prop · G703135 · 1983-12-31 00:00:00 — - småföretag med gynnsamma expansionsmöjligheter Det är angeläget alt den kunskap och erfarenhel som finnssamlad i större företag och vid våra universitet och högskolor också kannyttiggöras i de små företagen. Ett exempel på försök lill samverkan mellan småföretag ochstörre 1983/84:135 46 företagsom har kvalificerad personal är regeringens initiativ atl undersöka hurpersonal vid kärnkraftverken i och Forsmark kan bidra tillindustriell utveckling i resp. region. Denna verksamhel drivs av länsslyrelsernai resp. län i samverkan med berörda kraftbolag och ulvecklingsfonder m.fl.Avsiklen är alt kärnkraftteknikerna skulle kunna medverka genom konsultverksamhet,uppfinnarverkstad etc. Dessulom finns andra resurser på kärnkraftverken somkan bidra till induslriell ulveckling, t.ex. verkstäder som skulle kunnautnytQas för t.ex. prototypframsläll-ning ål mindre förelag. Andra idéer somdiskuterats är att utnylQa kärnkraftverken som bas för industriutställningar,konferenser m.m. Inomstorföretagen finns kvalificerad personal inom många olika verksamhetsområden.Många idéer och uppslag kommer fram i storföretaget utanför det egnaverksamhetsområdet. Emellertid prövas inte flertalet av dessa idéer.Förklaringen härtill är dels att storföretagen ofta är tveksamma till att gäutanför sitt egentliga verksamhetsområde, dels att de anställda tvekar attlämna en trygg anslällning för alt salsa på ett eget riskfyllt projekl. Mångastorföretag har ett inlresse av att få lill slånd en breddad företagsamhet påorter där de har en dominerande slällning. Industridepartementet och SvenskaCellulosa Aktiebolaget (SCA) har diskuterat möjligheterna attpröva nya former för atl stimulera nyföretagandet pä sådana orter. Avsikten äratt en försöksverksamhet skall startas vid SCA:s anläggningar i Munksund, Piteåkommun. SCA skall där försöka skapa gynnsamma möjligheter till ledighet förpersonal, som vill starta egna företag eller på annat sätt vill prövabärkraftigheten i egna förelagsidéer. Föreiagei skall vidare försöka slödjasådan personal med experthjälp av olika slag, lokaler, arbetsredskap m.m. Densom startar projekt skall också kunna beviljas villkorslån, dvs. om detmisslyckas skall skulden kunna avskrivas. Jagkommer senare att särskilt beröra frågan om samverkan högskolasmåföretag. 4.2.5Öppenhet och samverkan mellan samhället, företagen och de anställda Denförnyelse och utbyggnad av induslrin, som industripolitiken syftar till altåsladkomma, kräver alt den kunskap och initiativförmåga som finns i industrintas till vara. Det är också nödvändigt atl de människor, som oundvikligenkommer att utsättas för påfrestningar i omvandlingsprocessen, kommer tilltals. Detta för atl i så stor utsträckning som möjligl lägga en grund församförståndslösningar inom industripolitiken. Jaghar sedan regeringsskiftet tagit initiativ lill en lång rad utåtriktadekontakter för att diskutera olika frågor inom industripolitiken, liksomindustripolitikens uppläggning i stort. Vissa lill industridepartementet knutnasamrådsorgan, särskilt , industriella och tek- 1983/84:135 47 och småföretagsdelegationen har varit i livligverksamhel. I dessa råd ingår representanter för såväl företag och fackligaorganisationer som berörda myndigheler. ' har behandlat en rad frågor. Detförsta sammanträdet efter regeringsskiftet ägnades frågan om detinduslripoliliska slödet, dess omfattning och inriktning. Rådet har diskuterat dala- och elektronikfrågor ianslutning till den proposition om ett nationellt mikroelektronikprogram, somlades fram under höslen. Erfarenheler och planer beträffande Industrifondensverksamhel har också diskuterats med rådet. Energipolitikens betydelse för och samband medindustripolitiken har behandlats, varvid särskilt inlresse ägnades frågan omupphandling av energiulrustning. Rådet har vidare behandlat forsknings-,ulvecklings- och utbildningsfrågor och även gått igenom STU:s förslag tilltreårsprogram. Industriella och tekniska råder har ägnat sin