prop · G703110 · 1983-12-31 00:00:00 — Detsvensk-norska oljeprotokollel är det enda exemplet på en formellöverenskommelse på regeringsnivå mellan och ett annat land rörandeleveranser av olja. Undersenare togs en rad initiativ i förhållande till ävenandra oljeproducerande länder i syfte att främja ekonomiskt, industriellt ochtekniskt samarbete. Ramavtal på regeringsnivå om dylikt samarbete ingicksl.ex. med (1974), (1978) och (1979). Överenskommelserliknande dylika samarbelsavtal ingicks med (1974), (1974) och medMexico (1979). Dessa avtal och överenskommelser har allmänt sett tillsyfte att främja ekonomiskt samarbete mellan och det aktuella landetsaml att skapa plattformar för diskussion på regeringsnivå i frågor avgemensamt 1983/84:110 30 intresse.Ur svensk synvinkel motiverades avtalens tillkomst av allmänpolitiska, industripoliliskaoch energipolitiska skäl. Vidflera tillfällen, särskilt , engagerade sig också dåvaranderegering mer direkt för atl främja tillkomsten av råoljekonlrakt mellan svenskaraffinaderiförelag och statliga oljebolag i framför allt , , Nigeriaoch . Utvecklingenunder har inneburit en dramafisk förändring av läget påoljemarknaden jämfört med läget efter Iran-krisen. Vidare har densvenska förbrukningen minskat i en takt som då inte kunde förutses. Dessutomhar, som jag tidigare framhållit, utsikterna beträffande utvecklingen påoljemarknaden på medellång sikt avsevärt förbättrats ur konsumentländernassynvinkel. Vadgäller kontakterna på regeringsnivå med oljeproducerande länder är därmed lägeti dag det omvända jämfört med läget . Enligtmin mening talar erfarenheterna för att del är elt väsentligtsvenskt intresse ur både energipolitisk och industripolitisk synvinkel attvidmakthålla och utveckla nära relationer med oljeexporterande länder. Dessarelationer bör utvecklas på en bas av långsiktighet och fasthet. Norgeintar av uppenbara skäl en särställning bland samarbetspartners påindustri- och energiområdet. svensk-norska samarbetsavtal, som är ettunikt arrangemang i förhållandet mellan två i-länder, återspeglar de godaförutsättningarna för ekonomiskt samarbete mellan de två länderna. Enligtmin mening är det av stor belydelse att de svenska och norska regeringarnahåller nära kontakt i oljepolitiska frågor av gemensamt intresse. Dylikakontakter har ägt rum i ökande omfattning. Bland frågor somhar diskuterats märks läget beträffande oljeprotokollet i ljuset av deförändrade omständigheterna, norska oljebolags växande intresse för densvenska marknaden, raffinaderisilnationen i och , del fortsattasvenska engagemanget i prospeklering och utvinning på den norskakontinenlalsockdn samt förutsättningarna för ett utvidgat industriellt ochtekniskt samarbete inom off-shore-områdel. Deoljeproducerande länderna är betydelsefulla marknader för svensk industri. Delfinns alllid anledning all överväga åtgärder som förbättrar förutsättningarnaför svenska företag all delta i projekt i dessa länder. Det finns emellertidbetydande nackdelar med en ordning, där staten skulle påverka den svenskaoljehandelns inriktning och omfattning av andra skäl än energipoliliska.Däremot slår del givetvis enskilda oljebolag och industriföretag fritt atltillsammans med ett oljeproducerande land i enskilda fall komma överens ombetalning för svenska varor eller tjänster helt eller delvis i olja. Jaghar i det föregående erinrat om de försörjningspolitiska motiven för Prop.1983/84:110 31 tillskapandetav och för företagels roll när det gäller import av råoljadirekt från oljeproducerande länder. Underperioden efter Iran-krisen utvecklades till eu avde volymmässigt största oljeföretagen i . Bolaget lyckades på kort tidträffa avtal med oljeproducerande länder om ökade leveranser av råolja ochefter raffinering avsätta oljan på den svenska marknaden. Bolagets expansionskedde i överensstämmelse med de riktlinjer för verksamheten somjag tidigarehar åberopat. Denförändring av marknadsförhållandena som inträdde och som förstärktesunder ledde emellertid till