prop · G703107 · 1983-12-31 00:00:00 — Kommitténföreslår att en särskild delegation för kommunalforskning inrättas inomcivildepartementet. I delegalionen föreslås - förutom departementet - . , anslagsbeviljande myndigheter saml deaktiva forskarna på området bU representerade. Forskarna bör enligt kommitténväljas så all olika akademiska discipliner blir företrädda. Delegationensarbetsuppgifter bör enligl kommillén bestå i att - dokumentera och informera ompågående forskning på området, eventuellt på samnordisk bas, - ansvara för utgivning av ettinformationsblad om forskning och/eller en kommunalvetenskapligtidskrift, eventuellt även en småskriftserie, - initiera forskning om kommunalafrågor saml att artangera seminarier med deltagande av forskare, politiker ochandra intressenter med syfte att åstadkomma ett forskningsprogram för området, - föreslå hur en mer permanentordning på forskningsområdet skall se ul. Kommittén föreslår att delegafionenfår arbeta Därefter las slällning lill den fortsatta verksamhelen mol bakgrund avdelegationens egna förslag. Delegationen bör enligtkommitténs mening ha tillgång till ett kvalificerat kansli. Huvudsekreterarenbör vara en disputerad forskare. Prop.1983/84:107 Bilaga 10 5 böräven två personer på forskarassisent/forskningssekrelerarenivå och en kanslistingå. Delegationens budget bör enligt kommitlén också ge utrymme för bl.a.sammanträden, konferenser och seminarier. Enligt kommilténs beräkningar blirde lotala kostnaderna för delegationens verksamhet ca 3milj. ca 1 milj. kr. Delegationen bör enligt kommitténs meninginte ha tillgäng till egna resurser för forskning. Dock bör delegationen kunnafä disponera medel för särskilda ändamål efter beslut av regeringen. har i en skrivelse till regeringen ullalat sig för all ettkommunalt forskningsråd inrältas. Enligt förbundet är det angeläget attkraftigt stödja den kommuninriklade forskningen. Del gäller enligt förbundetatt samordna och stödja den forskning som är gemensam och övergripande förkommunerna. Det föreslagna forskningsrådet skulle ha lill uppgift att främjaoch stödja forskning genom alt ta initiativ till forskningsprojekt, formuleraforskningsbara problem, följa forskningsarbetet saml utvärdera och informera omforskningens resultat. En huvudman för den kommuninriklade forskningen skulleenligt förbundet ge tydligare målinriktning på kommunproblemen. Medeltill det kommunala forskningsrådet skulle enligl förbundel kunna ulgöras av demedel som är anvisade för olika forskningsprogram om samhällsplaneringinom skilda forskningsråd. Enligl förbundets mening borde del vara möjligt attfå större effektivitet genom att samordna finansieringen av den kommunalaforskningen. Flertaletremissinstanser har ställt sig positiva till kommitténs förslag att inrätta endelegation för kommunalforskning . har i sill yttrande stött delta förslag. Bland de positiva remissinstanserna kan i övrigl nämnasforskningsrädsnämnden, humanislisk-samhällsve-tenskapliga forskningsrådet,expertgruppen för forskning om regional ulveckling och arbelslivscentrum.Kommuner och landstingskommuner som yttrat sig är också överlag positiva lillkommitténs förslag. samt och länslandstingskommuner förordar dock ett organ med anslagsmedel för forskningensåsom kommunförbundet har föreslagil. Ävenslalens råd för byggnadsforskning delar kommilténs uppfattning alt det behövsett organ för alt stödja kommunalforskningen. Rådel lägger fram ett egelförslag som i viss mån avviker från kommitténs. Enligt rådets uppfallning börstatsmakterna redan nu la ställning för en förstärkning av kommunalforskningen,vilket föreslås ske genom att forskningsråden lar ett gemensamt ansvar förforskningsområdet. 