verksamhetåt förberedelser inför den föreliggande propositionen och propositionen omforskning. Rådet har ägnat särskilt intresse åt leknikupphandlingsfrågor i vidmening samt diskuterat övergripande principiella frågor om uppbyggnaden av delsvenska systemet för forskning och utveckling. Rådel anordnade vidare ett seminarium om densvenska industrins konkurrenskraft och tekniska nivå 1990. Seminariet röntemyckel stort inlresse och har redovisats i bokform. I anslutning tillseminariet har i rådel konkreta diskussioner förts angående inriktningen avframlida satsningar inom FoU-området och satsningarnas storlek på resp.områden. ' har f.n. följande sammansättning:Thage G , statsråd (ordf.), , statsråd (vice ordf.),, dep.sekr. (sekr.), , direktör, ,direktör, , generaldirektör, , förbundsordförande,, direktör, , direktör, ,industrifotograf, , direktör. ordförande , LarsNabseth, direktör, , departementsråd. ,ordförande , , direktör, , direktör, och KristerWickman, direktör. " Industriella och har f.n. följandesammansättning: , statsråd (ordf), , dep. sekr.(sekr.), , universitetskansler, ,generaldirektör, , universitetslektor, , professor, , bergsingenjör, , direktör, ,professor, , professor, , direktör, , förbundsordförande , , professor, , docent, , direktör, , direktör,. professor, , tekn.dir., Nils-Hen-rik ,generaldirektör. , andre ordförande , ,statssekreterare, , forskningschef. , professor, , ordförande . , departementsråd,, generaldirektör. , tekn. dr, SigfridWennerberg, direktör, , direktör, och , professor. Prop.1983/84:135 48 Inom småföretagsdelegationen har inför utarbetandet avdenna proposition inrättats arbetsgrupper med uppgift all arbeta med var sinspecialfråga. Frågorna rör nyförelagande, underleverantörernas situation,teknik-baserade företag samt skatter och finansiering. Ett annal ämne som diskuterats i småföretagsddegalionen ärde regionala utvecklingsfondernas roll, särskilt vad avser företagsservice. De tre nämnda samrådsorganen har således behandlat en långrad frågor av betydelse för den föreliggande proposilionen. Många iniliafiv ochförslag fill olika lösningar av konkreta frågor har kommit fram genom rådensverksamhel. Det är min bedömning all dessa har haft och kommer att ha enfortsatt viktig funklion i utformningen av industripolitiken. Den utåtriktade diskussionen och dialogen har också förtsvia organiserade överläggningar med representanter för enskilda grupper, somberörs av induslripoliliken. Med de fackliga organisationerna har förls elllöpande tankeutbyte om induslripolitiska frågor. Jag har vidare enskillinbjudit representanter för de små och medelstora förelagen, för snabbt växandeförelag, kvinnliga företagare och uppfinnare till överläggningar. För skogsindustrinoch gruv- och mineralinduslrin har särskilda överläggningar arrangerats medbrett dellagande från förelag och fackliga organisationer. Dessa överläggningarhar ocksä gett värdefulla bidrag och uppslag till ulformning av olika insalserpå det induslripolitiska området och gett möjlighel till konkreta diskussionerom olika gruppers specifika synpunkler. Inom ramen för departementets arbele medleknikupphandlingsfrågor har de större verkstadsföretagen inbjudits till enskildaöverläggningar. Bl.a. upphandlingsfrågorna har diskuterats med en gruppullandsägda, i verksamma industriföretag. Även på andra sätt har arbetet med industripolitikentillförts värdefulla idéer och förslag från olika intressenter. Ett viktigl inslagi detta är de industri- och näringspolitiska rapporter, som utarbetas inomolika organisationer och somjag tagit del av inför arbelel med dennaproposition. Jag kan här nämna ,, , SvenskaFabriksarbelareförbun-det. i ,Tjänstemännens centralor- ' Smäföretagsdelegationen har f n. följandesammansättning: , statsråd (ordf.). ,statssekreterare (vice ordf). , kansliråd (sekr.). , ingenjör, , förhandlingschef. ,civilingenjör, , avdelningschef, ,landstingsråd. direktör, ,förbundsordförande, , fabrikör. , direktör, , direktör, , pol. sakkunnig, , ekonom,, riksdagsledamot, , . ,professor, . , bankdirektör,, ek. dr, , direktör, , direktör,, direktör, och , statssekreterare. Prop.1983/84:135 49 , , SHIO-Familjeföretagen, som samlliga under de senasle åren harutarbetat industripolitiska program som kommit departementet till del. Även omrapporterna både lill omfattning och innehåll är skiftande, finns där ensamstämmig uppfattning om behovet av en satsning på offensiva induslripolitiskaålgärder för att förbättra och ulveckla den svenska industrin. Den breda kontaktverksamhet och öppna diskussion, somjaghär redovisat, har UtnylQals vid arbetet med den föreliggande propositionen.Det är min avsikt alt verka för en fortsatt livlig dialog om industripolitiken. 4.2.6 Samordning mellan induslri- och regionalpolitiken Som aviserades budgetproposition har under detgångna året genomförts en förändring i den industri- och regionalpolitiskamyndighets-organisationen på cenlral nivå. Handläggningen av regionalpolitisktoch industripolitiskt företagsstöd har sammanförts till slalens industriverk,som arbetsfördelningen mellan departements- och verksnivå renodlats.Industriverket har getts funktionen som central myndighet vad avser delregionalpolitiska slödet till näringslivel och skall även kunna ges andra arbetsuppgifterinom regionalpolitiken. Organisationsförändringen hade två huvudskäl. För detförsta är det ett faktum att regionalpoliliken vad gäller slödel lillnäringslivet och industripolitiken över tiden har närmat sig varandra i denpraktiska tillämpningen lill följd av framför alll en ändrad induslriellproblembild. Mycket är dessutom gemensamt för de bägge insatsområdena i frågaom medel, målgrupp, grundläggande lönsamhetskrav, kunskapsbas och beslutsunderlag. För det andra ligger del fördelar i att inom en och sammaorganisation kunna göra en avvägning mellan industripolitikens slrävan allfrämja utvecklingen av en effekliv och konkurrenskraftig industri ochregionalpolitikens strävan lill balanserad regional utveckling. För att kunnagöra denna avvägning särskiljdes de industri- resp. regionalpoliliskasträvandena i olika huvudprogram hos industriverket. Ett ylleriigare syfle med den genomfördaorganisationsförändringen har varit att skapa förutsättningar för att på etteffektivare sätt utnylQa samhällets industri- och regionalpolitiska resurser.Ett annat syfte har varil all ge företagen större möjligheler lill överblicköver myndighetsorganisation och stödsystem. Jag vill också nämna den parlamentariskt sammansattakommitté, som har lill uppgift att utreda inriktning och organisation av detregionalpolitiska stödet till näringslivet. Kommitténs förslag skall redovisasi augusti . Regeringen avser alt återkomma till med förslag idessa frågor . En av utgångspunkterna för kommitténs verksamhet är deförändringar i 4 1983/84. 1983/84:135 50 förutsättningarna för regionalpoliliken, som inträffatunder . Dessa förändringar har också kommil alt påverka inriktningenav del regionalpolitiska arbete som löpande bedrivs på departements- och myndighetsnivå. Åtgärder riktade till industrisektorn spelar endominerande roll i den regionalpolitiska medelsarsenalen. Med hjälp av främstlokaliseringsstöd bedrevs en lokaliseringspolitik, som bl. a.innebar att man från samhällets sida inriktade sig på att få industriellverksamhet att flytta till det regionalpolitiska stödområdet. Ett ytterligareuttryck för denna politik är den överenskommelse om samråd ilokaliseringspolitiska frågor med företag som inom landet sysselsätter mer än500 anställda, som träffades med och senareutvidgades till att omfatta också KF och LRF. Förutsättningarna för dennapolitik var bl.a. att industrisysselsättningen expanderade och att brist päarbetskraft förelåg på många orter. har dessaförutsättningar inte förelegat. De regionalpolitiska insalserna gentemot industrin hardärför förändrats till att numera främst stödja expansion av företag som redanfinns inom stödområdet samt stimulera till ny företagsamhet i området. De regionalpolitiska