stora förluster för bolagetunder , som en följd bl. a. av de omfattande råoljekontraktsom ingåtts och av utvecklingen i relationen mellan spolmarknadspriseroch kontraktspriser. Den ogynnsamma utvecklingen för bolaget ledde hösten 1981till beslut om kapitaltillskott för all täcka samlade förluster vid utgången avår 1981. Jag finner mot dennabakgrund att erfarenheterna av de bilaterala råoljekontrakten inte ärentydiga. Å ena sidan bidrar de till en förbättrad stabilitet i försörjningenoch de är ekonomiskt fördelaktiga då spolmarknadspriseröverstiger kontraktspriser. Å andra sidan kan de i en marknadssituation prägladav god tillgång på olja och låga spolmarknadspriser leda till betydandeförluster. Det har sålunda i praktiken visat sig vara svårt för ettoljeimporlerande land att i längden försvara en stor merkostnad för alt i enöverskotlssituation bibehålla föriustbringande råoljekonlrakt. I1975 års energipolitiska proposition (prop. 1975:30, NU 30, rskr 202)betecknade statsministern en internationell samverkan inom energiområdet somen av hörnpelarna för den svenska energipolitiken. Jag anser att utvecklingensedan statsmakternas energipolitiska beslut har bekräftat detinternationella energisamarbetets belydelse för alla länder, l.ex. vad gällertillgången till information om utvecklingen på internationellaenergimarknader, försörjningstryggheten, energipolitikens inriktning ochutvecklingen vad gäller ny energiteknik. Enviktig punkl i diskussioner rörande elt utvidgat internationellt energisamarbetehar varit frågan om en s. k. energidialog mellanoljeproducerande och oljekonsumerande länder. Från början var det i-ländernasom drev förslaget. Motiven var dels allmänna behov av informationsutbyte,kontakter och förbättrad förståelse för konsekvenser av utvecklingen påoljemarknaden, dels en önskan att påverka OPEC-länderna i syfte att åstadkommaen förbättrad försörjningstrygghet och moderation när det gälldeoljeprisökningar. Konferensenför internationellt ekonomiskt samarbete CIEC i 1983/84:110 32 åren1975-1977 hade sin upprinnelse i i-ländernas önskemål om en energidialog.Konferensen kom dock att behandla hela spektrat av nord/sydfrågor, något somvar ett villkor för ett dellagande från sida som det varen förutsättning för alt OPEC-länderna skulle gå med på att diskuteraenergifrågor. Somen följd av del förändrade läget på oljemarknaden harsärskilt de slora i-ländernas intresse för en energidialog med OPEC-ländernasvalnat. har företrädare för OPEC-länderna under senare lidkommenterat tanken på en energidialog i påtagligt positiva ordalag. Erfarenheternafrån talar för att alla länder har ett intresse av att i sinanationella energipolitiska beslut beakta internationella förhållanden och atlalla länder har ett intresse av att omställningen från olja till andraenergikällor sker på ett så smidigt sätt som möjligt och utan några onödigastörningar på världsekonomin. Det finns mot denna bakgrund, starka skäl somtalar för en mer regelbunden och systematisk diskussion mellan regeringar ialla ländergmpper om utvecklingen på internalionella energimarknader. Genom endylik dialog skulle förutsättningarna förbättras för en stabil och förutsebarutveckling på oljemarknaden och riskerna för cykliska rörelser i oljeprisetskulle minska. Jagvill understryka viklen av en inlernalionell samstämmighet och ett gemensamthandlande som en fömtsättning för att världens långsiktiga energiproblem skallkunna lösas på ett sådant sätt att energibehoven tillgodoses på acceptablaekonomiska och miljömässiga villkor; inte minst med hänsyn till u-ländernasenergisiluation och utvecklingsbehov. Genomde senaste årens erfarenheter torde förutsättningarna alt få till stånd ettdylikt utvidgat internationellt energisamarbele ha förbättrats. Insikterna omdet gemensamma intresset av stabilitet och förulsebarhel har vuxit. Alla länderhar ett intresse atl få bästa möjliga information om internationellautvecklingstendenser och prognoser som grund för nationella beslut. Allaländer