prop · G70394 · 1983-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1983/84:94 medförslag till ädellövskogslag, m. m.; Regeringenföreslår alt antaga de förslag som har upptagits i bifogade utdrag avregeringsprotokoll ovannämnda dag. Ipropositionen föreslås en ädellövskogslag som ersätter den nuvarande lagen ombevarande av bokskog och syftar till att ge skydd även åt andra ädla lövträd änbok. Enligt förslaget skall marker med ädellövskog även i fortsättningenanvändas för äddlövskogsbruk om inte medger annat. För attslutavverkning av ädellövskog skall få påbörjas krävs skogsvårdsstyrelsensmedgivande. Statsbidrag skall enligt förslaget kunna lämnas bl.a. tillanläggning och skötsel av ädellövskogar. Dennya lagen är avsedd alt träda i kraft . I 1983/84. Prop.1983/84:94 2 Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag syftar till att bevara landets ädellövskogarför framtiden. 1 fråga om skötseln av ädellövskog på skogsmark gäller iövrigt beslämmelserna i skogsvårdslagen (1979:429). 1 naturvårdslagen (1964:822) finns särskilda bestämmelsersom kan till-lämpas om ytterligare åtgärder behövs för det ändamål som anges iförsta stycket. 2§ Med ädla lövträd avses i denna lag de inhemskaträdslagen alm, ask, avenbok, bok, ek, fågelbär, lind och lönn. 3§ Med ädellövskog avses i denna lag: Skogsbestånd iBlekinge; , och som utgörs av ädla lövträdtill och vars areal är minst ett halvt hektar. Skogsbestånd iövriga delar av landet som utgörs av lövträd till och av ädlalövträd till och vars areal är minst elt halvt hektar. Trädbestånd päbetesmarker, som inte är alt anse somjordbmksmark, om beståndet utgörs avlövträd minsl och av ädla lövträd lill . Av deädla lövträden skall minsl tio träd per hektar ha en diameter av minsl 30centimeter på en höjd av över marken. Markens areal skall uppgå tillminst etl hektar. Har enligt 7§ beslutat viss trädslagssammansält-ningvid föryngring av ädellövskog, skall skogen betraktas som ädellövskog även omandelen lövträd under en lid är lägre än som anges i första stycket. 4§ värdsstyrelsen skall på begäran lämna besked omvisst skogsbestånd eller trädbestånd på betesmark är att anse som ädellövskog. 5§ I bestånd som avses i 3 § får inte vidtas ålgärder sominnebär att beståndels egenskap av ädellövskog förloras. Efler slutavverkning iskogsbestånd skall ny ädellövskog anläggas på området. Om det finns särskilda skäl, får medgeundantag från första stycket. 1 samband med medgivande av undantag fårlänsstyrelsen föreskriva att ny ädellövskog anläggs pä annat ställe inom en brukningsenhet. För anläggning av ny ädellövskog gäller 7 § andra - fjärdestyckena. 6§ Utan hinder av 5§ första stycket får mark användas ienlighet med stadsplan eller byggnadsplan eller i enlighet med beslut somgäller för företag vars tillåtlighet har prövats i särskild ordning. 7 § Slutavverkning i skogsbestånd som avses i 3 § får intepåbörjas innan lämnat medgivande därtill. 1 samband med medgivande enligt första stycket fårskogsvårdsstyrelsen meddela särskilda föreskrifter angående det sätt pä vilkelslutavverkningen och den därav föranledda anläggningen av ny ädellövskog skall genomfö- Prop.1983/84:94 3 ras.Föreskrifter får även meddelas i annat fall då särskilda åtgärder behövs förskydd eller vård av viss ädellövskog. enligt andra stycket får vite sättas ut. Om föreskriften inte följs,får förordna att däri angiven åtgärd skall vidtas på denförsumliges bekostnad. Somvillkor för medgivande enligt första stycket får kräva attsäkerhet slälls för att föreskrivna ålgärder fullgörs. 8§ Av allmänna medel kan lämnas bidrag till kostnader för åtgärder, som behövsför alt trygga återväxlen av ädellövskog. 9§Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet genom avverkning eller andra åtgärderbryter mot 5§ första stycket första meningen, 7§ första stycket eller mot enföreskrift om avverkning som har meddelats med stöd av 7 § andra stycket döms tillböter eller fängelse . Densom har överträtt ett vitesföreläggande döms inte till ansvar enligt denna lagför gärning som omfattas av föreläggandet. 