stödmedlen har successivt anpassatstill dessa nya förutsättningar. Sålunda har t. ex. ändamålen, vartilllokaliseringslån kan lämnas, utökats till alt avse bl.a. marknadsföring,produklulveckling och rörelsekapital. Om direkta bidrag är nödvändiga för dessaoch andra ändamål kan offerlstöd lämnas. Medel för all påverka den regionalautvecklingen i tidigare skeden än i invesleringsfasen har ställts tillförfogande för länsstyrelser och berörda centrala organ. Beslutanderätten harsuccessivt delegerats och svarar länsstyrelserna för av beslutenom lokaliseringsstöd. Särskilda utvecklingsbolag har bildats i vissa län ochfördelakliga lån till privata regionala investmentbolag kan lämnas. Denna nya inriktning har inneburit att man med deregionalpolitiska ålgärderna närmat sig de insatser, som görs för småföretageninom ramen för den allmänna industripolitiken. De olika ekonomisk-politiska åtgärder som regeringen harvidtagit kan förulses förbäitra den ekonomiska situationen, ökaindustrisysselsättningen och minska arbetslösheten. Förbättringarna kan dockinte väntas bli så stora, att en återgång till tidigare lokaliseringspolitikprimärt inriktad pä att omfördela industriinvesleringarna till deregionalpoliliskt prioriterade områdena kan motiveras. Även fortsättningsvisbör därför de regionalpolitiska sirävandena när det gäller industrinhuvudsakligen inriktas på att stödja nyförelagande och expansion av befintliginduslri. 4.2.7 Administrativa hinder för industriell expansion Samhället styr lill belydande del villkoren förinduslriell verksamhet genom regler som beslutas av , regeringen ellermyndigheler. Prop.1983/84:135 51 förelag blir på så sätt underkastat ett omfattanderegelverk som styr såväl företagets arbetsbetingelser i stort som utformningenav enskilda produkler. Omfattningen av samhällels reglering har växt under desenaste decennierna. Ofta ändras också reglerna med korta intervaller. Tillväxttaktenhar varit sådan att man från förelagarhåll ofta pekar på svårigheterna för enenskild företagare att hålla sig undertättad om vad som krävs av företaget iolika avseenden. Det är nödvändigl att det finns regler till skydd förbl.a. liv, säkerhet, miljö och egendom. Dessa regler är i vårt land i och försig inle mer omfattande än i andra västeuropeiska industriländer. Ofta har deutarbetats i samarbete mellan berörda parter och baserats på internationelltvedertagen standard. Det finns även exempel på föreskrifter, som positivtpåverkat den tekniska ulvecklingen inom landel och på så säll varil till gagnför svensk induslri. Olika, var ocn en väl motiverade regler, kan docksammantaget medföra att produklionskoslnaden fördyras i en icke förutseddomfattning lill men för såväl företag som konsumenter. Ett särskilt problem i sammanhanget är betingat av altlagar, förordningar och myndighetsföreskrifter ibland kan tillkomma utan altkostnaderna för berörda parter beräknats och relaterats lill den nytlaregleringarna givit upphov till. Till en del kan delta förklaras av attföreskrivande myndigheter ibland saknar erfarenhet och resurser för dettaarbele saml all relevanta beräkningsmetoder saknas. Många författningar avteknisk natur blir också snabbt föråldrade i en takt, som gör det svårt föransvariga myndigheter atl hålla regelsystemet i takt med ulvecklingen. Dessaproblem har påtalats av (), vilkel bl.a. har tilluppgift all med stöd av begränsningskungörelsen (1970:641) bedöma dekostnadsmässiga konsekvenserna av myndigheternas verksamhet. I har många myndigheter men även kommuner i storutsträckning kompetens alt utfärda föreskrifter riktade direkt till bl.a.förelag. Bl.a. med hänsyn till atl föreskriflsansvaret delegerats på deltasäll, kan del ibland brista i samordningen mellan dessa regelverk. Ett enskiltföretag kan uppleva detta som brister i överensstämmelse mellan regler som frånolika håll rikias mol företaget. Dessutom kan föreskrifter vara utformade säatl de blir onödigt koslnadsdrivande. Därför har regeringen bemyndigal mig atl tillkalla ensårskild