prop · G703167 · 1983-12-31 00:00:00 — Detnuvarande förfarandet vid debitering och uppbörd av arbetsgivaravgifter liknardet som gäller för debitering och uppbörd av B-skatt och sträcker sig över treår. Arbetsgivaren betalar under utgiftsåret en preliminär avgift som harberäknats och debiterats av . Avgiften fördelas på sexuppbördstillfällen. Dessa infaller under utgiftsåret, med börjani februari månad. Efterutgiftsårets utgång lämnar arbetsgivaren en årsredovisning, arbetsgivaruppgift,till den lokala skattemyndigheten, som efter viss kontroll sänder uppgiftentill för dataregistrering. Arbetsgivaruppgiften vidarebefordras sedantill , som fastställer den slutliga avgiften. Överstigerden slutliga avgiften den preliminära, uppkommer en kvarstående avgift påvilken i vissa fall beräknas en särskild avgift. Arbetsgivaren har möjlighetatt undvika den kvarstående avgiften genom s.k. fyllnadsinbetalning senast vidutgången av april månad året efter utgiftsåret. Överstiger den preUminäraavgiften den slutliga uppkommer en överskjutande avgift på vilken arbetsgivarenerhåller ränta. Kvarstående och överskjutande avgift regleras andra året efterutgiftsåret. Avgift som debiteras enligt beslut som meddelas sedan den årligadebiteringen av slutlig avgift avslutats tas ut i form av tillkommande avgift. Denpreliminära avgiften för ett visst år motsvarar i princip den slutliga avgiftsom senast debiterades arbetsgivaren. Detta innebär att avgiften beräknas medutgångspunkt i de lönesummor som betalades före utgiftsåret. Hänsynskall dock tas bl.a. fill mera betydande ändringar av avgiftsunderlaget som kanantas komma att ske till följd av den allmänna Prop.1983/84:167 38 Detta sker genom en årUgen av regeringenbeslutad allmän procentuell uppräkning av avgiftsunderlaget. I enskilda fallkan, under vissa förutsättningar, den preliminära avgiften jämkas till ettlägre eller högre belopp om den därigenom kan komma att bättre motsvara denväntade slutliga avgiften. Har slutlig avgift inte påförts arbetsgivaren fidigare,måste den preliminära avgiften fastställas genom en särskild beräkning.Detsamma gäller om det kan antas att den slutliga avgiften för det aktueUautgiftsåret kommer att avvika från den slutliga avgift som fastställts åretföre med minst en femtedel av denna avgift. Särskild beräkning kan också ske omskillnaden mellan annars utgående preliminär avgift och påräknelig slutligavgift skulle bli mer betydande eller annan särskild omständighet föreligger.Riksförsäkringsverket får anmana en arbetsgivare att lämna uppgifter förberäkning eller jämkning av den preliminära avgiften. Om uppgifter inte lämnas,får uppskatta underlaget för den preliminära avgiften. Utfallet av det nuvarande systemet framgår av följande sammanställningsom visar storleken av debiterade preliminära avgifter, fyllnadsinbetalningar,kvarstående avgifter och överskjutande avgifter för utgiftsåren (milj. 1978 1979 1980 1981 1982' De preliminärdebiterade avgifterna har således stigit kraffigtvarje år, medan såväl fyllnadsinbetalningar som de kvarstående avgifterna visaren fallande tendens inte bara som procentueU andel utan även i absoluta tal.Detta torde sammanhänga med de samkörningar som sker ikontrollsyfte mellan preUminära avgiftsunderlag och lönesummor i uppbördsdeklarationerna. (En samköming i mindre skala genomfördes .) Sålunda höjdes år 1981debiteringarna av preliminära avgifter genom särskilda beslut med sammanlagt ca1,. De kvarstående avgifterna var fram t.o.m. betydligtstörre än de överskjutande. Detta förhållande ändrades , då kvarståenderesp. överskjutande avgift uppgick till ungefär samma belopp. De hittillsföreliggande uppgifterna för pekar mot att de överskjutande avgifternaöverstiger de kvarstående. En bidragande orsak till denna effekt torde ha varitatt den särskilda avgiften på kvarstående arbetsgivaravgift höjdes . Beloppen av restförda arbetsgivaravgifter har under åren1978-1981 ökat från . Iprocentuell andel av de preliminärt debiterade avgifterna har de restfördabeloppen