prop · G703137 · 1983-12-31 00:00:00 — Övriga förmåner (i form av service o.dyl.), som ligger vid sidan av detta bruksvärde, får däremot värderas särskilt.Detta innebär sammantaget alt hyran skall vara skälig med hänsyn filllägenhetens bruksvärde och de förmåner som hyresvärden skall tillhandahålla. (Se betänkandet s. Remissinstanserna:Flera remissinstanser, bl. a. bosladsdomstolen, har ansett all uppdelningen avbruksvärdebegreppet inte bör genomföras (se remissammanställningen avsnitt 2.1). Prop.1983/84:137 72 Skälför mitt förslag: Som lidigare nämnts avses med en lägenhets bruksvärde enligtgällande rätt vad den med hänsyn lill beskaffenhet och förmåner saml övrigafaklorer kan anses vara värd ur hyresgästens synpunkl i förhållande tilllikvärdiga lägenheler på samma ort. Lägenhetensbeskaffenhet bestäms bl.a. av dess storlek, modernitetsgrad, planlösning, lägeinom huset, reparalionsstandard och ljudisolering. Förmåner som påverkarbruksvärdet kan vara tillgång till hiss, sopnedkast, tvättsluga, särskildaförvaringulrymmen, god faslighelsservice, garage och biluppställningsplats.Även faklorer som husets allmänna läge, boendemiljön i slort och närhet tillkommunikationer påverkar bruksvärdet. Delkan enligl utredningen bli vanligt all förmånerna för hyresgästerna växlar ochatt variationerna också avser mer väsentliga förmåner. Under dessa nyaförhållanden är det enligt ulredningen lämpligt att i bruksvärderegeln angeatt de störte eller mindre förmåner som är förenade med nylQanderätten tilllägenheten skall beaktas särskilt. Utredningsförslagetinnebär att bruksvärdebegreppet ges en snävare innebörd än enligt gällanderäll. Förslagel skall ses mot bakgrund av bl. a. underhållsfondsutredningensdelbetänkande (SOU 1981:47) Hyresgäslin-flytande på målning och tapetsering. Ibelänkandel föreslås alt lägenhetsunderhåll under vissa förutsättningar skallbelalas vid sidan av hyran och att i så fall bruksvärdejämförelsen över huvudtaget inle skall avse lägenheternas skick i fråga om målning och tapetsering. Jaghar i samband med förslag till ändringar av reglerna om hyresvärdensunderhållsskyldighet (se 15 8 hyreslagen) uttalat att underhållsfondsutredningensdelbetänkande inte bör läggas lill grund för lagstiftning (prop. 1982/83; 146s. Jag har i slället förordat alt ändring görs i hyreslagens tvingandebestämmelser om hyresvärdens underhållsskyldighet i fråga om sedvanligareparationer främsl målning och tapetsering av innebörd alt hyresgäslernakan få inflyiande över sådanl underhåll i den egna lägenheten genomförhandlingsöverenskommelser enligl hyresförhandlingslagen. Jag har i detsammanhanget också lagit ställning lill normerna för hyressättningen så tillvida att jag funnil atl bruksvärdereglerna inle behövde ändras (se prop.1982/83: 146 s. 6-7). Motbakgrund av det anförda och i överensstämmelse med vad bl.a. bosladsdomstolenhar förordai under remissbehandlingen anserjag alt del inte föreliggertillräckliga skäl för en ändring av bruksvärdebegreppels innebörd. Utredningensförslag bör alltså i denna del inte läggas lill grund för lagstiftning. Mittförslag: Påtaglighetsrekvisitet behälls. Detta innebär atl hyran inte anses somskälig, om den är påtagligt högre än hyran för lägenheter som med hänsyn tillbruksvärdet är likvärdiga. Prop.1983/84:137 ' 73 Utredningensförslag: Överensstämmer med milt förslag (se belänkandel s. 183-184). Tvåledamöter är skiljaktiga och förordar en återgång till tidigare gällandeväsentligheisrekvisit (se betänkandet s. 458). Remissinstanserna:Förslagel har i allmänhet lämnals utan erinran av remissinstanserna. Någrainstanser är emellertid kritiska. Till dem hör , som anser all den snabba kostnadsutvecklingen kräveren återgång till väsentlighelsrekvisitet. däremoiifrågasätter om påtaglighetsrekvisitet bör finnas kvar med hänsyn lill atlformuleringen kan ge utrymme för onödiga skillnader i hyreshöjande riktning. (Se remissammanställningen avsnitt 2.1.) Skälför mitt förslag: När en lägenhets bruksvärde skall fastställas