prop · G703100 · 1983-12-31 00:00:00 — Myndigheterna ges dessutom möjlighet att tidigare än budgelåret1986/87 resp. 1991/92 nå de personalvolymer som anges för dessa budgetår. En sammanställning grundadpå dels utfallet för budgetåren 1981/82 och 1982/83 enligt vad som framgår avFörsvarets rationaliseringsplan 1983 samt nuvarande planering iöverbefälhavarens programplan för perioden /85 - 1988/89 får därmedföljande lydelse vad gäller uppnådda resultat samt mål för budgetåret1986/87 och inriktning för perioden därefter. Utfall (personår) (personår) budgetåret ' Exkl. personal somfinansieras genom intäkter från myndigheter utanför det militära försvaret. Avser anslaget F3. (exkl. personal vid förvaltningens forskningsenhet). ' Inkl.personal vidförvaltningskontoret vid huvudavdelningen i . "Avser anslaget F5. Gemensam försvarsforskning (inkl. personal vidfortifikationsförvaltningensforskningsenhet). ' Inkl. för marinens vämpliktskontor. '' Exkl. försvaretsradioanstalt, försvarets gymnasieskola och försvarets läromedels-central. Prop.1983/84:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 42 Vid en jämförelsemellan förevarande sammanställning och sammanställningen i det föregående (s. 40)framgår att besparingsarbetet inleddes redan under /82, eftersom det faktiskautfallet för flera myndigheter blev lägre än det högst antal anställda(personår) som medgivits iregleringsbreven för /82. Vidare framgår av den senare sammanställningen att personalen harminskats med mellan budgetåren 1981/82 och 1982/83. Jag anser att detmål för /87 och den inriktning för /92som anges i tabellen bör ligga till grund för den fortsatta planeringen. När det gällerutvecklingen av fredsorganisationen kommer jag i det följande attredovisa mina förslag till förändringar av värnpliktsutbildningen inommarinen. I samband med att det nya systemet införs kan elablisse-mentet iKarlskrona överlämnas till under /85,eftersom det inte längre behövs för försvaret. Avvecklingen avmark, byggnader och anläggningar som inte är oundgängligen nödvändigautgör ett viktigt led i strävan att sänka driftkostnaderna inomfredsorganisationen. I detta sammanhang villjag beröra Rom-mehedslägrel iBorlänge kommun. Det har tidigare utgjort läger för Dalregementet. Numerabehövs inte lägret för den militära övningsverksamheten. uttaladeår angående Rommehedslägret (FöU 1974:27, rskr 308) att det i "hög grad ärmotiverat att försöka bevara lägret för framtiden". Försvaret borde därvidinte längre kvarstå som huvudman. Utskottet pekade på att stiftelseformen kunde varalämplig. Regeringen uttaladeår att den var beredd att medverka till att lägret gavs en annan användning och uppdrog ät i länatt utreda frågan. Länsstyrelsensförslag innebär att lägret borde användas för kurs- och konferensverksamhet.Efter en ombyggnad för ca 35 milj. kr. enligt prisläget den 1 februari1983, borde lägret överlämnas till en stiftelse där länslandstingskommun och kommun skulle vara huvudintressenter. Kalkyler gällandekurs- och konferensverksamheten visar att förluster om ca 3 - 5 milj. kr.årligen torde komma att uppstå under de inledande åren. länslandstingskommun ställer som villkor för att ingå i ovannämndastiftelse dels att staten tillgodoser ombyggnadsbehovet före överlämnandet tillstiftelsen, dels att stiftelsen erhåller driftbidrag för att täcka uppkomna föriuster i rörelsen. Jag anser att detinte är möjligt att göra så stora investeringar som här redovisats för att enstiftelse skall vara beredd att överta lägret. En inventering pågår inomförsvarsmakten beträffande tillståndet hos byggnadsminnesmärken (ca150) och hos sådana objekt som 1983/84:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 43 ansåg böra bli byggnadsminnesmärken (ca 250).Rommehedslägret ingår i densenare kategorin. I avvaktan påinventeringen är jag inte beredd att föreslå annat än att endast sådanaunderhållsåtgärder vidtas på Rommehed som hindrar yttre förstörelse av demest värdefulla byggnaderna. Dessa bör efter hand undantas från användning