prop · G70338 · 1983-12-31 00:00:00 — medförslag till lag om nedsättning av socialavgifter och allmän. löneavgift iNorrbottens län, m.m.; Regeringen föreslår att antaga de förslagsom har upptagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoll. I propositionen framläggs förslag till lagstiftningsom reglerar det av fattade principbeslutet omnedsättning av socialavgifter och allmän löneavgift i . Förslagetinnebär i korthet följande. Den procentsats efter vilken arbetsgivaravgifterresp. egenavgifter sammanlagt utgår enligt lagen (1981:691) om socialavgifterskall sättas ned i den mån avgifterna avser arbete som utförs i läninom näringsgrenarna gruvverksamhet, tillverkning, produktionsvaruinriktad partihandel,uppdragsverksamhet eller hotdlverksamhet. Nedsättningen skall vara tioprocentenheter. Utöver en allmän nedsättning avarbetsgivaravgifterna kan vid netloökning avsysselsättning bidrag erhållas till kostnaden för arbetsgivaravgifterna undersammanlagt . Verksamhet inom nämnda näringsgrenar som bedrivs iSvappavaara samhälle befrias från socialavgifter och allmän löneavgift enligtlagen (1982:423) om allmän löneavgift. Avgiftsbefrielsen skall gälla i tio är. Lagstiftningenföreslås träda i kraft . Som en konsekvens av den föreslagna lagstiftningenbör medel anvisas på tilläggsbudget I till statsbudgeten för budgetåret1983/84. I 1983/84. Prop.1983/84:38 2 Lagom nedsättning av socialavgifter och allmän löneavgift i 1 §I denna lag ges beslämmelser om stöd till näringslivet i genom nedsättning helt eller delvis av socialavgifter enligt lagen (1981:691) om socialavgifter och allmän löneavgift enligt lagen (1982:423) om allmän löneavgift. Lagen gäller arbetsgivare och sådana försäkrade somavses i 1 kap. 2 § lagen (1981:691) om socialavgifter och tillämpas på avgiftersom är huvudsakligen hänförliga till arbete inom 1. gruvverksamhet, 2. tillverkning, 3. produktionsvaruinriktadpartihandel, 4. uppdragsverksamhet eller 5. hotell-, pensionals-ochcampingverksamhet i den mån verksamheten bedrivs vid arbetsgivarenseller den försäkrades fasla driftställe i Norrbotlens län. Lagen gäller dock inle kommuner eller andrastatliga myndigheter än statens affärsdrivande verk. 2 §Fören arbetsgivare med sådan verksamhet som avses i I § skall den procentsats efler vilken arbetsgivaravgifter sammanlagt utgår sältas ned . Redovisar arbetsgivaren en nettoökning avsysselsättningen, har han dessutom rätt att efter ansökan fä ett bidrag tillkostnaden för arbetsgivaravgifterna. Bidraget lämnas med lOOOO kronor perhelårsarbetare och kalenderår. För vart och ett av de två följande åren har hanrätt till bidrag med samma belopp, om netloökningen kvarstår vid slutet avresp. 3 §För en försäkrad med sådan verksamhet som avses i I § skall den procentsals efter vilken egenavgifter sammanlagt ulgår sättas ned , om den försäkrade för inkomståret är mantalsskriven inom . Etablerar den försäkrade verksamhet i Norrbottenslän, har han dessutom rält atl efter ansökan få ett bidrag till kostnaden föregenavgifterna. Bidrag lämnas med lOOOO kronor för helårsarbetare och för vartoch ett av . 4 §En arbetsgivare som bedriver eller etablerar verksamhet som avses i 1 § vid fast driftställe i samhälle, kommun, har rält att efter särskilt tillstånd bli befriad från arbetsgivaravgifter och allmän löne avgift för denna verksamhet till och med . Sådan befrielse medges endast om en etablering är lämplig frän samhällsekonomisk syn punkt. Prop.1983/84:38 3 5 §En försäkrad som bedriver eller etablerar verksamhet som avses i 1 § vid fast driftställe i samhälle, kommun, har rätt atl efler särskilt tillstånd befrias frän egenavgifter och allmän löneavgift för inkomster från denna verksamhet till och med . Sådan befrielse medges endast om en etablering är lämplig från samhällsekono misk synpunki. 