10§ beslut enligt denna lag får överklagas hos regeringen genombesvär. får överklaga beslut. Skogsvårdsstyrelsensbeslul får överklagas hos . beslut fåröverklagas hos regeringen. Dennalag träder i kraft den Ijuli 1984, då lagen (1974:434) om bevarande av bokskogskall upphöra atl gälla. Ersättningsbestämmelsernai 6§ lagen om bevarande av bokskog gäller dock alltjämt om beslut atl vägratillstånd till avverkning av bokskog meddelats före den nya lagensikraftträdande. Beslut enligl 2, 3, 5 eller 10§ förstnämnda lag skall ansesmeddelade med stöd av motsvarande bestämmelse i den nya lagen, om interegeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer förordnar annat. Lagom ändring i naturvårdslagen (1964:822) Härigenomföreskrivs alt 25 § naturvårdslagen (1964: 822) skall ha nedan angivna lydelse. Ägareav fastighet och innehavare av sårskild rätt till fastighet är berättigade tillersättning av slaten i den utsträckning som anges i 26, 28 och 30§§. Alt ivissa fall även borgenär, som har panträtt i fastigheten, är berättigad tillersättning framgår av 34 § andra stycket. Om inlösen av fastighet finnsföreskrifter i 27 §. Ifråga om ersättning och inlösen skall expropriationslagen (1972:719) i tillämpligadelar lända till efterrättelse i den mån avvikande bestämmelser 'Senaste lydelse 1982: 1097. Prop.1983/84:94 4 Nuvarande lydelse Föreslagen lyddse ej meddelas i denna lag. 4 kap. 3 § expropriationslagenskall äga tillämpning i fråga om värdeökning som ägt rum från dagentio år före det talan väcktes vid domstol. Ifråga om ersättning med anledning av atl avverkningeller åter-växtåtgärd som avses 1 lagen (1974:434) om bevarande av bokskogförbjuditseller att tillstånd till sådan avverkning eller åtgärd vägrats eller förenatsmed föreskrifter gäller bestämmelserna i nämnda lag. Denna lag träder i kraft , Har beslul somavses i 25 § tredje stycket i äldre lydelse meddelats före ikraftträdandet,gäller dock fortfarande nämnda bestämmelse. Prop.1983/84:94 5 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , ,, , , , , , ,, , R. , , Thunborg med förslag till ädellövskogslag Enligtlagen (1974:434) om bevarande av bokskog krävs särskilt tillstånd föravverkning av bokskog och för byte av trädslag på område där bokskog haravverkats. Frågan om skydd av värdefulla ädellövskogar över hu. 'ud aktualiseradesi prop. 1978/79: 110 om riktlinjer för skogspolitiken, m.m. Med anledning häravuppdrog regeringen ät att närmareutreda behovel av och förutsättningarna för skydd av särskilt värdefulla ädellövskogar.Naturvärdsverket skulle vid fullgörandet av uppdraget samråda med bl.a.skogsstyrelsen. Ioktober 1982 överlämnade naturvärds verket promemorian .Ädellövskog, förslag tillskydd och vård. 1 skrivelse till regeringen redovisadeskogsstyrelsen kompletterande och i vissa delar avvikande förslag i sammafråga. Förslagen har remissbehandlats. Tillprotokollet i detta ärende bör fogas dels utdrag ur förslagoch förslag som bilaga 1, dels en förteckning över remissinstansernaoch en sammanställning av remissyttrandena som bilaga 2. Skogsmarkeni vårt land domineras av trädslagen tall, gran och björk. Beståndsbildande skogav s. k. ädla lövträd, nämligen alm, ask, avenbok, bok, ek, lind och lönn,finns endasl på en halv procent av skogsmarksarealen, dvs. ca IIOOOO ha, ochär koncentrerad till . Dessutom, förekommer ädla lövträdinsprängda i andra skogar över betydligt siörre areal. Av den totala arealenbeståndsbildande ädellövskog utgörs ca 50000ha av ekskog och lika slor areal avbokskog. 