medan övriga rivs. Inom försvaret finnsett stort antal system för administrativ informationsbehandling rörande exempelvisredovisning, löneadministration, personaladministration, materielanskaffning,lagerhållning och materielunderhåll.Dessa stora centrala informationssystem kommer att finnas kvar . Försvarsmaktensmyndigheter har i anslagsframställningarna för /85redovisat dels ett femtiotal ADB-system i drift till en sammanlagd årskostnad av 86 milj.kr., dels etttrettiotal systemutvecklingsprojektmed sammanlagda beräknade kostnader om 35 milj.kr. exkl. investeringar iADB-utrustning. Den planerade anskaffningen av ADB-utruslning uppgårtill 82 milj. kr. Regeringen har imars 1982 beslutat att försvarets rationaliseringsinstituts rapportmed förslag till långsiktig inriktning av försvarets administrativa databehandling skall utgöragrunden när det gäller utveckling avnya informationssystem och modernisering av äldre system. Detta beslutinnebär att den fortsatta utvecklingen av den administrativa databehandlingen isåväl krig som fred skall inriktas mot lokala datorer och datasystem. Frän desenare systemen kan hämtas information även för centrala nivåer. Driften ochunderhållet av de lokala datasystemen skall kunna skötas av användarna själva. Denlokala och regionala nivåns behov av datorstöd skall prioriteras. Metoderna och hjälpmedlenför systemutveckling, underhåll och drift av informationssystem samt utbildningenav denanställda personalen pä dessa nivåer skall förbättras. Kommunikationsmöjligheternaför datasystemen skall också förbättras och standardiseras. Den standardiseringbåde av teknisk utrustning och programvaror som tillämpningen av "Struktur 90" kräver, innebär attöverbefälhavarens centrala ledning inom ADB-området håller pä att förstärkasliksom att vissa tekniska och systemmässigahjälpmedel måste tas fram centralt och ställastill användarnas förfogande. Användarna kommer att få ökad frihet när detgäller att införa sådana system som är värdefulla för dem men de hänvisassamtidigt av effektivitetsskäl tillett antal standardiserade maskiner och metoder. Regeringens beslutinnebär också att de enskilda myndigheterna får ett ökat ansvar förutveckling av egna tillämpningssystem samt för drift av den egna datorutrustningen. För atlunderiätta övergången till den nya data- Prop.1983/84:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 44 strukturen bör resurser för utveckling avmetoder för lokal systemutveckling samt maskinvara som behövs lokaltprioriteras. Regeringen har givitöverbefälhavaren i uppdrag att redovisa möjligheterna att upprätta enförmedlingsfunktion för terminaler, smådatorer, skrivautomater m. m., att lämnaförslag till åtgärder för att öka standardiseringen inom ADB-området, tillhandlingsregler för metodstöd inom dataområdet, till upphandlingsbestämmelseroch till utbildning inom ADB-området samt att redovisa planerade åtgärder inomområdet teknikupphandling. Överbefälhavaren harredovisat vissa av dessa uppdrag för regeringen och uppdragit ät försvaretsdatacentral att upprätta en förmedlingsfunktion för datorstöddakontorsmaskiner. Överbefälhavaren har vidare givit iuppdrag dels att vid anskaffning av ADB-utrustning företräda försvarsmaktensmyndigheter gentemot leverantörerna alternativt statskontoret, dels attutveckla tekniska standards m. m. inom ADB-områdel. Regeringen har i instruktion(1983: 910) för försvarels forskningsanstalt gett överbefälhavaren enmotsvarande möjlighet atl föreskriva att skallföreträda forskningsanstalten vid anskaffning av ADB-utrustning. Enligt min mening bör enplan för den administrativa databehandlingen inom försvaret tas fram. Dessutomkan vissa myndigheters uppgifter inom ADB-området behöva förändras. Jag räknarmed att förslag skall kunna föreläggas senast i 1986 årsbudgetproposition. Värnpliktsutbildning m. m. Värnpliktsutbildningengenomförs i huvudsak enligt försvarsbeslut. Detta innebär bl.a. attgrundutbildningskontingentens storlek anpassas till de relativt storavärnpliktskullar som finns nu och