6 §Nedsättning av arbetsgivaravgifter enligt denna lag skall i första hand avse folkpensionsavgiften och därefter barnomsorgsavgiflen. Nedsättning av egenavgifter skall i första handavse folkpensionsavgiften och därefter i angiven ordning barnomsorgsavgiflen,sjukförsäkringsavgiften, delpcnsionsavgifien, arbetsskadeavgiften ochtilläggspensionsavgiflen. I fråga om förfarandet för nedsättningen avarbetsgivaravgifter gäller beslämmelserna i lagen (1959:552) om uppbörd avvissa avgifter enligt lagen (1981:691) om socialavgifter. I fråga om förfarandel för nedsättningen avegenavgifter gäller bestämmelserna i uppbördslagen (1953:272). 7 § Frågor om bidrag enligt 2 §andra stycket eller 3 § andra stycket samt frågor om befrielse från avgifterenligt 4 eller 5 § prövas av regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer. 8 § Ett belopp motsvarande detbortfall av avgiftsinkomster som föranleds av bestämmelserna i 2 § förstastycket, 3 § första slyckel, 4 eller 5 § skall påföras staten och uppbäras isamma ordning som avgifterna i övrigt. Denna lag träder i kraft den I januari 1984.Bestämmelserna om nedsättning av avgifter i 2, 3, 4 eller 5 § fillämpas förstagångeri i fråga om arbetsgivaravgifter och allmän löneavgift för arbetsgivaresom avser utgiftsårel och i fråga om egenavgifter och allmän löneavgiftför försäkrade som beräknas med ledning av taxering. Bidrag lämnasförsta gången för sysselsättningsökning som skett . Genom lagen upphävs lagen (1982:695) om nedsättningav socialavgifter, dock tillämpas den gamla lagen för och vid1984 års taxering. 1983/84:38 4 Lagom ändring i lagen (1982:423) om allmän löneavgift Härigenom föreskrivs att i lagen (1982:423) omallmän löneavgift skall införas en ny paragraf, 3 a §, av nedan angivna lydelse. 3a§ Om nedsättning av allmän löneavgift somregionalpolitiskt slöd finns särskilda bestämmelser i lagen (1983:000) omnedsättning av socialavgifter och allmän löneavgift i Norrbotlens län. Dennalag träder i kraft den . Prop.1983/84:38 5 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden I. . , ,, , , , . , ,, , , , , R. Carisson, . Propositionmed förslag till lag om nedsättning av socialavgifter och allmän löneavgift iNorrbottens län, m. m. Enligt lagen (1982:695) om nedsättning avsocialavgifter skall den procentsats efter vilken arbetsgivaravgiftersammanlagt utgår enligt lagen (1981:691) om socialavgifter sättas ned med tioprocentenheter för arbetsgivare som bedriver verksamhet med fast driftställe iGällivare, , eller kommun i den mån avgifterna ärhänförbara till arbete som utförs i dessa kommuner. Berättigade till sådannedsättning är alla arbetsgivare med undanlag av staten, kommuner och allmännaförsäkringskassor. Statens affärsdrivande verk är dock berättigade tillnedsättning. För en försäkrad, som avses i I kap. 2 § lagen(1981:691) om socialavgifter, skall egenavgifterna sättas ned i det fall denförsäkrade är mantalsskriven i någon av de nämnda kommunerna. Lagen om nedsättning av socialavgifter tillämpasförsta gången i fråga om arbetsgivaravgifter som avser och ifråga om egenavgifter som beräknas med ledning av taxering. Det bortfall av avgiftsinkomster som blir följdenav tillämpningen av lagen (1982:695) om nedsättning av socialavgifter täcksinnevarande budgetär över anslaget Ersättning för nedsättning avsocialavgifter under tolfte huvudtiteln. På grundval av proposifionen (1982/83: 120 bil. 6)om utveckling i fattade (AU 1982/83:24, rskr305) principbeslut om en motsvarande nedsättning för fiden ihela . Nedsättningen skulle gälla ochomfatta verksamhet inom näringsgrenarna gruvverksamhet, tillverkning,produktionsvaruinriktad partihandel, uppdragsverksamhet och turistverksamhet. 