dock hållit sig tämligen . Prop.1983/84:167 39 På grundval av förslag i socialavgiftsutredningensdelbetänkande (Ds S 1982:3) genomfördes vissa åtgärder för att förbättradebiteringssystemet med verkan från (prop. 1982/ 83:60, SfU10, rskr 127). Dessa åtgärder innebär en utvidgning och precisering avarbetsgivarnas uppgiftsskyldighet samt införande av straffpåföljd förunderlåtenhet att lämna föreskrivna uppgifter eller lämnande av oriktigauppgifter. Utredningen föreslog vidare att i ökadutsträckning skulle använda metoden för särskild beräkning av den preliminäraavgiften. Genom en sådan beräkning kunde åstadkommas en avsevärt bättreöverensstämmelse mellan preliminär och slutlig avgift. För att förbättrakontrollen av arbetsgivaravgifterna föreslog utredningen även att samkörningarav arbets-givarregistret och skattemyndigheternas register borde användas iökad omfattning. Jag förutsatte i mitt anförande i propositionen att deföreslagna åtgärderna skulle användas i den mån resurserna tillät detta. Den avgörande svagheten i det nuvarande systemet består iatt debiteringen av preliminär avgift sker med huvudsaklig utgångspunkt i ettunderlag som avspeglar löneförhållanden som ligger ända upp fill föreutgiftsåret. Visserligen sker en generell uppräkning av avgiftsunderlaget vidberäkningen, men det är i prakfiken inte möjUgt att få överensstämmelse mellande preliminära avgifterna och de slutliga. Det redovisade systemet medpreliminär avgift och en särskild slutavräkning fungerar tillfredsställandeendast under fömtsättning att man kan fastställa den preliminära avgiften såatt den nära överensstämmer med den slutliga avgiften . Procentsatsen för uppräkning av avgiftsunderlaget kan av administrafivaskäl inte nyanseras med hänsyn till variationerna i löneutvecklingen inom olikabranscher och företag utan måste bestämmas generellt. På grund av osäkerheten ibedömningen av inkomst- och konjunktumtvecklingen sätter regeringen vidareuppräkningsprocenten med viss försiktighet. Uppräkningen blir därför oftanågot lägre än vad som motsvarar den faktiska löneutvecklingen. Sammantagetleder de angivna förhåUandena till att de preliminära avgifterna för ett stortantal arbetsgivare väsentligt understiger de slutliga avgifterna för sammautgiftsår. Skillnaden regleras antingen genom fyllnadsinbetalningar eller genomatt kvarstående avgifter debiteras. Effekten kan också bli den motsatta. För arbetsgivare somhaft sämre löneutveckling än den genomsnittliga eller minskat antalet anställdaunder utgiftsåret leder uppräkningen till för hög preliminär avgift. I dessafall sker den slutliga regleringen genom att den överskjutande avgiften betalastillbaka tiU berörda arbetsgivare. I det nuvarande systemet finns särskUda regler som syftar tiUindividuella justeringar av den preliminära avgiften. De avser arbetsgivarevars löneförhållanden mera påtagligt avviker från dem som ligger till grund förden preliminära avgiften, t.ex. vid mera betydande ökning av antalet anställda.Trots dessa jämkningsmöjligheter är det emellertid svårt att få en 1983/84:167 40 tillfredsställandeöverensstämmelse mellan preliminär och slutlig avgift. Stora skillnader mellanpreliminära och slufliga avgifter medför allvariiga olägenheter för både detallmänna och de enskilda arbetsgivarna. Fördet allmännas del innebär för lågt debiterade preliminära avgifter en försenadavgiftsuppbörd med åtföljande ränteförluster och en försämrad kassahållning.Den försenade avgiftsuppbörden leder också fill att större avgiftsbelopp änannars måste restföras och sedermera ofta inte kan drivas in. För arbetsgivarnainnebär en för låg preUminär avgift under utgiftsåret en kostnadsfri kredit tiUdess fyllnadsinbetalningen skall göras. Men vid detta tUlfäUe krävs i ställetatt arbetsgivaren har en god likviditet. Brister i detta avseende leder tUl attarbetsgivaren kommer att debiteras en kvarstående avgift och ofta också ensärskild avgift som kan ge upphov till betalningssvårigheter. Debiterasarbetsgivaren å andra sidan en