20 förslag till en polislag och vissa andraförfattningsförslag. Beredningen har härefter överlämnat bl. a. betänkandet (DsJu 1983:10) , vari huvuddelen av beredningens arbete med deorganisatoriska och administrativa frågorna har redovisats. tillkallade dåvarande chefen förjustitiedepartementet med stöd av regeringens bemyndigande en särskildutredare- med uppdrag att göra en utvärdering av tillämpningen av lagen(1973:558) om tillfälligt omhändertagande (LTO) och lagen (1976:511) omomhändertagande av berusade personer m. m. (LOB). Utredningen, som antog namnetLTO/ , avlämnade betänkandet (SOU 1982:64)Frihetsberövande vid bråk och berusning. Betänkandet innehåller en utförlig redovisningav de båda lagarnas praktiska fillämpning samt förslag tillförfattningsändringar. a. föreslås att LTO skall upphöra som särskild lagoch att bestämmelser om omhändertagande vid ordningsslörning m. m. i ställettas in i polislagen. Sammanfattningar av innehållet i de båda betänkandena börfogas till protokollet i detta ärende som bilaga 1 och 2. De lagförslag som harlagts fram i betänkandena bör fogas till protokollet som bilaga 3 och 4. Efter remiss har yttranden över betänkandena avgetts av justitiekanslern(), riksåklagaren (), (endast SOU 1982:64), ,(endasl SOU 1982:64), brottsförebyggande rådet (BRÅ),narkofikakommissionen (S 1982:09) (endasl SOU 1982:64), datainspektionen (endastSOU 1982:64), , kammarrätten i , tvångsmeddskommitlén (Ju1978:06), , trafiksäkerhetsverkel (endasl SOU 1982:64),generallullstyrelsen (endast SOU 1982:64), juridiska fakultelsnämnden vidUppsala universitet, statens invandrarverk, länsrätterna i ochVästernorrlands län (båda endast SOU 1982:64), länsstyrelserna i ,, , och , , och ,polisstyrelserna i , , , och Östersundspolisdistrikt, justitieombudsmannen (JO), , och kommuner (båda endasl SOU 1982:64),(), Centralorganisationen /SR,, , . Svenska avdelningen avinternationella juristkommissionen. (endast SOU1982:64), () (endast SOU1982:64), (endast SOU 1982:64), () (endasl SOU 1982:64), (endast SOU 1982:64), Föreningen (endast SOU 1982:64),Riksför- 2 Riksdagsledamoten i Röstänga. 1983/84:111 21 bundet för hjälp åt läkemedelsmissbrukare. Riksförbundetmot alkohol- och narkotikamissbruk (RFMA) och Arbetarnas nykterhetsförbundVerdandi (endast SOU 1982:64). Yttrande har vidare inkommit från polisstyrelseni (endast SOU 1982:63). Föreningen Föreningen har avgetl gemensamma yttranden. RÅ har överlämnat yttranden från överåklagarna iStockholms, och åklagardistrikt samt från länsåklagarna iSödermanlands, , och (samtliga endast SOU1982:63). i har överlämnat yttranden frånpolisstyrelserna i (endast SOU 1982:64), Handens (endast SOU1982:64), , , (endast SOU 1982:64), (endastSOU 1982:64), , (endast SOU 1982:64), (endast SOU1982:64), , och (endast SOU 1982:64) polisdistrikt. Frånlänsstyrelsen i län har överlämnats ell yttrande från polisstyrelsen iVästerviks polisdistrikt (endast SOU 1982:63) och från i Malmöhuslän yttranden från polisstyrelserna i och Lunds polisdistrikt.Länsstyrelsen i har överlämnat yttranden frånpolisstyrelserna i , , (endast SOU 1982:63) ochUddevalla polisdistrikt. i har överlämnatyttranden från polisstyrelserna i , , Karislads, Krisfinehamns(endast SOU 1982:63) och polisdistrikt. Vidare har iGävleborgs län överiämnal ett yttrande från polisstyrelsen i Gävlepolisdistrikt (endast SOU 1982:63). /SR har beträffande SOU 1982:64 ulaneget ställningstagande överlämnat yttranden från ,samhällsvetare och ekonomer () samt från socionomers, personal-& förvaltningstjänstemäns riksförbund. Sammanställningar av remissyttrandena har upprättats inomjusfiliedepar-lementet och finns fillgängliga i lagstiftningsärendet (dnr 73-83och 990-83). I fråga om gällande rätt och nuvarande förhållanden iövrigt lämnar jag översiktliga uppgifter i det följande, men i huvudsak får jaghänvisa till de båda betänkandena. Detsamma gäller i fråga om de närmareöverväganden som redovisas i dessa. 2.1.1Gällande ordning i huvuddrag De grundläggande bestämmelserna om polisväsendetsorganisafion finns i polisinstruktionen (1972:511, omtryckt 1981:735, Pl).Författningen reglerar uppgifter och befälsförhållanden inom polisen. 