1983/84:38 6 Utöver en allmän nedsättning av socialavgifternamed skulle en ytteriigare reducering av kostnaden föravgifterna ske vid nettoökningar av sysselsättningen i verksamheter inom nämndanäringsgrenar. Vidare beslutade alt verksamheter inomnämnda näringsgrenar i samhälle skulle befrias från socialavgifteroch allmän löneavgift enligt lagen (1982:423) om allmän löneavgift förnytillkommande sysselsättning. Avgiftsbefrielsen skulle träda i kraft den Ijanuari 1984 och gälla . Ställning till den tekniska utformningen ochadministrationen av avgifts-nedsätlningen förutsattes tas efter förslag avregeringen . Jag skall nu la upp dessa frågor och det behov avmedel som föranleds därav. Mitt förslag innebär bl. a. att en ny lag omnedsättning av socialavgifter och allmän löneavgift i ersätterden nuvarande lagen (1982:695) om nedsättning av socialavgifter. Den allmänna motiveringen till en nedsättning avsocialavgifterna i redovisades i propositionen (1982/83: 120)om utveckling i . Jag vill här tillägga följande. Enligt beslul skall vidsysselsättningsökning en ytteriigare reducering ske av de socialavgifter somberäknas på det avgiftsunderlag som är hänförbart till den tillkommandesysselsättningen. Storieken på denna ytterligare reduktion tog inteställning till. Enligt min mening bör denna uppgå till . perårsarbetare och år, vilket motsvarar en ytterligare reduktion avarbetsgivaravgifterna med . Denna ytterligare reduktion bör lämnas i form avett bidrag till kostnaden för arbetsgivaravgifterna. Ett motsvarande bidragbör lämnas för alt delvis läcka kostnaden för egenavgifter. Genom en sådanutformning kan administrationen av nedsättningen hanteras inom befinfiigasystem. Få nya administrativa rutiner och regler behöver införas. Deltabegränsar de administrativa koslnaderna och underlättar genomförandet. Enligt principbeslut skall endaslnytillkommande sysselsättning kunna befrias från socialavgifter och allmänlöneavgift i . Jag förordar alt befrielse även skall omfattabefintlig sysselsättning inom de berörda näringsgrenarna. Avsikten med en allmän nedsättning avsocialavgifterna i Norrbotlens län är att kompensera för vissa merkostnader förnäringslivet i regionen och alt stimulera till nyetablering. En sådankostnadskompensation bör skapa en förbättrad konkurrenssituation som i sin lurkan leda till utökning 1983/84:38 7 avföretagens försäljning och produktion. Effekten på sysselsättningen kan komma iett senare skede. Det bidrag till kostnaden för arbetsgivaravgifter somföreslås utgå när ett företag utökar antalet anställda bör däremoi ses som endirekt stimulans för atl få en snar positiv effekt på sysselsättningen.Utformningen av denna del av nedsättningen av arbetsgivaravgifterna kanbetraktas som ett s.k. marginellt syssdsättningsslöd. Den lekniska utformningav nedsättningen av socialavgifter i somjag här förordar ärtemporär i avvaktan på eventuella förslag från den arbetsgrupp med uppdrag attstudera frågan om marginella syssdsättningsslöd och andra former av rekryteringsstimulanstill industrin som, i enlighel med vad som redovisats i 1983 årskompletteringsproposition (prop. 1982/ 83:150 bil. 3), chefen förarbetsmarknadsdepartementet, med slöd av regeringens bemyndigande, avserfillkalla. Befrielse från arbetsgivaravgifter i berörs inte av vadjag anfört. Jag finner i delta sammanhang anledning attframhålla att den regionalpolitiska utredningen (I 1982:05) har till uppgiftatt bl.a. överväga en lämplig fördelning mellan selektivt och mer generelltinriktade regionalpolitiska medel. Utredningen torde därvid komma all berörafrågor om behovet av och en lämplig utformning av regionalpolitiskasysselsätlningsslöd. Vidare bör uppmärksammas atl socialavgiftsulredningen (S1981:04) framlagt ett betänkande (Ds S 1983:7) Samordnad uppbörd avkällskatt och arbetsgivaravgift, i vilket redovisas förslag till ett nyttsystem för uppbörd av arbetsgivaravgifter. Detta förslag övervägs inomregeringskansliet. Del bortfall av avgiftsinkomster som blir följdenav tillämpningen av lagen (1982:695) om nedsättning av socialavgifter täcksinnevarande budgetår över anslagel Ersättning för nedsättning avsocialavgifter under tolfte huvudtiteln. Från delta anslag bör även läckas detbortfall av avgiftsinkomster som blir följden av de framlagda lagförslagen. I propositionen (1982/83:120) om utveckling iNorrbotten redovisas (bil. 6 s. 3) all en nedsättning av socialavgifter iNorrbottens län kan beräknas innebära ett bortfall av avgiftsinkomster med ca330 milj. kr. I denna summa ingår därvid inte kostnaderna