prop · G703123 · 1983-12-31 00:00:00 — omhöjning av sjömanspensionsavgiften m. m.; Regeringenföreslår att anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag avregeringsprotokoll. Ipropositionen föreslås atl den sjömanspensionsavgift som redare m. fl. skallbetala enligt lagen (1981:691) om socialavgifter höjs från 0,80 ull 1,20 procentav avgiftsunderlaget. förutskickas en begränsning av pensionsutgifterna. 1 1983/84. Prop.1983/84:123 2 Lagom ändring i lagen (1981:691) om socialavgifter Härigenomföreskrivs atl 2 kap. 2§ lagen (1981:691) om socialavgifter skall ha nedanangivna lydelse. 2§' En arbetsgivare som sysselsätter En arbetsgivare som sysselsätter sjömänskall på den ersättning som sjömän skall på den ersättning som utgetts till sådana be- utgetts till sådana be tala även sjömanspensions- tala även sjömanspensions avgift med 0,. 1fråga om sjömän skall sjukförsäkringsavgift och folkpensionsavgifl beräknasefter de procentsatser som regeringen eller, efter regeringens bemyndigande,fastställer. Procentsatserna skall utgöra denandel av de i I § första stycket 1 och 2 angivna procentsatserna som svararmot förhållandet mellan antalet svenska sjömän och sjömän påsvenska handelsfartyg i medeltal för de som närmastföregått det år då procentsatserna fastställs. Hänsyn skall därvid inte tastill fartyg med en bruttodräktighel understigande 300. Procentsatserna beräknasmed två decimaler. Medsjöman avses i denna lag den som skall betala sjömansskatt enligt 1 § 1 mom.första stycket lagen (1958:295) om sjömansskatt. Dennalag träder i kraft . Prop.1983/84:123 3 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , , , , , , ,, , Propositionom höjning av sjömanspensionsavgiften m. m. Försjömän på svenska handelsfartyg finns det en särskild pensionering.Pension kan enligt kungörelsen (1972:412) om sjömanspension (ändrad senast1980:432) erhållas av sjömän, huvudsakligen i manskapsställning, med lång Qänstgöringtill sjöss. Den får betalas ut . Vid sidan av 1972års kungörelse gäller allQämt - såvitt avser lidigare inQänad rätt till pension- vissa bestämmelser i äldre författningar. Sjömanspensioneringenadministreras av Handelsflottans pensionsanstalt (HPA). Undersenare år har det i olika sammanhang diskuterats frågan om en omläggning avsjömanspensioneringen så att den inte längre skulle grundas på författning utanpå kollektivavtal. I belänkandet (Ds K 1978:12) Sjömanspensioneringen framhöllsjömanspensionsutredningen att speciella gruppers behov av pension på senaretid normalt har fillgodosetts genom kollektivavtal. Under utredningsarbetetsgång fördes också diskussioner mellan och i syfte att åstadkomma en övergång till kollektivavtal. Någonenighet härom kunde emellertid inte uppnås då. Utredningen fann det dockönskvärt att försöken att ersätta det nuvarande systemet med ett påkollektivavtal grundat system fortsätter. De största fördelarna med ett sådantsystem är enligt utredningen att det blir mera flexibelt än det nuvarande ochatt parterna själva kan sköta pensioneringen utan statsmakternas medverkan. Iavvaktan på nya förhandlingar om en kollektivavtalslösning föreslogutredningen i betänkandet endast vissa angelägna förändringar som kunde vidtasinom det nuvarande systemets ramar. Pågrundval av betänkandet genomfördes vissa förbättringar av pensionsförmånerna.Resurser för detta ansågs ha tillkommit genom att den allmänna pensionsåldernår 1976 sänkts från 67 till . Prop.1983/84:123 4 Utländska sjömän skulle kunna fä förlängd sjömanspension. Småpensioner skulle automatiskt bytas ut mot engångsbelopp (prop. 1979/80:84, TU1979/80:22, rskr 1979/80:286). En närmare redogörelse för gällande ordning,utredningens överväganden och de ändringar som genomfördes finns i prop.1979/80:84. Medstöd av regeringens bemyndigande fillkallades ensärskild utredare (1979:06)' med uppdrag att undersöka förutsättningarna fören sjömanspensionering grundad på kollektivavtal. Bakgrunden fill detta varatt berörda parter på arbetsmarknaden önskade atl frågan utreddes. Sedanutredaren arbetat fram ett förslag till en på kollektivavtal grundad sjömanspensioneringuttalade företrädare för och Svenska sjöfolksförbundetatt utredarens förslag var väl lämpat att ligga lill grund för fortsattadiskussioner mellan parterna men att de för att kunna ta ställning fill etteventuellt kollektivavtal - måste ha besked bl. a. om hur stor del avfondmedlen för sjörnanspensioneringen som kan överföras lill en ny privatpensionskassa. Detbefanns vara en lämplig ordning för det fortsatta arbetet att tillkalla enfristående förhandlingsman med uppdrag att för statens räkning förhandla med arbetsmarknadsparlernaoch - med förbehåll för regeringens godkännande - träffa en uppgörelse omvillkoren för en övergång som bygger pä kollektivavtal. Med stöd av regeringensbemyndigande tillkallades en sådan förhandlingsman. Idirektiven (Dir 1981:53) uttalades att utgångspunkten för förhandlingsmannensuppdrag