prop · G70373 · 1983-12-31 00:00:00 — Jag har i denna fräga samrått med chefen förfinansdepartementet. Sammanfattningsvisinnebär mina förslag att barnpension liksom f. n, skall utges på en grundnivåmotsvarande av basbelopet för är räknat. Har barnets båda föräldraravlidit, utgör den sammanlagda grundnivån av basbeloppet. Folkpensionenskall dock alltid utges med sådant ärsbelopp atl pensionen i förening med denbarnpension frän ATP som barnet kan ha rätt till utgör av basbeloppet. Ombarnet har mist båda sina föräldrar, skall denna garantinivå avse barnpensionenefter envar av dem. I konsekvens härmed skall bidragsförskottet alltid utgöra41 % av basbeloppet för är räknat, oavsett om det utges barnpensionoch oavsett om bidragsförskott utges i förhällande till också den andreföräldern. Enligl de för ATP gällande reglerna utges barnpension omden avlidne föräldern vid sin död var berättigad till tilläggspension i form avförtidspension eller ålderspension eller skulle ha varit berättigad tillförtidspension om hans arbetsförmåga vid tiden för dödsfallet varit så nedsattsom krävs för rått till sådan pension. Barnpensionen beräknas med utgångspunkti den avlidnes egen ålders- eller förtidspension. Om den avlidne inte uppbarålders- eller förfidspension för frånfället, beräknasbarnpensionen med utgångspunkt i den förtidspension som han skulle ha fått omrätt till hel sådan pension hade inträtt för dödsfallet.Storleken av barnpensio- 1983/84:73 83 nen beror f. n. dels pä om pensionsberättigad änka finns,dels på barnens antal. Efterlämnar en man änka och elt pensionsberättigal barn,blir barnets pension av faderns egenpension. Är ett barn ensamtpensionsberättigal, blir barnets pension av den avlidnes egenpension.Finns fler barn, ökas de nu angivna procenttalen med 10 för varje barn utöverdet första och det sammanlagda barnpensionsbeloppet fördelas lika mellan barnen(14 kap. 5 § AFL). Pensionskommitténanser alt nuvarande kompensationsgrad 'mom ATP för ett ensamtpensionsberättigal barn - av egenpensionen, vilkel i princip motsvarar av den avlidnes tidigare pensionsgrundande inkomst - är tillfredsställandeavvägd och väl svarar mot det behov av standardtillskott som rimligen börkomma barnet till del. Kommittén framhåller alt redan dagens regler i dessafall innebär att barnpensioneringen fyller den centrala roll som den bör hainom den reformerade farniljepensioneringen. Den standardtrygghet somgaranteras med nämnda kompensationsgrad bör emellertid enligt kommitténfortsättningsvis tillkomma barn även i fall då det utgesfamiljepension från ATP till en vuxen efterlevande. Kommittén föreslår därföratt barnpensionen frän tilläggspensioneringen till ett pensionsberättigal barnalllid skall uigöra av den avlidnes egenpension. Om pension samtidigtutges till en vuxen efterlevande frän ATP, bör den vuxnes pension reduceras istället för barnpensionen. Enligt pensionskommitténs uppfattning är del f. n. enalltför stor skillnad i pensionsnivä mellan efterlevande barn iellbarnsfamiljer och barn i familjer med flera barn. Kommittén finner detönskvärt att förstärka det ekonomiska stödet för barn i flerbarnsfamiljer ochföreslär därför att tillägget till den sammanlagda barnpensionen för varje barnutöver det första höjs frän nuvarande av den avlidnes egenpension.Liksom f. n. bör det sammanlagda beloppet för barnpension i dessa fall delaslika mellan barnen. förslag bemöts i allmänhet positivt av remissinstanserna. Förslagetatl höja tilläggspensionen i de fall dä den avlidne efterlämnar fler än ettbarn anses välgrundat och innebära en välbehövlig förstärkning av stödet förbarn i flerbarnsfamiljer. Även förslaget att låta barnpensionen utgå opåverkadav vuxen efterlevandes pension tillstyrks av dem som yttrar sig däröver. För egen del anser jag liksom kommittén attbarnpensionerna inom ATP även i framfiden bör beräknas pä grundval av denegenpension som den avlidne uppbar eller hade intjänat rätt till vid sinbortgång. En sådan ordning är naturlig mot bakgrund av att syftet