för de nämndabidragen vid ökning av sysselsättningen. Jag återkommer i det följande tillanslagsfrågor för budgetårei 1983/84. Effekternaav en åtgärd av det slag en nedsättning av socialavgifter ulgör bör följas uppoch utvärderas. I en sådan utvärdering bör även belysas eventuella effekterinom regioner i intilliggande grannländer. Jag avser senare föreläggaregeringen förslag om hur arbetet med att följa upp och utvärdera den beslutadenedsättningen av socialavgifter i skall organiseras. Prop.1983/84:38 8 1 enlighel med vad jag nu haranfört har inom industridepartementet upprättals förslag till 1. lag om nedsättning avsocialavgifter och allmän löneavgift i Norrbot tens län 2. lagom ändring i lagen (1982:423) om allmän löneavgift. Förslagen har upprättats i samråd med cheferna för social- och finansde partementen. Det är angeläget att de förordadeåtgärderna kan träda i kraft som avsågs i riksdagsbeslutetvåren . Vidare måste de myndigheter som har alt svara för det praktiskagenomförandet ges skälig tid för detta. Skulle lagrådet granska lagförslagetinnebär detta därför enligt min mening en sådan fördröjning avlagstiftningsfrågan atl avsevärt men uppkommer. På grund härav finner jag atten remiss till lagrådet bör kunna undvaras. 4.1 Lag om nedsättning av socialavgifter och allmänlöneavgift i I den inledande paragrafen anges lagens syfte ochtillämpningsområde. Första stycket anger syftet medlagen, som är att stödja näringslivet i genom nedsättning helteller delvis av socialavgifter och allmän löneavgift. Närmare bestämmelser omdetta finns i 2 och 3 §, som rör hela samt i 4 och 5 § somavser . Andra stycket anger närmare vilkenverksamhet som stöds. Lagen gäller liksom lag om nedsättning avsocialavgifter både arbetsgivare och sädana försäkrade som avses i 1 kap. 2 §lagen (1981:691) om socialavgifter. Förutsättning för nedsättning är attavgifterna huvudsakligen hänför sig till arbete inom gruvverksamhet,tillverkning, produktionsvaruinriktad partihandel, uppdragsverksamhet ellerhotell-, pensionats- och campingverksamhet som bedrivs vid fast driftställe iNorrbottens län. Begreppet fast driftställe har här samma innebörd som i 61 §kommunalskattelagen (1928:370). Grunden för om en arbetsgivareeller en försäkrad skall vara berättigad till nedsättning av socialavgifteravses vara dennes näringsgrenstillhörighet, bestämd på grundval av deriktlinjer som gäller för Standard för svensk näringsgrensindelning (SNl).Enligt denna standard bestäms arbetsgivarens näringsgrenstillhörigheten av denneshuvudsakliga näringsverksamhet, dvs. om en arbetsgivare bedriver verksamhetinom fler än en näringsgren är det den verksamhet som har störst omfattning sombestäm- Prop.1983/84:38 9 merden näringsgrenskod som arbetsgivaren tilldelas. Antalet fall där enarbetsgivare vid sidan av nedsättningsberättigad verksamhet i mindre omfattningbedriver också annan verksamhet torde dock i det här aktuella fallet varabegränsat. Medhänsyn till att turistverksamheten har en stor betydelse för sysselsättningeni är det angelägel atl nedsätta socialavgifterna för denna typav verksamhet i den mån den bedrivs vid fast driftställe. I Standard för svensknäringsgrensindelning finns emellertid ingen näringsgren som enbart omfattarverksamhet med hotellanläggningar för turism utan sådan verksamhet utgör en delav näringsgrenen hotell-, pensionats-och campingverksamhel. I de flesta hotellskundkrets torde ingå såväl turister som andra resande. I vissa fall dominerarturistverksamheten men det är inte möjligt att i befintliga administrativasystem särskilja sådana hotell. Det synes därför lämpligt att låta samtligahotellrörelser samt pensionats- och campingverksamhet ingå i den grupp avverksamheter som kan erhålla nedsättning av socialavgifter. Någon formell koppling mellan rätten tillnedsättning och den för arbetsgivaren eller för den försäkrade angivnanäringsgrenen finns inte utan det är den faktiskt bedrivna verksamheten somavgör detta. I praktiken skall utgångspunkten för en bedömning om