prop · G70375 · 1983-12-31 00:00:00 — Särregeln om en kontantmässig redovisning avavbetalningsköpen och försäljningen infördes med verkan fr.o.m. den 1 Januari1981. Regeln tillkom för all förhindra ett skattebortfall som annars skulleuppkomma när ett avdrag som tillfallit en skattskyldig köpare inte kundekorrigeras vid ett återtagande. medgavs säljaren ocksä rätt attredovisa skatt i takt med avbetalningarna. Av praktiska skäl gäller sammaregler både för konsumenlkreditköp och kreditköp mellan näringsidkare.Utredningen har angett atl dessa beslämmelser utnyttjats på ett ej avsett sättvid försäljning fill köpare som inte är mervärdeskattskyldiga. De tidigaremissförhållandena vid försäljning mellan skattskyldiga försvann genom attsamma redovisningsmetod, kontantmetoden, tillämpades hos både säljare ochköpare. Del nya missbruket består, enligt ulredningen, i att säljaren vid avbetalningsförsäljningvillkorslöst och räntefritt kan förfoga över den skatt som skall utgå päleveransen till dess betalning inflyter. Vid andra kreditförsäljningar skallhela skatten redovisas . Erfarenheterna visar atl avbetalningslidernablir längre och volymen stadigt ökar och att nuvarande mervärdeskatlereglerbidragit till denna negativa utveckling. Eftersom ränlan fr.o.m. den 1 juli1979 inte heller ingår i beskattningsvärdet innebär gällande regler vidfleråriga avbetalningskontrakt i realiteten en reducering 1983/84:75 12 Till detta skattebortfall kommer att degällande beslämmelserna, enligl utredningen, innebär redovisningstekniska olägenheter.Den skattskyldige måste , som i vissa fall är myckellång, hålla reda på leveransdagens skattesats, eftersom varje avbetalningskall skattebeläggas med denna procentsats. Utredningen har funnit att särteglernaom en kontantmässig redovisning bör slopas. För att inte det tidigaremissbruket skall återuppstå föreslår utredningen alt skatleredovisningen inteskall justeras när en vara som har sålts på avbetalning från en köparesom är skattskyldig till mervärdeskatt. Säljaren föreslås alltså inte längre haräll till avdrag för den skatt som motsvarar vad köparen gottskrivs vidåtertagandet. Vid försäljning lill privatpersoner uppkommer inga sådana problemoch någon ändring av gällande bestämmelser behövs därför inte i dessa fall. Utredningenhar föreslagit att dispensregeln och särbestämmelsen för avbelalningshandelnsnarast slopas och alt della skall ske med verkan fr.o.m. . Bokföringsmässigredovisning föreslås gälla för leveranser fr.o.m. nämnda dag medan äldrebestämmelser - dvs. kontantmetoden - får tillämpas för tidigaretillhandahållanden. Utredningens förslag om övergång till i princip en endaredovisningsmetod har tillstyrkts eller lämnats utan erinran av i det närmastesarntliga hörda myndigheter och näringslivsorganisationer. och Svenska postorderföreningenhar dock bestämt avstyrkt avvecklingen av den s.k. dispensregeln och och har motsatt sig avvecklingen av särtegelnför avbetalningshandeln. Föreningen auktoriserade revisorer och Sverigesbokförings- och revisionsbyråers förbund har varit negativa till bäggeförslagen. Skrivelser med elt avstyrkande av förslaget har också inkommit frånnågra enskilda företag. Som skäl för ett bibehållande av kontantmetodenåberopas framför allt den kraftiga likviditelsbelastning som drabbar vissa avde företag som har dispens och som tvingas över från kontantmetoden lill bokföringsmässigredovisning. De skäl som utredningen anfört för en övergång anses intetillräckliga. Flertalet av de remissinstanser som tillstyrktutredningens förslag har betonat nödvändigheten av att skattesystemet blirneutralt och att denna åtgärd bör genomföras. Vidare har betonats attåtgärden stärker statens likviditet. För altmildra övergången har några remissinslanser förordat elt något senareikraftträdande eller något förmånligare anståndsregler. Krifik har ocksåriklats mot atl reglerna vid återgång av köp blir svårtillämpade. Prop.1983/84:75 13 Vid övergången lill ett