prop · G703135 · 1983-12-31 00:00:00 — Utvecklingsarbetet kan även sägas gälla nya kunskaper ommöjligheter att åstadkomma nya produkter, processer etc, kunskaper som frånrenodlad forskningssynpunkt inle alllid ler sig särskill intressanta ellerangelägna men som kan vara ytterst värdefulla från bl. a. kommersiell synpunkt. Minaförslag i propositionen om forskning innebär en omfördelning mot ökade insatserför kunskapsutveckling. STU skall få möjlighet att öka sitt slöd till FoU inomområdena verkstadsteknik, bioteknik och informationsteknologi samt i fråga omvissa nya material. Dessutom ges högre prioritet än åt stöd tUluppfinnare och sådant nyföretagande som baseras på innovationer. Vidareföreslår jag vissa förändringar i formerna för STU:s finansiella stöd tillutvecklingsprojekt. Förändringarna syftar till att ge STU bättre möjigheter allanpassa stödet till omständigheterna i del enskilda fallet. En koncentrerad satsning på kunskapsutvecklingen inomelektronikområdet görs genom mikroeleklronikprogrammet, som redovisas senare(kap. 7). Även den salsning som görs inom havsresursområdet kommer att få storbelydelse för industrins kompetens. Jag vill här också peka på atlIngenjörsvelenskapsakademien (IVA) föreslås få ett väsentligt höjt anslag. IVA är ett samfund av invalda ledamöter verksamma inomteknisk forskning, industriell produktion och ekonomi. IVA:s syfte är all lillsamhällets gagn främja ingenjörsvetenskap och näringsliv. Vid ingången av år1983 hade IVA 476 ledamöter uppdelade på elva avdelningar, som motsvarar olikavetenskapsområden. IVA har ett kansli med ca 70 Qänstemän uppdelade på ettakademisekretariat och en administrativ avdelning. IVA anger fyra huvudfunktioner för sin verksamhel. Enförsta funklion avser avspaning av den teknisk-vetenskapliga horisonten genomleda- Prop.1983/84:135 64 möter, genom IVA;s slora kontaktnät och genom dendokumentation som IVA samlar. En andra funktion är all på grundval avbefintliga kunskaper la initiativ till aktiviteter i form av utredningar,förslag fill organisafions-och verksamhetsförändringar, m. m. En Iredjefunktion är att genom breda kontakter i och ullandel åstadkommatvärbindningar och idéutbyte mellan olika discipliner, mellan tekniker ochhumanister, mellan tekniker och journalister, m. m. En Qärde och sista funktionär alt genom information och upplysning vinna förståelse för teknikens,vetenskapens och industrins betydelse för samhället i stort. IVA har tagit initiativ till och medverkat vidigångsättningen av en mängd olika verksamheter. Bland dessa kan nämnastryckkärlskommissionen, svetskommissionen, kran- och hisskommissionen ochforsk-ningsstalionen i . På samma sätt log IVA initiativ lill ochbedrev den teknisk-vetenskapliga aitachéverksamhelen. Dennabedrivs numera i form av en särskild stiftelse med staten och IVA som huvudmän. IVA uppbär för innevarande budgelår ett bidrag direkt överstatsbudgeten på 3,7 milj. kr. Därtill kommer ungefär lika myckel i form avbidrag från statliga myndigheter och fonder. Detta ulgör ca en Qärdedel avakademiens intäkter, som totalt uppgår till ca 23 milj. kr. har en nedgång i statens finansieringsandelskett från att då omfatta nästan hälften av verksamhet. Dennanedgång är dock endast skenbar. Minskningen beror på alt denteknisk-vetenskapliga atlachéverksamheten, som är hell statligt finansierad,numera redovisas separat från IVA:s verksamhet. IVA;s verksamhet innebär enligl min mening ett intressantkomplement lill de slatliga myndigheternas verksamhet inom delinduslripolitiska och teknisk-vetenskapliga området. Inom IVA:s ledamolskrelsoch dess industriella råd finns samlat en personlig kompelens och envelenskaplig och induslriell erfarenhel, som del är viktigt för slalsmakternaatl söka utnyttja. Inte minst har IVA genomförlett antal utredningar, kanske främst ulredningen Kunskap och konkurrenskraft,som varit av slorl intresse för statsmakterna. IVA erbjuder också ettvärdefulll kontaktforum för diskussioner mellan regering, myndigheler, detekniska vetenskapernas företrädare och näringslivel. till statsmakterna har alltid varit enlillgång för . Därför ges också statsbidraget utan några som helstvillkor för dess användning. är det viktigt alt IVA också planerarsin ulrednings-och kontaktverksamhet så, att den får. största möjliga nytta förolika beslutsfattare. Ju mer konkrei IVA kan vara i sina förslag, desto enklareär det alt ta hänsyn lill dem i ell akluellt beslutsläge. måste IVAnaturligtvis också vara ett forum för en diskussion, som är obunden av dedagsaktuella händelserna. 