har elt intresse av utvecklingen av ny energiteknik, både för all ökaeffektiviteten i energianvändningen och för att få fram nya och bättreenergiproduktionsanläggningar. Andra frågor som särskilt skulle kunnauppmärksammas inom ramen för en energidialog är de oljeimporlerandeu-ländernas situation, utvecklingen vad gäller oljeprospektering ocholjeutvinning, behovet av energiinvesteringar och resurser härför, sambandenmellan utvecklingen på energimarknader och ekonomisk utveckling samlutvecklingen i de oljeproducerande länderna och globalt vad gälleroljeraffinering och petrokemiskt industri. Enligtmin mening skulle en energidialog av den typ jag har beskrivit kunnabidra till förbättrad försörjningstrygghet och en mer harmonisk utveckling avvärldsekonomin. Viklen av en internationell dialog i energifrågor förstärks avförhållandet all oljan är en strategisk råvara och all oljeförsörjningen harviktiga internationella säkerhetspolitiska aspekter. Prop,1983/84:110 33 Jag anser att på ett lämpligt sätt internationelltbör verka för att en sådan energidialog kommer till stånd. beslöt att godkänna Sverigesanslutning till avtalet om ett internationellt energiprogram, InlernationalEnergy Programme, lEP (prop. 1975:42, NU 29, rskr 180). Det internationellaenergiorganet lEA har upprättats inom ram för att genomföra dettaprogram. Av 24 medlemsstater har 21 anslutit sig fill lEP. lEP-avlalets grundläggande syfte är att främja en säkeroljeförsöijning på rimliga och rättvisa villkor. Avtalet har fyra huvuddelar,nämligen s. k. krisåtgärder, information om oljemarknaden, långsiktigtsamarbete samt förhållandet oljeproducerande länder. Systemet för krisåtgärder, som är avtalels viktigaste deloch som omfattar de mest detaljerade föreskrifterna, innehåller bestämmelserom rättigheter och skyldigheter rörande försörjningsberedskap,konsumlionsbe-gränsning och oljetilldelning. I avsnittet rörande försörjningsberedskap åtar sig varjemedlemsland att upprätta s. k. fredskrislager motsvarande minst 90 dagarsförbrukning utan nettoimport av olja. Enligt avtalet skall deltagarländerna upprätthållaeffektiva program för konsumtionsbegränsningar. Dessa skall kunna sättas iomedelbar verkställighet vid en oljekris. Oljetilldelningssystemet syftar till att underlätta enrättvis fördelning av oljelillförsdn mellan medlemsländerna under en oljekris.En grundläggande tanke bakom systemet är att det skall utlösas med vissautomatik när oljetillförseln till medlemsländerna som grupp eller till etteller flera anslutna länder minskar, eller kan förmodas minska iförhållande till tillförseln under en viss basperiod. Inom lEP-avtalets ram har upprättats elt permanent ochdetaljerat infor-malionsystem rörande utvecklingen på oljemarknaden. Samarbetet inom lEA om mål, problem och styrinstrument ienergipolitiken samt om forskning ocb utveckling inom energiområdet harutvecklats starkt sedan lEP-avtalet undertecknades. lEA har därmed alltmerblivit ell organ för ett allmänt energipolitiskl samarbete. lEF-avtalet och lEA tillkom som en följd av oljekrisenåren . Tillskyndarna såg som IEA:s främsta uppgift alt åstadkomma eltfungerande system för tilldelning av olja mellan medlemsländerna i händelse aven ny oljekris. Krisberedskapen är också fortfarande en central uppgift förorganisationen. Systemet för oljetilldelning har kontinuerligt byggts ut ochtestats i övningar. KriUker av systemet för oljelillddning har ifrågasatt omdet kommer att fungera i händelse av en ny lillförsdkris. grundläggandeproblem har 3 1983/84. 