1983/84:107 Bilaga 10 6 Blandde negativa remissinstanserna är universitets- och högskoleämbetet, som anseratt behovel av centralt utvecklande funktioner m. m. bör kunna tillgodoses avde nu existerande forskningsråden och seklorsorganen. Av de högskoleenhetersom yttrat sig till ämbetet är emellertid flertalel positiva till kommilténsförslag. Närdet gäller vad som skall avses med kommunalforskning, dvs. vilket område denföreslagna delegalionen skall syssla med, delar de flesla remissinstansernakommitléns uppfattning atl det skall gälla framför alll forskning som lar siktepå den kommunala självstyrelsen som sådan och på kommunernas ochlandstingskommunernas roll i samhällsutvecklingen och för samhällsekonomin meraallmänt. Några remissinstanser anser dock atl kommittén definierat begreppetkommunalforskning alltför snävt. Dessa instanser menar atl även viss forskninginom speciella områden t. ex. barnomsorg och skola borde ingå. Ifråga om delegationens sammansättning och närmare arbetsuppgifter har vissaremissinstanser synpunkter som avviker från kommitténs förslag. Ett parremissinstanser anser t.ex. all delegalionen inte bör initiera ny forskning. Denoffentliga seklorns verksamhel är en central politisk fråga. Denekonomiska situationen kräver långtgående omprövningar av verksamhetensomfattning och inriktning. finns en strävan alt åsladkomma ettnyiänkande i den offentliga förvaltningen. Brister i den offentliga seklornsservice och dess förmåga alt tillgodose medborgarnas behov måste uppmärksammas.Inom bedrivs arbetet med atl skapa gynnsamma förutsättningarför en utveckling av myndighelernas service och effektivitet inom mångaområden. Ett viktigl inslag i arbetet är att åstadkomma ökad samverkan mellanstal och kommun och förenklingar av regler för relationer dem emellan. Enannan del av arbetet syftar till atl stimulera medborgarna och folkrörelsernatill ökad delaktighet och ansvarstagande i den offenlliga verksamhelen. Nyaformer för brukarnas akliva medverkan behöver ulvecklas. Den långtgåenderegelstyrningen av olika verksamheler måste begränsas. Delsamma gällersektorsindelningen i stat och kommun. Del gäller här alltså istor ulsträckning nya frågor och nya problemställningar isamhällsförvaltningen. I det pågående förändringsarbetei har forskningen engiven plats. Den offenlliga sektorns omfallning och de samhällsekonomiskaproblemen har medfört ett ökat behov av ell förbällral beslutsunderlag. Enkortekt verklighetsbeskrivning är en väsentlig grund för de förändringar av denoffenlliga verksamheten som kommer att behöva vidtas framöver. Det behövs ocksåbättre kunskaper om beslutens konsekvenser. Till detta kan forskningen gevikliga bidrag. Den samhällsinriktade forskningen ger också näring åtsamhällsdebatten och medverkar lill en kritisk granskning av verkligheten. Prop.1983/84:107 Bilaga 10 7 Jagser som särskilt betydelsefullt att ett informationsutbyte kan komma till ståndmellan beslutsfattare och forskare. Det är viktigt att forskarna kommer ikontakt med de praktiska samhällsproblemen och politikernas priorileringar.Polifikerna i sin tur har ett behov och intresse av information omforskningens resultat, möjligheter och begränsningar. Jag vill med della hävdaatt ett intimt samspel mellan teoreUker och praktiker är nödvändigt för atlåstadkomma en kortekt och konstruktiv analys av verkligheten. Pågrund av den kommunala verksamhetens omfattning och betydelse för medborgarnaär naturligtvis forskningen om denna del av den offentliga verksamhetenangelägen. Jag delar kommunaldemokratiska kommitténs uppfattning attkommunalforskningen behöver fortsalt stöd och uppmärksamhet. Del är somkommittén framhållit väsenlligl alt förbäitra möjligheterna alt få till stånden helhetssyn på den forskning som bedrivs. är det viktigt att slåvakt om mångfalden i forskningen. Somjagtidigare har sagt måsle den offentliga verksamheten ses som en helhet. En närasamverkan mellan samhällsorganen är nödvändig på olika områden. Det ärangeläget alt en fortlöpande översyn sker även av den statliga förvaltningensamt av fördelningen av uppgifter och befogenheter mellan statliga ochkommunala organ. Härigenom kan samhällsverksamheten bättre anpassas till deenskilda människornas behov och önskemål. Denna grundsyn om den offentligasektorn som en helhet leder enligt min mening