1983/84:94 6 trädslagbland övriga ädla lövträd dominerar ask. Ekbevuxna hagmarker som förekommerfrämst i har ofta stora likheter med den egentliga ädellövskogen.De skiljer sig från denna genom att marken betas och träden står glesare. Ädellövhagmarkenhar minskat i omfattning och beräknas nu uppgå fill ca10000 ha. Ädellövskogen aren rest av mer vidsträckta skogar som fanns då klimatet var varmare än . I takt med klimatförsämringen,ökad konkurrens från björk, asp och gran och elt intensivare jordbruk hararealen ädellövskog minskat kraftigt. Under harinriktningen av skogsbruket bidragit fill en ytteriigare minskning. Den särskilt snabbaminskningen av bokskogsarealen gav i början av 1970-lalet anledning till särskildaåtgärder från statsmakternas sida. På min föredragning beslutade regeringen år1974 att föreslå att besluta om lagstiftning till skydd förbokskogen, den s. k. bokskogslagen (prop. 1974:73, JoU 18, rskr240). Redan iförarbetena till den lagen diskuterades behovet av skydd även för andravärdefulla ädellövskogar. Utvecklingen för dessa skogar bedömdes emellertid då inlevara lika ogynnsam som för bokskogen. Frågan togs upp på nytt i anslutning tillbeslutet om skogspolitiken. De förslag som ochskogsstyrelsen med anledning härav fick i uppdrag att utforma bygger påuppfattningen atl skogar och betesmarker med ädla lövträd ulgör ett värdefulltinslag i den svenska naturmiljön och att det är ett nationelk intresse att deges ett bättre skydd. Ädellövskogen har också betydelse för skogsnäringen genomatt den producerar värdefullt virke som annars måste importeras. Naturvårdsverketoch är eniga om att ett aktivt äddlövskogsbruk är en grundläggandeförutsättning för att bevara ädellövskogen. Enligt år det inlei första hand avverkningen som sådan som är ett hot mot ädellövskogen utanövergängen till annat trädslag efter avverkningen. Verket anser attbokskogslagen i slort sett har fungerat bra för det ändamål som avsågs ochföreslår mot denna bakgrund atl bokskogslagens tillämpningsområde vidgas lillatt gälla även annan ädellövskog än bokskog samt vissa hagmarker med beståndav ädla lövträd. Del innebär i princip att slutavverkning av ädellövskog ochbyte av trädslag inte skall få ske utan tillstånd. För alt underiätta förskogsägaren att vidta återväxtåtgärder och ungskogsröjning skall enligtförslaget statsbidrag kunna utgå till sådana åtgärder. För att vidmakthålla hagmarkermed ädla lövträd skall bidrag kunna lämnas för fortsatt betesdrifl m. m.Naturvärdsverket påpekar att de särskilda naturvårdsintressen som inte kanhävdas på detta sätt liksom får tillgodoses genom tillämpning av naturvårdslagstiftningen. Skogsstyrelsenanser att har överdrivit det omedelbara behovet av särskildlagstiftning på området. Styrelsen anser vidare atl harbeskrivit erfarenheterna av bokskogslagstiftningens tillämpning som alltförpositiva. 1983/84:94 7 iblandlett till ett passivt bevarande av bokskogen vilket inte var meningen. Skogsstyrelsenanser att ädellövskogen kan bevaras genom tillämpning av skogsvårdslagstiflningen,om tillämpningsföreskrifterna preciseras i vissa avseenden. Genom att de närmasleåren följa ädellövskogens utveckling noggrant kan underiag erhållas för enbedömning av behovet av särskild lagstiftning. Som alternativ föreslårskogsstyrelsen att en bestämmelse om krav på tillstånd för slutavverkning av ädellövskogförs in i skogsvårdslagen, vilket innebär att skogsvårdsmyndigheterna skullefå ansvaret för skyddet av ädellövskogen. Detråder stor enighet bland remissinstanserna om behovet av särskilda åtgärder isyfte alt behålla huvuddelen av den ädellövskog som finns kvar i vårt land.Några remissinstanser anser att förslagen inte är tillräckligt långtgående idetta avseende. En instans anser att förslagen borde ha koncentrerats mer tillde särskilt skyddsvärda skogarna. När det gäller deföreslagna formerna för skyddet av ädellövskogarna är remissinstanserna däremotdelade. De flesta remissinslanserna förordar något av förslagmed en klar övervikt för det alternativ som innebär atl särskilda bestämmelserför ädellövskogar förs in i skogsvårdslagen. Flertalet av dem som företrädernaturvårdens intressen ansluter sig dock lill förslag. Ettpar remissinslanser kan tänka sig att man inför en reglering enligtnaturvårdsverkets förslag men efler ersätter denna med en ordningsom i huvudsak överensstämmer med vad har föreslagit. Kungl.Vetenskapsakademien och anser att man bör gålängre i regleringen än vad har