prop · G70364 · 1983-12-31 00:00:00 — Enligt min uppfattning bör någon allmän nedsättning avskattesatserna inte komma till stånd. Vad gäller de ekonomiska föreningarnatalar bl. a. systematiska skäl och konkurrensneutraliteten för attskattereglerna i princip bör överensstämma med vad som gäller för aktiebolagen.Den nuvarande differensen i fråga om skattesats strider mot denna princip. Jag vill också erinra om alt regeringen den 6 oktober 1983beslutat inhämta lagrådels yttrande över ett förslag om kooperationenskapitalförsörjning. I lagrådsremissen föresläs bl.a. att en kooperativekonomisk förening skall -utöver det nuvarande avdraget för återbäring och efteriikvider- få avdrag för utdelning på inbetalade insatser. De kooperativa föreningarna kommerdärigenom i detta hänseende att beskattas förmånligare än akfiebolagen. Min slutsats är sammanfattningsvis att arbetsgruppensförslag beträffande såväl skattesatsen som lagernedskrivningen bör genomföras.Jag har härvid också beaktat den sänkning av skatteuttaget som kommer enskilda 1983/84:64 12 näringsidkare till godo genom 1982 årsinkomstskattereform. En förlängning av systemet med obligatoriskafondavsättningar enligt lagen om inbetalning på särskilt investeringskonlo ärenligt min mening ägnad att sfimulera företagens investeringar under 1985. Jag ansluter mig även här till vad gruppen föreslagit. Forsknings- och utvecklingsarbete (FoU-arbele) är enväsentlig förutsättning för en fortsatt tillväxt i ekonomin. Det haremellertid från många håll satts i fråga om det särskilda FoU-avdraget harnågon egentlig effekt på förelagens FoU-verksamhet eller deras benägenhet attförvärva FoU-resultat utifrån. Till delta kommer att systemet medforskningsavdrag är synnerligen komplicerat både för företagen och förtaxeringsmyndigheterna. Av bl.a. dessa skäl finns det anledning att övervägaett slopande av det särskilda forskningsavdraget. I det följande kommer jag atl först redogöra för hurbegränsningen av utrymmet för lagernedskrivning, sänkningen av den statliga bolagsskattesalsenoch förlängningen av det obligatoriska fondsystemet bör genomföras. Däreftertar jag upp frågan om att avskaffa det särskilda forskningsavdraget. 2.2 Lagernedskrivning och den statliga bolagsskattesatsen Jag har i det föregående redovisat skälen för dels enbegränsning av utrymmet för lagernedskrivning från nuvarande till avlagrets värde, dels en sänkning av den statliga bolagsskattesalsen. I det följande behandlas närmare frågor som har sambandmed genomförandet av de nämnda åtgärderna. En sådan fråga är hur övriganedskrivningsregler bör påverkas av att rätten till lagernedskrivning enligthuvudregeln i punkl 2 av anvisningarna fill 41 § kommunalskattelagen(1928:370, KL) begränsas från till . 1 departementspromemorian föreslås att begränsningen skallslå igenom helt vid tillämpningen av supplementärregel I, dvs. dålagernedskrivningen baseras på lagerreservens storlek under de närmastföregående åren. Delsamma skall gälla om lagernedskrivningen kombineras med enavsättning till resultatutjämningsfond. Det senare innebär enligt förslagetatt om den skattskyldige väljer att utnyttja rätten till avsättning till resultatutjämningsfondfår lagrets värde skrivas ned med högst i stället för som med högst 45 %.Begränsningen av lagernedskrivningen anses däremot inle böra påverka utrymmetför avsättning till resultalutjämningsfond. Likaså föreslås atl specialregelnför råvaror och slapelvaror- supplementärregel Il-behålls oförändrad. Någraändringar föreslås inte heller i fråga om nedskrivningsrålten på övrigaomsättningstillgångar, dvs. fastigheter, pågående arbeten och värdepapper. Begränsningen i rätten till lagernedskrivning skall enligtpromemorian gälla samtliga kategorier av näringsidkare. Något undantag görsalltså inte 1983/84:64 13 för egenföretagare och andra skattesubjekt som inte fårdel av sänkningen av den statliga bolagsskattesatsen. Promemorians förslag om i vilken utsträckningbegränsningen av lagernedskrivningen enligt huvudregeln skall påverka övriganedskrivningsregler har inte närmare kommenterats av remissinstanserna.