ärjämförelseprövningen av avgörande belydelse. För all prövningslägenhe-len ochjämfördselägenhelerna vid bruksvärdeprövningen skall anses likvärdiga krävsendasl atl de i grova drag motsvarar varandra. Sedan man funniljämförelselägenheler som med hänsyn lill bruksvärdet är likvärdiga medprövningslägenhelen undersöks var hyresnivån ligger förjämförelse-lägenheterna. Den hyra som hyresvärden begär för prövningslägenhelenskall godtas, om den ligger under eller överensstämmer med den nivå man kommitfram till genom jämförelseprövningen. Även om den begärda hyran någotöverstiger nivån skall den godtas. Den får dock inle vara påtagligt högre änden konstaterade nivån. Genom alt hyran kan sättas någol högre än hyresnivånför jämförliga lägenheter finns ett vissl ulrymme för en allmän uppjusteringav hyresnivån närdetta motiveras av situationen pä hyresmarknaden. F.n.gäller alltså att hyran inte får vara påtagligt högre än hyran för likvärdigalägenheler. års ändringar i 48 8 hyreslagen gällde alt hyran intefick vara väsenlligl högre (se prop. 1974: 150 s. 473). Ulredningenhar föreslagit alt påtaglighetsrekvisitet behälls. Den marginal vidbruksvärdeprövningen som rekvisilet innebär behövs. Däremot kan en återgånglill väsentlighelsrekvisitet medföra en snabbare uppgång av hyrorna i äldreårgångar än som är önskvärd. Närpåtaglighetsrekvisitet infördes ansåg man del givet atl det kundebehövas ell ulrymme för hyreshöjningar utöver den nivå som kunde konstaterasgenom jämförelseprövningen. betonades atl utrymmet inle borde varaslörre än vad som var motiverat framför allt av önskemålet all skapaförutsättningar för röriighel på hyresmarknaden (se prop. 1974:150 s. 473). Jaganser aU dessa argument allQämt är bärande. Påtaglighetsrekvisitetfår anses vara ett tillräckligt flexibelt instrument vid jämförelseprövningen.En viss varsamhet vid tillämpningen torde dock alltid vara befogad för altundvika en ulveckling som kan leda lill alllför höga hyresnivåer som i sin lursenare åberopas och läggs till grund för ytteriigare höjningar. Nägon återgångtill väsentlighelsrekvisitet bör enligt min mening inle komma i fråga. Prop.1983/84:137 74 Jagansluter mig alltså till utredningens förslag om att behålla påtaglighetsrekvisitet. 2.2.5De allmännyttiga bostadsjöretagens prisledande funktion Mittförslag: De allmännytliga företagens prisledande funktion behålls. Vidbruksvärdeprövningen skall främsl beaklas hyror för de allmännyttigaföretagens lägenheler. Den särskilda spärtégeln, den s. k. brislorts-regeln,slopas. Utredningensförslag: Överensstämmer med milt förslag (se betänkandet s. 185-187). Remissinstanserna:Förslaget alt behålla hänvisningen till de allmännyttiga förelagens hyror har iallmänhel fält ell positivt mottagande under remissbehandlingen. Förslagetavstyrks emellertid av och näringslivelsbyggnadsdelegalion. Förslaget alt slopa brist-ortsregeln har allmänl godtagits. (Se remissammanställningen avsnitt 2.1.) Skälför mitt förslag: Enligl nuvarande ordning har de allmännyttiga bostadsföretagenen prisledande funktion. Vid bruksvärdeprövningen skall, som tidigare nämnts,främst beaktas hyran för lägenheter som ägs och förvaltas av allmännyttigabostadsföretag. Enligten särskild spärregel, den s. k. bristorlsregeln, skall vid jämförelseprövningbortses från lägenheler vilkas hyra inle är rimlig med hänsyn till hyresläget iorten för närmasl jämförliga lägenheter i nybyggda bosladshus. bör den särskilda hänvisningen till de allmännytliga förelagenshyror behållas för att motverka hyreshöjningar som från samhällels synpunklinle är godtagbara. Eftersom dessa hyror är baserade på självkostnadsprincipenpåverkas de enligt utredningen i mindre mån av en bristsituation. Däremot börden särskilda bristortsregeln enligl utredningen slopas. Regeln har medfört\'issa lillämpningssvårigheter och den särskilda hänvisningen till deallmännyttiga företagens hyror är enligt utredningen en bättre spärt i enbristsituation. Förslagetatt behälla hänvisningen lill de allmännyttiga