föreslagit, medan förelrädareför olika skogsägaregrupper önskar en svagare reglering än vad harföreslagit. Som harframhållit är ädellövskogen, vari jag inbegriper också hagmarker med ädlalövträd, en karakteristisk och värdefull del av det svenska landskapet. Ädellövsskogarnaerbjuder stora skönhetsupplevelser och de har stor betydelse förfriluftslivet. Ädellövskogen är vår artrikaste skogstyp och är av stortintresse från kulturhistorisk synpunkl. Också från rent skogliga synpunktermåste ädellövskogen betraktas som en viktig naturresurs med värdefullaegenskaper. Enligt min mening talar följaktligen flera skål för alt ädellövskogenbevaras för framtiden. Från allmän synpunkt är det enligt min bedömningangeläget atl bevara ädellövskog i en omfattning som i huvudsak motsvararnuvarande areal. Jag delarnaturvårdsverkets, och remissinstansernas uppfattning att detnu är nödvändigt att vidta åtgärder för att skydda också den ädellövskog som inleär bokskog. Som och har anfört sker etlbevarande av ädellövskogen i huvudsak bäst genom ett rationellt äddlövskogsbruk.Strävan bör vara atl åstadkomma omväxlande och natursköna skogar. Detta kanenligt min mening ske bara genom kontinuerligt aktiva åtgärder. Det gällernaturligtvis i ännu högre 1983/84:94 8 gradhagmarkerna vars karakteristiska miljö bäst vårdas genom bete eller slätter. Det skydd som börskapas för all ädellövskog bör vara lika starkt som det skydd som f. n. gällerbokskogen. Jag föreslår att skyddet för ädellövskogen tas upp i en särskildlag som ersätter bokskogslagen. Mot bakgrund av mitt gjordaställningslagande som innebär alt den totala ädellöv-skogsarealen inte fårminskas i nämnvärd grad, bör i den nya lagen föreskrivas alt det i bestånd medädellövskog inte får vidtas åtgärder som innebär atl skogens egenskap av ädellövskogförloras. Därigenom förhindras att en ädellövskog omförs till en skog medandra trädslag eller att marken las i anspråk för annal ändamål. Dennahuvudregel bör inte gälla undantagslöst bl. a. med hänsyn till alt del kanfinnas enstaka ädellövskogar av mindre intresse frän naturvårdssynpunkt. Föralt bevara ädellövskogen för framtiden är det vidare inte alltid nödvändigtatt det efter slutavverkning anläggs ny ädellövskog på just den mark somavverkats. Det kanske finns lämpligare mark härför på annat ställe på en brukningsenhet.Undantag bör således kunna medges, när det finns särskilda skäl. Frågor omundantag är naturvårdsfrågor som bör prövas av . Ett medgivande omundantag bör kunna förenas med villkor om att ny ädellövskog skall anläggas på etlannat ställe inom en brukningsenhet. Det är angeläget alllänsstyrelsen vid bedömningen av dispensfrågor gör planmässiga överväganden.Som underlag för prövningen bör länsstyrelsernas naturvårdsinventeringar ochde översiktliga skogsinventeringar som görs av skogsvårdsslyrelserna kunnautnyttjas. En utgångspunkt vidutformningen av den nya lagen är att del är genom ett rationellt äddlövskogsbruksom huvuddelen av ädellövskogen skall bevaras. Detta får betydelse i olikahänseenden. Bl.a. bör skogsvårdslagstiftningen tillämpas i fråga om ädellövskogensvård och skötsel i den mån särskilda föreskrifter inte har meddelats i den nyalagen. Sådana föreskrifter behövs i fråga om slutavverkning och föryngring. Omen slutavverkning inte sker på rätt sätt kan nämligen föryngringsarbetet heltomöjliggöras eller i varje fall försvåras och fördröjas. De kunskaper sombehövs för föryngringen av skilda slag av ädellövskogar kan rimligen intekrävas av varje berörd skogsägare. Sädana kunskaper finns hos skogsvårdsstyrelserna.Mot bakgrund härav bör i den nya lagen föreskrivas en skyldighet att inhämtaskogsvårdsstyrelsens tillstånd innan slutavverkning får ske i en ädellövskog. Isamband med att sådani tillstånd ges bör regelmässigtföreskriva de åtgärder som behövs för skydd eller vård av skogen eller för att iryggaåterväxten. För sådana åtgärder bör statligt stöd kunna utgå. Den nu förordade fillståndsprövningenhar till enda syfte att trygga en tillfredsställande