1983/84:135 65 Jagåterkommer senare (kap. 15) till frågan om storieken på bidraget till IVA:sverksarnhel. Jag vill redan nu förulskicka all jag har räknal med en väsenlligökning av dessa medel. 5.5Nya insatser för att främja spridning av ny teknik Detär viktigt att det kunnande som forskningen ger upphov till verkligen kommertill nytta i näringslivet. Vårt land har i del sammanhanget - trots sin ringastorlek - en fördel i den relativa öppenhet som präglar relationerna mellanoffentliga organ och företag, liksom i slor utsträckning också inomnäringslivet. Näringslivel deltar aktivt i en rad kollektiva forskningsprogram,och högskolorna har på olika sätt vidgal sina kontakter med industrin. Kontakternamellan högskola och induslri bidrar både till teknikutveckling ochteknikspridning. Lfnderdet har en rad ålgärder vidtagits för alt stärka sambandetmellan förelagens utvecklingsarbete och universitets- och högskoleforskning.De kollektiva forskningsinstituten, där verksamheten finansieras gemensamtmellan staten och berörda branscher, har fåll ett utökat stöd. Som exempel påsådana institut kan nämnas () iStockholm och Göleborg, som också driver ett verkstadsteknisklutvecklingscentrum i . Vid samlliga universitet och högskolor medfasta forskningsresurser har successivl byggls upp kontaktsekretariat i syfteatt skapa enkla kontaktvägar mellan forskning och företag. Viss ytterligareförsöksverksamhel pågår på detta område. Defasta resurserna för forskning är koncentrerade till de slörre högskoleorterna.Detta är enligl min mening en nödvändighet för alt klara en långsikligkunskapsulveckling med höga kvalitetskrav. Närhetlill forsknings- och utbildningsmiljöer har i allt större utsträckning bliviten vikfig faktor vid lokalisering av företag. Detta gäller t.ex. inom dala- ochelektronikbranschen, läkemedelsindustrin m.fl. branscher med kunskapsinlensivaförelag. Några av de mest innovativa miljöerna i landet finns nu i forskarbyar,leknik- och innovationscentra eller liknande vid våra högskolor. Sådana enheterhar etablerats i , och . Moisvarande verksamhet planeras påandra orter. Genometablerandet av ett antal mindre högskolor finns nuförutsättningar för atl i slora delar av landet bedriva ell samarbete mellanresp. regions näringsliv och högskola. I flertalet län har ell samarbeteinletts mellan regionala myndigheter och organ, näringslivsorganisa-lioner ochhögskolan. De regionala variationerna är slora, men samarbetet har i flera falllett till bildandel av sliftelser i anslulning till resp. högskola. Syftet medverksamhelen i dessa stiftelser är oftast alt etablera konlakl mellan högskolanoch företagen i den egna regionen. 1983/84:107 har föreslagits vissamedel för atl stimulera forskning vid de mindre högskolorna. Det är emellerfidenligt min mening också vikligl att dessa organ 5 1983/84. 1983/84:135 66 kanutgöra länkar i ett vidare kontaktnät, som innefaltar kontaktsekretariat ochforskare vid universiteten och de större högskolorna. På detta sätt kan demindre företagen ute i landel bli delaktiga av den kunskap som utvecklas inomforskningen. Idet här sammanhanget vill jag även kort beröra Cenlrum för småföretagsutvecklingi . Verksamheten har , som initialstöd, erhållitstatliga medel för långsiktig kunskapsuppbyggnad och ulbiidning av personer somarbelar med småföretag. Syftet har också varit att aktivt initiera och främjaforskning på andra orter och att sprida forskningsresultat inomsmåföretagsområdet. Verksamhelen