prop · G703179 · 1983-12-31 00:00:00 — Det statliga regelsystemet bör finnas för alt regleraerforderlig kompelens hos vissa yrkesgrupper, som fillsälts på de tjänsterhuvudmännen inrättat. Det torde vara av lika stort intresse för samtliga parterpå oUka nivåer alt de yrkesutövare, som tillsätts på tjänster - där verksamhetenså kräver - har erforderUg kompetens för sina arbetsuppgifter. Några iveksamhelerom kompetensen kan i dessa fall inte fä förekomma. Kommitténsförslag all även i fortsättningen skall utfärda särskildakompetensbevis - bevis om legitimation, bevis om specialistkom- 1983/84:179 67 pelensoch bevis om kompetens för personal med ufiändsk utbildning - tiU-slyrks.Förslagen till enhetliga regler om behörighet alt utöva yrke samt användayrkestitel och yrkesbeleckning tillstyrks även. Villkoret för en meningsfullregistrering av psykoterapeuter är alt vederbörande kan avföras frän registret. I de fall det frånsäkerhetssynpunkt är viktigt all garantera en kvalitativt enhetligkompetensnivå på vissa tjänster inom hälso- och sjukvården i landet i desshelhet behöver behörigheten till landsfingskommunal tjänst regleras genomstatliga föreskrifter. Styrelsen erinrar om den flexibilitet beträffande personalresursernasulnylljande, som finns inbyggd både inom ramen för sjukvårdshuvudmännensbeslutsområde och inom utbildningssystemet. Iegenskap av fillsynsmyndighet för läkemedelsförsörjningen föreslårsocialstyrelsen all de författningar som reglerar apotekares och receptaries behörighettill tjänst respektive att utöva yrke skall kvarstå tillsvidare. Vissasynpunkter pä den rättsliga regleringen för olika yrkesgrupper framförs. Härvidtillstyrker kommitténs förslag atl legitimafion skaU utfärdas fillde yrkesgrupper som f.n. erhåller sådan samt fiU yrkesgruppen logopeder. Socialstyrelsendelar kommitténs uppfattning atl det är viktigt atl styrelsen följerutvecklingen och vid behov initierar hos regeringen den form av rättsUg regleringsom utöver den nu föreslagna, behövs med hänsyn fill pafienlernas säkerhet. Riksförsäkringsverketkonstaterar alt vägledande för kommitténs bedömningar har varit patienterasberättigade krav på en säker vård av hög kvalitet. Riksförsäkringsverketinstämmer i denna utgångspunkt, men begränsar i övrigt sitt yttrande tillfrågor som rör den privata vården inom den allmänna försäkringen. Statensstrålskyddsinslilut har med intresse studerat betänkandet och har inget atlerinra mot kommitténs förslag. ()konstaterar all kommittén enligt direktiven har haft i uppdrag att prövabehovet av bestämmelser om legitimation eller annan behörighet för oUkayrkesgrupper inom hälso- och sjukvården samt för vilka grupper sådana bestämmelserborde gälla. RRV delar kommitténs uppfattning alt patienternas krav på en säkervärd av god kvalitet bör vara vägledande för sådana bedömningar och atlnödvändiga avvägningar meUan säkerhetskrav och andra faktorer måste göras ufifrånpatientens situafion inom såväl den offentligt som den enskilt bedrivna vården.RRV anser emellertid atl behovet av bestämmelser om legitimation eller annan behörighetborde prövas mera förutsätlningslösl än vad som skett ufifrån de olika kravsom ställs för offentlig resp. enskild värd. Av såväl administrativasom säkerhets- och informalionsskäl är det, enligt RRV, önskvärt atl nödvändigabestämmelser så långt som möjUgl samlas i elt fåtal författningar och att enlikartad reglering eftersträvas för så många grupper som möjligt. I arbetet medall skapa en likartad reglering för skilda 1983/84:179 68 yrkesgrupperbör kraven pä att uppnå medicinsk säkerhet genom regleringar vägas mot andrasätt atl skapa en sådan säkerhet, exempelvis genom det medicinskaledningsansvaret. De olika medlen för att ernå medicinsk säkerhet måste vidaresamordnas med nya organisatoriska lösningar inom hälso- och sjukvärden. RRVvill här speciellt peka på utvecklingen mot gruppvård vilken är betingad av denhelhetssyn på patienten som förespråkas i bl.a. hälso- och sjukvårdslagen.Dessa problem finner RRV inte tillräckligt utredda. Regeringenhar, genom beslut , fillsall en kommitté med uppgift atl göra enöversyn av vissa ansvarsfrågor inom hälso- och sjukvården (Dir. 1983:35), och behörighetskommillénavser alt senare i ett särskilt belänkande behandla behovet av statligaföreskrifter om fillsällningsförfa-randet och meritvärderingen för läkare m.fl.grupper. Med hänsyn härtill och vad tidigare anförts anser RRV alt resultatenav utredningsarbetet bör beredas . Sprifinner all betänkandet i sin nuvarande form endast innehåller ett fätal konkretaställningstaganden och ett ett omfattande arbete kvarstår för all skapa överskådligheloch enhetlighet i de nuvarande snåriga behörighetsbestämmelserna. Spriansluter sig dock till utredningens huvudståndpunkt atl bindandebehörighetsregler ska begränsas till de yrkesgrupper som har ett SpecieUlansvar för patientens liv och säkerhet. Del gäller framför allt de grupper somredan idag omfattas av omfattande föreskrifter för sin yrkesutövning.Beträffande den utvidgning som utredningen föreslår finner Spri all den stridermot intenfionerna i hälso- och sjukvårdslagen, där sjukvårdshuvudmännens egetansvar betonas. Sjukvården är inne i en