arbetsgrupp inom med uppgift atl se över denstatliga normgivning som riktar sig mol näringslivet. Denna arbetsgrupp harbörjat sill arbele höslen 1983 med all samla in uppgifter från berördanäringslivsorgan. Arbetet skall bedrivas i nära samarbete med dessaorganisationer samt de fackliga organisationerna. F.n. bereds inom gruppenbl.a. en rapport från statens industriverk (SIND) om administrativa hinder förIndustriell utbyggnad. Denna rappori, som bl.a. innehåller ett förslag tillförenklad tillståndsprövning enligt 136 § a byggnadslagen, har utarbetats påuppdrag av regeringen . Vidare har arbelsgruppen hos Prop.1983/84:135 52 aktualiseral en leknisköversyn av semes-lerlagen. Även om en del av de problem för induslrins lillväxl ochförnyelse som är betingade av statlig normgivning går att behandla inom ramenför arbetsgruppens verksamhel, bör också särskild uppmärksamhet riktas motframlida regleringar. Inom detta område pågår f.n. arbete på flera håll inomregeringskansliel. Jag har inhämtat att chefen för inomkort avser att föreslå regeringen alt lägga fram en proposition om förenklingav de regler som myndigheter under regeringen beslutar. pågår en översyn av den statliga regleringsom berör den kommunala verksamheten. Detta arbete bedrivs f.n. inom den av chefenför civildeparlemenlel tillkallade stat-kommunberedningen. Beredningen har,lillsammans med den ovan nämnda arbetsgruppen, böljat ulreda frågan om hur dencentrala kontrollen av myndigheternas förordningsverksamhet skall ulformas.RRV och statskontoret utreder flera delar av detta problemområde, bl. a.formerna för statliga myndigheters inspektion m. m. Inom arbetarskyddsstyrelsen pågår f.n. en genomgripandeomarbetning av äldre regelsyslem. Målsättningen är alt inom en treårsperiodersätta ca 250 anvisningar och meddelanden från tiden före arbetsmiljölagensikraftträdande med ungefär hälften så många föreskrifter. Arbelsgruppen ochberedningen avser att ställa resurser lill arbelarskyddsstyrelsens förfogandeför alt, i samband med della arbete , utveckla modellerför en bedömning av konsekvenserna av styrelsens föreskrifter. Som ett led i de ansträngningar jag nu redovisat, harregeringen utfärdat särskilda generella riktlinjer till alla kommittéerbl.a. med innebörden atl kostnadseffekterna för alla berörda parter avkommittéernas förslag skall redovisas. En av avsikterna med dessa direkliv äralt undvika oförutsedda och oavsiktliga effekier, som höjerkostnadslägel inom näringslivet. Det arbele jag nu redovisat bedrivs således i stora delarpå relativt lång sikt. Ansvaret för uppföljningen av de förslag som den av migtillsatta arbelsgruppen lämnar ligger inom så gott som samlliga departements områden.Vad gäller de förslag till konkreta författningsändringar och övriga ålgärder,som arbetsgruppens verksamhel kan komma alt resultera i, avses dessa därför attsuccessivt redovisas för regeringen inom ramen för varje fackdepartementsverksamhet. 4.2.8 Nordiskt industripolitiskt samarbete Jag vill här understryka alt stora ansträngningar börgöras för alt uppnå mer konkreta resultat i det nordiska industripolitiskasamarbetet. De instrument som byggts upp är en bra grund för ett ulvecklatpraktiskt samarbete. De nordiska industriministrarna antog vid ett möte ioktober 1983 en sammanfattande rapport över arbetet med en översyn av delnordiska 1983/84:135 53 induslripoliliska samarbetet, utarbetad av den nordiskaämbetsmannakommittén för industripolitik. godkände ministrarna detprincipprogram för ökat nordiskt tekniskt FoU-samarbete som redovisades irapporten. Enligtrapporten synes en intensifiering av det nordiska tekniska FoU-samarbelel ochen förstärkning av roll som hemmamarknad vara samarbetsåtgärder, sombör kunna ge en störte internationell genomslagskrafl. Exempel på medel föralt nå delta mål är ökad samverkan mellan de nordiska ländernas företag ochförvaltningar i fråga om leknisk forskning och utveckling, finansiering ochinvesleringar, underleveranser och exportsatsningar. Huvuddrageni