kommer all utvärderas under är 1984. Ivissa län har vidare med samma intressenter som tidigare nämnts startalsteknikcentra för CAD/m.m. Avsikten är all småföretag genom samutnylQande avavancerade lekniska hjälpmedel mellan högskola och näringsliv skall kunna fåhjälp med produktutveckling m. m. Ävenden tekniska ulbildningen i gymnasieskolan och komvux utgör en resurs i dessasammanhang. bedrevs, med slöd från STU, enförsöksverksamhet vid tekniska utbildningar i , och Västeråsoch vid fyra skolor i . Utgångspunkten var företagares ochinnovalörers behov av teknisk rådgivning eller hjälp med all lillverka detaljeroch prototyper i samband med produktutveckling. En avsikt var också att gelärarna en fördjupad kontakt med tillverkande industrier inom olika branscher ilänet. Av de regionala induslriprogram som har utarbetats av länsstyrelsernaframgår, alt verksamheten fortsatt på nämnda orter och alt liknandeaklivileler pågår i andra delar av landet. Dethar således, genom regionala och cenlrala initiativ, skapats olika typer avsamverkansformer mellan näringslivet och högskolan/gymnasieskolan. Allanivåerna är viktiga och kan medverka till att lösa problem av olikasvårighetsgrad. Gymnasieskolor med teknisk utbildning kan t.ex. hjälpa ettsmåförelag med provning och mätning eller prototyparbele. På en lekniskhögskola kan ett förelag få hjälp av specialister inom olika områden.Verksamheterna måste komplettera varandra. Jag ser del som speciellt viktiglatt kontakterna mellan nivåerna fungerar bra. Förutsättningarnaför samverkan mellan högskola och näringsliv har genom bl.a. åtgärder som härhar nämnts successivt förbättrats. 1983/84:107 om forskning betonasbehovet av iniensifierade kontakter mellan forskning och näringsliv på fleraområden. Medel föreslås bl. a. för fortsatt utvecklingsarbete med högskolanskonlaktsekreterarverksamhel. Somkomplement till de åtgärder, som kan genomföras inom ramen för högskolans ochregionala organs resurser, är del enligt min mening angelägel all även frånindustri- och regionalpolitiska utgångspunkter stimulera till fördjupadsamverkan mellan högskola och näringsliv. Imin anmälan årels budgetproposition, under avsnittet om ändarna- Prop.1983/84:135 67 let regionalt utvecklingsarbete inom anslaget C 4. Regionalpolitisktstöd; Regionala utvecklingsinsatser, aviserade jag atl jag avsåg att återkommatill regeringen med förslag till fördjupad samverkan mellan småföretag ochhögskolor i föreliggande proposition. Regeringen fördelar anslaget Regionalautvecklingsinsatser till länsstyrelserna, som sedan prioriterar mellan olikaändamål. För att ytterligare främja samverkan mellan småföretag och högskoloravser jag atl senare föreslå regeringen atl avsätta 5 milj. kr. av anslagels298,25 milj. kr. lill projekt, som är av särskill intresse i delta sarhmanhang. Regionalamyndigheter bör tillsammans med företrädare för näringslivet samt berördacenlrala myndigheter och organisationer få i uppdrag all precisera projekleller samverkansformer, som är lämpliga för företagen i olika regioner. Del kanröra sig om försöksverksamhet med kontaktsekretariat, initialstöd för attunderlätta gemensam användning av teknisk utrustning, olikautbildningsinsatser m.m. Sådana åtgärder bör leda till atl småföretag gesbättre förutsättningar att ta del av de kunskaper och resurser som forskningoch utbildning vid universiteten och de större högskolorna kan erbjuda. Jaghar i denna fråga samrått med chefen för . En viktig uppgift i arbetet för teknikspridning harsjälvfallet de induslripolitiska organen - SIND, de regionalaulvecklingsfonderna och STU. De skall ge information och råd lill mindreförelag som har svårt all själva bedöma,värdel av olika tekniska nyheter. Dekan också hjälpa till atl förmedla konlakter med företag som harprövat nya lekniska lösningar. Av bådedata- och eleklronikkommilléns (DEK:s) och STU:s maierial framgår alt bristenpå kunskaper och erfarenhet i många fall är det vikligaste hindret för ensnabbare teknikspridning. Behovet av kompletterande