1983/84:110 34 ansettsvara att systemet är uppbyggt som ett rent allokeringssystem där ingen hänsynhar tagits till prisfrågorna. Vidare har framhållits att tilldel-ningssystemelsfunktion, trots automatiken, bygger på medlemsländernas politiska vilja och dethar ifrågasatts om denna politiska vilja i dagens läge finns i vissa av de storamedlemsländerna. Detvar främst för atl trygga oljeförsörjning i en tillförselkris somlEP-avlalel undertecknades. Elt annat viktigt mofiv för en svensk anslutningvar behovet alt få bäUre information om utvecklingen på oljemarknaden. Medtanke på stora beroende av importerad olja och med hänsyn tillerfarenheterna från oljekrisen åren 19731974 var en svensk anslutning till lEPnaturlig. Enligtmin mening har medlemskapet i lEA varit av betydande värde för Sverige.Deltagandet i lEA-arbetet har lett till väsentliga förbättringar vad avsertillgången till information om utvecklingen på internalionella energimarknader.Inom lEA har tillsammans med andra länder kunnal diskutera mål ochmedel i en långsiktig energipolitik vars gemensamma nämnare har varit minskaloljeberoende genom hushållning, oljeersättning och utveckling av alternativaenergikällor. Ett betydande samarbete har utvecklats inom lEA med svenskmedverkan inom energiforskningsområ-del. Enligtmin mening har lEP-avtalets regler för krisåtgärder varit av betydelse även omde aldrig har tillämpats. Medlemsländerna har som en följd av avtalet byggt uppbetydande lager av olja i syfte att kunna möta eventuella tillförselkriser.Denna lagerhållning, i förening med planer på beredskap förkonsumlionsbegränsning saml själva existensen av systemet för oljetilldelning,har sannolikt bidragit till en mer stabil utveckling på oljemarknaden. Föregen del anser jag att ett fortsalt svenskl medlemskap i lEA är motiverat ochvärdefullt med hänsyn till bl. a. de positiva effekterna urförsörjningstrygghetssynvinkel, den förbättrade informationstillgången samlinriktningen av det långsikliga samarbetet inom organisationen. Jag vill ocksåerinra om vad jag har konstaterat i det föregående rörande den allmännabetydelsen av elt internationellt energipolitiskl samarbete. Jag vill samtidigterinra om del neuiralitetsförbehåll som gjordes från svensk sida vidlEP-avtalets undertecknande. En förutsättning för svenskt medlemskap ärgivetvis att organisationen inte utvecklas i en riktning som gör fortsattmedlemskap oförenligt med den svenska neutralitetspolitiken. Pådet oljepoliliska området bör enligt min mening inom lEA särskild uppmärksamhetägnas åt åtgärder som kan minska priseffekterna av mindre störningar ioljetillförseln, dvs. vid sådana tillfällen då bortfallet i tillförseln ärmindre än . Bl.a. utvecklingen pä oljemarknaden har illustrerat hurbegränsade bortfall i oljetillförseln under ogynnsamma omständigheter kan fådramatiska effekter på oljeprisulvecklingen. Det borde vara ett intresse församtliga medlemsländer inom lEA att komma överens 1983/84:110 35 omgemensamma åtgärder som skulle kunna vidtas för alt minska riskerna för endylik utveckling, t. ex. genom en flexibel lagerpolitik eller på annat sätt.Dessutom torde de strukturella förändringarna på oljemarknaden ha medverkattill att sannolikheten för elt bortfall i oljetillförseln på eller mer tersig mindre än vad som var fallet vid lEP-avtalets tillkomst. Diskussionernainom lEA i denna fråga har hiuills inte givit något tillfredsställanderesultat. Enligtmin mening bör inom lEA också ökad uppmärksamhet ägnas åt frågan om en dialog ienergifrågor mellan oljeproducerande och oljekonsumerande länder. Jag hartidigare redovisat min syn på denna fråga. 6 Oljeprospekterings- och oljeutvinningsverksamhet Tillgång,produktion och konsumtion av energiråvaror som olja, naturgas, kol och uran ärglobalt sett ojämnt fördelade. Tillgångarna är geologiskt bestämda. Vad somkan utvinnas hänger samman med tekniska och ekonomiska förhållanden.Konsumtionen, slutligen, återspeglar huvudsakligen olika områdensinduslrialiseringsgrad och levnadsvillkor för befolkningen och är bestämmandeför den internalionella handeln med energiråvaror. För all kunna värderatillgången på energiråvaror är det nödvändigt att bedriva en kontinuerligprospekleringsverksamhet. Jordens samlade reserver av olja har i slutet av år1982 uppskattats till drygt , motsvarande förbrukningvid konsumtionsnivå. Begreppet reserv avser upptäckta resurser som meddagens teknik, utvin-ningskoslnad och marknadspris kan utvinnas med