Åtskilliga remissinstanser anser emellertid att förslagel omotiveratmissgynnar egenföretagare som inte kompenseras för begränsningen i utrymmet förlagernedskrivning genom sänkt inkomstskatt. Det anförs bl. a. alt förslagetdärmed står i strid mol tidigare strävanden frän statsmakterna atl så långtmöjligt åstadkomma en neutral beskattning mellan olika företagsformer. Förslagframförs om att begränsningen i rätten till lagernedskrivning inte skall gällagenerellt utan endast för skattskyldiga som får del av sänkningen avskattesatsen. Vidare anförs från flera håll att många skattskyldiga och då isynnerhet egenföretagare kommer att drabbas av svära likviditetsproblem isamband med att begränsningen träder i kraft. Särskilda övergångsregler ansesdärför behövliga. För egendel får jag anföra följande. Som föreslagits i promemorian bör minskningen avden vanliga lagernedskrivningen från till slå igenom helt vidtillämpningen av supplementärregel I. Det är vidare motiverat all begränsautrymmet för lagernedskrivningen från nuvarande till närnedskrivningen kombineras med avsättning till resultatutjämningsfond. I övrigtbör begränsningen inte påverka rätten till nedskrivning avomsättningstillgångar. De föreslagna begränsningarna i nedskrivningsrätten bör,som jag framhållit i det föregående, gälla samtliga kategorier avnäringsidkare. Något undantag bör alltså inte göras för egenföretagare ochandra skattskyldiga som inte får del av sänkningen av den statligabolagsskattesatsen. Jag anser inte heller att tillräckliga skäl föreligger attinföra särskilda avtrappningsreg-ler e.d. för att minska den skatteeffekt somkan uppkomma i samband med upplösning av lagerreserver. Sådana regler skulle f.ö.i hög grad komplicera övergången till det nya regelsystemet. Sänkningen avskattesatsen motiverar vidare enligt min mening inte någon generell sänkning avdet preliminära uttaget av B-skatt för aktiebolagen. Min uppfattning innebår sammanfattningsvis att de förslagbeträffande lagernedskrivningen och bolagsskattesatsen som lagts fram ipromemorian bör genomföras. Detta föranleder ändringar i punkt 2 avanvisningarna till 41 § KL och i 10 a § lagen om statlig inkomstskatt. I densenare bestämmelsen föreslår jag också vissa redaktionella ändringar. De nya bestämmelserna bör i princip gälla fr.o.m. den 1januari 1984. För förelag med kalenderår som räkenskapsår innebär detta att densänkta skattesatsen och begränsningen av lagernedskrivningen kommer all tillämpasfr.o.m. Har det räkenskapsår som skall bli föremål för laxeringår påbörjats före , bör nuvarande beslämmelser alltjämttillämpas. 1983/84:64 14 Som framhålls vid remissbehandlingen kan det inträffa att etlföretag vid taxering skall beskattas dels för ett räkenskapsår somomfattar exempelvis liden - , dels för enrealisationsvinst avseende en försäljning som ägt rum . Den ipromemorian föreslagna övergångsregeln leder i etl sådant fall till att olikaskattesatser skall tillämpas vid en och samma taxering. Detta är klartolämpligt. Vid taxering bör därför nuvarande bestämmelser tillämpas påett företags samtliga inkomster såvida taxeringen omfattar ett beskattningsårsom påbörjats före ingången av . Det är teoretiskt möjligt att ett företag skalltaxeras för ett beskattningsår som inletts före ingången av år 1984.Beskattningsåret kan exempelvis avse fiden - den 30 april1985. Den omständigheten att beskattningsåret till en del omfattat år 1983utgör emellertid i detta fall inte något hinder mot en tillämpning av de nyareglerna. års taxering bör alltså den sänkta skattesatsen och denbegränsade lagernedskrivningen gälla utan undantag. 