var att ett kollektivavtal borde komma till stånd och att sjömanspensioneringeni statlig regi borde avvecklas. Avsiklen var alt förhandlingsarbetetskulle bedrivas skyndsamt. Arbelel var inriktat på atl kunna få ettkollektivavtal att börja tillämpas . Förhandlingsmannenmeddelade redan under vintern 1981-1982 att förhandlingsläget var sådant atthan inte säg någon möjlighet till uppgörelse . Minföreträdare valde emellertid då att avvakta ytterligare i stället för att sökaen annan lösning. Förhandlingarnahar - trots en stark beredvillighet från statens sida att medverka till enuppgörelse - ännu inte givit något resultat. Parterna har visserligen infördenna proposition förklarat att de förhandlar om ett avtal omfattandepensioneringen. Enligt min mening måsle ändå en gardering göras för denhändelse att förhandlingarna inte heller leder till en uppgörelse.Jag ser mig därför föranlåten att aktualisera ett par frågor som vilati avbidan på resultatet av förhandlingarna. Det gäller dels frågan om enhöjning av sjömanspensionsavgiften, dels frågan om en viss begränsning avutgående förmåner. Prop.1983/84:123 5 Dennuvarande sjömanspensioneringen finansieras genom en kombination avpremiereservsystem och fördelningsprincip. Till pensionskostnaderna användsdels fonderade medel jämte avkastning, dels en sjömanspensionsavgift sombetalas av redarna. Inkomsternaav räntor och sjömanspensionsavgifter har varit i stort sett oförändrade underde . För /83 uppgick ränteinkomsterna avfondmedlen till 17,2 milj. kr. och inkomsterna från sjömanspensionsavgifterna till9,6 milj. kr. eller sammanlagt 26,8 milj. kr. Summanav utbetalade årliga pensioner har under de senasle fem åren ökat med nästanhälften. De uppgick /78 fill 24,5 milj. kr., /81 till31,7 milj. kr. och /83 till 36,3 milj. kr. Såväl antalet nybeviljadepensioner som antalet vid budgetårets slut kvarstående årliga pensioner harunder de varit tämligen . En orsak lill att utgifternaökar är att ingångsbeloppen för nybeviljade pensioner stiger. En annan orsakär att huvudparten av de utgående pensionsförmånerna är värdesäkrade genomanknytning till basbeloppet enligl lagen (1962:381) om allmän försäkring.Utgiftssidan stiger därmed automatiskt med inflationen. Pensionsutbetalningarnaför /84 (inklusive engångsbelopp) bedöms inom HPA komma attuppgå till ca 40 milj. kr. Administrationskostnaderna (kansliels verksamhet)uppgår till drygt 1 milj. kr. Med oförändrade inkomster av räntor och redareavgifterkommer det belopp som får las ur fonderna att uppgå till ca 15 milj. kr. Följdenav att inkomsterna varit praktiskt taget konstanta, medanutgifterna stigit kraftigt, är givetvis att sjömanspensionsfonden snabbtlappas av. Delta har också direktionen för HPA påtalatför regeringen. Behållningen i fonden uppgick vid ulgången av budgetåret1982/83 till omkring 154 milj. kr., att jämföra med knappt 193 milj. kr. Det är uteslutet att staten skulle överta ansvaret för pensioneringengenom att bekosta den och dess administration. Jag finner det därförnödvändigt att åtgärder vidtas så att obalansen mellan inläkler och kostnadersnarast rättas till. Sjömanspensionsavgiften utgår f.n. enligt 2 kap. 2§ lagen(1981:691) om socialavgifter av den ersättning somarbetsgivare som sysselsätter sjömän utger till dessa. Jag förordar attavgiften höjs till . Detta skulle - medfrån /83 oförändrat avgiftsun-deriag - ge en inkomst omkring 14milj. Det kan inte uteslutas att det längre fram blir nödvändigt attytterligare justera upp procentsatsen. Den av mig föreslagnaavgiftshöjningen är emellertid inte tillräcklig för alt ge balans mellanintäkter och kostnader. Det framstår därutöver som nödvändigt att begränsa deutgående förmånerna. Detta kan ske enligt två huvudlinjer. Förmånerna kanbegränsas generellt för alla pensionstagare eller kretsen av förmånstagare kanbegränsas. En generell begränsning av. förmånerna är minst ingripande ochtekniskt enkel. 1983/84:123 6 förmånstagarkretsenär sakligt riktigare. Därigenom skulle pensionsmedlen koncentreras till de sjömänsom har i yrket och som har varit fill sjöss fram till pensionevingen.En sådan förändring av systemet är dock tekniskt komplicerad och krävergrundliga överväganden, bl. a. i fråga om övergångsbestämmelser. Det torde fåankomma på regeringen att meddela de föreskrifter som behövs i dessahänseenden. Den föreslagna ändringen ilagen om socialavgifter är enligt min mening av så enkel beskaffenhet attlagrådets hörande saknar betydelse. Jag har i ärendet samrått med chefen försocialdepartementet. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagatt regeringen föreslår att delsanta ett inom upprättat förslag filllag om ändring i lagen (1981:691) om socialavgifter, dels godkänna deriktlinjer för sjömanspensioneringen somjag har förordat i det föregående. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposifionföreslå att anta de förslag som föredraganden har lagt fram.