att särskilda åtgärder vidtas för att inorndenna ram kalla in arbetslösa ungdomar som ännu inte har fullgjort singrundutbildning. När det gäller flottans värnpliktsutbildning harförsök bedrivits med inryckning och utbildning vid fartygsförbanden. Enligt dettidigare utbildningssystemet genomfördes i huvudsak all rekrytutbildning vidKarlskrona örlogsskolor. Försöken har syftat tillatt åstadkomma en mindre resurskrä-vande utbildningsorganisation och enförbättrad beredskap samt till att. minska antalet värnpliktiga som utbildasutöver krigsorganisationens behov (s. k. merbehovsvärnpliktiga) liksomavgångarna under grundutbildningen. försvarsbeslut (prop.1981/82:102 bil. 2, FöU 18, rskr 374) fann dåvarande departementschefen,statsrådet , att det var angeläget att uppnå de mål som chefen förmarinen hade satt upp vid sin översyn av värnpliktsutbildningen vid flottan ochatt de föreslagna förändringarna av utbildningssystemet var lämpliga. (FöU 1981/82:18 s. 45 f., rskr 374) uttalade dock att den inte var beredd attutan ytterligare underlag godta att ett nytt utbildningssystem införsdefinitivt Prop.1983/84:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 45 och förordade att försöken skulle utvärderas ytterligare.Försvarsutskottet ville särskilt fä belyst det nya utbildningssystemets långsiktigakonsekvenser för de värnpliktigas utbildning och yrkesbefälensarbetsförhållanden, konsekvenserna för organisationen i land och förkostnaderna, liksom möjligheterna att med detta system sänkaberedskapen hos flottan. Med anledning avriksdagens ställningstagande uppdrog regeringen åt försvaretsrationaliseringsinstitut att genomföra en utvärdering i enlighet med riksdagensönskemål. Institutet har numera redovisat uppdraget (FRI rapport nr 1.83-6301)och anför beträffande frågor att vissa nackdelar med detnya systemet har kunnat konstateras, men att dessa är av begränsadomfattning och i flertalet fall av övergängskaraktär. Institutet framhåller att detnya systemet ger en rad fördelar. De värnpliktiga och befälet är posifivatill systemet, vilket bör ge bättre utbildningsresultat. Avgångarna bland de värnpliktiga har minskat.Utbildningskostnaderna bör kunnareduceras med ca 12 milj.kr. Möjligheterna att variera beredskapen kvarstår. att fördelarnamed det nya utbildningssystemet klart överväger och föreslår att systemet, med smärre ändringar, blirpermanent. Mot denna bakgrundförordar jag att utbildningssystemet tillämpas t. v. Jag förutsätter att chefenför marinen fortlöpande vidtar förändringar för att eliminera de nackdelar somkan finnas med det nya systemet och därvid särskilt beaktar desynpunkter som har framförts av . I det föregående (s. 42) har jag tagit upp dekonsekvenser för etablissemen-tet som det nya utbildningssystemetmedför. Chefen för marinenhar föreslagit att grundutbildningstiden förlängs för plutonsbefälsuttagnatekniker och stabstjänstvärnpliktiga samt värnpliktiga i bevaknings-och depåtjänst (kategori H) inom kustartilleriet. Förslaget föranleds bl.a.av de ökade krav som den tekniska utvecklingen har medfört och för värnpliktiga kategori H dessutomav att dessa värnpliktiga kan bli krigsplaceringsbara i bevakningsförband genomen utökning av befattningsutbildningen.Jag finner dessa ändringar lämpliga och förordar att vänipliktslagen (1941:967)ändras i enlighet med detta. Förslag tilllag om ändring av värnpliktslagen har upprättats inom försvarsdepartementet och bör fogas till protokolletsom bilaga 6.1. Med hänsyn till attlagstiftningsfrågan är av tekniskt enkel beskaffenhet får lagrådetshörande i ärendet anses sakna betydelse. I enlighet medriksdagens beslut (prop. 1983/84:59, FöU 10, rskr 119) kommer försök meduppdelad krigsförbandsövning för ett mindre antal värnpliktigaplutons- och kompanibefäl inom armén att bedrivas under två budgetår, t.o.m. /86. Denförsöksverksamhet med en värnpliktig musikpluton som skulle ha avslutats vidutgången av /84 har enligt chefen för armén givitpositiva erfarenheter. I avvaktan på chefens för armén