räkenskapsenligtredovisningssystem fick kontantmetoden fortfarande gälla dels för vissaföretag som efter dispens kunde fortsätta att tillämpa den, dels föravbetalningshandeln. Den s. k.dispensregeln, får anses ha utgjort ett provisorium. Redan när dispensregelninfördes uttalade föredragande departementschefen och ett enigt skatteutskott atlmålsättningen var ett enhetligt redovisningssystem för mervärdeskatten.Skatteutskottet uttalade att ansträngningar borde göras för alt avveckla kontantmetodenoch skapa ett enhetligt redovisningssystem som minskade riskerna för snedvridningav konkurrensen. Utredningen har visat att dispensregeln gett vissa företagbetydande förmåner jämfört med konkurrenter som inte lyckats uppfylla kravenför att fä dispens. När kraven för dispens fastställdes var önskemålet atl endaslde som verkligen skulle drabbas av allvarliga likvidiletspåfreslningar skulleomfattas av dispensen. Utredningen har emellertid visat att de formellaförutsättningarna ocksä har kunnat uppfyllas av vissa företag med mycket små netlokredilbelopp.Totalt har ca 6 000 företag fått dispens. Av ilessii förelag torde fierlaletdock vara mycket små och ha små nettokredit-belopp. Vidare har ulredningenframhållit atl ingen bransch i sin helhet har fält behålla kontantmetodenvilket innebär att mervärdeskattekonsekven-sernii för företagen blir heltberoende pä hur företagen lämnar och finansierar sin kredit till kunderna. Motbakgrund av skatteutskottets tidigare eniga uppfattning och utredningensgenomgäng har Jag funnit att de nuvarande reglerna kan behållas.Det är inte minst av rättviseskäl vikligl all alla skallskyldiga får arbetaunder samma villkor när det gäller mervärdesktitlen. atl reglerna ärkonkurrensneutrala. Det är givet att ett genomförande av förslaget leder tillkraftiga likviditetspåfrestningar för vissit skattskyldiga men det är ocksådessa skattskyldiga som har de största förmånerna av de nuvarande regierna. Sammanfattningsvis har jag den bestämda uppfattningen att kontantmetodeninle är förenlig med ett konkurrensneutralt skattesystem vad gällerkredithandeln. I all synnerhet gäller detta om, som har skett, redovisningsbestämmelsernaär så utformade all rätten till kontaniredovisning är förbehållen ett mycket begrän.satantal skattskyldiga. Medgivna dispenser för tillämpning av kontantmetoden harockså utnyttjats bl. a. av stora finansieringsföretag för nya former av kreditgivningsom endasl kan förklaras av de favörer redovisningsmetoden ger. Företag varsegentliga verksamhel har varit att lämna penningkrediter har gått insom mellanled mellan den taktiske leverantören och dennes faktiske köpare nårfråga varit om exempelvis investeringar i mångmiljonklassen hos industrin ochhos kommunerna. Det kredilgivande mellanledet får sina lämnade varukrediterfinansierade till av allmänna medel, medan denna förmån inte stården taktiske leverantören till buds i de fall då denne tillämpar fiiktureringsmetoden. 1983/84:75 14 Delämnade varukrediterna är i vissa fall mångåriga. Exempel finns pä 15-20 årsamorteringstid. Får systemet fortsätta kan statens ränteförluster bliavsevärda. Det är angeläget att uppbördsbestämmelserna inte ger förmåner ätett fåtal företag. Det kraftiga utslaget för ett slopande av dispensregeln vidremissbehandlingen har också övertygat mig om atl utredningens förslag ärriktigt. Vidare bör återigen betonas principiella uppfattning somredovisades . Det bör ha stått klart för alla som har fått dispensatt detta förfarande enbart var ett provisorium. Motbakgrund av det anförda bör möjligheten till redovisning av mervärdeskatt enliglkontantmetoden efler dispens upphävas. Jag återkommer senare lill huroch när avveckligen bör göras. Vidomläggningen till räkenskapsenlig redovisning fickavbetalningshandeln generell möjlighet till kontantmässig redovisning av skattsom hänförde sig till varor som sålts med förbehåll om återtaganderält.Samtidigt föreskrevs att köparens avdrag för ingående skatt skulle göras i taktmed