återväxl av ädellövskog.Del innebär alt tillstånd alltid skall lämnas när en slutavverkning är tillåtenenligt skogsvårdslagen. Detta är en konsekvens av principen att ädellövskogenbör bevaras genom ett 1983/84:94 9 Av denna princip får vidare anses följa atl det inte finnsanledning atl i den nya lagen - i motsats lill vad som skett i fråga ombokskogslagen - föra in bestämmelser som ger stöd för så ingripande åtgärder inaturvärdens intresse atl etl rationellt ädellövskogsbmk avsevärt försvåras.Behov av elt så starkt skydd från nalurvårdssynpunkt kan antas uppkomma bara iundantagsfall och dä främst för all tillgodose vetenskapliga intressen. Fördessa fall är det enligt min mening naturligt -såsom också skett i fråga omsärskilt skyddsvärd bokskog - att tillämpa naturvårdslagen. Ienlighet med de principiella ställningstaganden som gjorde medanledning av propositionen med förslag till lag om bevarande av bokskog, m. m.gäller att en markägare inte är berättigad till ersättning av staten, om hanvägras att omföra en ädellövskog till barrskog eller att avveckla en ädellövskogför att kunna använda marken till annat ändamål än skogsbruk. Frågan omersättning för intrång i pågående markanvändning kan aktualiseras försl närföreskrifterna är så ingripande att de hindrar ett fortsatt äddlövskogsbruk. Somjagnyss har anfört skall den nya lagen inte ge stöd för så ingripande beslut. Denbehöver därför inle innehålla några bestätnmelser om ersättning för sådantintrång. Till frågan om statsbidrag till kostnader för återväxtåtgärderåterkommer jag i det följande. Mittförslag: Som ädla lövträd enligt lagen räknas de inhemska trädslagen alm, ask,avenbok, bok, ek, fågelbär, lind och lönn. Rödek och sykomoriönn räknas intesom ädla trädslag. Naturvårdsverketsförslag: Verkets förslag överensslämmer med mitt. Remissinstanserna:De allra flesla godtar förslag. En remissinstans anser attträdslaget fågelbär inte bör omfattas av lagstiftningen. Skälför mitt förslag: Mina skäl för avgränsningen överensstämmer med naturvårdsverkets.Enligt verket, som hänvisar till de särskilda förhållanden som råder bl.a. iSkaraborgs lån, är det angeläget att fågelbär räknas fill de ädla lövträden.Jag har ingen annan mening. Prop.1983/84:94 10 Mittförslag: Med ädellövskog i , , och länavses skogar om minst elt halvt hektar som till består av ädlalövträd. För att en skog skall räknas som ädellövskog i resten av landeträcker det med att den består av ädla lövträd underförutsättning att andelen lövträd över huvud uppgår till . Som ädellövskogi lagens mening räknas även hagmarker om minst ett hektar, om beståndet av trädbestår av lövträd och minsl ädla lövträd och avdessa senare minst tio stycken har en diameter av på en höjd av 1,3m över marken. Naturvårdsverketsförslag: Verkets förslag överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna:De allra flesla godtar förslag. i länförordar att det lägre kravel på andelen ädla lövträd skall gälla även i desydligaste länen. Flera remissinstanser kommenterar och diskuterar i sammanhangetskyddet för hagmarkerna med ädla lövträd. Kommentarerna görs med utgångspunkt ien jämförelse mellan och förslag. Hur dessaförslag skiljer sig åt har jag redovisat i det föregående (avsnitt 2. Någraremissinstanser anser att hagmarkerna bör kunna skyddas tillräckligt med stödav naturvårdslagen. Någon anser att hagmarkerna bör inordnas under lagen (1979:425)om skötsel av jordbruksmark. Skälför mitt förslag: Viktigt i detta sammanhang är hur olika marker definieras ide lagar som reglerar skötseln av jordbruket och skogsbruket. Lagen om skötselav jordbruksmark omfattar och kultiverad betesmark. Hagmarker som inteår föremål för direkta kultiveringsåtgärder ryms inte i dessa begrepp. Iskogsvårdslagen å andra sidan definieras som skogsmark mark som är lämplig förvirkesproduktion och som inte i väsentlig utsträckning används för annatändamål. 