redovis- Prop.1983/84:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 46 ning har regeringenbeslutat förlänga försöksverksamheten t.o.m. /85. I enlighet med 1982 årsförsvarsbeslut skall samtliga värnpliktiga i kategori H genomgå engrundutbildning som möjliggör krigsplacering. Sådan utbildning genomförs i fullutsträckning fr. o. m. /85. Regeringen har införnästa större försvarsbeslut, som planeras , tillkallat enparlamentarisk kommitté med uppgift att överväga värnpliktsutbildningensinnehåll och utformning (Fö 1983:01). För att dess överväganden skall kunnautgöra underlag för det övriga planeringsarbete som föregår försvarsbeslutethar regeringen angivit att kommitténs arbete i huvudsak bör vara slutfört undervåren 1984. Kommitténs arbete är främst inriktat mot övergripande frågor kringvärnpliktsutbildningens utformning. Överbefälhavaren harredovisat sina överväganden med anledning av ett uppdrag från regeringen attinom ramen för nuvarande genomsnittliga övningstid närmare pröva möjlighetenatt ytterligare anpassa veckout-bildnihgstiden för värnpliktiga till de gängsearbetstiderna inom det civila arbetslivet. Efter hörande avförsvarsgrenscheferna har överbefälhavaren funnit atl de värnpliktigasveckoutbildningstider i viss utsträckning redan är anpassade till civilaarbetstider. Han bedömer att en ytterligare anpassning inte är möjlig medhänsyn till de konsekvenser i form av försämrad effektivitet i utbildningen m.m. som skulle uppstå. Jag delar överbefälhavarens uppfattning och anser attmöjligheterna till en omfattande ytterligare anpassning avveckoutbildningstiden är beroende av värnpliktsutbildningens utformning iövrigt. Jag har därför överlämnat ärendet till den nämndavärnpliktsutbildningskommittén som ett underlag för dess överväganden kringvärnpliktsutbildningens utformning i stort. Den enskildes möjligheteratt påverka sin utbildnings- eller arbetssituation är viktiga för att uppnåoch bibehålla god trivsel och hög effektivitet. Beträffande arbetstagare hardetta bl.a. kommit till uttryck ilagen om medbestämmande i arbetslivet (MBL). Även för värnpliktiga finns möjlighetertill medinflytande. Formerna för och innehållet i detta medinflytande måstekontinuerligt utvecklas och fördjupas. Jag vill erinra om de uppdrag i frågansom regeringen har givit överbefälhavaren. Som föredragande departementschefenanmälde i föregående års budgetproposition pågår med anledning härav arbete iöverbefälhavarens regi med deltagande av representanter för de värnpliktiga.Enligt vad jag inhämtat har detta arbete nu till största delen avslutats vadgäller lokal och regional nivå. Vissa förändringar kommer successivt attprövas. När det gäller formerna för värnpliktsinflytande på central niväfortsätter arbetet. Jag räknar med att före.utgången av innevarande budgetåi;fä en redovisning av det arbete som har genomförts med förslag till fortsattutveckling av medinflytandets innehåll och former. Efter erforderligadiskussioner med företrädare för de berörda myndigheterna och för devärnpliktiga avser jag föreslå regeringen att bereda tillfälle alt tadel av mina ställningstaganden i dessa frågor. 1983/84:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 47 Jag övergår nu tillatt behandla handläggningen av ärenden rörande värnpliktiga som vägrar ellerunderlåter att fullgöra sin värnpliktstjänstgöring. Sådana värnpliktiga anmäls medtillämpning av 68 § kungörelsen (1969: 380) om värnpliktigas tjänstgöring m. m. av sittförband till åklagarmyndighetoch till regeringen. Motsvarande anmälningar sker då en värnpliktig hemföriovas på grund av att han olovligenavvikit eller uteblivit från tjänstgöringen, s.k. rymning. Sedan denvärnpliktige har åtalats och i förekommande fall dömts för lydnadsbrott ellerrymning underrättas regeringen om vilken påföljd den värnpliktige harerhållit och beslutar mot bl.a. denna bakgrund med tillämpning av 46§ värnpliktslagen (1941:967) atthan antingen skall inkallas på nytt eller t. v. inte skall inkallas. Vid sin anmälan avpropositionen med förslag