amorteringarna. Ändringen motiverades främst av önskemålet att förhindra etlskattebortfall som annars skulle uppkomma när ett avdrag som hade medgetts enköpare inle i praktiken kunde återkrävas när godset återtogs av säljaren pågrund av köparens bristande betalning, medan säljaren redovisade skatt endastpå vad köparen faktiskt betalade. Utredningen har föreslagit attsärbestämmelserna för avbetalningshandeln slopas eftersom systemet lett tilloberättigade fördelar för denna kreditform Jämfört med andra. Reglerna harockså ulnylljats på ett sätt som inte var förutsett vid införandet. Antaletavbetalningsköp med mycket långa avbetalningstider har ökat. Detta gällerexempelvis vissa delar av båthandeln. Utredningenhar också framhållit alt det ur redovisnings- och kontrollsynpunkt är ennackdel med särbestämmelser och att det finns nya finansieringsformer somändå möjliggör omedelbar avdragsrätl för köparen. Ilikhei med i det närmaste samtliga remissinstanser har Jag funnit att utredningensförslag är välmotiverat. Detta gäller också förslaget att redovisningen hos mervärdeskalteskyldigsäljare och köpare inte skall ändras vid återtagande av en vara som sålts påavbetalning. De synpunkter som några remissmyndigheter framfört omsvårigheterna för säljaren att kontrollera om köparen haft rätt till avdragför ingående skatt eller ej är enligt min mening överdrivna. Det torde snararevara så att säljaren oftast är väl medveten om köparens avdragsrätt, eftersomdetta förhållande kan påverka betalningsplanen m.m. När det gäller l.ex.försäljning av personbilar, som ofta säljs på avbetalning, har köparen nästanaldrig rätt till avdrag för ingående skatt. Det bör enligt min mening kunnakrävas atl säljaren kan visa att köparen inte haft rätt till avdrag föringående skatt på förvärvet för att säljaren skall kunna få korrigera sin skattvid ett återtagande. Delta förhållande bör enkelt kunna klariäggas redan vidkontraktstecknandet. Samma regler bör. som ocksä flera remissinstanser'påpekat, gälki iiven i de fall dä kontrakt överläts till etl finiinsieringsföreUigoch da köparen enikisl delvis haft avdragsrätl. Utredningens förslag till nytiregler i ML bör förtydligas pä denna punkt. Med hänvisning till vad jag nu har anfört förordar jag attden s,k, dispensregeln slopas, att avbetalningshandeln också skall redovisas enliglräkenskapsenlig redovisningsmetod och titt säljtiiens och köptirens redovisningav mervärdeskatt inle ändras vid återtagande av vara som sålts pä avbetalningnär köparen helt eller delvis haft rätt lill tivdrtig för ingående mervärdeskallvid förvärvet. Vid remissbehandlingen har framhållits ;ill det kan uppståproblem vid återtagande av vara när antingen säljaren eller köptiren redovisarskatt enligt bokslutsmeioden. använder kontantmetoden under ätet ochbeaktar fordringar och skulder endast vid räkenskapsårets utgång, 1 dessa fallföreligger inle kongruens i redovisningsskyldighetens inträde och tiv-dragsrättensinträde. För atl komma lill rätta med della problem, som också kan leda lillett skaltebortfall, och för atl underlälla redovisningeri förordar Jag i likhetmed vad vissa remissinslanser föreslagil atl redovisningsskyldighet resp.avdragsrätt vid avbettilningsaffärer mellan näringsidkare skall, hos den somhar redovisning enligt bokslutsmeioden. ske i den redovisningsperiod undervilken varan har levererats. Som utredningen framhållit torde övergångsproblemen i likviditelshän-seendeför dem som tvingas övergå från en kontaniredovisning till en redovisningenligt faktureringsmetoden bli lika stora oavsett når övergängen sker,förutsatt att kreditvillkor, priser m.m. inle ändras innan eller i samband medövergången. I administrativt hånseende underlättas självfallet övergången omlång tid förfiyter mellan beslul och ikraftträdande. Såsom framgått har både dispensregeln ochsärregeln för avbetalningshandeln kommit att utnyltas pä ett sålt som inte varavsetl då reglerna infördes. Försäljningar med mycket långa kredittider