prop · G703158 · 1983-12-31 00:00:00 — En övergång lill fjärrvärme belyder dessulom nästan alltidall miljön i tätorten i fråga förbällras genom alt förbränningen flyttas fränmånga små anläggningar med dålig miljöteknik lill slörre anläggningar som kanutnyttja mer effektiv reningsteknik. Möjligheterna är goda atl pä lämpligtsätt utnyttja modern kolteknik i fjärrvärmesyslem. En slrävan bör därför varaatl i slor ulslräckning knyta den ökande kolanvändningen tillfjärrvärme-systemen. För all lättare kunna tillgodose elbehovel vidavvecklingen av kärnkraften bör de koleldade anläggningarna i slörsla möjligaulslräckning planeras så atl de senare kan kompletteras med anordningar förelproduktion. Övriganvändning av energikol bör främsl ske i slörre eldningsanläggningar inominduslrin. En mer restriktiv hållning bör intas mot små koleldade anläggningarom de inle kan uppfylla miljökraven. Prop.1983/84:158 12 Det är angelägel atl den kolintroduklion som genomförsstyrs på ett sådant sätt all kraven från samhällets sida kan uppfyllas. Det finnsf n. ett energipoliliskt slyrmedel som syftar lill att påverka kolanvändningen.Enligt lagen (1981:599) om utförande ay eldningsanläggningar för fasl bränsleskall eldningsanläggningar med en viss minsta årlig bränsleförbrukning (180lerajoule) i princip utföras för eldning med fasl bränsle. Valet av faslbränsle beslämmer däremot anläggningsinnehavaren själv över. Enligl lagen ärhan dock skyldig alt samråda med statens energiverk före beslut om för vilketfast bränsle anläggningen skall utföras. Energiverkel skall därvid verka föralt anläggningen utförs för inhemskt fasl bränsle niir delta är lekniskl ochekonomiskl rimligt. Hänsyn skall härvid las lill bl. a. skogsinduslrinsråvaruförsörjning. Syftet med samråds-skyldigheten är all användning avinhemska bränslen skall övervägas innan en anläggning för importerat kol byggS: I betänkandet (SOU 1981:94) Energisamverkanstal-kommun-näringsliv har föreslagits all lagen om utförande aveldningsanläggningar för fasl bränsle ändras så all användning av kol inte färske utan föregående prövning av statlig myndighet. Utredningsförslaget ladesfram innan denna lag hade trätt i kraft. Huvuddelen av remissinstanserna ansågatl man borde avvakta erfarenheterna av samrådssystemet innan man log slällninglill behovel av ett prövningsförfarande. Några remissinslanser, bl.a. statensvatlenfallsverk och , var negativa, medanriksrevisionsverket, byggforskningsrådet och ansågatt ett prövningsförfarande behövdes. Ingen remissinstans log slällning tilldetaljerna i del föreslagna prövningsförtarandet. För egen del anser jag alt det är nödvändigt all aktivtkunna styra kolintroduktionen. Samrådsföifarandet ger enligl min mening inletillräckliga möjligheler all säkerställa alt de samhälleliga kraven uppfylls.Del finns därför anledning all överväga utredningsförslaget. antal olika möjligheter att styra kolanvändningen är ioch för sig länkbara. En möjlighel är att begränsa lillförseln av kol lillvissa konsumenter. Det skulle förutsätta någon form av inköpsbegränsning, somi viss utsträckning skulle likna ett ransoneringssystem. mera ändamålsenligt och betydligt enklare säll altstyra användningen är atl kräva lillsländ för uppförande av eneldningsanläggning för koleldning. Jag förordar denna lösning.Tillsländspliklen bör åvila användaren av anläggningen. Alt läla även mindreanläggningar omfattas av regeringens prövning enligl 136a § byggnadslagen(1947:385) lorde vara mindre lämpligl från praklisk synpunkt. En beslämmelse omkrav på sådanl tillstånd för anläggningar över viss minsta sloriek bör i enlighelmed förslaget i utredningen om slyrmedel för näringslivels energihushållning(SOU 1981:94) kunna arbelas in i lagen om utförande av eldnings- Prop.1983/84:158 13 anläggningar för fasl bränsle, där den naluriigl hör hemmamed lanke på alt bestämmelsen rör anläggningens utförande. Jag ålerkommer straxlill frågan om samordning av prövningsförfarandel med annan lagstiftning.Syftet nied prövningssystemel