enarbetsgivares verksamhet är nedsättningsberättigad vara den kod för näringsgrensom finns angiven i det arbetsgivarregister som förs för debitering och uppbördav arbetsgivaravgifter. Om en arbetsgivares verksamhet har förändrats så attden inte längre motsvarar vad som anges i arbelsgivarregistret, finns ingenrätt till nedsättning. Närmare regler om förfarandet finns i 6 §. Statlig och verksamhet bedriven i annanmyndighetsform än statligt affärsverk är enligt tredje stycket inte berättigadtill nedsättning av arbetsgivaravgifter även om sådan verksamhet skulleförekomma inom de aktuella näringsgrenarna. Undantag från avgiftsnedsättningför verksamhet i myndighetsform gäller likvärdigt för borgerligkommun, kyrklig kommun, landstingskommun och kommunalförbund. Statliga aktiebolag och av staten bildadestiftelser förekommer inom de flesta av de aktuella näringsgrenarna. Del följerav vad jag sagt att dessa juridiska personer är berättigade tillnedsättning av arbetsgivaravgifter i den män de bedriver verksamhet vid fastdriftställe i . Även statliga affärsdrivande verk som vid fastdriftställe i länet bedriver verksamhet inom de aktuella näringsgrenarna ärberältigade till nedsättning av arbetsgivaravgifter avseende avgiftsunderiagsom är hänförbart till dessa driftställen. Enligt 2 § i den nu gällande lagen (1982:695) omnedsättning av socialavgifter gäller bestämmelserna om nedsättning av socialavgiftervarken stallig och myndighet eller allmän försäkringskassa. Deallmänna försäkringskassorna, som formellt är egna juridiska personer, handharenligt 1 kap. 2 § lagen (1962: 381) om allmän försäkring ärenden om allmän 1983/84:38 10 Kassorna bedriver således inte alls verksamhet inom de här aktuellanäringsgrenarna, variör det inte funnits anledning att i lagtexten undantadem. I denna paragraf ges bestämmelser om nedsättning avarbetsgivaravgifter. Nedsättningen gäller alla arbetsgivare som vid fastdriftställe i länet bedriver sådan verksamhet som anges i I §. Enligt första stycket skall den procentsats varmedarbetsgivaravgifter sammanlagt utgår sättas ned . Förutomen nedsättning av den procentsats efter vilken arbetsgivaravgifter sammanlagtutgår har arbetsgivare enligt andra stycket rätl att få ett bidrag tillkostnaden för arbetsgivaravgifterna på den del av det totala avgiftsunderlagetsom är hänförbart till en nettoökning av antalet årsarbetskrafter. Dettabidrag uppgår till . per årsarbetare och kalenderår. Idet system som används för debitering och uppbörd av socialavgifter finns inletillgång till uppgifter om sysselsättningen i förelagen. Debiteringen avavgifter baseras på arbetsgivarnas avgiftsunderlag. Avgiflsun-deriaget kan ökatill följd av löneökningar eller förbättringar av andra förmåner och det kansåledes förändras ulan atl sysselsättningen ökar. I det befintligaadministrativa systemet är det således inte möjligt atl beräkna den del avavgiflunderiagets förändring som är hänförbar till en fakfisk ökning avsysselsättningen. Av det skälet är del inte heller möjligt all direkt vidberäkningen av de slutliga arbetsgivaravgifterna göra en större reducering avden sammanlagda avgiften vid en eventuell ökning av sysselsättningen. Ensärskild reduktion av kostnaden för avgifterna vid sysselsättningsökninglämnas därför efter ansökan och utgår i form av elt bidrag. Vidberäkning av nettoökning av sysselsättningen avses i huvudsak de regleranvändas som gäller för del regionalpoliliska sysselsättningsstödet enligtförordningen (1982:677) om regionalpolitiskt stöd (omtryckt 1983:702). Detinnebär bl.a. att med nettoökning skall avses det antal årsarbetskrafter somsysselsättningen vid resp. driftställe ökal med under ett kalenderår jämförtmed det av de tre närmast föregående kalenderåren som haft den högstasysselsättningen. För nyelablerad verksamhet skall bidrag lämnas för det totalaantalet årsarbetskrafter under det kalenderår som verksamheten etablerats. Vidberäkning av nettoökning skall hänsyn inle tas till omflyttningar av personalmellan arbetsgivares