medtilläggspensionen skall vara atl tillförsäkra barnet en del av den standard somdel hade under förälderns livstid. En barnpension frän ATP som utgår med 40 %av den avlidne förälderns egenpension innebär redan vid tämligen låggenomsnittlig ATP-poäng för föräldern ett betydande standardtillskott förbarnet. I regel garanteras barnet genom tilläggspensionen en god ekonomiskställning. Jag kan därför ansluta mig till kommittéförslaget atltilläggspension för ett Prop.1983/84:73 84 ensamt pensionsberättigal barn även bör utgesmed en kompensationsgrad motsvarande av den avlidnes egenpension. Jag kan också tillstyrka förslaget att barnelstilläggspension - i likhet med vad jag föreslår gälla inomfolkpensioneringen - inle skall minskas på grund av att en vuxen också uppbärfamiljepension efter den avlidne. Som jag utvecklar bör reduktionen istället göras pä den vuxnes pension. För det första barnet börtilläggspensionen således alltid utgöra av den avlidnes egenpension. Eftersom syftet med tilläggspensionen i princip är alllåta barnet bibehålla etl visst mått av den standard sorn det hade medanföräldern ännu var i livet, framstår det som följdriktigt att pensionen förvarje barn utgår med lägre kompensationsgrad ju fler barn som uppbärbarnpension efter föräldern. Finns flera barn i familjen var självfallet denandel av förälderns inkomster som kom vart och ett av barnen till godo underdennes livstid lägre än den skulle ha blivit om barnen hade varit färre. Emellerfid medför de hittillsvarande reglerna attbarnpensionen för varje barn sjunker väl kraftigt för barn i flerbarnsfamiljeroch alt vart och ett av dessa inte alltid får ett skäligt standardtillskottgenom tilläggspensionen. Jag delar alltså kommitténs uppfattning atlpensionsnivän för barn i familjer med fler än ett barn bör höjas. Enligt minmening innefattar kommitténs förslag en lämplig avvägning, och jag vill därförtillstyrka en höjning av tillägget för varje barn utöver det första frän 10till av den avlidnes egenpension. Liksom f. n. bör den sammanlagdapensionen fördelas lika mellan barnen. Den sålunda föreslagna höjningen av tilläggspensionsnivånför barn i flerbarnsfamiljer aktualiserar frågan om införandet av en särskildbegränsningsregel för hur hög fam'iljepension som sammanlagt skall kunna utgåefter en avliden försäkrad. Tanken härpå avvisas av pensionskommittén (betänkandets. Under remissbehandlingen har emellertid frän något håll efterlystsen regel med denna innebörd. Med nuvarande kompensationsgrader för barnpension inom ATPmåste behovet av en särskild begränsningsregel anses vara mindre framlrädande.Till följd av de förbättringar av barnpensionerna inorn ATP som jag nu föreslårkan det dock i ett siörre antal fall än f. n. iniräffa att den sammanlagdafamiljepensionen från ATP skulle överstiga den avlidnes egenpension. Utgesfamiljepension enbart i form av barnpension skulle detta bli fallet om detfinns fem eller flera pensionsberättigade barn. Och är även en vuxenefterlevande berättigad till familjepension, skulle den sammanlagda pensionenöverstiga egenpensionen när barnpension utges till fyra eller flera barn. Även om fallen således även i fortsättningen torde bliganska sällsynta anser jag att bl. a. principiella skäl talar för att enbegränsningsregel införs. ATP är en försäkring enligt vilken pensionernasstorlek relateras till tidigare pensionsgrundande inkomster. Det framstår dåsom naturligt att den sammanlagda familjepension sorn kan utgå efter en avlidenbegränsas till att Prop.1983/84:73 85 motsvara högst den egenpension som den avlidne uppbareller skulle ha kunnat uppbära. Om den avlidne t. ex. var förtidspensionär medhel förtidspension, finns det enligt min mening inga skäl varför familjenskulle kunna erhålla en sammanlagt högre pension frän ATP efter dödsfallet änvad som utgick medan den försäkrade alltjämt levde, alltså somkostnaden för dennes uppehälle m. rn. Isarnmanhanget vill jag erinra om alt en sådan maximeringsregel f. n. finns inomarbelsskadeförsäkringen. Jag