företagens hyror har mön kritikfrän faslighetsägarhåll. anser sålunda attnägot företräde inle bör ges för de allmännyttiga företagens hyror. I enlighetmed bruksvärdereglernas ursprungliga innebörd vid införandet börföretagens hyror få den inverkan på hyresnivån som deras marknadsandelmotiverar. Liknande synpunkter förs fram av näringslivets byggnadsdelegation,som betonar all, eftersom de allmännytliga företagen inle upprätthållersjälvkostnadstäckning, en frikoppling från Prop.1983/84:137 75 deallmännyttiga företagens hyressättning är nödvändig för att åstadkomma atlåtminstone det enskilt ägda fastighetsbeståndet blir självfinansierande ochlösgörs frän fortsatt beroende av subventioner. Den särskilda hänvisningentill de allmännytliga företagens hyror infördes vid hyresreform föratl skapa ytterligare garantier för alt bmksvärdesystemet medför skäliga hyroroch för att säkerställa att hyressättningsprinciper skulle slå igenomi full utsträckning i tillämpningen. Den prisledande funktionen ansågsnödvändig för att rida spärt mol en opåkallat snabb höjning av den allmännahyresnivån (se prop. 1974; 150 s. 470-473). Enligt min mening är dessa argumentallQämt bärande. Jag delar alltsåutredningens uppfattning all den nuvarande hänvisningen lill de allmännyttigaföretagens hyror bör behållas. Den s. k. bristortsregelninfördes ursprungligen som en spärt för hyresutvecklingen på orter där fullbalans inte råder mellan lillgång och efterfrågan på lägenheler (se prop.1968; 91 Bih. A s. 189-190). Vid införandet av den särskilda hänvisningen tillde allmännyttiga företagens hyror anfördes atl bristortsregeln därmed fick enminskad betydelse, då redan vid jämförelseprövningen hänsyn skall tas till ettrepresentativt inslag av allmännytliga företags lägenheter ijämförelsematerialet (se prop. 1974; 150 s. 473). Jag har förordai atlden särskilda hänvisningen till de allmännytliga företagens hyror behålls.Därmed skulle bristortsregeln även i fortsättningen ha ringa belydelse. Pågrund härav och dä den enligl utredningen har vållat vissa lillämpningssvårigheterdelar jag utredningens uppfattning alt regeln bör slopas. I anslulning lill fråganom de allmännytliga företagens prisledande verkan har under remissbehandlingenfrån några håll gjorts invändningar om de allmännyttiga bostadsföretagensbristande möjligheler alt upprätthålla principen om självkoslnadstäckning vidhyresförhandlingar och om förekomsten av kommunala subventioner. Jag vill medanledning härav framhålla viklen av att tilltron lill bruksvärdesyslemelbibehålls. Denna tilltro skulle uppenbarligen rubbas, om en avsevärd del av deallmännyttiga bostadsföretagens hyror direkt eller indirekl skulle belalas medkommunala medel. I en sådan situation blir det svårt att slå vakt om ettregelsystem som innebär alt hyrorna i de allmännytliga företagen är prisledandevid varje bmksvärdeprövning. Personligen är jag emellertid övertygad om atl delinte föreligger någon sådan situation pä bostadsmarknaden . ärdel rimligt atl, i den mån ett bostadsföretag har särskilda koslnader av socialnatur e.d., kommunen kan bidra lill att täcka dessa koslnader utan att dettabehöver rubba bruksvärdesystemets funktionsduglighet. 1983/84:137 76 Mittförslag: Bruksvärdereglerna förtydligas i vissa avseenden. Om en jämförelseinle kan ske med lägenheler på orten, fär i slället beaklas hyran förlägenheter på en annan ort med jämförbart hyresläge och i övrigt likartadeförhållanden på hyresmarknaden. Bara om särskilda skäl föreligger, får vidhyresbestämningen hänsyn las lill ombyggnads-, ändrings- ellerunderhållsarbeten som har bekostats av en hyresgäst. Utredningensförslag: Överensstämmer med mitt förslag (se belänkandet s. 187-188). Fyraledamöler är skiljaktiga och vill atl hyresnämnden skall vara skyldig alt prövaskälighelen av hyresändringar som begärs av allmännytliga förelag iförhållande till förelagets kostnadsändringar (se betänkandet s. 451 och 455;se även s. 459). Remissinstanserna:Flera remissinstanser, bl.a. bosladsdomstolen, hörda