det principprogram för ett ökat nordiskl tekniskt FoU-samarbete, som denordiska industriministrarna godkänt, utgörs av förslag rörande bl. a. utökadedirektkontakter mellan ansvariga organ i de nordiska länderna, utökadsamordning beträffande kollekliva forskningsprogram, identifiering av störresamarbetsprojekt samt förstärkt teknisk vidareutbildning på nordisk bas. Ämbetsmannakommitténför industripolitik avser utvärdera det föreslagna principprogrammet om tvåår. Nordisk Industrifond och Nordforsk förutsätts medverka vid utvärderingen. Arbetetmed all förverkliga tanken på soni hemmamarknad pågår på flerafrontavsnitt. Resultatet av della arbele, som har högsla prioritel i delnordiska samarbelel, bör på ett substantiellt säU förbättra villkoren ochmöjligheterna för förnyelsen av svensk induslri. Bl.a. kan nämnas de nordiskafinansministrarnas arbete på att inom OECD-regler-nas ram elimineravalulamässiga hinder för industriellt samarbete i , de nordiskajustitieministrarnas arbete på atl harmonisera närings-rättslagstiftningen samtde nordiska handelsministrarnas arbete på att undanröja adminislraliva ochbyråkratiska hinder. På det induslripolitiska området pågår sedan en längre tiden systematisk analys av möjligheterna att införa lättnader i gällandenationella bestämmelser som rör investeringar och etableringar över gränsernai . De nordiska industriministrarna fattade sålunda ijanuari 1983 beslutom att nordiska medborgare som flyttar till ett annat nordiskt land i principbör likställas med landels egna medborgare när del gäller rätten att etableranäringsverksamhet, förvärva fasligheter för egel bostads- eller näringsändamålsamt stifta, vara styrelsemedlem eller VD i bolag. Vad gäller möjligheterna liberalisering på områdel förelagsetableringar, har hittillsvarandeutredningsarbete visat att gällande lagstiftning inte utgör något avgörandehinder för industriellt samarbete över gränserna i , på grund av enliberal tillämpning. Trots denna slutsats torde man i det nordiska samarbelelkunna fortsätta överväga ett generellt sett enklare förfarande vidtillståndsprövning. Såvitt gäller bilateralt nordiskt samarbete vill jagerinra om avtalet Prop.1983/84:135 54 mellande svenska och norska regeringarna om långsiktigt ekonomisktsamarbele, särskilt på industri- och energiområdena. och torde,genom sin näringslivsstruklur, sitt grannförhållande och Ulvecklingen iVästeuropa, ha speciella förutsättningar atl under 1980- och 1990-talenutveckla ett nära industrisamarbete. Del svensk-norska samarbetsavlalei utgören god grund för denna utveckling. Avlalel syftar särskill till att undanröjahinder för samarbete mellan företag och organisationer. Detsvensk-norska industriella samarbetet är redan mycket omfattande och undersenare år har intresset vuxit för dylikt samarbete, innefattande bl.a.företagsförvärv. Drivkrafter i denna utveckling har varit bl.a. norsk industrisintresse alt via öka sin internalionaliseringsgrad och svensk industrisintresse att komma närmare den norska marknaden för offshoreprodukler. Jaghar lidigare (avsnitt 4.2.1) berört det svensk-norsk-finska sarnarbetei rörandeTele-X och understrukit betydelsen av detta projekt ur induslripolilisksynvinkel. Även det svensk-norska avtalet rörande samarbete påförsvarsmaterielområdet, som undertecknades , är av storbetydelse från denna synpunkt. Båda samarbetsarrangemangen bidrar till all höjaden teknologiska kompelensen i svensk och norsk induslri. 5 Förändringar på några viktiga delområden inom industripolitiken Förslageni denna proposition är koncentrerade till ett antal viktiga industripolifiskadelområden. Jag anger i det följande rikllinjer för de förändringar som är önskvärdainom dessa delområden och beskriver de industripolitiska insalser jag anserlämpliga för atl åstadkomma dessa mål. De konkreta förslagen redovisas senare(kap. 6-13). 5.1Ökade insatser för småföretag med expansionsmöjligheter Eninle oväsentlig del av nuvarande induslrisysselsätlning finns i de förelag somär yngre än .