vill också hänvisa till att det enligt lagen(1947:529) om allmänna barnbidrag numera utges flerbarnstillägg fill familjermed tre eller flera barn och atl den ekonomiska situationen för dessa familjerdärigenom förbättrats. Jagföreslär alltså att det införs en särskild begränsningsregel av den innebördenatt det efter en avliden inte skall kunna utges tilläggspension i form avfamiljepension med högre sammanlagt belopp än vad som motsvarar den avlidnesegenpension. Regeln bör avse summan av barnpensioner och efterlevandepensiontill en vuxen efterlevande i form av omslällningsbidrag eller särskiltefterlevandebidrag. Tekniskt bör bestämmelsen utformas på det sättet att, om desammanlagda familjepensionerna efter en avliden försäkrad - beräknade enligtvanliga regler - uppgår till belopp som överstiger egenpensionen,familjepensionerna skall minskas proportionellt så att de tillsammans motsvararegenpensionen. Den nedsättning som sålunda kan komma att ske medtillämpning av den föreslagna maximeringsregeln bör givetvis inte varadefinitiv. Om någon av pensionerna upphör bör övriga pensioner räknas upp såatt de tillsammans motsvarar högst egenpensionen. Enligt denu gällande reglerna kan fiera familjepensioner från ATP inte utgå samfidigttill samma person (14 kap. 7 § AFL). Detta betyder bl. a. atl föräldralösa barninte kan uppbära barnpension efter både sin far och mor. Barnet erhåller isådant fall enbart den största av pensionerna. menar att denna regel möjligen kan havarit motiverad vid den lidpunkt då ATP-syslemet tillkom. haremellertid den ökade förvärvsfrekvensen bland kvinnor gjort det allt vanligareatt båda föräldrarna bidrar till familjens gemensamma standard genom arbeteutanför hemmet och att båda svarar för tillgodoseendet av ett barns underhåll. Sålänge båda föräldrarna lever har barnet rätt till underhåll på samma villkorfrån envar av dem. Det är enligt kommitténs uppfattning naturligt att dettaåterspeglas inom barnpensioneringen. Barn som förlorat båda sina föräldrar bördärför kunna få barnpension från ATP efter dem båda. förslag skall tilläggspension i dessa fall utgå efler var och en avföräldrarna på samma nivå sorn gäller för barn sorn uppbär pension efter enförälder. Förslagel mottas positivt av remissinstanserna. Också jagfinner förslaget angeläget och förordar att del läggs till grund förlagstiftning. Sammanfattningsvis innebär mina förslag att barnpensionskall motsvara Prop.1983/84:73 86 av den avlidnes egenpension orn ett barn är ensamtpensionsberättigal. Detta skall gälla även om det finns en pensionsberättigadvuxen efterlevande. Efterlämnar den avlidne flera barn, ökas procenttalet 40med 20 för varje barn utöver det första, och det sammanlagda pensionsbeloppetfördelas lika mellan barnen. Efler en avliden kan dock aldrig utgesfarniljepension rned högre sammanlagt belopp än vad som motsvararegenpensionen. Har barnet förlorat båda sina föräldrar skall barnpension utgesefter var och en av föräldrarna med samma kompensationsgrad sorn då en avföräldrarna avlidit. 3.2 Stödet till vuxna efterlevande 3.2.1 Inriktningen av stödet Till vuxna efterlevande bör särskilt slöd från denallmänna pensioneringen utgå endast i situationer dä det generellt sett kanantas föreligga behov därav. Som jag anfört i avsnitt 2,2 bör syftet rned dettastöd vara att kompensera direkta och omedelbara effekter av dödsfallet. Stödetbör utges lill efterlevande från både folk- ochtilläggspensioneringen. Denna efterlevandepension skall kunna utges i tvä olikaformer, nämligen dels som elt omställningsbidrag för en begränsad tid ianslutning till tidpunkten för dödsfallet, dels sorn ett särskillefterlevandebidrag till sådana efterlevande som av speciella skål inle lyckasbereda sig en tillfredsställande försörjning genom förvärvsarbete omgåendeeller efter arbetsmarknads- och utbildningspolitiska insatser. Ävenförtidspensioneringen blir av betydelse i sammanhanget. 