hyresnämnder ochHyresgästernas riksförbund, delar utredningens uppfattning när del gällerlägenhelshyrorna i allmännyttiga bostadsförelag, nämligen atl företagenssjälvkostnader normalt inte skall beaktas vid bruksvärdeprövningen. Åtskilligaandra däremoi, bland dem , bosladsstyrelsen. , , och , anser atl deallmännyttiga förelagens självkostnader måste beaktas vid bruksvärdeprövningenpå del sättet att hyrorna för lägenheter i ett allmännyttigt bostadsföretagskall fastställas på grundval av en skälighetsbedömning av förelagelssjälvkostnader. (Se remissammanställningen avsnitt 2.1.) Skälför mitt förslag: När en liigenhets bruksvärde skall bestämmas är jämförelsermed hyran för andra lägenheter avgörande. I vissa situationer kan emellertidnågon jämförelseprövning inte göras. Det i praktiken viktigaste fallet är attnågra jämförelselägenheter inte alls åberopas eller all de som åberopas inteanses likvärdiga med prövningslägenheten. Man är då enligt gällande ordninghänvisad lill en ren skälighetsbedömning. Ulredningen har särskilluppehållit sig vid frågan hur man skall finna jämförelselägenheter i ensituation då alla allmännyttiga bostadsföretag i en kommun eller kommunens endaallmännyttiga bostadsföretag sedan hyresförhandlingarna strandals har vänt sigtill hyresnämnden och begärt hyreshöjning för samlliga sina lägenheter (jfr CU1977/78; 32 s. 18). Frågan om hur hyran skall bestämmas i en sådan situationhar föranlett delade meningar inom ulredningen. En majorilel avutredningens ledamöter har ansett atl redan gällande ordning ger anvisningar omhur hyressältningen skall gå lill. skall i så fall avgöra tvistenefter en skälighetsprövning. Om lämpliga jämförelselägenheter saknas pä ortenfår nämnden godta jämfördsemate- Prop.1983/84:137 77 rialfrån andra orter med jämförbart hyresläge och i övrigl likartade förhållandenpå hyresmarknaden. En direkt regel härom bör föras in i bruksvärdeparagrafen.Skulle inle heller en sådan jämförelse vara möjlig får nämnden göra en merrenodlad skälighetsbedömning, varvid man inle kan undgå atl även beakta delallmänna hyresläget och kostnadsökningarna. Att direkt anknyta hyressättningentill kostnadsutvecklingen i företaget skulle däremot medföra belydandesvårigheler vid tillämpningen - genom att hyresnämnden tvingades prövaskälighelen av olika kostnader - och kunna medföra sådana risker för enåtergång till hyresreglering atl den vägen inle bör väljas. Enminoritet inom utredningen har däremot ansett att längre gående ändringarkrävs. Enligt denna mening måsle de allmännyttiga förelagen, som ärsjälvkostnadsförelag, ges möjligheler alt få skäligheten av yrkadehyresändringars relation till åberopade kostnadsförändringar prövade på ettopartiskt sätt. Bruksvärderegeln bör därför enligl minoritetens meningkompletteras så alt hyresnämnderna ges inle bara möjlighel ulan ocksåskyldighet att pröva begärda hyresändringars skälighet i förhållande tillföretagens kostnadsändringar. Underremissbehandlingen har utredningens förslag fåll ett blandat mottagande. Mängaremissinslanser är kritiska lill förslagel om alt hyresnämnden skall pröva dekostnadsförändringar som åberopats av de allmännyttiga bosladsförelagen vidhyresförhandlingarna. Åtskilliga remissinslanser anser däremoi atl enkostnadsrelalerad hyresnivå är nödvändig. Förmin del ansluter jag mig i alll väsenlligl till utredningsmajorilelensuppfattning, nämligen alt bruksvärdereglernas nuvarande innehåll ger anvisningom hur hyressältningen i nu åsyftade fall skall gå lill. Om parterna inte kan kommaöverens om hyran, skall en till beloppet skälig hyra fastställas.Utgångspunkten härvid är atl lägenheler som ur hyreskonsumternas synpunkt ärlikvärdiga i princip skall ha samma hyra. I första hand bör hyran bestämmasefler en direkt jämförelse med hyran för andra lägenheter på samma ort. Vidhyresprövningen skall främsl beaktas hyran för de allmännytfigabostadsföretagens lägenheter. Om det inle står sådana jämförelselägenheler tillbuds för all kunna genomföra