till ny lydelse av bl.a. denna paragraf i värnpliktslagen (prop.1977/78:159, FöU 28, rskr 371) anförde dåvarande departementschefen att beslutom huruvida någon efter vägran fårkallas in till värnpliktstjänstgöringbör fattas av regeringen, men att hinder dock inte bör möta att uppdraavgörandet till nägon underordnad myndighet. Detta borde dock inte ske förräntillräcklig erfarenhet vunnits avden nya ordningen. hade inte nägot att erinra häremot.Departementschefens tveksamhet motiverades av alt man då var osäker på om vägran att fullgöra värnplikt, efter detsamtidiga ikraftträdandet av ändringari vapenfrilagstiftningen, skulle komma att ha sin grund i ett principiellt motstånd mot försvaret eller bero på denvärnpliktiges ekonomiska, sociala eller arbetsmarknadsmässigasituation. denna handläggningsordning har tillämpats,dvs. , har antalet anmälningar avseende vägran minskat från ca 1 000 tillca 400 per är. Huvuddelen av dessaanger moralisk-etiska skäl för vägran. Av de ca 1 000 anmälningar varje är somavser rymning framgår att de endast till ringa del föranletts av ett principiellt motstånd mot försvaret. Mot bakgrund av de erfarenheter som har vunnitsoch att en fast praxis i deallmänna domstolarnas bedömning och påföljdsval i dessa ärenden har etablerats, avser jag att föreslå regeringen attgenom en ändring av 68 § kungörelsen(1969:380) om värnpliktigas tjänstgöring m. m. i viss utsträckning delegera beslutanderätten med anledning avdessa anmälningar tillvärnpliktsverket. Enligt mitt förslag kommer värnpliktsverket fr.o.m. att kunna fatta beslut om att åter inkalla dels värnpliktiga som lagförtsmed anledning av anmälan om vägran, dels värnpliktiga som anmälts för rymning.Anmälningar avseende andragångsvägran samt anmälningar i övrigt som med hänsyntill påföljden eller av andra skälbedöms kunna föranleda beslut att t. v. inte inkalla vederbörande skall avvärnpliktsverket överlämnas tillregeringen för beslut. Anmälningarna omvägran eller rymning avseende vapenfria tjänstepliktiga handläggs inomarbetsmarknadsdepartementet. 1983/84: lOÖ Bilaga 6 Försvarsdepartementet 48 slag till regeringen innebär en motsvarande delegering avbeslutanderätten i dessa ärenden till . Jag har i dennafråga samrätt med chefen för . Den frivilligaförsvarsverksamheten är av väsentlig betydelse för värt totalförsvar.Friviiligorganisationerna har en fortsatt god tillströmning av medlemmar. Detfrivilliga engagemanget är enligt min mening ett uttryck för den starka förankring försvarstänkenhar hos befolkningen. Det är därförväsentligt att frivilligorganisationernas verksamhet understöds och underiättas. Den särskilda kommitté som har tillkallatsmed uppgift att utreda frågan om förmåner m. m. vid frivillig försvarsverksamhet (Fö 1982:08) beräknas avslutasitt arbete . Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagatt regeringen 1. föreslår riksdagenatt anta förslaget till lag om ändring i värnpliktslagen(1941:967), 2. berederriksdagen tillfälle att ta del av vad jag har anfört om det militära försvaretsekonomiska situation, besparingar i fredsorganisationen, utveckling avinformationssystem, värnpliktsutbildningoch frivilliga försvarsorganisationer. 1983/84:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 49 5.5 Vissa frågor rörande provningsresursernainom försvaret beslutade vid1981/(prop. 1980/81: 199, FöU 1981/82: 5, rskr 21) om en nyorganisation för . I propositionen framhöll dåvarandedepartementschefen, statsrådet , att i sin planering bör utgå från att verket börla i anspråk ca . Departementschefen hade då inte tagitställning till militära flygindustrikommitlés förslag avseende vissadelar av dåvarande huvudavdelningen för flygmateriel. Överbefälhavaren har isin programplan för perioden /84- 1987/88 angett ekonomiska ramar . Hänsyn har därvid tagits till en minskad organisationför provning inom försvaret. Överbefälhavaren har vidare i sina direktiv förprogramplaneringen inriktat materielverkels personalstyrka mot ca 2200 personårbudgetåret 1993/94. Med stöd