1983/84:111 22 polismännensallmänna åligganden m. m. Instmktionen innehåller även bestämmelser om de olikapolisorganen och deras organisation. I fråga om den lokala polisorganisationenfinns i instruktionen allmänna administrativa föreskrifter om förläggning avarbetsfiden, tjänstetillsättning, disciplinär bestraffning m. m. Författningeninnehåller även särskilda bestämmelser om tillkallande av polisförstärkning. Vidsidan av de allmänna bestämmelserna i polisinstruktionen finns i fråga omlänsstyrelsens befattning med frågor som rör polisen föreskrifter i länsstyrelseinstrukfionen(1971:460, omtryckt 1982:638). Där meddelas sålunda bestämmelser omlänspolischefen och hans expedition samt om handläggning av polisärenden hoslänsstyrelsen. och arbetsuppgifter regleras i förordningen (1965:674) medinstmkfion för . Blandförfattningar på polisväsendets område bör även nämnas lagen (1972:509) om vadsom avses med polismyndighet m. m., förordningen (1975:986) om handläggning avvissa polischefsuppgifter och kungörelsen (1973:875) om rikels indelning ipolisdistrikt. Enligt2 § Pl är huvuduppgiften för polisen att upprätthålla allmän ordning ochsäkerhet. Polisen skall vidare utöva viss verksamhet som på grund av särskildastadganden ankommer på den. Denna verksamhet har i många avseenden karaktär avservice åt andra myndigheter eller åt enskilda. Den avser bl. a. att handläggas. k. pohsmyndighetsärenden, dvs. tillståndsgivning av olika slag, godkännandeav personer för viss verksamhet, intyg m. m. Huvuduppgiftenför polisen har inte getts någon noggrann avgränsning utan har beskrivits i merallmänna ordalag. Anledningen är att man inte velat försvåra en utveckling sominnebär att polisens verksamhet för att upprätthålla ordning och säkerhetfortlöpande anpassas till förändringar i samhället. Det åligger enligtinstruktionen polisen särskilt alt förebygga brott, hindra att ordning ochsäkerhet störs samt lämna allmänheten skydd, upplysningar och annan hjälp.Polisen skall också uppdaga och utreda brott samt vidta de åtgärder som behövsnär ordningen och säkerheten har blivit kränkt på annat sätt än genom brott. Ipolisinstruktionen har vidare uttryckligen föreskrivits att polisen skallsamarbeta med åklagarmyndigheter saml andra myndigheter och organisationervilkas verksamhet berör polisverksamheten (3 §). Det åligger polisen särskiltatt hålla nära kontakt med myndigheterna inom och att underrättasådana organ om förhållanden som bör föranleda åtgärd från deras sida. Isin verksamhetsplanering brukar polisen dela in sina uppgifter i följandehuvudgrupper - övervakningsverksamhet (allmänövervakning och trafikövervakning) 1983/84:111 23 För att kunna fullgöra sina uppgifter i samhället måstepolisen vara utrustad med vissa maktbefogenheter, dvs. befogenheter all påolika sätt ingripa mot enskilda. Det kan gälla t. ex. rätl att meddelatillsägelser eller anmaningar samt alt stoppa fordon eller spärra avbrottsplatser. I sista hand kan det vara fråga om att ingripa med fysiskttvång. Polisens befogenheter i den brottsutredande verksamhetenär närmare reglerade i 23-28 kap. (RB). Rättegångsbalkensbestämmelser anses uttömmande reglera polisens befogenheter i samband med brottsutredning.Här bortses från de särskilda regler som gäller för utredning om brott motrikets säkerhet. De befogenheter som tillkommer polisen underutredningsverksamheten har sålunda fått en författningsreglering som i principär fullständig och enhetlig. Motsvarande gäller inte om den övrigapolisverksamheten. I övervaknings- och serviceverksamheten är polisen sålundanär del gäller ingreppsbefogenheterna hänvisad till stöd i en rad olikaförfattningar eller i vissa fall till sedvanerättsliga principer som har ettmera indirekt författningsstöd. Bland viktiga särskilda författningar på deltaområde bör här nämnas lagen (1973:558) om tillfälligt omhändertagande (LTO) ochlagen (1976:511) om omhändertagande av berusade personer m. m. (LOB). Allmäntlagstöd för polisens befogenhet alt i vissa fall utöva våld finns i 24 kap. 2 §brottsbalken (BrB). I fiera sammanhang har påpekats att en närmare preciseringav polisens befogenheter är önskvärd framför allt vad gäller dess övervakandeoch brottsförhindrande verksamhet. Därvid har särskilt uppmärksamheten riktatspå sådana befogenheter som går ut pä att tillgripa direkt tvång mot medborgarna(se närmare SOU 1982:63 s. 412). 2.1.2 Inriktningen av en ny polislag Genom beslut med anledning av prop. 1980/81:13har slagits fast att de grundläggande reglerna om polisens uppgifter,organisation och befogenheter bör föras samman till en särskild lag. I enlighet med sina direktiv har polisberedninglagt fram förslag till en sådan lag, en polislag. Lagförslaget omfattar treavsnitt, ett om polisens uppgifter m. m., elt om polisorganisationen och ett omvissa befogenheter för polismännen. Lagförslagets utgångspunkt är alt polisens arbete är ettled i samhällets allmänna verksamhet för att främja rättvisa och trygghet.Detta anges i en inledande paragraf. De viktigaste polisuppgifterna - denförebyggande verksamheten, övervakningsverksamheten, utredningsverksamheten ochserviceverksamheten - räknas upp och definieras. I lagförslaget betonas ocksåatt andra samhällsorgan skall stödja polisen i dess arbete. 