för hög preliminär avgift berövas hanmöjligheten att under utgiftsåret och året därefter disponera den del avavgiften som senare återbetalas i form av överskjutande avgift. Denna olägenhetkompenseras dock i viss mån av den ränta som utbetalas tillsammans med denöverskjutande avgiften. Enannan brist i nuvarande förfarande gäUer kontrollen. En arbetsgivare kan, genomatt inte anmäla en nystartad verksamhet tUl , undgå attdebiteras både preliminär och slufiig avgift. En arbetsgivare som ärregistrerad hos kan genom att lämna oriktiga uppgifter isamband med en ansökan om jämkning av preliminär avgift få denna nedsatt medför stort belopp eller helt undgå att debiteras sådan avgift. Slufiigen kan enarbetsgivare undandra sig avgiftsdebitering genom att felaktigt uppge att hanupphört med sin verksamhet. En kontroll i dessa hänseenden är i praktiken inte möjUgatt göra effektiv i nuvarande system. Om oriktigheter upptäcks tar det dessutomi många fall innan de kan rättas till. Etthinder för en rationahsering av avgiftsadministrationen undanröjdes genominförandet av socialavgiftslagen som trädde i kraft . Demateriella reglerna för avgiftsberäkningen har genom denna lag blivit enhetligareoch enklare. Såsom uttalades i den proposifion (prop. 1980/ 81:178), som låg tUlgrund för beslut , bereddes därigenom vägen för införandet avett effektivare debiterings- och uppbördssystem. Socialavgiftsutredningenhar lagt fram ett förslag som syftar till att avhjälpa de brister som härberörts. I betänkandet föreslår utredningen att uppbörden av arbetsgivarnassocialavgifter (arbetsgivaravgifter) knyts an till de löpande löneutbetalningarnaoch att denna uppbörd tekniskt och administrafivt samordnas med arbetsgivarnasredovisning och inbetalning av innehållen skatt. Förslaget innebär attarbetsgivarna under uppbördsåret successivt skall betala avgifterna på grundvalav de faktiska utgivna löneförmånerna och därigenom i princip även slutligtfullgöra sin avgiftsskyldighet. Detta innebär i huvuddrag att en arbetsgivare iden uppbördsdeklaration som gäller för redovisning av källskatt också skallredovisa de utgående arbetsgivarav- 1983/84:167 41 gifterna.Uppbördsdeklarafionen skall ges in fill där uppgifternaregistreras. Den vidare behandlingen och kontrollen som krävs utförs av denlokala skattemyndigheten. För att få till stånd samordning med källskatteredovisningenhar utredningens förslag i hög grad anpassats fill uppbördslagens regler omredovisning och inbetalning av innehållen skatt. Reglerna för uppbörden avarbetsgivaravgifterna har utarbetats efter uppbördslagens mönster. Lagtekniskthar den lösningen valts att reglerna för avgiftsuppbörden tas in i en särskildlag men med hänvisning fill uppbördslagen så långt möjligt. Särskilda reglerför avgiftsuppbörden har sålunda föreslagits endast i den mån avgifternasspeciella karaktär ansetts kräva detta. Denpreliminära arbetsgivaravgiften debiteras f.n. för tvämånadersperioder. Även källskatterredovisas för tvämånadersperioder. Uppbördsmånaderna för avgift resp. källskattär dock förskjutna i förhållande fill varandra. Utredningen föreslår att densamordnade uppbörden av arbetsgivaravgifter och källskatt sker månatligen. Detföreslagna systemet förutsätter en decentraUsering av uppbördsansvaret frånriksförsäkringsverket till lokala och regionala myndigheter inom skatteadministrationen,vilket också föreslås av utredningen. Utredningensförslag innebär således i korthet följande. Avgiftsberäkningen baseras direkt på de löpande, fakfisktutbetalda lönesummorna. Redovisning och inbetalning av innehållnapreliminära skatter och arbetsgivaravgifter samordnas. Redovisning och inbetalning av skatter och avgiftersker . Uppbördsförfarandet decentraliseras frånriksförsäkringsverket till de lokala skattemyndigheterna och länsstyrelserna. De speciella reglerna för avgiftsuppbörden tas in ien särskild lag, som ersätter AVGL. Dethelt övervägande antalet remissinstanser år positiva till utredningsförslagetsinriktning, dvs. en reformering av