av regeringensbemyndigande tillkallade dåvarande chefen för försvarsdepartementet, statsrådetGustafsson, en särskild utredare' för att utreda försvaretssamlade behov av provningsresurser. Utredaren skulle föreslå dimensionering ochlokalisering av provningsresurserna mot bakgrund av det framtida behovet avprovning samt pröva möjligheterna till samordning mellan försvaret, förenadefabriksverken, industrin och övriga provningsresurser inom statsförvaltningen.Vidare skulle utredaren pröva olika åtgärder för att minska kostnaderna ocheventuellt ändrade finansieringsformer. Utredaren, som antog benämningen 1982ärs militära provningsresursulredning (MPU 82), överlämnade i februari 1983sitt betänkande (Ds Fö 1983: 3) Militära provningsresurser. Yttranden har avgells av överbefälhavaren, cheferna förarmén, marinen och flygvapnet, fortifikationsförvaltningen, försvaretsmaterielverk, , civilför-svarsslyrelsen, försvaretsrationaliseringsinstitut, statens provningsanstalt, ,länsstyrelserna i , , , ochNorrbottens län, kommun, förenade fabriksverken, Boforsförsvarsmateriel, AB , , iSverige, , Centralorganisationen /SR,, , , och . 4 1983/84. Prop.1983/84:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 50 Inom försvarsmakten finnsresurser för forskning, försök och prov med materiel för militära ändamål , ,fortifikationsförvaltningen samt i mindre omfattning inom vissa försvarsgrenar.Resurserna är uppbyggda för olika primära ändamål. Inom försvaretsmaterielverk är provningsresurserna till sin huvuddel samlade i en för verketgemensam provningsavdelning inom huvudavdelningen för flygmateriel. De är ihuvudsak lokaliserade till , och . Viss provninggenomförs även pä andra orter. Vid provplatser inom materielverket sysselsättspersonal motsvarande över . Personal motsvarande ca äranställd av verket och övrig personal till sin huvuddel anställd av Swedair ABvid försöksplatsen i . Kostnaderna för provning beräknas f. n. uppgåtill ca 280 milj. kr. per budgetår i prisläget . Försvaretsforskningsanstalt bedriver forskning och provning vid försöksplatsen Grindsjönpå . Verksamheten motsvarar ca . Kostnaderna uppgår tillca 25 milj.kr. per budgelår varav motsvaras av intäkter. Fortifikafionsförvaltningensforskningsbyrå sysselsätter personal motsvarande . Huvuddelen avverksamheten bedrivs vid försöksstationen i . Kostnaderna förverksamheten är ca 6 milj.kr. per budgetår, varav motsvaras avintäkter. De totala kostnaderna förprovningsverksamheten med angränsande forskning utgör således ca 315 milj. kr.per budgetär. Verksamheten sysselsätter personal motsvarande ca 850 personår.Enligt nuvarande planering beräknas de totala provningskostnaderna successivtminska och uppgå till knappt 300 milj. kr. under budgetåret1991/92. Utredningen anser attförsvarsmakten i princip inte bör bygga upp eller vidmakthålla särskildaresurser, om provningen kan utföras till en lägre totalkostnad med utnyttjandeav resurser utanför försvaret. Politiska, militära och industriella skäl kandock tala i motsatt riktning. Utredningen föreslär enminskad och inom försvarsmakten mera samlad organisation av de militäraprovningsresurserna. För provning bör även ifortsättningen en särskild avdelning vara organiserad inom verket och ingå iverkets huvudavdelning för flygmateriel. Utredningen föreslårvidare att den verksamhet som bedrivs av i förs över tillmaterielverket och att huvuddelen av materielverkets verksamhet vidtelelaboratoriet i flyttas till någon intressent utanförförsvarsmakten. Dessutom anser utredningen att materielverketsprovningsavdelning skall vara intäktsfinansierad. Prop.1983/84:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 51 bör enligt utredningen minska frännuvarande 548 till . Det bör dock ankomma på materielverketatt inom verkets personalram föreslå en annan fördelning av personal mellan provningsavdelningen ochövriga enheter inom verket, om skäl därtill uppkommer. De föreslagnaändringarna av provningsresurserna väntas leda till en sammanlagdbesparing om ca 130 milj.kr.