till att även forskning omstatlig verksamhet bör uppmärksammas och stödjas i delta sammanhang. Liksomkommitlén anserjag atl en forskningsdelegation som knyls lillcivildepartementet bör inrättas. Mot bakgrund av vad jag har sagt böremellertid verksamheten i en sådan delegation inle begränsas lill det kommunalaområdel utan omfatta forskning om hela den offentliga sekiorn. Jagavser alltså att föreslå regeringen att en delegation för forskning om denoffentliga sektorn inrättas. Verksamhetsområdet för delegationen bör i förstahand inriklas på övergripande frågor av det slag som kommittén preciserat ifråga om den kommunala sektorn. Del gäller således frågor som rör folkslyrelsensamt kommunernas, landstingskommunernas och den statliga sektorns roll isamhällsutvecklingen. Ämnesinriktningen för delegationen blir av naturliga skäli första hand den samhällsvetenskapliga forskningen. Jag delar kommitténsuppfattning alt frågor som berör den kommunala ekonomin och landstingskommunal verksamhetbör ges ökat ulrymme. Jag vill också betona betydelsen av atl tvärvetenskapligforskning stimuleras. Någon bundenhet vid traditionella discipliner bör intefinnas. Beträffandeforskning om statlig verksamhel finns det inle någon samlad inventeringav det slag som kommillén redovisal i fråga om kommunalforskning. Del fårankomma på delegalionen att som en del av sitt inledande arbete göra en sådaninventering och redovisa den för regeringen. Frop.1983/84:107 Bilaga 10 8 Delegationenbör såsom kommittén föreslagit fill att börja med inrättas under enförsöksperiod av . anserjag att fortsatta diskussionermed olika intressenter behövs innan ställning las lill en fortsättning efterförsöksperiodens slut. Jag anser det också betydelsefullt atl man när en nyverksamhel startas redan från början bestämmer sig för att utvärdera ochompröva den efter en viss lid. Närdet gäller delegationens närmare arbetsuppgifter kan jag i huvudsak anslula migtill kommitténs förslag. Det gäller alltså att på olika sätt dokumentera ochinformera om aktuell forskning, skapa kontakter mellan forskare och avnämaresamt stimulera till nya forskningsinsatser om aktuella problem. Delegationenblir härigenom framför allt ett organ för ömsesidigt informationsutbyte mellande akfiva forskarna och företrädare för den statliga och den kommunala sektorn.Prioriteringar och anslagsbeslut ankommer däremot liksom på andraorgan. Frågor om behovel av forskningsstödjande insatser bör dock tas upp tilldiskussion i delegationen. Jag vill i detta sammanhang erinra om att regeringoch riksdag i samband med forskningspoliiiska besjut (se prop.1981/82:106 s. 42 och 46) har utpekat forskning om den offentliga verksamhelen,dess styrning, ekonomi och förändring som ett prioriterat område. Idet föregående harjag betonat vikten av ett ömsesidigt informationsutbytemellan politiker och forskare. Jag anser det mot den bakgrunden vara naturligtatt det i delegalionen ingår företrädare för såväl staten som kommunerna ochlandstingskommunerna. I delegationen bör också som ledamöter ingå aktivaforskare från olika forskningsområden. I likhet med kommunaldemokratiskakommittén finner jag del väsentligt att delegationen samverkar med bl.a.forskningsorgan och anslagsbeviljande myndigheter. Medelsbehovelför delegationens verksamhet under /85 beräknarjag till 1 milj.kr. Vid min anmälan till årets budgetproposifion (prop. 1983/84:100 bil. 15 s.23) harjag föreslagit atl kommilléanslag las upp lill10601000 kr. Anslaget bör med anledning av vad jag nu har anfört räknas upp med1 milj. kr. Sammanfattningsvis anserjag alltså att en delegation för forskning om den offentliga sektorn börinrättas med de uppgifter och den inriklning som jag har beskrivit.Delegalionen bör knytas lill och arbeta under enförsöksperiod av . Det ankommer på regeringen atl fatta beslut ominrättande av delegalionen. Jag kommer därför att återkomma lill regeringen idenna fråga. Jag har dock ansett det betydelsefullt atl i dellasammanhang informeras i frågan. Jaghar