1983/84:111 24 Avsnittet om organisatoriska frågor grundar sig på 1981års principbeslut av och på de överväganden som beredningen har gjortangående det praktiska genomförandet av en ny eller åtminstone i väsentligadelar förändrad polisorganisation i enlighet med principbeslutet. Jag vill ianslutning härtill nämna att det är min avsikt att anmäla frågan omen särskild proposition där jag tar upp spörsmålet om det praktiska genomförandetav den organisationsreform som förutsatts principbeslut. Lagförslagets sista avsnitt innehåller en katalog övervissa befogenheter för polisen atl tillgripa tvångsåtgärder i sintjänsteutövning. Det rör sig här till viss del om sådana befogenheter som f. n.allmänt anses tillkomma polisen men som inte tydligt framgår av skriven lag.Beredningen har alltså i princip inte avsett all tilldela polisen några nyabefogenheter. Vissa bestämmelser om polisens befogenheter föreslås vidare överflyttadetill polislagen från andra författningar, bl. De tvångsåtgärder som polisen enligträttegångsbalken har i den brottsutredande verksamheten, t. ex. atl gripamisstänkta och att göra husrannsakan, bör däremot enligt förslaget inte flyttasfrån den balken. Såvitt gäller polisens befogenheter innehållerlagförslaget en inledande paragraf om vissa allmänna principer förpolisingripanden: bl. a. skall alltid gälla alt en polisman - med iakttagandeav de grundläggande fri- och rättigheter som tillförsäkras medborgarna iregeringsformen (RF) och av vad som föreskrivs i lag eller annan författning -skall ingripa på ett sätt som är försvarligt med hänsyn fill åtgärdens syfteoeh övriga omständigheter. Förslaget upptar vidare i skilda paragrafer bestämmelserom - vissa särskildabefogenheter fill husrannsakan och liknande åtgärder - särskildabefogenheter i den skyddande och förebyggande verksamheten (exempelvis vidbombhot och liknande misstankar om allvarlig brottslig verksamhet). Den föreslagna polislagen bör enligt beredningenkompletteras med regler som svarar mot vissa av dem som finns i LTO.LTO/har också föreslagit ett särskilt avsnitt av dettainnehåll, avsett atl tas in i polislagen. Beredningen har också föreslagit att vissa allmännaprinciper läggs fast för polisens s. k. okonventionella spaningsmetoder, t. ex.att polisen provocerar fram bevisning för ett brott eller infiltrerar i enorganisation för brottslig verksamhet. Polisberedningens förslag polislag har genomgåendefått ett myckel gott mottagande av remissinstanserna. Albnänt uttrycks en storfillfredsslällelse över atl ett förslag till polislag nu föreligger. Prop.1983/84:111 25 framlagda förslaget och anför synpunkter endast pådetaljer i regleringen. Själv anser jag att det av många skäl ligger ett stortvärde i att de gmndläggande reglerna om polisens uppgifter, organisation ochbefogenheter i enlighet med principbeslut förs samman till ensärskild lag. Polisens uppgifter och dess organisation utgör visserligen ämnensom enligt de i regeringsformen fastslagna principerna för normgivning intenödvändigtvis behöver regleras genom lagstiftning. Den centrala och förmedborgarna betydelsefulla plats som polisverksamheten intar i rättssamhälletgör det emellertid mofiverat att grundläggande bestämmelser om polisensuppgifter och organ liksom styrningen i övrigt av dess verksamhet kommer tilluttryck i en författning som är beslutad av . När det gäller polisens befogenheter att vidta olikaingrepp när den fullgör sina uppgifter talar en rad skäl för att dessabefogenheter så långt möjligt bör beskrivas närmare i lag. Ett skäl är all detf. n. ibland kan råda en viss osäkerhet om vilka ingrepp som får ske. Frånsakliga utgångspunkter är det vidare uppenbart att både individens rättsskyddoch polisens effektivitet gagnas av att förutsättningarna för olika former avpolisingripanden preciseras. Till detta kommer att den nya regeringsformen från formellsynpunkt gör en lagreglering nödvändig i vissa hänseenden, nämligen när enbefogenhet för polisen utgör en begränsning i någon av degrundläggande fri-eller rättigheterna enligt regeringsformen. Som har påpekatsbåde av polisutredningen och polisberedningen kan nämligen efterregeringsformens ikraftträdande sedvanerätt inte längre åberopas som stöd föringripanden som innebär all de grundlagsfästa fri- och rätfigheterna begränsas. Jag kan, liksom remissinstanserna, i allt väsentligt godtaden närmare uppläggning av en ny polislag, som polisberedningen har föreslagit.Förslaget är enligt min mening även i övrigt väl ägnat att läggas till grundför lagstiftning.