prop · G703140 · 1983-12-31 00:00:00 — Avsärskilt intresse i det aktuella sammanhanget är det fallet då ett vederlagskall utgå periodiskt låt säga sju är men därbetalningarna skall upphöra om överlåtaren avlider före sjuårsperiodensutgång. Man kan här tänka sig ett antal olika vägar för beskattningen avöverlåtaren. För det första är del tänkbart att intäktsberäkningen skall görasmed bortseende från atl betalningarna är beroende av överlåtarens liv. Vidrealisationsvinstberäkningen då den första dellikvi-den blirtillgänglig för lyftning skulle då det sammanlagda nominella beloppet tas tillbeskattning. Det är emellertid inte uteslutet att man vid intäktsberäkningenbör beakta alt det totala vederlagets storiek är beroende av att överlåtarenförblir vid liv . Om vinsten skall beskattas i sinhelhet vid taxeringen för avyttringsåret måsle i så fall en sannolikhetsberäkninggöras av överiåtarens återstående livslängd. Är denna i det aktuella skulle som intäkt tas upp den åriiga betalningen multiplicerad med fem. Oberoendeav om en sådan bedömning av överlåtarens återstående Prop.1983/84:140 45 livstidtas med i beräkningen eller ej kan den beskattade intäkten komma alt avvikafrån det utbetalade beloppet. Om intäkten tagils upp till för högtbelopp (överlåtaren avlider så alt säga ) lorde laxeringen föravyttringsåret kunna korrigeras efter besvär i särskild ordning enligt 100 §taxeringslagen (1956:623), TL, inom de tidsmässiga ramar som gäller för sådanabesvär. Ett annat alternativ äratt realisationsvinslberäkningen vid taxeringen då den första likvidenlyfts görs med utgångspunkt från enbart detta belopp medan senare uppburnabetalningar beskattas - med beaktande av de tidigare vinstberäkningarna -varefter de blir tillgängliga för lyftning. En sådan metod ligger i linje medbehandlingen av framtida ersättningar i regeringsrättsavgörandet RÅ 1974 ref.6. Del säger sig självt atl en sådan ordning är mindre lämplig fråntaxeringstekniska utgångspunkter. Även från principiella utgångspunkter är dettveksamt om metoden kan komma till användning. En huvudprincip förrealisationsvinstbeskattningen är ju nämligen all beskattningen skall varakoncentrerad till ett beskattningsår. Vilken metod som enligtgällande rätl bör tillämpas framstår som tveksamt. Det förefaller emellertidmindre sannolikt att intäklsberäkningen skulle grundas på anlaganden om överlålarenslivslängd. Sådana beräkningar kommer visserligen till användning inom olikabeskattningsområden (jfr 4 § åttonde stycket lagen (1947:577) om statligförmögenhetsskatt, SFL) men inte vid realisationsvinstbeskattningen.Om man utesluter att intäktsberäkningen skall kunna baseras påsannolikhetsberäkningar om överlåtarens livslängd kvarstår två alternativabeskattningsmetoder. För det första beskattning av vinsten i sin helhet vidtaxeringen då den första ddlikviden lyfts varvid intäkten bestäms tilldet sammanlagda belopp som kan utgå enligt avtalet. För det andra enfortlöpande beskattning under hela utbetalningsliden med beaktande avvinstberäkningarna för de föregående åren. Sammanfattningsvisinrymmer beskattningen av periodiskt utgående vederlag flera oklara punkter.Om det totala vederlaget är till sitt belopp känt torde som intäkt tas upp detsammanlagda beloppet av kapitalavbetalningarna oberoende av omköpeskillingsfordran är räntebärande eller ej. Om utbetalningarna är villkoradeav framtida förhållanden är beskaitningsläget mera osäkert. Olika metoder förbeskattningen - som beskrivits i det föregående - är här tänkbara. 