bör vara atl pröva bränslevalet i nytillkommandekoleldade anläggningar från energipolilisk synpunkt. Anläggningar som redan ärulförda för kolanvändning bör inle omfattas av kontrollen. Däremot börförhindras all befintliga anläggningar som har utförts för annat bränsle än koloch som lidigare inte har eldals med kol används för koleldning ulan föregåendeprövning. Lagens tillämpningsområde bör därför, som utredningen harföreslagil, i detta avseende vidgas till all avse anläggningens faktiskaanvändning. När en anläggning har utförts för annat än huvudsaklig eldning medkol bör således tillstånd krävas för all bötja elda med kol. Ett tillstånd börkunna förenas med lidsbegränsning eller andra villkor. Detta bör t.ex. kunnaske i sådana fall där lekniska eller ekonomiska förutsättningar för övergångtill andra bränslen senare kan komma all föreligga. Utvidgningen avtillämpningsområdet bör medföra atl lagens rubrik ändras lill fastbränslelagen. Del är av naturliga skäl svårt all i lagen entydigt ange ivilka fall tillstånd skall medges. I de enskilda fallen måste en sammanhållenbedömning göras med utgångspunkt i de tidigare angivna kraven som ingär iriktlinjerna för koliniroduklionen. Även andra samhälleliga intressen börbeaktas vid prövningen, exempelvis kraven pä hushållning med iräfiberråvara.Jag förordar atl i lagen, som förutsättning för tillstånd, anges att användningav kol i anläggningen skall vara förenlig med av antagna energipoliiiskarikllinjer för inlroduklion av kol. Vad gäller prövningens samordning med annan lagstiftningvilljag anföra följande. Enligtmiljöskyddsförordningen (1981:574, senasl ändrad 1983:729) krävs tillstånd föralt bygga eller väsentligt ändra förbränningsanläggningar med en tillfördeffekl överstigande 10 MW. För anläggningar mellan 0,5 MW och 10 MW som äravsedda för annal bränsle än enbart eldningsolja eller bränslegas föreliggeranmälningsskyldighet till länsslyrelse. ochlänsstyrelserna kan vid tillståndsprövning enligl miljöskyddslagen föreskrivasärskilda villkor för en enskild anläggning. T.ex. kan föreskrifter meddelas ommindre svavelulsläpp än vad som följer av förordningen (1976: 1055) omsvavelhaltigt bränsle. Däremot kan inle slörre utsläpp medges. Enligt 136 a § byggnadslagen (BL) skall regeringen prövatillkomst och lokalisering av induslriell eller liknande verksamhet som är avväsenllig belydelse för hushållningen med energi, med Iräfiberråvara eller medlandets samlade mark- och vattentillgångar. Prövningen gäller för nyanläggningav bl. a. ångkraftanläggningar och andra anläggningar för eldning med fossillbränsle med tillförd effekl överstigande 500 MW. Regeringen kan genom beslut ivarje särskilt fall förbehålla sig prövning enligl 136a § 1983/84:158 14 BLäven av utvidgning av fossileldade anläggningar eller av nya sädanaanläggningar med lägre tillförd effekl än 500 MW. Regeringen har höslen 1983beslutat inhämla lagrådels yttrande över ett förslag till plan- och bygglag,som avses ersätta BL. Förslagel innehåller inle någon motsvarighet till 136a §BL utan regler om regeringsprövning av vissa verksamheler föreslås i slällel fåsin plats i en särskild lag om hushållning med naturresurser. Idepartementspromemorian (Ds Bo 1984:3) Förslag till lag om hushållning mednaturresurser m. m. föreslås alt det i en nalurresurslag las in regler omregeringsprövning av anläggningar med slor påverkan på omgivningen. Reglernaavses ersätta beslämmelserna i 136a § BL om prövning med hänsyn tillhushållningen med landels samlade mark- och vallenlillgängar. Med hänsyn tilldel pågående arbetet inom med alt ularbeta förslag tillriktlinjer för den av beslulade koliniroduklionen lämnas ipromemorian inle nägot förslag vid vilken storieksgräns tillslåndsplikl för denämnda anläggningarna bör inträda. Promemorian remissbehandlas f n. Föranläggningar med tillförd effekt slörre än 200 MW bör såsom chefen förjordbruksdepartementet närmare redovisar prövning ske enligl 136a §byggnadslagen. Dennu föreslagna tillståndsprövningen enligt