i detta ärende samråll med chefen för . Prop.1983/84:107 Bilaga 10 9 (C 1983:01) har haft till uppgift all se över en del av de principer som gällerför meritvärderingen vid tillsättning av statligt reglerade tjänster. Ett avsyftena har varit att underlätta en ändamålsenlig bedömning av vissameritvärderingsfrågor och en ralionell handläggning av dem. I direktiven förulredningen har särskilt framhållits värderingen av bl.a. forskarutbildning(Dir 1983:9). Som bakgrund till sinaförslag beträffande forskarutbildningens meritvärde när del gäller att bedömaförtjänst och skicklighet har meritutredningen i sitt belänkande (Ds C 1983:16) Meritvärderingen vid statliga tjänstetillsättningar m. m. dels satt in densvenska forskningen i ett globalt sammanhang, dels diskuterat ett föränderiigtsamhälles krav på forskningens ulveckling. Från global synpunkt kanman då konstatera atl de svenska resurserna för forsknings- ochulvecklingsarbete och de resultat som dessa leder till utgör endast en bråkdelav de totala forskningsresurserna och forskningsresultaten i världen. Dettagör atl vi är beroende av kunskaper och impulser ulifrån saml av atl dessakunskaper kan lillgodogöras del svenska samhällel. En förutsättning för attlandet skall kunna tillgodogöra sig dessa kunskaper är bl. a. att del finns denkompetens som behövs för all tillämpa och vidareutveckla forskningsresullalen. Högskolanhar enligt utredaren som sin primära uppgift jämsides med aktuell forskning altsvara för ulbiidning av den kvalificerade arbelskraft som samhällel behöver.Forskarutbildningen syftar således inte endasl lill all fylla högskolanseflerfrågan av lärare och forskare utan svarar även för samhällels behov avforskarulbildade inom skilda seklorer. har forskningskompetensen inteutnyttjats effektivt för praktiskt arbele. En ökad rörlighet av personal mellanhögskolan och samhället i övrigt skulle kunna göra forskarnas användbarhetbällre känd och ge dem erfarenhel av samhällets olika sektorer. 1olika sammanhang har uttalanden gjorts om att forskarutbildning bör ges ellökal meritvärde vid tjänstetillsättning och vid befordran. Den vetenskapligautbildningen anses ge en allmän melodskolning och träning i problemanalys, somär av värde för de flesta arbetsuppgifter av kvalificerad art. En utbredduppfattning är dock att det inte bör sättas upp högre kompetenskravför nägon tjänst än vad arbetsuppgifterna kräver. utgårfrån all meritvärdet av forskarutbildning i första hand skall beaklas inomramen för en skicklighetsbedömning. Meritvärdet av fullgjord forskarutbildningbesläms främsl av om det för tjänsten upp- 1983/84:107 Bilaga 10 10 ställtsbehörighetsvillkor som innebär alt viss ulbiidning krävs. Åven ombehörighetsvillkor inte finns kan anställningsmyndighelen framställa önskemålom viss formell utbildning. Med hänsyn till den vikt som forskarutbildning börtillmätas har utredaren funnit alt det behövs riktlinjer för hur meritvärdet avsådan utbildning skall beaktas när det gäller all bedöma skickligheten. Hanföreslår atl riktlinjerna tas in i en förordning, där myndigheter åläggs allöverväga om velenskaplig erfarenhel bör tillerkännas särskilt meritvärde ochdär vetenskaplig examen eller motsvarande kompetens tillerkänns väsentligbelydelse vid meritvärderingen, om vetenskaplig erfarenhel angetts somönskemål i samband med ledigkungörande. Dessutom bör föreskrivas allmyndighelerna regelbundet skall ompröva gällande formella behörighetsvillkor.Utöver detta menar utredaren atl myndigheterna i sinaanslagsframslällningar skall redovisa vilka behörighetsvillkor som bör tas bortoch vilka som bör införas. Belräffandefullgjord forskarutbildning som merit när del gäller förtjänst föreslårutredaren alt sådan utbildning skall tillgodoräknas med . börenligt utredningen regleras genom en ändring i anställningsförordningen(1965:601). Som motiv anges all tiden från antagning till forskarutbildningtill dess doktorsexamen avlagts kan sägas molsvara heltidsarbete.Utredaren är medveten om atl del kan