2.2.2Periodiskt vederlag som rörelseinkomst Beräkningav inkomst av rörelse sker enligt bokföringsmässiga grunder. En inkomst skallanses ha åtnjutits under det år då den enligt god redovisningssed skall tasupp som intäkt i räkenskaperna (punkl 1 fjärde stycket av anvisningarna till 41§ KL) Av detta följer atl ett vederiag som skall uppbäras periodiskt under ettantal år i regel tas till beskattning under del 1983/84:140 46 år då köpeskillingsfordran uppkommer. Detta gäller även iett fall då vederlaget till sin karaktär påminner om egendomslivränta, men aven eller annan orsak inte faller in under de särskilda bestämmelserna för egendomslivräntor. En annan fråga är om man vid bestämningen av intäktensstorlek skall beakta att hkviden uppbärs först i framliden och attköpeskillingsfordran som i livräntefallen löper utan ränta. Som nämnts i detföregående har regeringsrätten prövat frågan om livräntereglernastillämplighet vid överiåtelse av rörelsetillgångar (RÅ 81 1:41). Utgången imålet blev att livräntan i sin helhet ansågs utgöra inläkt i rörelsen. Hurintäktsberäkningen skulle tillgå angavs däremot inte. 1 ett äldre förhandsbeskedsärende som inte överklagatstill RR har frågan däremot prövats (RN 1955 nr 5:8). I ärendet var fråga om överiåtelseav en affärsrörelse. Vid sidan av en fast köpeskilling skulle som vederlag utgå7 . Nämnden fann alt samtliga årsbdopp skulle tastill beskattning vid taxeringen för överlåtelseåret som intäkt av rörelse. Ianslutning till det nämnda förhandsbeskedet uttalas i RSV:s handledning förrörelse- och jordbruksbeskattning all "om de olika delbeloppen inte kanbedömas som livränta skall hela köpeskillingen, dvs. summan av de olikadelbeloppen, beskattas som inkomsl av rörelse på en gång utanreducering".' Frågan är emellertid om man med säkerhet kan dra en sådanslutsats beträffande gällande rätt. Det kan synas tveksamt om en värdering aven icke räntebärande långfristig fordran till del nominella fordringsbdoppet ärförenlig med god redovisningssed. I avsaknad av vägledande avgöranden i högsta instans kandet möjligen hävdas att den i förhandsbeskedet framförda meningenalltjämt bör vara rådande. 2.3 Den territoriella skattskyldigheten Beslämmelserna om territoriell skattskyldighet för fysiskapersoner finns i 53 § 1 mom. första stycket a) KL samt i anvisningarna till 53§ KL. Åtskillnad görs mellan personer som är bosatta i och andra skattskyldiga.Medan den som är bosatt här i landet är skattskyldig för all inkomsl gäller förutomlands bosatta personer att skattskyldighet endast föreligger för vissa ilagrummet angivna slag av inkomster. 1 det nu aktuella sammanhanget är det av särskilt intressei vilken mån å ena sidan egendomslivränta och å andra sidan inkomster för vilkaegendomslivränta kan utgöra ett substitut skall beskattas i om den somuppbär inkomsten är bosatt utomlands. Egendomslivränta beskattas inle i . ' utgåva s. 78 f. Prop.1983/84:140 47 Realisationsvinst vid en fastighetsförsäljning eller en överiåtelseav en bostadsrätt beskattas alkid i . En vinst vid försäljning av aktieri svenska aktiebolag samt andelar i svenska ekonomiska föreningar ochhandelsbolag blir beskattad här i landet om överlåtaren vid något tillfälleunder de tio kalenderår som närmast föregått avyttringen varit bosatt ellerstadigvarande vistats i . Skattskyldighet föreligger däremot inte förrealisationsvinst vid försäljning av annan lös egendom. Vinst vid avyttring av i bedriven enskild rörelsemedför alltid skattskyldighet här. Vadslutligen beträffar pensioner föreligger alltid skattskyldighet för allmänpension och pension på grund av pensionsförsäkring som meddelats i en iSverige bedriven försäkringsrörelse, om försäkringen inte är att anse som tjänslepensionsförsäkring.Tjänstepension som utgår efter anställning i privat tjänst beskattas också iSverige även om mottagaren är bosatt utomlands om den verksamhet vari pensionenintjänats huvudsakligen utövats här i landet. Detta gäller oberoende av ompensionen betalas direkt från arbetsgivaren eller utgår på grund avtjänstepensionsförsäkring. Sammanfattningsvis innebär nuvarande bestämmelser omterritoriell skattskyldighet att skattskyldigheten för egendomslivränta är merabegränsad än vad som är fallet både för andra slag av vederlag videgendomsöverlåtelser och för pensioner. I dubbelbeskattningsavtal har emellertid beskattningrättenbeträffande vissa av de inkomster som nämnts tillagts hemvisistaten. Iflertalet gällande dubbelbeskattningsavtal tillkommer såledesbeskattningsrätten i fråga om vinster på aktier och annan lös egendom endasthemviststaten. Detta är även fallet beträffande pensioner på grund av privattjänst eller pensionsförsäkring. Vid avtalsförhandlingar eftersträvas emellertidnumera från svensk sida svensk beskattningsrätt både beträffande vinster påsvenska aktier och i fråga om privata pensioner som utbetalas från Sven-ge." " Se exempelvis det nya avtalet med (prop.1983/84:5). 