faslbränslelagen bör avse frågan omdel finns energipoliiiska skäl atl inle tillåta användning av kol. Etttillstånd enligt fastbränslelagen innebär således endasl atl hinder för altanvända kol inle föreligger från energipolitiska utgångspunkter. Tillståndetersätter inte tillstånd enligl andra lagar, t.ex. enligt miljöskyddslagsliflningen.Mot bakgrund av de rikllinjer somjag lidigare har redovisat kommer dockmiljöaspekterna lill viss del all beaklas vid lillståndspröyningen enligtfastbränslelagen. Enligl min mening torde samordningen av prövningarna enliglmiljöskyddslagen och fastbränslelagen underlällas genom underhandskontaktereller remisser mellan prövningsmyndigheterna. Jaghar lidigare berört frågan om vilka anläggningar som bör omfattas av denenergipoliiiska prövningen. Somjag har nämnl bör koliniroduklionen underde närmaste åren i första hand ske i slora anläggningar, där modern leknik somkan uppfylla stränga miljökrav utnyttjas. Del finns därför anledning atl låtaäven relalivi små anläggningar omfattas av kravel på prövning. Prövningssystemelbör dock göras enkell och begränsas till sådana fall, där frågan omkolanvändning kan ha energipolilisk belydelse. Jag förordar all gränsen skallvara densamma som för anmälningsskyldighet enligt miljöskyddsförordningen,alltså 0,5 MW. Iövrigl villjag framhålla atl del från tillämpningssynpunkl är en fördel allstorleksgränsen bestäms med utgångspunkt i pannans konstruktion. Deanläggningar som från energipolilisk synpunkl är angelägna atl pröva är främslsådana som har belydelse för områden med gemensaml uppvärmningssyslem, dvs.fjärrvärmeverk och lokala värmecenlraler. Inom fjärrvärme- och nalurgasområdenär även andra anläggningar av inlresse. Däremoi finner jag del inle nödvändiglall låta prövningssystemel omfatta Prop.1983/84:158 15 eldningsanläggningarinom induslrin och för trädgårdsnäringens byggnader belägna utanför fjärrvärme-och nalurgasområden. Efler samråd med chefen för föreslårjag all sädana anläggningar lämnas utanför del nu föreslagna prövningssystemel.Kolanvändning i sädana anläggningar kommer givetvis all även i fortsätlningenprövas enligl miljöskyddslagstiftningen. Det synes lämpligt atl länsslyrelsenoch fortsättningsvis meddelar slalensenergiverk när anmälan eller ansökan om tillstånd enligl miljöskyddslageninkommer. Ändringeni fastbränslelagen bör la sikle på koleldning i nytillkommande anläggningar.Kravel pä tillstånd all ulföra eldningsanläggningar för huvudsaklig eldningmed kol kan av nalurliga skäl endasl gälla nytillkommande anläggningar. Ändrasen äldre anläggning sä atl den får ell utförande för huvudsaklig eldning medkol bör dock tillslåndskravel gälla. För sådana anläggningar, som är underuppförande eller ombyggnad när ändringen i faslbränslelagen träder i kraft ochsom har planerals för huvudsaklig eldning med kol, bör finnasövergångsbestämmelser som möjliggör användning av kol på avsett säll efler ettenkelt anmälningsförfarande. När andra anläggningar än sädana som har ulförtsför huvudsaklig eldning med kol ändå har eldats med kol - ibland används kolsom reservbränsle - bör delta få fortsätta efter motsvarandeanmälningsförfarande. Detsamma bör gälla om anläggningen eller ändringsarbeteni anläggningen vid utgången av har påbörjals men inle slulförls ochavsiklen har varil alt använda kol som reservbränsle. Förtydlighels skull bör nämnas all en anmälan av det slag som här avses - i motsats till exempelvis enanmälan enligl 16 § miljöskyddskungörelsen - inle ger ulrymme för egentligprövning i ärendet. En anmälan fär således automatiskt avsedda rättsverkningar,om del inle kan påvisas all den innehåller oriktiga uppgifter. Jagvill i delta sammanhang framhålla all ett vägrat koltillstånd enliglfaslbränslelagen inte innebär att användning av andra fasla bränslen aulomalisklär tillåten. T.ex. skall användning av iräfiberråvara prövas enligl 136 a §byggnadslagen om förbrukningen per kalenderår av iräfibertåvara kommer atluppgå lill minsl 10000 m' fasl mått. Altutan