avgiftsuppbörden som innebär en samordningmed källskatteuppbörden och en decentralisering av uppbörds-funkfionerna.Flertalet remissinstanser har uttalat att förslaget är en angelägen rationahseringav skatte- och avgiftsuppbörden, som bedöms kunna ge en effektivare uppbörd ochen förbättrad arbetsgivarkontroll. Den föreslagna uppbördsordningen godtas i sinahuvuddrag av remissinstanserna. En del invändningar framförs mot vissa detaljeri förslaget. Utredningen krifiseras även för att den inte sökt åstadkommaytterligare förenklingar i de materiella reglerna för beräkning avarbetsgivaravgifterna, vilket skulle underlätta den praktiska hanteringen. Riksförsäkringsverketoch avstyrker utredningens förslag och anser att deönskade effekterna kan åstadkommas inom 1983/84:167 42 (), ochSveriges redareförening avstyrker i första hand förslaget, men vill intemotsätta sig en samordning och föreslår aUernativa lösningar. (), SAF, SHIO-Familjeföretagen, ochSveriges köpmannaförbund ställer sig helt avvisande till en månatlig uppbörd. Arbetsgivarorganisafionernamenar att utredningen har underskattat arbetsgivarnas administrativa merarbelevid en månatlig uppbörd. Dessutom anses en sådan betalning medföra väsentliga negafivafinansiella effekter för näringslivet. Myndigheternainom skatteförvaltningen, som enligt utredningsförslaget skall administrera detnya systemet, understryker att ett genomförandebeslut inte får fördröjas. Omett nytt system skall kunna fungera fr.o.m. måste bl.a.omfattande systemändringar, rekrytering och utbildning av personal samt informafiontill arbetsgivarna påbörjas före ikraftträdandet. Föregen del anserjag, i likhet med det övervägande antalet remissinstanser, attde åtgärder som hitfills vidtagits inte har varit tillräckliga för attundanröja bristerna i det nuvarande avgiftssystemet. Tiden är nu inne för genomgripandeförändringar. Som tidigare nämnts är den grundläggande svagheten i detnuvarande systemet att de preliminära avgifterna i huvudsak debiteras på ettupp till avgiftsunderlag. Ett nytt system bör därför bygga påatt arbetsgivarna redan under utgiftsåret är skyldiga att betala avgifterberäknade på de lönesummor som faktiskt har betalats ut under den aktuellaredovisningsperioden. Jagskall här peka på några fördelar med en sådan omläggning av avgiftssystemet. Fördet allmänna är det angeläget att arbetsgivarna betalar sina socialavgifter påett korrekt underlag i nära anslutning till löneutbetalningarna, dvs. snarastmöjligt sedan de blivit kända fill sin storlek. Avgifterna kommer då på ettnaturligt sätt och väsentligt snabbare än f.n. att följa löneutvecklingen ochbeslutade ändringar i avgiftsuttaget. I förhållande fill nuvarande system fårdet allmänna räntevinster genom tidigarelagda inbetalningar somkassahållningen förbättras. Intäkterna kan också förväntas öka genom att avgiftsskyldighetenfullgörs i högre grad än f.n. Det administrativa arbetet bör kunna minska ochen ökad satsning göras på kontrollsidan, vilket i sin tur kan öka intäkternaför det allmänna. Somjag har antytt bygger den av utredningen föreslagna reformen i frågaom arbetsgivaravgifter på en samordning med uppbörden av källskatt. Dennuvarande fördelningen av uppbörden av källskatt och arbetsgivaravgifter påtvå skilda system har gjort det ytterligt svårt för myndigheterna att utöva en tillfredsställandekontroll. Genom denna samordning skapas grundförutsättningen för att kontrollenskall kunna utövas på det sätt som visat sig nödvändigt. Prop.1983/84:167 43 Det finns också principiella och systematiska skäl somstarkt talar för en reform. Arbetsgivarnas avgiftsskyldighet är på samma sättsom skyldigheten att göra skatteavdrag direkt knuten till utbetalningen avlöner. När det gäller arbetsgivarnas redovisning av källskatt har dettabeaktats och redovisningsskyldighet ålagts i nära anslutning tilllöneutbetalningarna. De skäl som talat för denna utformning av källskattesystemettalar med samma styrka för att också redovisningen av arbetsgivaravgifterna sålångt