1983/84:140 48 Sammanställning av remissyttranden över promemorian (Ds Fi1984:1) Egendomslivräntor Efterremiss har yttranden över förslagen i promemorian avgivits av riksskalteverket(RSV), lantbruksstyrelsen, kammarrätten i , länsstyrelserna iStockholms, , , , och samtJämtlands län, , i (LO), FöreningenAuktoriserade Revisorer (), (), Post- ochKreditbanken, , , , . , , ,föreningsbankers förbund, hantverks- och industriorganisalion- Familjeföretagen (SHIO), (), (). Lantbruksstyrelsenhar bifogat yttranden från lantbruksnämnderna i , ,och . har som yttrandehänvisat till ell ullålande från Lantbrukamas skattedelegation. I yttrandetfrån har Post- och instämt. för utländsk rätt AB i en skrivelse lämnat synpunkter på förslagen ipromemorian. RSVtillstyrker förslaget, eftersom det dels leder till förenklingar i arbetet medgranskning och kontroll, dels medför en ökad likformighet i beskattningen avsinsemellan likartade transaktioner. Vid överiåtelserav jordbruksfastigheter har egendomslivräntor fram till 1970-lalel förekommit iendasl obetydlig omfattning. En viss ökning, särskilt inom vissa län, kundekonstateras under 1970-lalet då priserna på jordbruksfastigheter steg mycketsnabbt. Prisstegringen upphörde och har priserna påjordbruksfastigheter stabiliserats och varit i stort sett oförändrade eller -främst i - något vikande. Realvärdet hgger nu i stort sett på1970 års nivå. Orsakerna till detta slår atl finna dels i konjunklurförhållandena,och närmast det höga 1983/84:140 49 ränteläget,dels i den prisprövning som infördes jordförvärvslag. I och med attprisstegringen på jordbruksfastigheter upphört, har också förekomsten avegendomslivräntor minskat så alt den nu kan betecknas som förhållandevis liten. Denrefererade utvecklingen har medfört att realisationsvinster vid försäljning avjordbruksfastighet oftast inle uppkommer eller är små. Intresset frånsäljarnas sida för egendomslivräntor har därför minskal. Någon ändringhärvidlag torde inle vara att vänta, eftersom syftet med jordförvärvslagensprisprövning bland annat är att priserna på jordbruksfastigheter inte skallstiga snabbare än vad som motsvarar den allmänna prisutvecklingen. Förslagethar tillkommit på grundval av en framställning från om en utredningrörande dessa livräntors skattemässiga behandling i syfte att hindra missbrukför att undgå beskattning. Det betonades att en reform inte fick utformas så atlden hindrade eller försvårade överlåldseformer som har till syfte attunderlätta generationsväxlingar eller all bereda en tidigare innehavare av ettförelag en rättmätig pension. Med hänsyn till vad som sålunda har framhållitskan den föreslagna lösningen i och för sig synas väl långtgående. Bortsett frånde s. k. utflyttningsfallen har nämligen inte i promemorian redovisats någotmaterial som ger vid handen att mera framträdande missbruk av systemet medegendomslivräntor har förekommit. Som har framkommit underriksdagsbehandlingen framstår dock vissa ändringar i den nuvarande ordningensom påkallade. Härvid torde i första band få eftersträvas att en gränslinjeskapas mellan de fall där en periodisk beskattning skulle godtas och de där enomedelbar beskattning framstår som motiverad. Med hänsyn till vad haranfört torde en sådan kategoriklyvning närmast böra göras med utgångspunkt iatt särskilja fall som tillgodoser antingen säljarens behov av en tryggadpensionering eller intresset av att underlätta vissa generationsväxlingar.Gällande bestämmelser om beräkning av ingångsvärde i vissa fall vidrealisationsvinstbeskattningen