2.3 Det särskilda investeringskontot I departementspromemorian föreslås atl den 20-procentigainbetalningsskyldigheten på särskilt investeringskonto skall utsträckas tillatt gälla även vinster. Endast ett fätal remissinstanser har kommenteratpromemorians förslag i denna del. ställer sig avvisande till attockså bankerna skall tvingas göra inbetalning på särskilt investeringskonloeftersom deras investeringsbehov inte är av den art och omfattning att de kandra nytta av fondavsättningen. anser altreglerna bör ändras så att den särskilda investeringsfonden får tas i anspråkäven för byggnadsarbeten på fastigheter som år omsättningstillgångar. menar alt försäkringsaktiebolagen i likhet medvad som gäller beträffande ömsesidiga försäkringsbolag bör undantas från lagenstillämpningsområde eftersom en snedvridning av konkurrensförhållandet dememellan annars uppkommer. För egen del ansluter jag mig till förslaget i promemorianatt förlänga lagen om inbetalning på särskilt investeringskonto till att avseäven vinster. De obligatoriska inbetalningarna är ägnade att främjaförelagens investeringar . Jag är inle beredd att tillmötesgåframförda önskemål om en begränsning av kretsen av inbetalningsskyldiga företageller om en utvidgning av fondernas användningsområde. Under förlängningen börsåledes gälla samma regler som . På en punkt synes det dock motiveratmed ett förtydligande. I 1 § bör uttryckligen anges att bostadsrättsföreningaroch liknande bostadsförelag inte har rätt att betala in medel påinvesteringskonton. Mina förslag föranleder ändringar i 1 - 3 §§ lagen ominbetalning på 1983/84:64 15 I 2 § har särskilda reglerinförts om vad som skall gälla för företag som på grund av förlängning avräkenskapsår inte skall taxeras eller 1985. Dessa regler innebårföljande. Medför en förlängning av räkenskapsåret att 1984 årstaxering överhoppas skall ett företag enligt nuvarande regler i samband med1985 års taxering betala in av det förlängda räkenskapsårets jämkadeårsvinst på investeringskonto. Omfattar räkenskapsåret t. ex. perioden den 1januari 1983 - och är vinsten 45 milj. kr.skall företaget således enligt gällande system betala in av den till 12 tolvmånadersperiodjämkade årsvinsten, dvs. (av 4 av 45 =)6milj. kr., till . Den föreslagna utvidgningen avinbetalningsskyldigheten till vinster syftar emellerfid i principtill att åstadkomma en fördubbling av inbetalda belopp. Jag föreslår därför attföretag, som på grund av förlängning av räkenskapsår inte skall taxeras år1984, skall betala in av den - till tolvmånadersperiod jämkade - årsvinstsom taxeras . Det i exemplet valda företaget skall alltså betala in 12milj. i samband med taxering. Någon inbetalningsskyldighet vid1986 års taxering föreligger inte. Vad jag nu sagt gäller även om företaget skall taxeras förtvå beskattningsår vid taxering. Företaget skall t. ex. år 1985taxeras för dels perioden - , dels periodenden - . Om den sammanlagda vinsten under denna periodpå 20 månader är 50 milj. kr. uppgår inbetalningsskyldigheten i samband med1985 ars taxering även i detta fall till 12 milj. kr. (av 4av 50 milj. Medför däremot förlängningen av räkenskapsåret att taxeringenår 1985 bortfaller bör av det förlängda räkenskapsårets vinst - jämkadtill tolvmånadersperiod - betalas in i samband med taxering. Någonhöjning av procentsatsen för inbetalningen till kommer inte i fråga idetta fall eftersom företagets inbetalningsskyldighet vid taxeringinte påverkats. 2.4 Det särskilda forskningsavdraget Skattskyldiga har haft rätt till särskiltforskningsavdrag enligt lagen (1973:421) om särskilt forskningsavdrag vidtaxering till statlig inkomstskatt. Avdraget är fr. o. m. taxeringutformat som ett basavdrag på och ett ökningsavdrag på . Till grund förberäkningen av avdragsunderlaget ligger företagels lönekostnader för FoU-arbeteoch företagets kostnader för förvärv av forskningsresultat från andra företag m.m. Syftet med avdraget har varit att öka förelagens insatserför forskning och utveckling. Utförda undersökningar styrker emellertid inleatt avdraget fått denna effekt. Tvärtom finns indikationer på att avdragetkommit att fungera mer som en skattesubvention till änsom en verklig