möjligt knyter an tUl tidpunkten för lönernas utbetalning. Även från arbetsgivarnas synpunkt borde det vara angelägetatt de avgifter som löpande betalas in svarar mot vad som slutligt skallbetalas. Bl.a. motverkas att Ukviditetspåfrestningar uppstår till följd av attavgiftsskulder skall betalas något eller efter utgiftsåret. Det börockså bli svårare för mindre seriösa företagare att skaffa sig obehörigakonkurrensfördelar genom att undandra sig avgiftsskyldighet. Det är således angeläget att en reformering avavgiftsuppbörden kommer fill stånd. Utredningens förslag är väl ägnatatt läggas till grund för lagstiftning. Jag föreslår därför en övergång tUl ettuppbördssystem för arbetsgivarnas socialavgifter i huvudsaklig överensstämmelsemed utredningens förslag. De nya reglerna bör träda i kraft den 1 januari1985. Jag vill i likhet med flera remissinstanser framhålla atten reform av här förordat slag inte löser alla problem inom avgiftsområdet. Detkan till och med sägas att vissa problem framträder klarare. Jag tänker då pådet förhållandet att underlaget för arbetsgivaravgifterna beräknas efter andraregler än de som gäller för beräkning av de lönesummor på vilka skatteavdrag skaUgöras. Detta sammanhänger bl.a. med att lönebegreppet på källskatte-ochavgiftsområdena inte är gemensamt. Detta förhållande är dock enligt min meninginte av sådan betydelse att det lägger hinder i vägen för en samordning avuppbörden av källskatt och arbetsgivaravgifter. Jag vill nämna att socialavgiftsutredningenfortsätter sitt arbete och att det ligger i utredningens uppdrag att sökalösningar som leder fill en sammanjämkning av de olika underlagen. Jag övergår härefter fill att närmare behandlasocialavgiftsutredningens förslag i dess oUka delar. 2.2 Huvudlinjer för ett samordnat uppbördssystem Utredningen har undersökt möjligheterna att direkt anknytauppbörden av de preliminära avgifterna till de lönesummor som redovisas isamband med källskatteredovisningen. Utredningen konstaterar att skillnaderna f.n.är betydande i fråga om underlaget för källskatt och arbetsgivaravgifter liksomi fråga om vem som skaU dra av källskatt resp. betala avgift. Sålunda skall t.expension och livränta ingå i den lönesumma på vilken källskatteav- 1983/84:167 44 dragskall beräknas, medan dessa ersättningar däremot inte ingår iavgiftsunderlaget. Arbetsgivarens skyldighet att göra skatteavdrag för arbetstagaremed A-skattsedel bestäms i princip av om arbetsgivaren är huvudarbetsgivareeller inte. Arbetsgivaravgift skall däremot betalas för samtliga arbetstagareoch uppdragstagare. Utredningenkonstaterar vidare att en fullständig samordning av underlagen för källskattoch arbetsgivaravgifter kräver betydande ingrepp i de materiella reglerna föruttag av källskatt och skyldighet att betala arbetsgivaravgifter. Sådanaändringar skulle emellerfid bl.a. rubba grunderna för finansieringen avsocialförsäkringarna. Förslag av sådan omfattning anser utredningen fallautanför sitt uppdrag. Motdenna bakgrund har utredningen funnit att uppbörden av arbetsgivaravgifternabör knytas an till de löpande löneutbetalningarna till den del de äravgiftsgrundande. Utredningen konstaterar härvid att alla arbetsgivare är skyldiga att antingen bokföra eller föra anteckningar över utbetaldalöner och andra ersättningar för utfört arbete. Utredningen utgår ifrån attarbetsgivarna därför kan redovisa underlaget för arbetsgivaravgifter pågrundval av löneutbetalningarna för vissa bestämda perioder. Detta gäller såvälarbetsgivare med särskild personaladministrativ organisafion som arbetsgivareutan sådan organisation. Utredningens bedömning i detta hänseende grundas ocksåpå kontakter som under arbetets gång har tagits med företrädare för en radföretag. Meddenna utgångspunkt bygger utredningen uppbördsförslaget på att en arbetsgivarelöpande kan redovisa ett riktigt och fullständigt avgiftsunderlag för redovisningsperiodenoch efter varje redovisningsperiods utgång lämna uppgift fill myndigheterna omde avgiftspliktiga löner, andra