prövningen - antingen av det skälet alt någrajämförelselägenheler inle alls har åberopats eller atl de som har åberopatsulgör en sä lilen andel sådana lägen-' heter alt de inte ger underlag för enbedömning av hyrsnivån i jämförliga lägenheler eller atl de som har åberopatsinle ansetts vara likvärdiga - får hyresnämnden lita till den grundlägganderegeln om att hyran skall vara skälig. Vad som är skäligt i nu åsyftade fallmåsle avgöras med hänsyn till andra omständigheter. Enligt min mening ärhyresnämnden därvid oförhindrad att beakta förhållanden i första hand påortens hyresmarknad men ocksä övriga omsländigheler. Saknasalltså helt likvärdiga lägenheler på orten, kan ledning hämtas frän hyran förnärmast likvärdiga lägenheter pä samma ort. Prop.1983/84:137 78 väni det enskilt ägda fasfighelsbeståndet kan därvid tillåtas inverka vidjämförelseprövningen. Om jämförelsematerial heltsaknas på orten finns enligl min mening inget som hindrar att ledning hämtasfrån hyresmarknaden på en annan ort, om förhållandena på den orten i övrigtförefaller likvärdiga. En sådan vidgning av ortsbegreppet kan enligl min meningväl förenas med hyresnämndernas nuvarande möjligheter att företa en allmänskälighetsbedömning. Skulle inle heller enjämförelse med hyreshöjningar och hyresnivåer på andra orter ge lillräckhgtsäkeil underlag för en bruksvärdeprövning får hyresnämnden göra en mer renodladskälighetsbedömning. Jag delar uppfattningen att det i en sådan situation kanvara naturligt alt hyresvärden och hyresgäslen kommer in på resonemang ombehovel av hyreshöjning med hänsyn till kostnadsutvecklingen i det företag somförvaltar lägenheten. I vad mån kostnadsaspekterna får ett avgörandeinflytande vid prövningen i det enskilda fallet beror självfallel främst påstyrkan hos de övriga omständigheter som hyresnämnden skall beakta. Vid densammanvägning som hyresnämnden måsle göra innan den slufiigt bestämmer sig förvilken hyra som skall ulgå för lägenheterna kan i undantagsfall vägas in ocksåsådana omständigheter som hänger samman med bostadsföretagets kostnadsutveckling. Möjlighelenatt vid en jämförelseprövning där jämförelselägenheler saknas pä den akluellaorten i stället hämta ledning av hyresläget på andra orter med jämförbarthyresläge och i övrigl likartade förhållanden på hyresmarknaden, har avulredningen bedömts vara av så stor betydelse att den förtjänar att särskiltomniimnas i lagtexten. Jag delar utredningens uppfattning och förordar alltså attbruksvärdereglerna komplelleras med en sådan bestämmelse. Jagövergår nu fill alt behandla frågan om arbeten som har utförts av en hyresgäst. Har ombyggnads-, ändrings-eller underhållsarbete eller en åtgärd av därmed jämförlig belydelse bekostatsav en hyresgäst, får enligt gällande rätt (se 488 andra siyckei andia meningenhyreslagen) vid bestämmande av hyran hänsyn tas lill åtgärden endast omsärskilda skäl föreligger (se prop. 1974; 150 s. 459 och 500 samt CU 1974:36 s.67 och 103). Jag delar utredningens uppfallning all denna regel bör behållasmen ges en något annan formulering för atl tydligare underslryka att åtgärdersom har bekostats av en hyresgäst endast undanlagsvis skall få tillgodoräknashyresvärden. Jag vill också särskilt understryka att den aktuella hyresgästenfår åberopa åtgärder som har bekostats av tidigare hyresgäster. Prop.1983/84:137 79 Mittförslag: Några nya bestämmelser om hyressättning för lokaler föreslås inte. Utredningensförslag: Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna:Remissinstanserna har inte haft någol att erinra. Skälför mitt förslag: Bruksvärdesystemet gäller endast bosladslägenheler ochomfattar alltså inte lokaler. I fråga om lokaler kan fastighetsägaren la utmarknadshyror. Lokalhyresgästerna är skyddade mot oskäliga hyreskrav genom etts. k. indirekt besittningsskydd. Detta innebär alt hyresgäslen kan tvingasflytta från lokalen om han blir uppsagd, men all han har rätt till ersättningbl.a. om hyresvärden för förlängning av hyresavtalet har krävt en hyra som inteär