utbildning av exempelvisproduktionstekniker, arbetsledare och yrkesarbetare är mycket stort. Mångaolika slags kurser kan bidra till atl möla dessa utbildningsbehov. I storutsträckning ankommer det pä näringslivet självt att ordna utbildning; det kant.ex. gälla kurser som ordnas av maskinleverantörer, särskilda konsultföretageller de berörda industriföretagen själva. Inom arbetsmarknadsutbildningensram görs - somjag redan har nämnl - en kraftig salsning på fort- och vidareutbildningav anställda i industrin i syfte alt motverka flaskhalsproblem i samband medexempelvis användning av ny teknik. Jag föreslår i det följande all SIND skallfå ökade resurser för att främja fortbildning av personal inom främst mindreförelag. Det slalliga stödet till leknisk forskning och ulvecklingi företag är i allmänhet mest omfattande i de lidiga skedena av resp. projekt.Statliga bidrag ges framför allt till det som kan betecknas som FoU i egentligmening, medan de stöd som kan komma i fråga för projektens kommersiellagenomförande i allmänhet begränsas till kreditstöd och viss delning 1983/84:135 68 Det är emellertid uppenbart att betydandefördelar skulle kunna nås om den nu kända tekniken kunde spridas snabbare änvad som f.n. sker. Jag föreslår därför i denna proposition ökade insatser avselektivt statligt stöd till sådana utvecklingsprojekt som till stor delinnebär utnyttjande av redan känd ny teknik som landet har liten erfarenhetav. Dessa förstärkta insalser är av Ivå slag. Dels förordas ökade resurser tillFonden jör industriellt utvecklingsarbete (Induslrifonden), vars engagemang iberörda projekt har karaktär av kreditstöd och riskdelning. Dessutom föreslåsett helt nytt bidrag, som riktas lill ett begränsat anlal verkstadsföretagvilka prövar ny produktionsteknik av särskilt avancerat slag - s.k. fiex-iblatillverkningssystem. Som framgår av senare redovisning (kap. 6) har jagberäknat ökade medel för den tekniska aitachéverksamhelen. Denna verksamhetspelar en viklig roll för spridning av kunskap om ny industriell leknik, 5.6 Utveckling av teknikupphandlingen somindustripolitiskt instrument Innovationsprocessen - vägen från lekniskproduktidé/affärsidé fram lills en lönsam försäljning har etablerats - är långoch farofylld. Företagen kan inte finansiera alla riskprojekt, även om dessa ärlångsiktigt lönsamma. Samhällel kan genom villkorslån (bidrag/royalty) delariskerna med företagen. De villkorslån som ges av Industrifonden, STU ochregionala ulvecklingsfonder har alla till syfle alt få förelagen alt öka sinautvecklingssatsningar. De olika institutionerna arbetar med olika faser iutvecklingen och med olika företagsklasser. Dessa system fungerar i huvudsakväl. De bör bibehållas och vidareutvecklas. En metod för att stimulera teknisk förnyelse är stöd tillleknikupphandling. Teknikupphandling innebär att ett visst ulvecklingssteg tasi samband med upphandlingen av en viss vara eller Qänst. Utvecklingsslegetmåste vara avtalsbart. Detta innebär att del normall inte kan vara alllförkomplicerat i tekniskt avseende. Utvecklingen går ju normalt i små sleg - jutidigare man tar det första steget desto snabbare kan man ta nästa. Teknikupphandlinghandlar ofta om all utnytQa känd teknik på nya tillämpningsområden. Detcenlrala i teknikupphandlingen är alt produkten utvecklas i nära samarbete medkunderna. Både kunder och leverantörer har fördelar av detta. Köparna får enbättre produki. Leverantörerna får ökad leknisk kompetens och en ny produkt påtekniskt hög nivå som eventuellt kan säljas tili andra köpare. Företaget färdärigenom möjligheter lill ökad produktion och försäljning. Det finns olika vägar att stimulera teknisk förnyelse i desvenska industriföretagen. Om man vill nå relativt snabba ekonomiska resultatär det de senare faserna i utvecklingsarbetet man skall inrikta sig på. Avolika stimulansåtgärder, som riktar in sig på det tekniska utvecklingsarbetesom ligger nära marknadsintroduktion, har åtgärder för att stimulera teknikupp- 1983/84:135 69 handlingen