ärnumera inte ovanliga. En del konstlade transaktioner har gjorts enbart för alldra nytta av de förmånliga mervärdeskallereglerna. Delta innebär att etl omfattandemissbruk och skattebortfall sannolikt skulle uppkomma om de nuvarande reglernabehölls för alt ge de skattskyldiga god lid alt anpassa sigtill eller förbereda sig för de nya reglerna. Ju längre lid de nuvarandereglerna behålls desto fler transaktioner kommer alt omfattas av nuvaranderegler och desto större blir också de redovisnings-och kontrollmässiganackdelarna. Jag har mot denna bakgrund funnit det mycket angelägel attutredningens förslag genomförs möjligt. Den av utredningen föreslagna ikraftträdandetidpunklen,den , är enligt min mening en rimlig avvägning mellan de olikaintressen som gör sig gällande då det gäller alt fastställa ikraftlrädandetidpunklen.De nya reglerna bör som utredningen framhållit enbart gälla lillhandahållandensom görs efter utgången av februari månad 1984. 1983/84:75 ' 16 Vid remissbehandlingen har hävdats att vissa förettigeller grupper av företag skulle drabbas särskilt hart av övergången. Till dessahör bl.a. postortlerlöreliigen. Del finns enligl min mening inte någon retilistiskmöjlighet till skiipti särskilda regler fiir l.ex. företag i en viss branscheller av viss typ. Däremot bör det under en övergångstid vara möjligt ;rtt geanstånd meil betalning av skatten, 1 likhet med flera remissinslanser har jaafunnit att de av utredningen föreslagna reglerna ar onödigt komplicerade.Länsstyrelsen bör medges rätt atl medge anstånd med sktittebetalning-en under visslid för ett enskilt företag som lär övergå frän konttintmetoden till faklureringsmeloden.Anstånd bör dock koniniii ifråga endasl i de fall där ncttokredilerna beloppsmässigtär av bctydiindc storlek. Anståndet bör omfatta endtist sktitten pä sädana fordringtirsom har uppkommit under periodernti . juli-iiugusli ellerseptember-oktober 1984 och som inte har belalals före utgången avredovisningsperioden. Anstånd bör inle kunna medges längre än fram /85. Del bör bciiktas i delta samniiinhiing all de nya reglerna endaslgäller lillhanda-hällanden efter ikr;iftlräd;mdcl. Leveranser som ägt rum föreikraftträdandet lär redovisas även fortsättningsvis enligl de gamlabestämmelserna. 1 likhei med vad som föreslagits av några länsstyrelseroch Svenska revisorsamfundel bör möjlighel införas atl avskalta utestående fordringaroch skulder i samband med övergängen. Detta bör dock inte gälla ingående skiiltpä avbcliilningsköp eftersom den utgående skatten hos säljaren i enlighet medde gamla bestämmelserna fortfarande skulle kunna minskas med den beräknadeskatten pä ätertagningsvärdel. Den föreslagna av-driigsbegränsningen gällerenbart levertmser som gjorts efler ikraftträdandet. Vidare bör i övergångsbestämmelserna uttryckligenföreskrivas atl de dispenser som medgetts för en fortsatt redovisning enligt kontantmetodenupphör alt gälla den . Genom en hänvisning i 49 S sista stycket ML tilluppbördslagens beslämmelser om restitution av skatt skall belopp understigande25 kr. I 70 S ML föreskrivs emellertid alt skattebelopp under10 kr. inle behöver betalas in till staten och inte heller behöver ålerbelalas.Sistnämnda beslämmelse bör ändras så atl den överensstämmer med uppbördslagensbeloppsgräns. Enligt 74 S gäller, genom en hänvisning till 54 Staxeringslagen, att beslul enligt ML skall tillställas den skatlskyldige genomdelgivning om del är av betydelse att bevis om mottagandet erhålls. Beslutenligt 33 S om ändring av fastställd skatt kan numera omprövas under en sexårsperiodoch slutligt beslut kan också meddelas under lika läng lid. Prop.1983/84:75 17 knappast någon anledning att behålla denna regel i ML. Attslopa regeln skulle dessutom innebära vissa fördelar när det gäller övergängen lilldel nya ADB-systemet för mervärdesktitten. Beslul enligt 33 S bör fortsättningsvisnormalt kunna sändas till den skattskyldige i vanligt brev. 74 S bör ändras ienlighet härmed och utformas i överensstämmelse med vad som gäller enligt 69 S4 mom. taxeringslagen (1956: 623). Ändringarna i 70 och 74 SS bör träda i krtift den Ijanuari 1984. Med hänsyn till lagstiftningsfrägorntis enkhi beskaffenhettinser j;ig titt en lagrådsgranskning bör kunna underlättis. Med hånvisning till vad jag nu har anfört hemstiiller jagall regeringen föreslår att antaga ett inom finansdepartementetupprättat förslag till lag om ändring i lagen (1968: 430) om mervärdeskatt. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch beslutar atl genom proposition föreslå all antagti del förslagsom föredraganden har lagt fram. Prop.1983/84:75 18 sammanfattning av betänkandet(Ds Fi 1983:10) Översyn av mervärdeskatten Genom riksdagsbeslut infördes med verktm fr.o.m.den v;isenlligl iindrtide bestämmelser om redovisningen av mer-viirdeskatl. De nya bestämmelserna innebai'. att den dittills giillandehuvudregeln om kontantmiissig skalteredovisning ersattes med en redovisning enliglbokföringsmässiga grunder. 1 stället för redovisning enligt kontant influtna likvideroch kontant betaldti förvärv under redovisnings- eller deklara-tionspcriodcnstadgades som ny huvudregel ;itt skalteredovisningen skall avse verkslälkltileveranser och förvärv, varvid redovisningsskyldigheten inträder närtransaktionen bokförs eller bortle ha bokförts, dock senast vid beskallningsårelsutgång. Av särskilda skiil. a. för alt motverka negativakonsekvenser i likviditetshänseende för de skattskyldiga, gjordes vissaundantag frän regeln om bokföringsmässig skatteredovisning varigenom eltbegränsat inslag av kontantmässig redovisning blev kvar. Sålunda tillkom endispensregel enligl vilken under vissa förutsättningar ägde medgekontantmässig skalleredovisning för skallskyldiga med kreditförsåljning.Vidare bibehölls, främst av andra än likviditetsskål. en rätt till sådan skatleredo-visningför omsättning i viss avbetalningshandel. I del av godkända utskollsbetänkandet. som lågtill grund för riksdtigsbeslutet (SkU 1978/79:52) uttalades emellertid också, atlmedgivande av kontantmässig redovisning av skatt innebär uppenbara risker för atlskallen utnyttjas som elt konkurrensmedel. Ansträngningtir borde därför görasför att avveckla dispensförfarandet och atl skapa ett enhetligtredovisningssystem. I enlighet med riskdagens beslut fick vi i uppdrag attpröva denna fråga. I arbetet därmed fann vi att det förelåg omständighetersom gav anledning att pröva frågan om en avveckling inte endast avdispensregeln utan även rätten lill kontantmässig redovisning av skatten påomsättning i avbetalningshandeln. Behandlingen av dessa frågor har ocksä lett lillalt även pröva frågan om den skattemässiga behandlingen av återtagande av varapä grund av bristande betalning. Dispensregeln, som finns intagen i 5 a S tredje stycketlagen om mervärdeskatt (ML), tillkom som nämnts för alt motverka annarsuppkommande ej acceptabla "likviditetspåfrestningar. Enligt inhämtadeuppgifter visade det sig att knappt 6000 av de drygt 420000 registreradeskattskyldiga har Prop.1983/84:75 19 medgelts dispens för kontantmässig sktitteredovisning.Dessa skattskyldiga dominerar inte antalsmässigl i någon bransch. Av inhäniladeuppgifter franigär vidare att del i fräga om flerlalel dispenser rör sig om beloppsmässigtföga beiydande skallekrediter och alt därmed behovet av dispens friin likvidiletssynpunklär av underordnad betydelse. 