1 det följande redovisar jag mina överväganden om dennärmare utformningen av omställningsbidraget och det särskildaeflerlevandebidragel sarnl om de regler i övrigt som bör gälla för förmånerna.Kvinnor som vid ikraftträdandet är äldre eller i medelåldern skall emellertidenligl övergångsbestämmelserna även fortsättningsvis vara skyddade enligthittillsvarande regler för änkepension. Också yngre kvinnor sorn vidikraftträdandet redan har rätt till denna förmän skall kunna fortsätta attuppbära änkepension. Till den närmare innebörden av dessa övergångsbestämmelseråterkommer jag i avsnitt 3.4. En central fråga som uppkommer när det gäller att taställning till utformningen av reglerna för den reformeradefarniljepensioneringen är vilka grupper som denna pensionering bör omfatta ochhur denna personkrets avgränsas lagtekniskt. Härvid måste avgöras vilkasamlevnadsformer som skall kunna grunda rått för en vuxen efterlevande atterhålla omslällningsbidrag eller sårskilt efterlevandebidrag efter ettdödsfall. Prop.1983/84:73 87 let gäller är alltså all bestärnma vilken relation somföre dödsfallet skall ha förelegat för att den efterlevande skall kunna gesratt till förmåner från familjepensioneringen efler den avlidne. Enligtnuvarande regler för änkepension föreligger i delta hänseende en skillnadmellan folk- och tilläggspensioneringen. Inorn båda pensionssystemen utgesänkepension till efterlevande maka utan krav pä all makarna sammanbodde vidlidpunkten för dödsfallet. Inom folkpensioneringen likställs dessutom vissakategorier ogifta samboende rned gifta i fråga om rätlen till änkepension.Sålunda skall enligl 8 kap. 2 § AFL en ogift eller frånskild kvinna eller änka,som stadigvarande sammanbodde med en ogift eller frånskild man eller änklingvid dennes död och som varit gift med eller har eller har haft barn med honom,likställas med änka i vad avser rätten till folkpension i form av änkepension.Någon motsvarighet till denna regel finns inte inom tilläggspensioneringen. Ävenålders- och förtidspension frän folkpensioneringen påverkas av civilstånd ochsamlevnadsförhållanden så till vida att pensionen utges med lägre belopp gift försäkrad, vars make också uppbär folkpension, än lill en ensampensionstagare. Härvid likställs rned gift pensionstagare enpensionsberättigad, som stadigvarande sammanbor rned någon (gift eller ickegift) med vilken han har varit gift eller har eller har haft barn (10 kap. 1 §AFL). Molsvarande gäller beträffande rätlen till huslrutillägg och kommunallbostadstillägg till folkpension. Dessaregler inorn folkpensioneringen fick sin nuvarande utformning är 1960.1 dendessförinnan gällande lagstiftningen (lag om folkpensionering) fannsen bestämmelse av innebörd att, när särskilda skäl föranledde därtill, en ogiftpensionsberättigad som sedan avsevärd lid sammanlevde med annan underäktenskapsliknande förhållanden kunde anses såsom gift med denne. Skälen till1960 års ändring var huvudsakligen en önskan att anknyta pensionsrätten lilllätt konslalerbara fakta och därigenom undgå en betydande administrativbelastning som den personkrets som kunde anses vara i behov avänkepension avgränsades pä ett lämpligt sätt. Föreskriften lag hadedessutom stundom gett upphov till myckel stark irritation och olust både hospensionsberättigade, som blev utfrågade om sina mest intima förhållanden, ochhos dem som hade atl i tjänsten utreda dessa förhållanden. Sammasamboendebegrepp som inom folkpensioneringen gäller också på andra områden, t.ex. inom skattelagstiftningen, i studiestödslagen samt för föräldraförsäkringenoch sjukförsäkringen. Pä vissahäll i lagstiftningen finns emellertid etl vidare samboendebegrepp av innebördatt med gifta likställs de som lever samman under äktenskapsliknandeförhållanden. Sådana regler förekommer bl. a. inorn arbetsskadeförsäkringen(som dessutom kräver att sammanlevnaden beställ avsevärd tid) och beträffanderätten till slalliga och statskommunala bostadsbidrag. redovisar i sitt betänkande utförligaöverväganden i 1983/84:73 88 fräga om hur den fatniljepensionsberätligade personkretsenlämpligen bör avgränsas. Särskild