många fördelar. Man har en kund med ettväldefinierat behov. Tiden från det stimulansinsatserna sätts in dess manser konkreta resultat är relativt kort. Teknikupphandling är ofta ett effektivl sätt att snabbtöka den tekniska förnyelsen och snabbt få ekonomiska resultat av dennaförnyelse. För många köpare och leverantörer är delta ett normalt förfarande,som inte behöver särskilt stödjas. Ofta finns dock hinder av olika slag. De ärväsentligen av samma slag som gäller all leknisk utveckling och man kan UtnytQasamma resurser och samma institutioner i detta fall som för övrigt slöd lillleknisk utveckling. Ulöver delta finns dock speciella problem i samband medteknikupphandling. Det finns särskilda problem för kunder och leverantörer althitta varandra. Köparna kan vara splittrade och omedvetna om vilka tekniskalösningar som finns. Leverantörerna känner inte alltid behovsbilden. För all stimulera offenlliga upphandlare att i ökadusträckning överväga leknikupphandling i samband med beställning av störreprodukter eller system, har vissa förändringar gjorts i den statligaupphandlingsförordningen. Del finns också ell behov av en verksamhel som kan skapakontakter och där man kan utreda förutsättningarna för teknikupphandling. Somframgår i senare redovisning (kap. 8) föreslår jag alt särskilda medel anslåsför atl frän industridepartementet bedriva en sådan kontaktskapande ochutredande verksamhet i samband med teknikupphandling. Jag hardessutom beräknal medel för en något höjd ambitionsnivå i STU:steknikupphandlingsprogram. Vidare föreslås i denna proposition en förstärkningav TEMU-Bolagens resurser, vilket syftar lill alt förstärka kompetensen påteknikupphandlingsområdet. Jag vill också i detta sammanhang peka på att denkraftiga förstärkning av Industrifonden, som senare föreslås (kap. 9) skaparförutsättningar för ökade slalliga finansiella insatser ileknikupphandlingsprojekt. Sammantaget kommer Industrifonden atl under dekommande tre budgetåren lillföras 600 milj. kr. 6 Verksamheten vid styrelsen för teknisk utveckling Jag har vid min anmälan till proposifionen om forskning(prop. 1983/ 84:107 bil. 9) redogjort för mina förslag rörande styrelsen förteknisk utveckling (STU). Jag avser nu alt i korthet redogöra för verksamhetenvid STU och dessa förslag. Slyrelsen för leknisk utveckling är centralförvaltningsmyndighet för statens stöd lill teknisk forskning och industrielltutvecklingsarbete. STU har såväl industri- som forskningspolitiska uppgifter.Delta är formulerat i STU:s industriroll (1-rollen), dvs. STU:s uppgift attfrämja industrins innovationsverksamhel och lekniska kvalitet, och i STU:s 1983/84:135 70 forskningsstödjande roll (F-rollen), dvs. STU:s uppgiftalt inom den tekniska forskningen höja den vetenskapliga nivån och ökakunnandet inom skilda områden. En tredje uppgift för STU är atl med hjälp avtillgänglig eller ny teknik främja utvecklingen inom olika samhällssektorer,vilket Ulgör STU:s samhällssektorroll (S-rollen). Dessa tre huvuduppgifter för STU ligger fasl. STU:s verksamhel är uppdelad på program och delprogram,vilka återspeglar STU:s uppgifter. Slöd till utvecklingsarbete baserade påSTU:s I-roll och S-roll kanaliseras huvudsakligen via program 1. Industrielltoch samhällsinriktat tekniskt utvecklingsarbete medan F-rollen huvudsakligenuppfylls genom projektstöd från program 2. STU;s finansiella stöd kan utgå som bidrag eller lån.Stödet kan också ges som utvecklingsuppdrag, eller som slipendier eller pris tilluppfinnare. Stödet lämnas antingen till kollekliv verksamhel inom ettramprogram eller till ell särskilt projekt eller en grupp av projekt. Utöver finansiellt stöd kan STU bistå med rådgivning ochservice. STU har i sin anslagsframslällning för /85lämnai förslag lill plan för verksamheten för budgetåren 1984/85- 1986/87. Den verksamhel STU syftar till all stimulera - forskningoch utvecklingsarbete - är lill sin natur långsiktig. Forskningens resultatsprids ofta genom den högre ulbildningen lill förelagensutvecklingsavdelningar, en