1 vissa fall rör det sig emellertid om beiydandesådana krediter och därmed ocksä om beiydande förmåner i förhållande till andraskaltskyldigii inom samma bransch som inle medgetts dispens oaktat en omlätlandekreditgivning till kundernti. Del är angelägel atl samtliga skattskyldiga somhar alt redovisa skall ;iv den storlek det är fråga om skall göra det pä liktt villkor.Detta är en grundförutsättning för all neutralitet i beskaltningen skalluppnäs. Detta i förening med de uppenbara fördehirna med ett enhetligtredovisningssystem för mervärdeskallen motiverar enligt vår mening attdispensregeln slopas. Vi ärmedvetna om atl en övergäng från kontantmässig lill bokföringsmässigskalteredovisning för vissa skallskyldiga kommer att niedförti en beiydande likviditelsätstramning.Detta är ofrånkomligt. Förde skattskyldiga som genom dispensregeln åtnjuterbetydande skallekrediler måste det dock genom uttalande ha slättklart alt dispensregeln var all se som elt temporärt provisorium. Vi anserdärför att beslul nu bör fattas om elt slopande av dispensregeln och viföreslär atl övergäng lill bokföringsmässig skalteredovisning för deskattskyldiga som erhållit dispens bör ske frän . Dennaredovisningsform bör därvid gälhi i fråga om omsättning och förvärv fr. o. m.den dagen, medan skatteredovisningen för de berörda skattskyldigas däutestående kundfordringar och leveranlörsskulder lår ske med forlsalltillämpning av den s. k. kontantmetoden. Del kan emellertid inte uteslutas atl omläggningen i vissafall kan skapa likvidiletsproblem av sådan omfattning att betalningssvärigheterskulle uppkomma. Vi föreslår därför att , när synnerliga skälföreligger, skall kunna medge visst anstånd med inbetalningen av skall för denförsta redovisningsperioden efter omläggningen, dvs. ,för vilken skatt skall redovisas . Vi föreslår attanståndet skall avse den ytterligare skiitl som den skatlskyldige har titterlägga genom omläggningen, dvs. den skall som skall redovisas enligt bokföringsmässigagrunder utöver vad som enligl tidigare omsättning och förvärv fär redovisas kontantmässigt.Delta tillkommande belopp föresläs fä erläggas med en tredjedel i den förstaredovisningen efler omläggningen och resten lika fördelal pä de därpå följandetvä ordinarie redovisningarnii. Rätten till kontantmässig skatleredovisning för iivbelalningshandelnregleras i 5 a S andrti slyckel ML. Den omfattar skatleredovisningen för kredilförsäljningmed förbehåll om ätertaganderäll enligt konsumenlkredillagen (1977:981) ellerlagen (1978:599) om avbetalningsköp mellan nä- Prop.1983/84:75 20 och innebär att redovisningen av skattenför sådan omsättning fär anstå till eller ske i takl med all betalningeninflyter. Av bestämmelsen i 17 S andra stycket ML följer, alt skattskyldigköpares rätt lill avdi";ig för ingående skatt för förvärv mot avbetalning färulnyltjas först i takt med all belalning sker lill leverantören. Atl märka är atlleverantören kan tillämpa huvudregeln om bokföringsmässig skatleredovisning vadgäller rätten lill avdrag för ingående skatt förändra förvärv än sädanaavbetalningsköp som den aktuella bestämmelsen avser. Detta innebär att leverantörernanormalt inte har någon outnyttjad avdragsrätt. Vi harkunnat konstaterti att särbestämmelserna för avbelalningshandeln kommit att ulnyltjaspä etl ej avsett säll. Genom transaktioner i förening med länefinansieringuppnås ränte- och likviditetsförmäner för parterna och en uppskjutenbeskattning som leder lill faktiska eller i vart fall ränlemiissiga förlusterför sliiten. Exempel pä sädana transaktioner som hell bygger pä möjlighetentill kontantmässig skalteredovisning lämnas i belänkandet. Rätlen till kontantmässig redovisning av omsättning i avbelalningshandelnoch den därtill kopplade konlanlmässiga avdragsrällen för skattskyldiga köpareger dessutom upphov lill betydande redovisningslekniska och kontrollmässigaproblem. Enligl vårmening ger särbestämmelserna avbelalningshandeln fördelar genlemol annan krediihandelsom har att lillämpa bokföringsmässig skatleredovisning och att därmeduppkommer en brisltinde konkurrensneutralitet i beskattningen. Vi menar ocksäatt ett slopande av dessa särbestämmelser inle kan sägas påverka likviditetentotalt sett när det gäller transaktioner mellan skattskyldiga. 1 dessa fiillgäller - med bortseende frän alt parterna kan ha olika långaredovisningsperioder för skallen - alt säljarens skyldighet att redovisa helaskatten redan vid bokföringen av den fakturerade leveransen motsvaras av enrätt för köparen till avdrag för samma belopp i sin skalteredovisning för stimmaperiod.