godtagbarlönsamhet. Tabell6.1 visar jordens fastställda reserver av olja . Tabell6.1 Jordens fastställda reserver av olja Somframgår av tabellen är fördelningen mellan olika regioner ojämn. Över hälftenav de nu kända reserverna finns i . Ser man på de enskildaländerna framkommer att åtta länder - nämligen - FörentaStaterna, , , , , Prop.1983/84:110 36 ochMexico - tillsammans svarar för av de totala, nu kända reserverna. Enavgörande förutsättning för tillskott till reserver och för framtida utvinningav olja är prospektering. har prospekleringsverksamheten fåtten annan inriktning . Detla gäller även omfattningen på gjordaulbyggnadsinvesteringar. Således har insatserna inriktats mol områden inom iförsta hand industriländerna, såväl till lands som till havs. Prospekteringen iMellersta Östern har däremot påtagligt minskats. En naturlig följd av dennaändrade inriktning har blivit höjda prospekteringskostnader och ett ökat teknisktoch därmed ekonomiskt risktagande. Att satsningarna trots detta kommit tillstånd beror på oljeprisets stegring . De främstaexemplen på vad jag , har sagt är utvecklingen av bl. a. och Nordsjöntill väsentliga produktionsområden. Denomstrukturering av oljeprospekteringen, somjag har redogjort för, har fått tillföljd att väridens råoljeproduktion nu baseras på tillgångar med vilt skildakostnadsmässiga förutsättningar. Investeringarna per fal producerad olja kan iNordsjön vara mer än 1015 gånger större än vad som krävs på land i t. ex.Mellersta Östern. Somett led i strävandena mot en tryggare svensk oljeförsörjning bildades år 1969Oljeprospektering AB (OPAB) för prospektering av olja och naturgas på svensktområde. bildades med syfte att bedrivaprospeklering utomlands. Intressenter i Petroswede var , , , OK, ASEA, och . Genom ett avtalmellan intressenterna i Petroswede övertog staten deprivata andelarna i bolaget. Petroswede blev därmed ett helägl dotterbolag filldet statliga oljebolaget () som började sin verksamhetår 1975. bedrivs den statliga oljeprospekteringsverksamhelenutanför av Svenska () som är ett helägldotterbolag till . Det nya bolaget övertog Petroswedes verksamhet. Det fickockså i uppdrag alt mot ersättning fullfölja OPAB: s verksamhet. Målet för SPEär atl genom egen prospektering och/eller förvärv av andelar i fyndigheteretablera deltagande i produktion av olja eller naturgas, som direkt ellerindirekt kan Ullföras den svenska marknaden. Isyfte atl stimulera svenska företags prospekteringsinsatser, i första handutomlands, infördes ett statligt stöd till prospektering efter olja ochnaturgas. utvidgades stödet till att omfatta också prospektering efterkol. Bidragssystemet finansieras på så sätl, alt en del av inkomsterna av densärskilda avgiften för vissa oljeprodukter tillförs en särskildfond, oljeprospekleringsfonden. Stödet lämnas i form av bidrag till kostnadernaför prospekteringsprojekt efter beslut av regeringen i vaije särskilt fall. Delfinns två former av bidrag, dels allmänna bidrag med högst av kostnaderna,dels särskilda bidrag av kostnaderna. Särskilda bidragbeviljas endast till de stafliga bolagen och . De syftar till att möjliggöra viss från nationellförsörjningssynpunkl angelägen prospektering. Bidrag skall normalt förenas medvillkor om bl. a. hemtagning till av råolja vid eventuell utvinning. Somvillkor för det allmänna bidraget gäller dessutom all bidragstagaren är skyldigatt återbetala bidraget om eU projekt leder till utvinning. Även vidöverlåtelse av projekt kan bidraget krävas åter. För särskilda bidrag gälleratt bolagens intäkter av projektet, efter vissa avdrag, skall återföras Ullstaten om projektel leder till utvinning eller överlåts. har Petroswede och SPE deltagit i 27 borrningar i sjuländer. Av dessa har i fem fall påträffats kolväte. Ingen av borrningarna harännu med säkerhet resulterat i något kommersiellt fynd. Två fynd gjorda underår 1982 är dock f. n. föremål för utvärdering som eventuellt kan leda till atlfynden förklaras vara kommersiellt utvinningsbara. Vid