finnas viss tveksamhet till altutbildningstid skall kunna vara förtjänstgrundande, men understryker altendast en liten del av forskarutbildningen omfatlar rena utbild-ningsavsnilt,medan huvuddelen av liden ägnas ål självsländiga forskningsuppgifter. Enligtutredaren kan forskarutbildningen göras mer attraktiv inte bara genom en högremeritvärdering utan ocksä genom atl förmånssystemet förbättras. Underforskningsavsnittel i belänkandel berörs ulvecklingen av forskarlönen ijämförelse med dels inhemska löner för andra tjänstekategorier inom såväl denstatliga som den privata sekiorn, dels moisvarande förmåner för forskare iandra industriländer. Utredaren konstaterar att löneförmåner och andra förmånerknutna lill forskartjänster inom den svenska högskolan är fögakonkurrenskraftiga. Ett näraliggande problem är också enligl utredaren fråganom i vilken ulsträckning tjänstgöring ulomlands skall få tillgodoräknas förinplacering i Ijänslelidsklass. gäller såväl inflyttade utländskaforskare som hemvändande svenska. Båda dessa frågor är dock reglerade ikollektivavtal och omfattas inte av utredarens förslag. Samlligaremissinstanser som uttalat sig i frågan delar utredningens Prop.1983/84:107 Bilaga 10 11 uppfattningom att erfarenhel av forskning och forskarutbildning bör anses meriterande vidtillsättning av tjänst och att meritvärdet av en fullgjord forskarutbildning iförsta hand skall beaktas inom ramen för en skicklig-helsbedömning.Universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) lägger mycket stor vikt vidvetenskaplig examen och tror atl en ökad andel medarbetare medforskarutbildning skulle ge bättre förutsättningar för metodutveckling ochnyiänkande i en myndighels verksamhel. Ävenom det föreligger en positiv inställning lill ett ökal meritvärde förforskarutbildning så är flertalet remissinstanser kritiska lill förslagel atlreglera meritvärdet i en förordning. ser i en sådan reglering riskerför en formalistisk värdering av vetenskaplig kompelens, vilket skulle kunnamotverka syftet med regleringen. Enligt bör i Slällel hänsyn tastill exempelvis avhandlingens kvalitet och betydelse för de akluellaarbetsuppgifterna. menar att det vid en bedömning av en sökandeskompelens och lämplighet är det sammanlagda värdet av flera faktorer som äravgörande, varför det skulle vara olämpligt alt reglera en av faktorerna. UHÄfinner det onödigt med andra föreskrifter än behörighetskrav för tjänster sominnefattar forskning. däremot anser detvärdefullt med en förordning där vetenskaplig erfarenhel tillerkänns särskiltmeritvärde. Beträffandeforskarutbildningens förtjänslgrundande meritvärde har nästan samtligaremissinstanser anslutit sig fill förslaget om fyra ärs tillgodoräknande. () har en principiell invändning mot förslagel och anseratt genomgången utbildning bör prövas i samband med bedömningen avbefordringsgrunden skicklighet och då endast med avseende på de med tjänstenförenade arbetsuppgifterna. SAV vill dock inle motsätta sig förslagel omforskarutbildningens betydelse anses böra stärkas av ulbildningspolitiskaskäl. anser det felaktigt atl jämställautbildningslid med statligt reglerad anställning och framhåller att vissvärnpliktsutbildning och annan militär utbildning i så fall skulle kunna jämförasmed forskarutbildning. finner ingen anledning att regleratillgodoräknande av forskarutbildning när det gäller förtjänst eftersom detframför alltr skickligheten som skall beaktas vid ijänstetillsättning. Ävensocialstyrelsen påminner om att utredaren velat tona ned förtjänstensbetydelse. UHÄoch () vill komplettera förslaget med atlden som genomgått i studieplan fastställd etapputbildning om minst fyraterminer skall få tillgodoräkna sig . Lanlbruksstyrelsenupplyser om all veterinär med avlagd doktorsexamen redan nu . fåtal remissorgan haryttrat sig beträffande lönesätlning av forskartjänster och inplacering itjänstetidsklass och har därvid betonat angelägenheten av en attraktivlönesättning och tillgodoräknande av likartad , anställning utomlands. 