stimulans till ökat FoU-arbete. Endast en mindre del av deskatteintäkter 1983/84:64 16 som på detta sålt undandragits staten har kommit dentekniska utvecklingen till godo. Detta är fullt förklarligt med tanke på attstödet utformats som en skattelättnad som tillfaller företaget första lång tidefter det att beslut om FoU-insalser har fattats. I det nuvarandestatsfinansiella läget kan det enligt min mening inte anses motiverat attbehålla del särskilda forskningsavdraget. Effekten är alltför liten för attmotivera den stora statsfinansiella kostnad som uppkommer. Ett slopande avavdraget ligger också i linje med min tidigare redovisade strävan att breddaunderlaget för företagsbeskattningen. Till detta kommer att systemet medforskningsavdrag är synnerligen komplicerat för både företagen ochtaxeringsmyndigheterna. Min uppfattning är sammanfattningsvis atl del nuvarandeFoU-avdraget skall upphöra att gälla. Avdragsrällen bör slopas fr. o. m. För alt undvika retroaktivitet bör dock rätten till FoU-avdragfinnas kvar i fråga om beskattningsår som har påbörjats före ingången av . De medelsom på grund av avdragsbortfallel tillförs statskassan bör enligl min meningutnyttjas för atl i andra former genom forskning främja industriell förnyelse.Enligt vad jag har erfarit är avsikten att propositioner om forskning saml omindustriell fillvåxt och förnyelse skall föreläggas på nyåret. I det sarnmanhangetkommer särskilda åtgärder alt föreslås för att främja forsknings- ochutvecklingsverksamheten hos de mindre och medelstora företagen. Jag vill ocksånämna atl en proposition om etl nationellt mikroelektronikprogram redan harförelagts . I enlighet med vad jag nu har anfört har inomfinansdepartementet upprättats förslag till 1. lag om ändringi kommunalskattelagen (1928:370), 2. lag om ändringi lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt, 3. lag om ändring i lagen (1982:1185) om inbetalning på särskilt investeringskonlo, 4. lag omupphävande av lagen (1973:421) om särskilt forskningsavdrag vid taxering tillstatlig inkomstskatt. De förslag som jag har tagit upp är enligt min uppfattningav så enkel beskaffenhet att lagrådet inte behöver höras. Jag hemställer att regeringen föreslår alt anlalagförslagen. Prop.1983/84:64 17 Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch beslutar att genom proposifion föreslå alt anta de förslag somföredraganden har lagt fram. Prop.1983/84:64 18 BREDDAT UNDERLAG FÖR PRODUKTIONSFAKTORSKATTER Ibilagan återges de delar av protiemorian som avser ändringarnapå skatteområdet. Prop.1983/84:64 19 Iåretskompletteringsproposition (prop. 1982/83:150) aviserades tre ändringari företagsbeskattningen. Enligt propositionen bör för det första företagsbeskattningensbas breddas genom att utrymmet för lagernedskrivning begränsas frånnuvarande till av lagrets värde. Detta medför en viss skatteskärpning.Den ökade skattebelastningen kompenseras dock för bl.a. aktiebolagensdel genom den andra aviserade ändringen, nämligen en sänkning av den statliga bolagsskattesatsen frånnuvarande till den nivå som gäller för flertalet e"konomiska föreningar,dvs. Den tredje frågan gäller lagen (1982:1185) om inbetalning på särskiltinvesteringskonto. Enligt propositionen skall den 20-procentigainbetalningsskyldigheten avse också vinster. Idenna promemoria redovisas förslag rörande begränsningen av lagernedskrivningen och sänkningenav skattesatsen samt förlängningen av lagstiftningen om inbetalning till särskilt investeringskonto. Denya bestämmelserna är i princip avsedda att tillämpas fr.o.m.den 1 januari 1984. Prop.1983/84:64 20 Lag om ändring ikommunalskattelagen (1928:370) Härigenom föreskrivs i frågaom kommunalskaftelagen (1928:370) dels att ... punkt 2 av anvisningarna till 41§ skall ha nedan angivna lydelse, .... Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Den i räkenskaperna gjorda värdesättningen på tillgångar avsedda för omsättning eller förbrukning (lager) skall godtas vidinkomstberäkningen, om värdesättningen inte står i strid med vad nedan i denna punXteller i punkt 3 sägs. Vid bestämmande av lagrets anskaffningsvärde skall de lagertillgångar, som ligger kvar i denskattskyldiges lager vid beskattningsårets utgång, anses som de av honom senast anskaffade eller tillverkade. Senaste lydelse 1981:295. Avdrag för inkurans medges inte med större belopp än vad den skattskyldige enligt vid självdeklarationen fogad utredning visar svara mot den konstaterade värdenedgången på lagret på balansdagen. Oaktat vad nu sagts medges dock avdrag för inkurans av det lägsta av lagrets anskaffnings- och återanskaffningsvärden om detta inte framstår såsom uppenbart opåkallat, eller med det högre procenttal som kan ha angett för lagren inom vissa branscher eller hos vissa grupper av skattskyldiga . Lagret vidbeskattningsårets utgång får inte tasupp till lägre belopp än av lagrets anskaffningsvärde eller, om återanskaffningsvärdet påbalansdagen är lägre, sistnämnda värde, i förekommandefall efter avdrag för inkurans. För tillgångar,som den skattskyldige framtställt ellerbearbetat, skall som anskaffningsvärdeanses direkta tillverkningskostnader (materialkostnader och arbetslöner) ökade med etttillägg som svarar mot den del av deindirekta tillverkningskostnaderna som skäligenbelöper på tillgångarna, därvid hänsyndock inte behöver tas till ränta på egetkapital. Lagret vidbeskattningsårets utgång får inte tasupp till lägre belopp än av lagrets anskaffningsvärde eller, om återanskaffningsvärdet påbalansdagen är lägre, sistnämnda värde, i förekommandefall efter avdrag för inkurans. För tillgångar,som den skattskyldige framställt ellerbearbetat, skall som anskaffningsvärdeanses direkta tillverkningskostnader (materialkostnader och arbetslöner) ökade med etttillägg som svarar mot den del av deindirekta tillverkningskostnaderna som skäligenbelöper på tillgångarna, därvid hänsyndock inte behöver tas till ränta på egetkapital. avdjur på jordbruksfastighet eller i renskötselrörelse får inte tas upp till lägre belopp än av dengenomsnittliga produktionskostnaden fördjur av det slag och den ålderssammansättning varom frågaär. Regeringen eller efterregeringens bemyndigande fastställer för varje taxeringsår föreskrifter för beräkning avproduktionskostnaden. Har denna kostnad inte fastställts, t.ex. i frågaom särskilt dyrbara avelsdjur, får djuret tas upp lägst till av det lägstaav anskaffningsvärdet och allmänna saluvärdet. Uppgår värdet på Icigret, beräknat till anskaffnings-eller återanskaffningsvärdetoch i förekommande fcill efter avdrag för inkurans, till lägre belopp än som motsvarar medeltalet av värdena pålagren vid utgången av de två närmast föregåendebeskattningsåren (jämförelseåren), fårlagret vid beskattningsårets utgång i ställettas upp till lägst ett avdjur på jordbruksfastighet eller i renskötselrörelse får inte tas upp till lägre belopp än av dengenomsnittliga produktionskostnaden fördjur av det slag och den ålderssammansättning varom frågaär. Regeringen eller efterregeringens bemyndigande fastställer för varje taxeringsår föreskrifter för beräkning avproduktionskostnaden. Har denna kostnad inte fastställts, t.ex . i fråga om särskilt dyrbara avelsdjur, får djuret tas upp lägst till av det lägstaav anskaffningsvärdet och allmänna saluvärdet. Uppgår värdet på lagret, beräknat till anskaffnings-eller återanskaffningsvärdetoch i förekommande fall efter avdrag för inkurans, till lägre belopp än som motsvarar medeltalet av värdena pålagren vid utgången av de två närmast föregåendebeskattningsåren (jämförelseåren), fårlagret vid beskattningsårets utgång i ställettas upp till lägst ett beloppmotsvarande förstnämnda värde på detta lager efter avdrag av sagda medeltalsvärde. Därvidskall lagren vid jämförelseårens utgång tas upp till anskaffningsvärdena eller, om återanskaffningsvärdena på balansdagarnai fråga varit lägre, sistnämndavärden, i förekommande fall efter avdrag för