skälig. Tvister om hyran för en lokal kan aldrig hänskjutas tillhyresnämnden. Däremoi skall medling hos hyresnämnden alllid ske innanhyresgäslen kan väcka talan om ersättning hos faslighels-domstol. Reglernaom lokalhyra har ändrats på grundval av ett tidigare belänkande frånhyresrältsutredningen (se prop. 1978/79:89 och CU 32). Systemet med ettindirekt besittningsskydd behölls men medlingsförfarandet gjordes effektivare,bl.a. genom att hyresnämnden på begäran skall yttra sig om lokalensmarknadshyra (se 12 a8 lagen, 1973:188, om arrendenämnder och hyresnämnder). Undersenare år har från olika håll, bl. a. detaljhandels- och hantverks-företag,framhållits all stora hyreshöjningar genomförts på lokalhyresmarknaden. Molden bakgmnden beslöl statens pris- och kartellnämnd (SPK) att kartläggaoch analysera hyresutvecklingen för butikslokaler i landel. Frågan omhyressältningsprinciperna för lokaler har också aktualiserats i (seCU 1981/82; 23 s. 6, rskr 239). SPKhar färdigställt utredningen i 1978-1981(SPK:s utredningsserie 1983:8). Av utredningen framgår bl. a. alt under tiden1978-1981 den genomsnittliga årliga hyresökningen för butikslokaler var omkring13%, medan den genomsnitfiiga årliga konsumentprisökningen uppgick tillomkring . Drygt hälften av butikslokalerna hade fåtthyreshöjningar som procentuellt sell var högst lika slora som hyreshöjningarnaför bosladslägenheler i , eller , medan omkring entredjedel av lokalerna fått hyreshöjningar som var högsl lika stora i kronorper kvadratmeter som de genomsnittliga hyreshöjningarna för bostäder eller 57kronor per kvadratmeter. EnligtSPK skulle en undersökning av buiikshyror i andra kommuner sannolikt inle bidramed ytterligare aspekler än de som kommil fram i Prop.1983/84:137 80 Mol bakgrund därav och det förhållandet atl , och idecember 1982 träffat en överenskommelse om principerna för hyresändringar pälokalhyresmarknaden, har SPK beslutat atl utredningen begränsas fill . Enligtmin mening finns det mot bakgrund av del anförda inte f. n. någol behov av nyabestämmelser i fråga om hyressättningen för lokaler (se även avsnitt 2.9).Skulle förhållandena på lokalhyresmarknaden ändras, får emellertidlagstiftningsfrågan tas upp på nytt. 2.3Förfarandet när förhandlingar har strandat Mittförslag: Det införs inte några bestämmelser om kollekliva tvister. Närförhandlingar enligt hyresförhandlingslagen har strandat är del liksom hittillsendast hyresvärden eller hyresgästen som kan hänskjula tvisten tillhyresnämnden (se 245 hyresförhandlingslagen). prövning kommeralltså liksom endasl alt gälla de enskilda hyresavtalen. Utredningensförslag: De förhamilande parterna - hyresvärden och i förekommande fall hansorganisatioin, å ena sidan, och hyresgäsiernas organisation, å andra sidan -får möjlighel alt själva hänskjula en tvist om hyran eller andra hyresvillkortill , om förhandlingar enligt hyresförhandlingslagenhar strandat (se belänkandet s. 188-192). En ledamol är skiljaktig (sebetänkandet s. 462). Remissinstanserna:Förslaget om kollekliva tvister i hyresnämnd har fält ett blandat mottagande.Mot förslaget uttalar sig bl.a. bostadsdomstolen, hyresnämnderna i Slockholmoch , och . Positiva lillförslaget är däremot bl.a. hyresnämnden i , , och . (Se remissammanställningen avsnill 2.2.) Skälför mitt förslag: I utredningens uppdrag har ingått att la slällning tillfrågan om förfarandet när förhandlingar enligl hyresförhandlingslagen harstrandat (se CU 1977/78:32 s. 14). I gällande rätt finns detinga särskilda regler som gör del möjligl atl föra över en kolleklivförhandlingstvist från förhandlingar till hyresnämnd. För tvister i frågor somregleras i hyreslagen finns alltid möjlighelen all begära hyresnämndensprövning. I förhandlingssystemet däremoi saknar förhandlingsordningens partermöjlighel all föra sin tvist lill hyresnämnden, om förhandlingarna avslutasutan alt en överenskommelse Iräffals. 1983/84:137 81 Hyresmarknadens huvudorganisationer har själva skapatförlikningsorgan för att slita lokala tvister.