uppmärksamhet ägnar kommittén spörsmålet ombehovet och utformningen av en regel som likställer ogifta samboende med giftanår det gäller råtlen till efterlevandepension. Inledningsvis anger kommittén några grundläggandeutgångspunkter för övervägandena. För att efterlevandepension skall utges börenligl kommittén krävas att det rört sig om en samlevnad med familjefunktionermellan den efterlevande och den sedermera avlidne, och det bör dessutom fordrasatt parterna i och för sig skulle ha kunnat ingå äktenskap med varandra. Vidarebör pension utgå endast i fall dä parterna stadigvarande sammanbodde rnedvarandra vid lidpunkten för dödsfallet. Ytterligare bör krävas att delförelegal en hushällsgernenskap mellan parterna och alt sammanlevnaden dememellan haft viss stadga och varaktighet. Mot bakgrund av de uppställda principerna finner kommitténdet motiverat att hålla fast vid äktenskapet som utgångspunkt föravgränsningen av den personkrets som skall omfattas av efterlevandeskyddet.Kommittén framhåller att, även om äktenskapets betydelse för familjebildningenhar minskat nägol , det alldeles övervägande anlalelpersoner som sammanlever är gifta. I all synnerhet gäller detta ide åldersgrupper som primärt berörs av efterlevandepensioneringen. Flertaletsamlevnadsförhållanden börjar visserligen i den formen att parterna sammanborutan äktenskap, men de leder efter till att parternaingår äktenskap såvida de inte separerar. Emellertid kan man enligt kommitténs bedömning inte stannavid äktenskapet som avgränsning av den pensionsberättigade personkretsen. Detär en realitet att ett beiydande antal personer sammanbor utan att varagifta. Enligt gjorda bedömningar tillhör av alla sarnboen-de pardenna kategori. Enligt kommitténs mening bör en grundläggande princip förefterlevandepensioneringen vara att denna så långt det är praktiskt möjligt ochsocialt motiverat uppvisar neutralitet mellan olika former av samlevnad. En sådan likställighet mellan gifta och vissa grupperogifta saniboende bör inom den reformerade familjepensioneringen gälla försåväl folk- som tilläggspensioneringen. Kommittén anser det vara en väsentligprincip att reglerna för de båda pensionssystemen är lika även beträffandepersonkretsen. Enhetligheten bör genomföras på så sätt att man förtilläggspensioneringen vidgar grunden för efterlevandeförmäner så att ogiftasamboende i vissa fall likställs med gifta. Kommitténs synpunkler i nu berörda avseenden godtas - päelt undantag när - av remissinstanserna. Från flera häll understryks särskiltvärdet av enhetliga regler för folk- och tilläggspensioneringen. Endast riksförbundetför sexuellt likaberättigande (RFSL) har invändningar såtillvida att förbundetär kritiskt mot kommitténs ställningstagande atl de nya reglerna förfamiljepension inte skall omfatta homosexuella samboende. Prop.1983/84:73 89 För min rfe/har jag inte något atl erinra mot kommitténsöverväganden i de hänseenden som här redovisats. Som framgår av vad jag anförtredan i avsnitt 2.2.1 kan jag ansluta mig till de av kommittén uppställdautgångspunkterna för avgränsningen av den pensionsberättigade personkretsen. anser jag atl rätten tillefterlevandeslöd inte kan grundas uteslutande pä upplösningen av ett äktenskap.Även om avgränsningen av den pensionsberättigade personkretsen alltjämt börske med äktenskapet som utgångspunkt, finner jag på de av kommillén angivnaskälen det angeläget att även vissa kategorier ogifta samboende ges möjlighetatt efter den andra partens bortgång erhålla ekonomiskt stöd genornefterlevandepensioneringen. Mot bakgrund av det sagda förordar jag att den nuvarandeanknytningen inom ATP till äktenskapet vidgas så att rätt till tilläggspensioni form av omställningsbidrag och särskilt efterlevandebidrag medges även vissagrupper icke gifta samboende. Innan jag går in på frågan om reglernas närmare utfornmingvill jag allmänt beröra spörsmålet orn möjligheterna och lämpligheten av att påolika områden av lagstiftningen ha helt överensstämmande regler om i