inkurans. I frågaom djur på jordbruksfastighet eller i renskötselrörelse gäller dock att värdetav djuren skall tas upp till den genomsnittliga produktionskostnaden eller tilldet allmänna saluvärdet eller -i förekommandefall - till anskaffningsvärdet. Föreligger sådantfall att av nyssnämndamedeltalsvärde överstiger värdet av lagret vid beskattningsårets utgångmedges avdrag även för det överskjutande beloppet om den skattskyldigeavsatt motsvarande belopp i räkenskapernatill lagerregleringskonto. Har avdrag medgivits för sådan avsättning skall avsättningenåterföras till beskattning nästföljande beskattningsår. beloppmotsvarande förstnämnda värde på detta lager' efter avdrag av sagda medeltalsvärde. Därvidskall lagren vid jämförelseårens utgång tas upp till anskaffningsvärdena eller, om återanskaffningsvärdena på balansdagarnai fråga varit lägre, sistnämndavärden, i förekommande fall efter avdrag för inkurans. I frågaom djur på jordbruksfastighet eller i renskötselrörelse gäller dock att värdetav djuren skall tas upp till den genomsnittliga produktionskostnaden eller tilldet allmänna saluvärdet eller -i förekommandefall - till anskaffningsvärdet. Föreligger sådantfall att av nyssnämndamedeltalsvärde överstiger värdet av lagret vid beskattningsårets utgångmedges avdrag även för det överskjutande beloppet om den skattskyldigeavsatt motsvarande belopp i räkenskapernatill lagerregleringskonto. Har avdrag medgivits för sådan avsättning skall avsättningenåterföras till beskattning nästföljande beskattningsår. 1983/84:64 24 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse därvid frågan om avdrag för därvid frågan om avdrag för förnyad avsättning till lager- förnyad avsättningtill lager regleringskonto får prövas regleringskonto får prövas enligt bestämmelserna ovan. enligt bestämmelserna ovan. Skattskyldig,som ingår i en grupp näringsidkare mellan vilka intressegemenskap råder (moder- och dotterföretag eller företagunder i huvudsak gemensam ledning), fårtillämpa reglerna i föregående styckeendast under förutsättning att dessa tillämpas avsamtliga företag som tillhör gruppen. Vad nu har sagts gäller dock endast i fråga om ve:rksamhet i förvärvskälla som harsådant samband med verksamheten iden skattskyldiges förvärvskälla att verksamheterna skulle haansetts utgöra en förvärvskälla om de hade bedrivits av ett enda företag. Ingår råvaror elle:fstapelvaror i lagret, får dessa varor eller en del av demtas upp till lägst av varornas värde beräknatefter lägsta marknadspris underbeskattningsåret eller under något av de nä:rmastföregående nio beskattningsåren. Tillämpas denna regel får lagret inte värderas enligt bestämmelserna i sjättestycket. Ärdet på grund av överenskommelse om återköp eller annan omständighet uppenbart att vissa varor anskaffats för annat ändamål än att ingå i den skattskyldiges normala verksamhet, skall bestämmelserna i tredje-åttonde styckena inte tillämpasi fråga om dessa varor. Varorna får i sådant fallinte tas upp till lägre belopp än det lägstaav varornas anskaffnings- eller återanskaffningsvärden, i förekommandefall efter avdrag för inkurans. Har den skattskyldige vid Har den skattskyldige vid beräkning av inkomst av viss beräkning av inkomst av viss förvärvskälla yrkat avdrag för förvärvskälla yrkat avdrag för avsättning till resultatutjäm- avsättningtill resultatutjämningsfond, som avses i 41 d §, ningsfond, som avses i 41 d §, får lagretinte tas upp till får lagret inte tas upp till Prop.1983/84:64 25 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse lägre belopp än femtiofem lägre belopp än sextiofem pro- procent av det värdesom enligt cent av det värde somenligt tredje-femte styckena skall tredje-femte styckena skall ligga till grund för lagervär- ligga till grund för lagervär deringen. Bestämmelserna i deringen. Bestämmelserna i sjätte-åttonde styckena är inte sjätte-åttondestyckena är inte tillämpliga i nu angivna fall. tillämpliga i nu angivna fall.