utgången av år 1983hade 15 koncessioner i sex länder (tre i , sex iStorbritannien, tre i samt ett vardera i , och ). Fig. 6.1Utbetalningar från och behållning i oljeprospekteringsfonden 19811983(miljoner kr.) UTBETALNINGAR FRÄN OLJEPROSPEKTERINGSFONDEN KVARTALSVIS FONDENS BEHÄLLNING I SLUTET AV RESP. 1983/84:110 38 Figurenvisar utbetalningarna från oljeprospekteringsfonden kvartalsvis mellan åren1981 och 1983 (vänstra stapeln) samt fondens behållning i slutet av resp.kvartal (högra stapeln). Fondens behållning har successivt minskat och uppgickvid till 35 milj. kr. 6.2.2Svenska planer för och resultat av prospekleringsverksamheten Avbetydelse vid införandet av nuvarande bidragssystem genom uttag av särskildavgift vid försäljning av vissa oljeprodukter var en av Petroswedeframtagen utredning (Internationell oljdelning/utvinning i svenskt perspektiv). Iutredningen anges två exempel med en antagen produktion urframpro-spekteradeoljefynd om 5 miljoner lon . I grundfallel beräknades den eftersträvadenivån nås först senare del. I det andra med en snabbareuppbyggnad beräknades produktionsnivån bli nådd under början av 1990-talel. Förgrundfallel beräknades en insats av i fast penningvärde ca 75 milj. kr. per årunder en nioårsperiod. För hela perioden beräknades me-ddsbehovel till 600milj. Härtillberäknades 170 milj. kr. tillkomma i ulvärderingskostnader. Insatsenberäknades medföra deltagande i 15 borrningar . Med start år 1978beräknade man att , efler framprospektering av drivvärdaoljefynd, ha kommit i produktion. Investeringsbehovet i fältutbyggnad framt.o.m. beräknades bli självfinansierande och ge årliga nettoöverskottfr. o. m. omkring , dvs. åtskilliga år innan den eftersträvadeproduktionsnivån om åriigen hade etablerats. Del kortfattatrefererade grundfallel var dimensionerade för regeringens förslag om stöd tillprospektering efler olja och naturgas som antogs av (prop. 1977/78:128, NU 70, rskr 343). Petroswedesutredning följdes av en verksamhetsplan från SPE avseendeprospekleringsverksamheten för tiden 19801984. 1 denna plan angavs all enönskvärd nivå på antalel årliga borrningar uppgick till 10 ä 15. Totalt angavsför perioden alt bolaget skulle delta i minst 35 borrningar. För periodens slutangavs ett årligt förvärv av 7 å 8 koncessioner. Antalel önskvärda koncessionsanskaffningarför perioden uppgavs till 30. År1982 utarbetade SPE en ny verksamhetsplan för . Målet angavsvara alt prospekleringsverksamheten under andra hälften av perioden skullebyggas upp, så att en långvarig nivå om tre kommersiella fynd per femårsperiodkunde bedömas som sannolik. En sådan målsättning beräknades kräva deltagande iomkring 50 borrningar . Den årliga borrningsinsatsenskulle därvid uppgå till 12 från att ha utgjort 1982.Den genom prospekle-ringen framtagna oljan beräknades kunna motsvara avlandets förväntade oljebehov. Prop.1983/84:110 39 Denstafiigt stödda prospekleringsverksamheten kan för tiden fram till år 1980sägas ha kännetecknats av att ha varit i ett uppbyggnadsskede, där det hargällt alt skaffa sig såväl erforderiig kompelens som en tillräckligt storprojeklportfölj för alt verksamheten med någon rimlig grad av sannolikhetskall medföra oljefynd. Fr. o. m. har verksamheten varit inne i ettexpansionsskede. Iförhållande till beräkningsexemplet utredning, som var vägledandevid utformandet av det nuvarande bidragssystemet, kan dock konstateras alt maninte har kunnal nå upp till det angivna antalel borrningar bl. a. pågrund av de snabba kostnadsökningarna för prospekleringsverksamhet. 6.3 Utvinningav olja, naturgas m. m. Somett medel för att främja den långsikliga försörjningen med bränsle infördes år1975 en statlig garanti för oljeutvinning m. m. Bakgrunden till attgarantisystemet infördes var att vissa förelag med intressen i konstateradeoljefält, främst i , hade svårigheter alt finansiera de mycket storainvesteringar som krävdes för kommersiell produktion. Det bedömdes också attinsatser för att finansiera utbyggnaden av oljefält i bl.