skulle antagligen också behöva ändras.Resultatet skulle bli att ytteriigare detaljregler av tämligen kompliceradnatur fick tillämpas i elt redan alltför utbroderat system. Det synes tveksamtom intresset av alt bevara egendomslivränlorna är så framträdande att detmotiverar en dylik reform. Kammarrätten vill därför inte motsätta sig en reformi enlighel med vad som har föreslagits i promemorian. Länsstyrelsenanser det vara väl befogal med särskild lagreglering av de fall då överlåtelseav egendom sker mot livränta. Betydande svårigheter 4 1983/84. Prop.1983/84:140 50 föreliggervid det taxeringsmässiga hanterandet av dessa frågor och då inte minst vidkontroll av uppgivet ingångsvärde när utgivaren av en egendomslivränta i sinlur avyttrar egendomen. Möjligheterna till inte avsedda skal-tevinster för ensäljare genom att beräkna ingångsvärde enligt olika schablonmetoder trots allavdrag erhållits för köpeskillingen i form av utgiven livränta ter sig särskihstötande. Länsstyrelsentillstyrker de i promemorian lämnade förslagen. anser att defyller rimliga krav på enkelhet och smidighet i tillämpningen. Deförmånliga skatteregler som gällt vid behandlingen av egendomslivräntorhar allmänt ansetts ge omotiverade skatteförmåner. missbruksfall harkunnat konstaleras bl.a. i samband med säljares flyttning till utlandet. Länsstyrelsenhar tidigare framhållit att reglerna kan användas i skatteundandragande syftebl. a. i remissyttrande till dåvarande budgetdepartemenlet skatleutredningsslutbetänkande "Översyn av skattesystemet" (SOU 1977:91). Detförslag till lagändring som läggs fram innebär att periodiska vederlag iprincip behandlas som köpeskilling. tillstyrker förslaget ocbanser att det bör genomföras. Förslagetatt avskaffa de särskilda beskattningsreglerna för egendomslivränta ärangeläget även av det skälet att ekonomiskt likvärdiga transaktioner bör få enlikformig skattemässig behandling. De livränteavtal som ingås, medutbetalningar , skiljer sig endast i formellt avseende frånett avtal där köpeskillingen amorteras. Den formella konstruktionen bör inte medföraalt ekonomiskt likvärdiga transaktioner får så skilda beskatlningseffekler somdel här rör sig om. En given utgångspunkt vid utformningen av materiellabeskattningsregler bör i stället vara atl likvärdiga avtal behandlas lika. Länsstyrelsendelar den i promemorian framförda uppfattningen att ekonomiskt likvärdigatransaktioner också bör få en i beskatlningssam-manhang likvärdig behandling.Länsstyrelsen tillstyrker därför förslaget att avskaffa gällande särbehandlingav egendomslivräntorna. Länsstyrelsenanser det angeläget att den skattemässiga särbehandlingen av egendomslivräntoravskaffas. delar helt utredarnas uppfattning, att likvärdigaegen- domsöveriåldserbör behandlas likformigt i beskattningshänseende. Be-skatlningskonsekvensernabör vara desamma för det fall vederiaget vid en egendomsöveriåtdse bestäms attutgå i form av t.ex. säljarreverser med ett antal framlida förfallotidpunkterjämfört med det fall vederlaget bestämts atl utgå i form av egendomslivränta.Man bör behandla likvärdiga rättshandlingar efter deras verkliga innebörd, ellermed andra ord - tillämpa genomsyn vid bedömandet av beskatlningsfrågan.Principen om genomsyn tillämpas i svensk rätt och härvidlag kanhänvisas till elt betänkande av en expertgrupp inom företagsskatteberedningen -.Allmän skatleflyklsklausul (SOU 1975:77). Pä sid. 48 i betänkandet sägs:"Det är nämligen hos svenska domstolar sedan lång lid tillbaka envedertagen grundsats både inom civilrätten och skatterätten, att avlal ochandra rättshandlingar skall bedömas efter sitt reella innehåll och inte efterden juridiska beteckning som parterna åsätt desamma". Genomsynsprincipenhar emellertid ej kunnat tillämpas vid beskattningen av egendomslivräntor, bl.a.på grund av att nuvarande ordning för denna beskattning har direkt lagstöd. Eltannat mycket starkt skäl som talar för alt slopa den skattemässiga särbehandlingenav egendomslivräntor är, alt den kan ge upphov till omotiveradeskatteförmåner. Dessa skatteförmåner har rönt stor uppmärksamhet i massmediaoch de har tett sig slötande för det allmänna rättsmedvetandet. 