1983/84:107 Bilaga 10 12 Jaghar i föregående avsnitt av mina överväganden framhållit forskningensbetydelse för det pågående förändringsarbetet inom den offentliga sekiorn bl.a.genom mitl förslag om inrättande av en lill knutenforskningsdelegation. Jag delar även den uppfattning som kommil till uttryck imeritutredningens belänkande belräffande behovet av ulveckling och förnyelseinom skilda forskningsområden för atl därigenom tillgodose skilda behov i ettsamhälle under sländig förändring. För all göra forskning ochforskarutbildning allraklivi behövs olika stimulansåtgärder och ultalanden häromåterfinns i åtminstone de två tidigare forskningsproposifionerna (1978/79:119och 1981/82:106). Atl ge forskarutbildning ett större meritvärde än förnärvarande - framför alll i samband med Ijänstelillsätlningar - är ett önskemålsom framställts i flera sammanhang och torde vara en av de få åtgärderregeringen utan alt kränka kollektivavtalsbundna områden kan vidta för attuppnå en stimulanseffekt. Jag instämmer sålunda i meritutredningens förslag attvärdel av forskarutbildningsmeriter vid en tjänstetillsättning skall förstärkasoch främst komma till uttryck vid bedömningen av de sökandes skicklighet. Motbakgrund av bl. a. regeringens strävan att göra samhällel mindre byråkratisktoch administrativt betungande är jag dock i likhel med remissinstansernatveksam till om det är lämpligt alt i en förordning reglera värdel urskicklighetssynpunkt av vetenskaplig ulbiidning för sådana tjänster därvetenskaplig kompetens inle är ett behörighetsvillkor. En sådan förordningskulle kunna ge ulrymme för myndigheterna alt själva utarbeta informellabehörighetsvillkor som komplement till de regler som regeringen fastställt.Eftersom ulvecklingen har gäll i riklning mol atl avvecklakompetens- och behörighetsregler kan jag inte se några skäl för regeringen attutfärda en sådan förordning. Enligl min uppfattning är del den sökandeslämplighet för tjänsten som efter en sammanvägning av olika faklorer -däribland forskningserfarenhet - skall utgöra merit vid bedömning avskickligheten i sådana fall där forskarutbildning inte bedöms vara nödvändigför att fullgöra arbetsuppgifterna. Även om jag således inteär beredd att föreslå en förordning om forskarutbildningens meritvärde villjag kraftigt stryka under vikten av all vid en sammanvägning beakta förtjänsten värdefulla forskningsmeriter. Den uppfattning jag nu framfört omforskningens betydelse och forskarutbildningens meritvärde bör ges spridningtill berörda myndigheler. Det bör ankomma på altinformera om denna. Vad sedan gäller värdet avforskarutbildning när det gäller förtjänsten vill jag anslula mig tillutredningens förslag och lill den uppfattning som framförts av flertaletremissinslanser. Jag anser således att fullgjord forskarutbildning skall fåtillgodoräknas med när det gäller att pröva förtjänsten vidtjänstetillsättning. Jag avser dock att återkomma lill regeringen belräffandebl.a. förtjänslbegreppel sedan remissbehandlingen av Prop.1983/84:107 Bilaga 10 13 meritutredningensbetänkande i dess helhet avslulats. Åven om jag har en viss förståelse för dentveksamhet att jämställa utbildningstid med statlig anställning som framförtsfrån några remissorgan är jag övertygad om att en forskarstuderande under sinutbildning får sådana erfarenheler av såväl kvalificeral utredningsarbete somproblemanalyser och självständigt ställningstagande att de kan jämföras medolika lyper av anslällning. Däremoi ser jag ingen anledning alt utvidgaförtjänstbegreppet lill all gälla även annan utbildning än fullgjordforskarutbildning. Numerafinns möjlighet att fullgöra forskarutbildning i en statlig doktorandtjänst.Också andra kombinationer av statlig tjänst och forskarutbildning förekommer.Avsiklen är naturligtvis inte atl den studerande i en sådan situation skall fåräkna sig tillgodo både anställningstid och fullgjord forskarutbildning. Jaghar i de nu behandlade frågorna samrått med cheferna för utbildnings- ochjordbruksdepartementen.