ersättningar och förmåner som utgetts underperioden. Utredningenföreslår vidare att redovisningen av arbetsgivaravgifter samordnas medarbetsgivarnas redovisning och inbetalning av källskatt. Utredningenkonstaterar att det från teknisk och administrativ synpunkt är praktiskt omredovisningsperioderna är desamma för källskatter och arbetsgivaravgifter. Dåkan arbetsgivarnas uppgifter om innehållna preliminära skatter och underlagetför arbetsgivaravgifterna redovisas vid ett och samma tillfälle. Vidare möjUggörsen samtidig och gemensam inbetalning av innehållna skatter ocharbetsgivaravgifter. Även från kontroUsynpunkt är gemensamma uppbördsperioderoch en samordnad inbetalning av värde eftersom de maskinella kontrollernaunderlättas och bristande betalning kan upptäckas snabbare än f.n. Sista dagför inbetalning av källskatt är enligt nu gällande ordning den 18 i varje uppbördsmånad.Den av utredningen föreslagna samordningen innebär att denna fidpunkt ocksåkommer att gälla redovisningen och inbetalningen av arbetsgivaravgifter. Betydandefördelar kan alltså enligt utredningens mening vinnas genom att införagemensamma uppbördsperioder för källskatt och arbetsgivaravgift. Det äremellertid enligt utredningens mening knappast möjligt att vid en Prop.1983/84:167 45 samordning behålla den nuvarande längden på perioderna.Detta skulle nämligen leda fill en utglesning av uppbördstillfäUena från varjetill och därmed åtföljande påfrestningar på betalningssystemetoch risk för likviditetsproblem hos arbetsgivarna. Enligt utredningens meningkommer den svårigheten att bortfalla om redovisningsperioden ändras till enmånad. Utredningen föreslår således att uppbörden avarbetsgivarnas socialavgifter knyts an till fakfiskt utbetalda lönebelopp ochtillhandahållna förmåner. Denna uppbörd samordnas tekniskt och administrativtmed uppbörden av innehållen preliminär skatt. Av administrativa skäl föreslåsatt samma redovisningsförfarande också skall användas av arbetsgivare somendast skall redovisa avgifter. Utredningen föreslår vidare att redovisningsperiodenför såväl arbetsgivaravgifter som skatt förkortas till en månad. Utredningens förslag om avgiftsuppbördens anknytning tillutbetalda lönebelopp och samordning med källskatteuppbörden har tillstyrktseller lämnats utan erinran av flertalet remissinstanser. SAF och , som i första hand avstyrker förslaget, menar att förutsättningenför en samordning bör vara att avgifterna även fortsättningsvis blirpreliminära, beräknade efter ett angivet procenttal av den källskattegrun-dandelönesumman. Denna ståndpunkt delas av LRF. och Svenska kommunförbundetavstyrker utredningens förslag och anser att de önskade effekterna kanåstadkommas inom nuvarande system. Flera remissinstanser, bl.a. kammarrätten i ,framhåller behovet av en snabb och effektiv översyn av de materiella reglernapä området. Det nuvarande arbetstagarbegreppet vållar enligt kammarrättenorimliga svårigheter i tillämpningen och medför inte sällan olyckliga resultat. Utredningens förslag om en förkortad redovisningsperiodför skatter och avgifter får ett delat mottagande. En klar linje kan urskiljasmellan å ena sidan de administrativa myndigheterna, främst skattemyndigheterna,och å andra sidan arbetsgivarorganisationerna. Sålunda ställer sigstatskontoret, , , fondstyrelserna,postverket. , () och flertalet länsstyrelser positiva till en månatlig redovisningsperiod.Länsstyrelserna i och förordar tvåmånadersredovisningövergångsvis med hänsyn till merarbetet för både arbetsgivarna och de lokalaskattemyndigheterna. LRF, SAF, SHIO-Familjeföretagen, industriförbundoch motsätter sig bestämt en månatligredovisningsperiod. Sista tidpunkt för redovisning och betalning berörs avnågra remissinstanser. Fondstyrelserna anser att den bör tidigareläggas medhänsyn till att Prop.1983/84:167 46 avgiftsinkomsterna till AP-fonden annars kommer attinflyta efter den fidpunkt då pensionsmedlen utbetalas. LRF, som förordar tvåmånadersredovisning,föreslår att tidpunkten bestäms till den 25.