1 förevarandesammanhang kan särskilt pekas på de fall då en skattskyldig överlåter egendommot egendomslivränta och i nära anslutning därtill flyttar ut ur . Promemorieförfattarensslutsats är att man med relativt stor säkerhet kan hävda att livränta iallmänhet, jämfört med ett i övrigt likvärdigt vederlag vad avser uppburnabelopp och den tid under vilken beloppen uppbärs, ger ett mera förmånligtresultat för säljaren om överlåtelsen avser fastighet eller en rörelse. Omöverlåtelsen istället avser aktier uppkommer i regel inte några skatteförmånergenom vederlag i livränteform. känner tveksamhet inför dessaslutsatser. Slutresultatet är helt beroende av köpeskillingens storiek. Detsynes uppenbart att man i normalfallet inte kan utgå från att köpeskillingenför en tillgång blir densamma om likviden eriäggs i form av livränta som om denerläggs på vanligt sätt. Det synes inle orimligt att anta att köpeskillingenblir högre när den erläggs i form av skattepliktig livränta som är avdragsgillför utgivaren. Det är en annan sak atl en skallskyldig i ett särskilt fallgenom atl sälja en tillgång mot livränta kan skapa en avdragsgillrealisationsförlust eller att köparen vid en vidareförsäljning genomschablonregler för beräkning av anskaffningsvärde för börsnoterade aktiereller ärvd fastighet kan få elt högre ingångsvärde än han verkligen eriagt. Omman bortser från dessa special- 1983/84:140 52 fall,som man kanske skulle kunna komma tillrätta med genom speciallagstiftning, såär skattesituationen för användningen av livränta mellan i bosattapersoner ganska odramatisk. Man kan inle - som promemorieförfattaren ocksåframhåller - tala om missbruk av reglerna på samma sätt som iutflyttningsfallen. Inomskatteavdelningen är endast ett mindre antal överiåtelser mot livränta kända.Flertalet av dessa avser livräntor som utgår på grund av försäljningar avantingen frilidslomter eller exploaleringsfastigheter för fritidsbebyggelse.Endast några få faU av livräntor vid företagsöveriåldser är kända. Inom länetberäknas det årliga antalet överiåtelser mot livränta endast uppgå till ellfåtal fall. Enligtlänsstyrelsens uppfattning är reglerna om egendomslivränta inte samordnade medövrig skatlelagstiftning. Egendomslivräntor vid företags-överlåtelserförekommer . Vanligtvis sker större företagsöverlåtelser på sätt somanges på sid. 57 i promemorian. delar den uppfattning som framföresi promemorian att särbehandhngen av vederlag i form av egendomslivränta böravskaffas. Då reglerna om egendomslivränta är komplicerade och därför svåraatt tillämpa, måste en ändring även ses som en förenklingsåtgärd vilketframstår som angeläget. Försäkringsarrangemangförekommer enligt erfarenhet normalt inte i samband med avlal omegendomslivränta. Ett avskaffande av den nuvarande ordningen torde därför ej fånågra större konsekvenser för den enskilda försäkringsverksamheten. Folksamtillstyrker att förslaget i huvudsak läggs till grund för lagstiftning. LOställer sig av såväl skatte- som fördelningspolitiska skäl odelat bakomutredningens förslag. Avtalom överiåtelse mot vederiag i form av livränta inrymmer - till skillnad frånövriga överiåtdseavlal som utlöser realisationsvinstbeskattning - ettosäkerhetsmoment. 