vilka fallsamboende icke gifta skall likställas med gifta. Genom deförslag jag nu lägger fram uppnäs betydande samordningsvinster. Enhetligaregler kommer atl gälla för familjetillhörighet inom socialförsäkringen närdet gäller stödet ät efterlevande. Delta ligger i linje rned (SfU1982/83:14, rskr 211) uttalande om behovel och angelägenheten av all reglernaför familjetillhörighet görs gemensamma pä sä mänga områden sorn möjligt inomdet socialpolitiska bidragssystemet. Enligt är detta en av de frågorsorn bör prioriieras vid det fortsatta arbetet med en samordnadsocialförsäkring. har allmänt sett framhållit attsamordningssträvandena måste underordnas de grundläggande syftena med den delav socialpolitiken som det är fräga om. Detta måste beaktas när det gällerefterlevandeskyddet. Det är inte självklart alt samma regler skall gälla inomefterlevandepensioneringen som för t. ex. inkomstprövade förmåner sombostadsbidrag. Pension utgår ofta . och det finns dä skäl altställa strängare krav på samhörigheten än när det gäller personer som bortillsammans och ansöker om bostadsbidrag. Det ligger i sakens natur atlsamboendebegrep-pet inom efterlevandepensioneringen måste bygga päförhållandena fram till dödsfallet. Dessa förhållanden blir avgörande förrätten till pension och alltså av stor ekonomisk betydelse. Rättenlill bostadsbidrag däremot beror nalurligen av ett löpande samboendeförhällandeoch omprövas vid förändringar. Del kan således från olika utgångspunkter varamotiverat att ställa stora krav pä det samboendebegrepp som skall gälla inoméfterlevandepensioneringen. Det är emellertid viktigt att ett enhetligtsamboendebegrepp tillämpas inom bidragsformer som har nära samband, t. ex. förolika inkomstprövade 1983/84:73 90 slöd resp. för olika efterlevandeförmäner. Jag lägger nufram förslag orn att samma Irkställighetsregel skall gälla för familjepensioninom både folk- och tilläggspensioneringen. I det följande kommer jag attföreslå att motsvarande regel görs tillämplig också på rätten lillefterlevandelivräntor från arbetsskadeförsäkringen. I princip sammasamboendebegrepp sorn för efterlevandepensioneringen bör dessutom gälla vidtillämpningen av andra regler inom den allmänna pensioneringen som tilläggerfamiljetillhörigheten betydelse. a. finner jag det naturligt att delsamboendebegrepp som tillämpas för rätten lill familjepension är detsamma somdet som väljs när det gäller att avgöra under vilka omständigheter rätlen tillutgående familjepension skall bortfalla. Vidare börefterlevandepensioneringens samboendebegrepp i princip överensstämma rned detsom gäller vid tillämpningen av bestämmelserna om beräkning av ålders- ochförtidspension från folkpensioneringen. I dettasammanhang vill jag slutligen ta upp ett annat spörsmål sorn behandlats avpensionskornntiltén och som även berörts i några av remissyttrandena. Detavser i vilken utsträckning det finns anledning att låta familjerättens reglervara vägledande när det gäller alt utforma samboende-begreppet inomfamiljepensioneringen. Under remissbehandlingen av kommittébetänkandet - ochäven i andra sammanhang - har framhållits att det är önskvärt attfamiljelagstiftningen ulgör utgångspunkt för regleringen av de ogiftasamboendes ställning inom efterlevandepensioneringen och att slutlig ställninginte bör tas förrän pågående reformarbete på familjerättens område haravslutals. Härvid har hänvisats till de förslag som familjelagssakkunniga lagtfram i betänkandet (SOU 1981:85) Äktenskapsbalk och somf. n. bereds inomjustitiedepartementet. Jag vill idenna fråga peka pä atl familjelagstiftningen f. n. i huvudsak reglerar endastden form av samlevnad mellan en man och en kvinna som tagit sig uttryck iäktenskap. Samlevnad under andra betingelser saknar där i princip rättsligakonsekvenser. f)et är försl när de ingår äktenskap som ekonomiska rättigheteroch förpliktelser uppkommer mellan parterna. Endast i fall dä parterna är giftamed varandra inträder t. ex. inbördes underhållsskyldighet och arvsrätt dememellan.