tillstånd utföra en eldningsanläggning för koleldning, atl elda med kolutan tillstånd eller alt bryta mol lillsländsvillkor bör beläggas medbötesstraff Om en anläggning utförs för eldning med kol eller eldas med kolulan lillsländ bör ägaren eller den som eljest förfogar över anläggningen vidvite kunna föreläggas atl vidla rättelse. Detsamma bör gälla omlillståndsvillkor inle uppfylls. Botes- och vitesbestämmelserna bör utformasenligl vad som i övrigt gäller enligt faslbränslelagen. Somnämndes i inledningen beslöl regeringen alt inhämlalagrådels yttrande över ett förslag lill ändring i faslbränslelagen (bilaga1.3) med den innebörd jag nu redogjort för. Lagrådethar i sitt yttrande (bilaga 1.4) inte haft någol all erinra mol 1983/84:158 16 förslaget utom all del föreslagil ett förtydligande i 3 aS och ett tillägg i 9 § av innebörd atl del inle skall vara möjligt alt ingripamed både straff och vitespåföljd mot samma förfarande. Jag har intet atl erinramot lagrådets förslag i dessa avseenden och älerkommer lill frågorna ispecialmoliveringen. Jag förordar därjämte atl ytteriigare ett förtydligandegörs i 3 a §. Jag återkommer lill denna fråga i specialmoliveringen. Av världens samlade kända fossila bränsleiillgångar svararkolel för . De lolala, Iroliga tillgångarna på både brunkol ochstenkol har på grundval av allmängeologiska förhållanden uppskattats till15000-20000 miljarder ton. Härav är mer än 10000 miljarder lon kända. (WEC) definierar energiresurseller eiiergilill-gång som den fysiska förekomsten pä jorden av en energiråvarasom med en viss grad av sannolikhet kan bli utvinningsbar. Reservdefinieras som den del av tillgången som kan utvinnas med känd teknik (ellermed rimlig förbättring av denna) och till konkurrenskraftiga priser. Bådereserver och tillgångar kan uppdelas i kända och uppskattade. Endast en mindre del av de kända koltillgångarna ulgörreserver. Dessa beräknas ha uppgåll lill knappt 700 miljarder lon,varav ca ulgörs av stenkol. Som jämförelse kan nämnas atlväridsproduklionen av kol uppgick lill ca 2,8 miljarder lon. Under desenaste 10-12 åren har man kraftigt kunnat räkna upp såväl de kändatillgångarna som reserverna. Anledningen härlill är bl.a. 1970-talels höjningarav oljepriserna, vilka har medförl att många länder har ökal sin prospekteringsamt utnyttjat mer avancerad teknik för att uppskatta koltillgångarna. Tvåtredjedelar av reserverna och av resurserna finns i tre länder:Förenta slalerna, och . Trols denna koncentration till ellfålal slora länder, märks beträffande kol en jämnare global fördelning avreserverna än för oljan. Den inlernalionella handeln med kol är blygsam iförhållande lill världens kolproduktion. av väridens produklion avkol exporteras. ökade kolhandeln kraftigt. Ävenunder är ökade kolhandeln, om än nägot långsammare. Därefter har världshandelnpå kolområdel i det närmaste stagnerat och t.o.m. gåtl något tillbaka. Ökningenunder är uppgick till medan de preliminära siffrorna för år 1983visar en minskning av den internationella kolhandeln jämförl med 1982års siffror. utmärkande drag för den internationella kolhandeln ärall den andel av den lolala nationella produktionen av kol som exporterasväxlar myckel kraftigt mellan olika länder. Länder med omfallande kolproduktionsom Prop.1983/84:158 17 och använder huvuddelen av sitt kol förinhemskt bruk. Expo.rtandelen från dessa länder var ca 12 resp. 5%.Kina, den Iredje slora kolproducenten i väriden, använder i slorl sell alltsitt kol för inhemskt bruk. och , som har ökalsin andel av världsmarknaden myckel kraftigt, exporterade ca 45 resp.51 % av sin kolproduktion. Mellan dessa båda grupper av länder ålerfinns Polenoch , som exporterade ca 16 resp. av sill kol. Exporten från flera av de betydande kolexportörerna harunder de senasle åren präglats av kraftiga fluktuationer. Frän all ha ökal sin export har 'skolexport minskal kraftigt . har under sammaperiod ökat sin kolexporl, medan kolexport varil oförändrad. Efter enmindre ökning av kolexporten är 1980 har