1 promemorian har också ordet "äventyrsavtal"använts. Säljaren löper således en icke obetydlig risk alt sådana 1983/84:140 53 förhållanden uppkommer som leder till all de förväntadeutbetalningarna reduceras eller helt uteblir. Denna risk ökar ju fler årlivräntan är bestämd att utgå. Risken för felaktiga taxeringar skulle därmed med det nyaförslaget vara uppenbar. Från rättssäkerhetssynpunkt är detta oacceptabelt.Dessutom kommer säljaren att påföras skatt avseende medel som han inte disponerar.Någon skatleförmåga uppkommer ju inte hos säljaren förrän livräntebeloppenutfaller. Förslaget strider därför mot skatteförmågeprindpen. I promemorian relateras företagna undersökningar för attutröna i vilken omfattning egendomslivränta förekommer i samband medegendomsöverlåtelser. Det har därvid framkommit att egendomslivränta ärsällsynt och förmodligen endast förekommer vid ett fåtal tillfällen varje år.De närmare orsakerna till att egendomslivränta i dessa fall förekommit har inteutretts. FAR anser principiellt att ny lagstiftning respektiveförändringar i gällande lag endast skall genomföras i det fall en uteblivenförändring skulle äventyra rättssäkerhet och likformig taxering. I ett läge dåutredningar om radikala förenklingar av vår komplicerade beskaltningslagstiftningpågår, synes det mindre motiverat att ändra lagen för situationer som är såsällsynta som egendomslivräntor. 1 genomgången av för- och nackdelar med egendomslivräntasynes man i promemorian trycka på förmenta fördelar. Del slås fast som mereller mindre absoluta sanningar att del regelmässigt är en fördel för parternaatt använda livränta. är bevisningen för detta förddsresonemanghallande och tveksam. Del sägs exempelvis att livränta som vederlag vid överiåtelseav en fastighet eller tillgång i en rörelse är en klart förmånlig likvidformför säljaren under förutsättning att alternativet är likvid med revers pålikvärdiga villkor. Detta är långt ifrån givet. Med den praxis som finns idagbeträffande sk säljarreverser kan en sådan erbjuda säljaren större favörer änlivräntan. Den säljare som får en revers med löptid kan överiåtareversen till annan för belopp understigande det nominella. Skillnaden mellannominella värdet och överlåtelsesumman blir enligt gällande praxis enavdragsgill reaföriusl som kan kvittas mot reavinsten vid försäljning avfastigheten. Den erhållna likviden för reversen kan användas till förvärv avannan liknande revers varvid den vinst som görs är skattefri.Denna typ av transaktioner är betydligt mer tveksamma än de renalivränteaffärerna. Det går inte att isolera livräntorna från de alternativ sombjuds vid en analys av problemen. Beträffande frekvensen av överiåtelse mot livräntahänvisar promemorian till alt BRÅ i årsskiftet 1980/81 frågade ettospecificerat antal skatte- Prop.1983/84:140 54 cheferruntom i landet vilka erfarenhet man hade av egendomslivräntor. De svar som dågavs kan vara förklaringen till atl det tagit så att lämna ett förslagom ändrade regler för egendomslivräntor. Det visade sig nämligen attegendomslivräntorna inte var något större problem, sett till antalettransaktioner. Vidare angavs det atl transaktioner med utlandsanknytning varsällan förekommande. Man hänvisar också till förnyade kontakter med "en delav de myndigheter som svarade på BRÅ:s enkät". Inte heller dessa har gettvid handen att livräntorna används på ett skadligt sätt. Delframgår vidare av promemorian att det inte går att dra några säkra slutsatserom utvecklingen. Annorlunda uttryckt lorde delta innebära att man inte lyckatsfå belägg för att egendomslivräntorna missbrukas. Det förefaller snarare som omett fåtal spektakulära livränleöverlåtelser med kända idrottsmän, storafastighetsköpare och liknande färgat tyckandet. Gemensamt för dessa fåtaligamen upphaussade affärer är alt utlandet på ett eller annat sätt varitinblandat. Beträffande frekvensen av egendomslivränloranförs i promemorian: "De uppgifter som finns att tillgå om transaktionermed egendomslivränta ger alltså sammanfattningsvis inte belägg för alt sådanaöverlåtelser sker i större omfattning. Även om antalet livränteaffärer ärrelativt begränsat kan det dock i enskilda fall avse myckel betydande belopp.Vissa omständigheter, bland annat den stora uppmärksamhet som ägnatslivräntorna i fackpressen tyder på att intresset att använda livränta har ökatunder senare tid. Det torde också förhålla sig så att livränta på senare tidblivit en mera vanlig företeelse vid överiåtelse av villafastigheter". Medtanke på att det tagit för att presentera dettaförslag är denna bevisföring betänkligt svag.