1 förarbetena till lagen och i verkställighetsbestämmelserna anges attvissa glesa skogar, bl.a. hagmarker i nära anslutning till bebyggelse, inteskall betraktas som skogsmark. De hagmarker med ädla lövträd somnaturvårdsverket har angett som skyddsvärda faller i huvudsak utanför begreppenjordbruksmark och skogsmark. Mitt förslag att särskilt ange dessa marker i enny lag motiveras härav. Den lagstiftning som jaghar förordat i det föregående omfattar för del första skogsmark med skog avädla lövträd. Därmed regleras även vissa marker som flera remissinstanser hartagit upp särskilt i anslutning till en 1983/84:94 11 diskussion om statsmakternas program för avveckling av lågproducerandeskogar, s.k. 5:3-skogar. Mitt förslag i detta sammanhang innebär med andra ordatt de 5: 3-skogar som är att betrakta som ädellövskogar i princip skallbevaras genom forlsall äddlövskogsbruk. Övriga marker av hag-markskaraklär somvarken omfattas av skogsvårdslagen eller av lagen om skötsel av jordbruksmarkär, om deras karaklär skall behållas, beroende av särskilda skölsdåtgärder. Medden lagstiftning jag nu föreslår blir det förbjudet att utan tillstånd slutavverkapå dessa marker eller att vidta åtgärder för föryngring med annat än ädlalövträdslag. Däremot kommer det inte alt finnas möjligheter all med slöd avdenna lagstiftning särskilt föreskriva att en hagmark skall betas eller röjas.Om det från nalurvårds-eller kulturminnesvårdssynpukl är angeläget att motverkaatt en hagmark genom igenväxning övergår till skogsmark finns möjligheten attsöka träffa en överenskommelse mellan naturvårdsmyndigheten och markägaren,eventuellt kombinerad med vissl statligt stöd till kostnaderna för bete ellerröjning. Till den senare frågan återkommer jag i det följande. Om det ärsärskilt angeläget att bevara en hagmark kan också naturvårdslagen användas. Frågan omhur andelen lövträd skall bestämmas behandlar jag i specialmotiveringen. Jagvill emellertid här framhålla atl det av olika skäl kan vara lämpligt atttillåta en kombination av ädla lövträd och andra trädslag under en del av etlbestånds växttid, varvid de senare exempelvis kan bilda en skärm som skydd förde ädla lövträdsplanlorna. Andelen ädla lövträd kan därvid komma att vara lägreän vad som bör gälla för ädellövskog i allmänhet. Dessa andrå träd, som normalthar en kortare omloppstid, kan avverkas tidigare varigenom de ekonomiskaförutsättningarna för etl äddlövskogsbruk förbättras. En förutsättning för alti samband med tillstånd till avverkning medge ett kombinerat skogsbruk av deltaslag bör vara att en plan fastställs för när och hur olika åtgärder skallvidtas. 2.3 Statligt stöd m. m. Mitt förslag: Statsbidrag bör kunna lämnas med högst 80procent av kostnaderna för fullständiga återväxtåtgärder och med högsl 60procent till röjning av ädellövskog. Statliga medel bör också kunna utgå lillvård av hagmarker med ädla lövträd. Vidare bör s. k. utsyning, rådgivning samtviss planläggning som utförs av skogsvårdsstyrelserna kunna vara förskogsägaren kostnadsfria åtgärder. förslag: Verkets förslag överensstämmerväsentligen med mitt. Prop.1983/84:94 12 Remissyttrandena:De fiesta har ingen erinran mot förslag. ochnågra skogsvårdsstyrelser vill ha något mer omfattande statsbidrag medanplanverket anser förslag som alltför vidlyftigt.Riksrevisionsverket menar atl anslagsbehovet har beräknats för lågt.Arbetsmarknadsstyrelsen har den uppfattningen atl vården av hagmarker normaltbör vara ett ordinarie arbete och inle beredskapsarbete i den utsträckning somnaturvärdsverket har förutsatt. Skälför mitt förslag: I likhet med vad jag anförde i anslutning till mina förslagår 1974 om skydd för bokskogen anser jag att det inte går alt bortse från attdet f. n. företagsekonomiskt sett inle är lika lönsamt alt producera ädellövskogsom barrskog. Vidare måste det beaktas att skydd av ädellövskogen med enbartlagstiftning inte medför någon garanti för aktiva föryngringsåtgärder. Desenare är ju somjag har framhållit i det föregående en viktig del i bevarandetav ädellövskogen. Normala föryngrings- och skötselåtgärder i ädellövskogen äremellertid förhållandevis dyra.