kolexport stagnerat och t.o. m. gäll lillbaka nägot. Övriga länder, dvs. flera av de västeuropeiskakolproducenterna, har minskat sin kolproduktion. Polens kolexportsjönk kraftigt för all sedan genom ökning av exporten undersenare är nästan ha återhämtat sin position från slutet av 1970-lalel. Trols de kraftiga fluktuationerna i olika länderskolexporl har detta inte kommit atl medföra kriser på den internationellakolmarknaden. Visserligen har knapphetslendenser och prisökningar funniis, menden typ av försörjningskriser som funnits när del gäller olja har ingenmotsvarighet på kolområdel. Exempelvis kom minskningen av kolexport åren1980-1981 all utjämnas som ökade sin kolexport myckel kraftigl.Australiens jämna ökning har ocksä medverkat till alt överbryggafluktuationerna i andra länders kolexport. Självfallel kan dock tvära kast i kolexportenvälla slora problem för enskilda länder. plötsliga neddragning drabbadeDanmark hårt . En slor del av borlfallel av kol från kom altersättas med kol frän . Vid sidan om de nämnda kolexporlörerna kommer under denärmasle åren flera länder atl kunna få betydelse som kolexportörer, bl. Även länder som och har på siklmöjligheler all bli betydelsefulla kolexportörer. Nedgången i kolhandeln berorpå flera olika omständigheter. En närmare analys av ulvecklingen som har gjortsinom del internationella energiorganet lEA visar atl nedgången i första handberor pä en minskning av kolanvändningen i och . Delta kan bl.a. förklaras av den låga ekonomiska aktiviteten i västvärlden under. är 1982,med bl. a. ett minskal elbehov som följd, och osäkerheten om den framlidaekonomiska lillväxlen som har haft en allmänt återhållande effekl påinvesleringarna. Del minskade trycket på oljemarknaden och osäkerheten omutvecklingen av de framtida energipriserna i allmänhet och prisrelationernamellan olja/kol i synnerhet har också lett lill en minskande övergäng lillkol. En ökande debatt om miljöeffekter vid kolanvändning och oro 2 1983/84. Prop.1983/84:158 18 för skärpta miljökrav har vidare enligl lEA medfört attkonverleringen från olja till kol har avstannat. Den stagnerande och minskade kolhandeln under de senasleåren kan också förklaras av en mycket kraftig kollageruppbyggnad under senareår som syftat lill alt förebygga plötsliga avbrott i kolförsöijningen, mindrebehov av kol för elproduktion än planerat samt de milda vintrarna under senareår. En minskad efterfrågan på kol har lell lill all prisernahar stabiliserats och l.o. m. tenderat all minska. Till skillnad motprisbildningen på olja är prisbildningen på kol splillrad och delvissvärgenomskådlig. Riklpriser på kol saknas eftersom priset växlar mellan olikagruvor beroende på skillnader i bl.a. arbetskraftskostnader och olika formerav samhälleligt slöd. Priserna på kol i internationell handel steg relativtkraftigt . Till slor del berodde delta på en snabbtökande efterfrågan till följd av de slora oljeprisökningarna. Minskad kolexportfrån i kombination med oro på arbetsmarknaden i under sammaperiod förstärkte denna ulveckling. Därefter skedde en markant dämpning avpriserna, som till slor del hänger samman med den minskade eflerfrågan pä kol.Prisnivån kom därför i många fall alt underskrida prisnivånvid slutet av . kan man förvänta fortsall lågapriser även om en ökning års nivä lorde kunna inträffa. Både producenter och konsumenter av kol kan i vissutsträckning underlälla sin planering genom all ingå långlidskontrakl ellergenom all delta i samarbetsformer såsom delägande på producenlsidan.Längtidskoniraklen kan dessulom möjligen i någon mån minska osäkerheten om deframlida priserna, även om klausuler för omförhandling eller anpassning lilländrade förhållanden pä den inlernalionella kolmarknaden under kontraktens löptidgör att viss osäkerhet beslår. Genom den låga efterfrågan på kol harenligl lEA handeln på spotmarknaden ökal sin andel av den totala kölhandeln.Ett problem med alllför slora laster kol på spotmarknaden är atl de ofta bestårav flera sorters kol. Inköp av kol