driftställen med likartad verksamhet inom länet. Bestården uppkomna sysselsättningsökningen skall bidrag lämnas även under de tvådärefter följande kalenderåren. Även under dessa år uppgår bidraget till 10000kr. per årsarbetare och år. Ansökan om bidrag inges efter resp. kalenderårsutgång. Prop.1983/84:38 11 Idenna paragraf ges bestämmelser om nedsättning av egenavgifter som betalas avförsäkrad som avses i I kap. 2 § lagen (1981:691) om socialavgifter.Egenavgifterna skall sällas ned för försäkrad som föråret före det taxeringsår då avgifterna debiteras är mantalsskriven inomNorrbottens län. Vidare förutsätts att den försäkrade under inkomståretbedrivit verksamhet som omfattas av 1 § vid fast driftställe i Norrbollens län. Nedsättningenav den procentsats varmed egenavgifter sammanlagt utgår avses endasl gällainkomsl av rörelse. Av I § följer all nedsättningen avser hela inkomstbeloppeläven om någon del av rördseinkomslerna härrör från annan verksamhet än sådansom anges i ,1 § andra stycket 1-5. Tillvilken näringsgren den försäkrades verksamhet är att hänföra avses främstbestämmas med uppgifter som finns tillgängliga i det register som används viduppbörd av mervärdeskall. Även i detta register finns en näringsgrenskod enligtStandard för svensk näringsgrensindelning och i likhet med vad som sagts ifråga om arbetsgivaravgifter är koden bestämd utifrån den huvudsakligaverksamheten om flera verksamheter bedrivs. Ilikhet med vad som gäller för arbetsgivare är det endast pä den del av denförsäkrades inkomst som är hänförlig till arbete i länet som lägre avgifterutgår. Försäkrade skall lämna uppgifter om hur deras arbete är fördelat inomresp. För att åstadkomma en likställighet mellanarbetsgivare och försäkrade har försäkrade som etablerar en rörelse iNorrbotlens län rätt alt dessutom få ett bidrag till kostnaden föregenavgifter. För den som arbetar full normal arbetstid skall bidraget uppgåtill . per kalenderår, förutsatt atl de avgifter som han debilerasUppgår till minst detta belopp. Bidraget skall lämnas under ytterligare tväkalenderår efter det är verksamheten etablerats. Ansökan om bidrag skall gesin efter resp. kalenderårs utgång. Paragrafen innehåller bestämmelser om befrielsefrån arbetsgivaravgifter och allmän löneavgift i samhälle under entioårsperiod . Med samhälle menas området inom en milsradie från centralpunkten i tätorten såsom tätorten avgränsats i1980 års folk- och bostadsräkning. Den som vid fast driftställe i samhälleetablerar verksamhet som anges i I § har rätt all få befrielse frånsocialavgifter och allmän löneavgift för avgiftsunderlag hänförbart till dennaverksamhet i . För detta krävs dock att etableringen bedöms varalämplig från samhällsekonomisk synpunki. Av detta skäl krävs ett särskilttillstånd för att få befrielse. Vidare prövas om verksamheten är av det slagsom anges i I §. Enligt 7 § prövas frågan om sådant tillstånd av regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer. 1983/84:38 12 Även arbetsgivare som den t januari1984 redan bedriver verksamhet som anges i I § vid fast driftställe iSvappavaara samhälle har rätl att efter tillstånd bli befriad fränarbetsgivaravgifter och allmän löneavgift. Härvid prövas om verksamheten är avdet slag som anges i 1 §. Bedrivs verksamheten av statligt bolag skall även deallmänna ekonomiska förutsättningarna för verksamheten prövas. Försäkrade som bedriver verksamhetsom anges il § vid fast driftställe i samhälle eller som etablerarsådan verksamhet eller senare, dock senast . skallefler särskilt tillstånd befrias från att betala egenavgifter enligt lagen(1981:691) om socialavgifter och allmän löneavgift enligt lagen (1982:423) omallmän löneavgift. Förutsättningarna för befrielse motsvarar vad som gällerenligt 4 §. Nedsättningen avarbetsgivaravgifter skall enligt första stycket i första hand avsefolkpensionsavgiften och därefter barnomsorgsavgiften. Andra stycket innehållermolsvarande bestämmelse om egenavgifter. Försäkrade kan erlägga egenavgifter ivarierande omfattning.