process på kanske . Del tekniskautvecklingsarbete i innovationsprocessens lidigare faser som STU direkt stöderkräver i sig fleråriga insalser. Därutöver tar det ytterligare ett anlal årinnan någon kommersiell produklion kan komma igång. STU måste därför arbeta iett jlerårsper-spektiv. STU:s verksamhel planeras också, sedan budgetåret1981/82 i Ireårsramar. Nuvarande treårsperiod avslutas i och med ulgången av1983/84. För atl skapa rimliga förutsättningar för STU:s arbele bör verksamhetenäven forlsällningsvis planeras med treåriga budgetramar. En viktig ulgångspunkl för regeringens slällningstagandetill den fortsatta verksamheten vid STU, bör vara den utvärdering avhittillsvarande verksamhet som på regeringens uppdrag redovisats dels iSTU-perspektiv 1983, dels i en särskild skrivelse daterad . STU:s verksamhel är relativt mångfasellerad. Uppföljningoch utvärdering måsle anpassas till verksamheternas olika förutsättningar ochmål. Som STU framhåller är det t.ex. inte möjligt alt anlägga renl kommersiellaoch kvanlitaliva aspekter på stödel till forskningsprojekl vid tekniskahögskolor. Stödet lill kunskaps- och kompetensuppbyggande forskning ger hellannorlunda resullal än slödel lill utvecklingsarbete i mindre och medelstorindustri. STU:s verksamhet kännetecknas av långa lidsförlopp mellan STU;sinsatser och insatsernas eventuella effekier. Vidare är del vanligen svårt allbedöma orsakssambanden mellan insalser och effekter. Detta lillsammans med denhelerogena karaktären hos anslagsmollagare och slödformer gör det svårt atl påett meningsfullt säll sammanställa ett 1983/84:135 71 resultatför STU som helhet. Del av STU redovisade materialet utgör också i huvudsak ensammanslällning av separata utvärderingar av olika verksamheler. Föregen del vill jag anföra följande. STU:s utvärderingsinsatser har successivtutvecklats och har fått betydande omfattning. De ligger också relativt väl ilinje med ambitionerna i regeringens anvisningar. Trots alt STU:sutvärderingsfunktion i många avseenden uppvisar hög kvalilel bör den kunnaulvecklas vidare. Del är därvid viktigl atl STU strävar efter att klarare angeåterkopplingen mellan gjorda utvärderingar och förslag lill framtida insalseroch verksamhetsformer; analysen av utvärderingsresultatet måste utvecklas såatl konsekvenserna för den framlida verksamheten blir mer uppenbara. STU:sutvärderingsverksamhet är inriklad på STU:s egna styr-, slöd-ellerarbetsformer. Delta är en naturlig inriklning sett ur myndighetens synvinkeloch får anses utgöra det primära i myndighetens utvärderingsansvar. Samtidigtblir emellertid STU:s utvärderings- och planeringsunderlag något för begränsatför att Qäna som underlag för statsmakternas beslut om omfattning ochinriklning av statens insatser på del tekniskt-industriella området. För attkunna identifiera mer genomgripande alternativ till tillämpade stödformer ellerbetydelsefulla samverkanseffekter mellan skilda samhälleliga insatser ävenulanför STU, bör ett störte grepp tas. Jag avser ta initiativ till att ettsådant beslutsunderlag las fram. Mitlförslag till medelsfördelning mellan de olika programmen innebär en vissomfördelning mot ökade kunskapsulvecklingsinsalser. Genom en kraftfullekonomisk politik, inkluderande bl.a. devalvering, har regeringen nulagt grunden för en positiv industriell utveckling. Förelagens vinster har ökatoch den finansiella ställningen stärkts. Förutsättningarna för företagen alt taett ökat finansiellt ansvar för den tekniska forskningen och utvecklingen bördärmed generellt sett ha ökal. Enviktig grund för induslrins forskning och utveckling är den grundläggandekunskapsuppbyggnad som sker vid bl.a. de lekniska högskolorna. Samhällel hartraditionellt ett huvudansvar för denna mer grundläggande forskning. STU ärockså en betydelsefull extern finansiär av forskningen vid de tekniskahögskolorna. Huvuddelenav STU:s samlade resurser går dock till alt stödja ulvecklingsarbete ienskilda personers, företags eller företagsnära organisationers regi.