på spotmarknaden kan därför försvåraförutsättningarna för uppfyllande av olika angelägna miljökrav. förbrukade drygl ångkol.Del svenska behovet av ångkol har huvudsakligen täckts genomimporl från , och . Vissa mängder har även kommit frånSovjetunionen och . Dessa länder kommer även fortsättningsvis att varavikliga leverantörer lill den svenska marknaden. När det gäller kolförsörjningsfrägor samarbetarkraftförelag och kommuner i bolaget . Delägare i dettabolag är slalens vattenfallsverk. och ell stort antal kommuner via 1983/84:158 19 Bolagels uppgift är bl. a. att lägga framförslag om särskilda projekl och kommersiella ålgärder för all tryggaintressenternas kolförsörjning och all fungera som organ för sådan gemensamanskaffning av kol varom två eller flera intressenter enas. Gällande rikllinjer avseende kolförsöijningen lades fast iriksdagens energipolifiska beslut (prop. 1980/81:90, NU 60, rskr 381).Dessa riktlinjer innebär i huvudsak följande. En akliv kolförsörjningspolilik skall föras, inriktad påall genom långtidsavtal och engagemang i kolgruvor åstadkomma ellförsörjningssystem som starkt präglas av leveranstrygghet. Avsiklen var all ensådan politik skulle skapa förulsällningar atl importera tillräckligakvantiteter av låg-svavligl, miljövänligt kol. Utnylljandet av sådant kolskulle enligl rikllinjerna vara tillräckligt långtgående för att i sig ulgöraallernaliv till reningsåtgärder i avsvavlingsanläggningar. Enligt riktlinjernabör man inle förlila sig på en osäker spotmarknad för kol. Enligl riktlinjerna bör kunnaspela en viklig roll för atl irygga intressenternas kolförsörjning. För atlirygga en säker kolförsörjning infördes staisgaranti för bl.a. kolulvinningliksom slöd lill prospeklering efter kol. Hithörande frågor har lidigarebehandlats i prop. 1983/84:110 om vissa oljefrågor. När del gäller de länder som bör köpa kol frånframhålls energiproposition alt en spridning geografiskt böreftersträvas och all samarbele bör ske med andra länder än de traditionella, t.ex. ulvecklingsländer. Del betonas alt även länder med stor kolproduktion ivissa fall kan vara olämpliga som leverantörer. Som exempel på ell sådanl landnämns . Enligl min mening är motsättningarna i del landel av den artenatl ej bör göras beroende av kolimporl frän . Sedan rikllinjerna för kolförsörjningen utformades år 1981har förändringar skett i vissa väsentliga avseenden. Den tekniska utvecklingenoch den fortskridande försurningen av mark och släller nya krav ochinnebär nya förutsättningar för den svenska kolförsörjningspolitiken. Möjligheternaatt uppnå trygghet i kolförsörjningen har blivit bättre tillföljd av alt vi iframliden inte behöver basera vår kolförsörjning på ell kol med extremt lågasvavelhalter. I slället kan vi utnyttja avancerad miljöteknik för all nedbringautsläppen av svavel ulöver vad som är möjligl med särskill lågsvavligl kol.Delta innebär bl.a. all engagemang i ulländska gruvor inle längre är likavikligl eftersom kolförsörjningsbasen har kunnal breddas. Trols all försörjningssituationen f n. ser ganska posilivul för del finns det anledning alt betona den osäkerhet som präglarden framtida kolmarknaden. Del gäller i första hand risken för en kraftigökning av efterfrågan pä kol i samband med höjda oljepriser eller enhögkonjunktur som ökar eflerfrågan på kol för främsl elproduktion. Underlag för all diskulera försörjningsslrategier rörandeolika energislag Prop.1983/84:158 20 finns i energimarknadsutredningens belänkande och islalens induslriverks PM 1982:2 Försörjningslrygghelen för olja, kol och uran.I den senare rapporten behandlas försörjningssituation pä kort ochlång sikt närmare och vissa utgångspunkter anges för hur en svenskförsörjnings-politik kan inriktas. En faktor som enligl verkel böruppmärksammas är alt möjligheterna till spolköp i händelse av enförsörjningskris är små beträffande kol. Det sammanhänger bl.a. med altkolkonsumenler inte ulan vidare kan använda andra kolkvalileter än deanläggningen är utformad eller oplimerad för.