omslruktureringsfas som kommer allställa stora krav på flexibilitet både från personalens ochsjukvårdshuvudmännens sida. I detta skede torde det vara olyckligt alt man frånstatens sida går in med stelbenta detaljföreskrifler som motverkar dennautveckling. Spri anser det därför angeläget atl man i den fortsattahandläggningen i princip begränsar behörighetsföreskriflerna till all omfattade grupper som regleras och atl för övriga grupperutvecklar kvalitafiva riktlinjer i form av allmänna råd. Universitets-och högskoleämbetet (UHÅ) framhåller all hälso- och sjukvårdens tredje man, pafienlen,självfallet har ett stort intresse av all kunna åtnjuta en säker värd som inleutgör någon fara för Uv och hälsa. Del är mot den bakgrunden som kommitténmotiverat sitt förslag till legitimafion för vissa grupper av personal och detinflytande som staten därmed ges både i den offentliga och den privata vården.UHÄ ansluter sig principiellt till kommitténs uppfattning ochställningstaganden rörande legitimation men vill påminna om att detfinns vissa nackdelar med en alltför stor omfattning av inskränkningar i närings-ochyrkesfrihelen. I praktiken innebär det alt obligatoriska krav pä legitimationoch liknande inskränkningar (behörighetsregler) kan bli ett outsaglyrkesförbud för dem som av olika skäl inte uppfyller de uppställda kraven. 1983/84:179 69 yttrandenavisar problemets vidd. En långt gående utveckling i en sådan riktning kan lättleda till en förslelning. I stort sett kännetecknas dock deframlagda kraven och förslagen från kommittén av återhållsamhet i angivethänseende. UHÄ har stor förståelse för kommitténs dilemma i vissa avvägningar.Den har bl.a. haft all ta ställning fill reglering respektive avreglering avett område som av tradition varit detaljreglerat. En ytterligare återhållsamhetoch en större konsekvens i förslagen hade kanske varit möjlig om direkfivengivit möjlighet fill en mer förutsättningslös utredning om legilimationsinsfiluleti sig. UHÄ vill dock inle förneka all institutet rätt använt är en viktig kontrollfunkfioni samhället. Ibetänkandet redogörs för de oUka innebörder som legifimationen utgör för oUkakategorier av yrkesutövare. Kommitténs förslag innebär visserligen ett närmandeav innebörden och betydelsen av legitimationen för de grupper som omfattas avdenna. Dock anser UHÅ att det varit värdefullt att i detta sammanhang ta stegetfullt ut och konstruera regelsystemet för legitimationen med exakt sammainnebörd och betydelse oavsett yrkeskategori. Kommittén föreslår attlegitimation utfärdas på grundval av genomgången utbildning. UHÄ delar detprincipiella tillvägagångssättet. vid i har i sitt yttrande till UHÄpekat på ytterUgare regelsystem som är tillämpliga för bl.a. den fria yrkesutövaren.Fakultetsnämnden anför följande: vill påpeka att föryrkesutövare som självständigt vänder sig till allmänheten gällermarknadsföringslagens regler om otillbörlig marknadsföring m.m. Om en näridsidkarepå ett oriktigt eller vilseledande sätt utger sig för all vara auktoriserad,legitimerad eller ha annan särskild kompetens är detta enligt fast prcixis enotillåten marknadsföringsåtgärd mot vilken / KO ochmarknadsdomstolen kan ingripa. Detta gäller vare sig påståendena görs iannonser, på anslag eller skyltar eller i visitkort, patientkort och liknande.Det synes fördelaktigare att sä långt möjligt Uta till detta allmänna normsystemi stället för att bygga upp regler i specialförfattningar. Landstingsförbundetframhåller följande: Hälso- och sjukvården omfattas av en i vissa avseendenlångtgående samhällelig reglering. Hälso- och sjukvårdslagen (HSL) är grunden församhällets insyn i och inflytande över verksamheten. Utöver HSL återfinns regleri bl.a. lagen om tillsyn över hälso- och sjukvårdspersonalen m.fl. och lagen omförbud i vissa fall mot verksamhet på hälso- och sjukvårdens område. De bådasistnämnda lagarna behandlar den yrkesutövande personalen och möjliggör enlångtgående tillsyn och kontroll. Utöver dessa lagfästa bestämmelser omfattarden statliga regleringen också instruktioner, reglementen och föreskrifter avolika slag. Vissa bestämmelser är enbart riktade mot den allmänna hälso- och sjukvårdensom därmed blir hårdare reglerad än den privata. Omstruktureringen av denallmänna hälso-och sjukvården fortsätter och kraven på effektivitet ochsäkerhet växer sig allt starkare. Personalens kompetens måste hålla jämna stegmed utvecklingen. Det sker bl.a. genom att den 1983/84:179 70 reguljära utbildningen successivt anpassas till nya kravsamt genom ökade insatser för inskolning och fortbildning. Arbetsfördelningenmellan olika yrkesgrupper är inte för alltid given ulan måste ständigt kunnaomprövas. Hälso- och sjukvärden har under en följd av år haft svårigheter allrekrytera utbildad personal i en omfattning som varit önskvärd. Detta haribland inneburit nödlösningar, men befinner sig hälso- och sjukvården i enförbättrad rekryteringssituation. Tillgången pä utbildad personal måste idagsläget i stort betecknas som god, vilket innebär alt sjukvårdshuvudmannenofta kan välja mellan flera formellt kompetenta sökande. Del är också viktigtatt den erfarenhet som erhållits efter en formell utbildning kan tillmätasbetydelse vid såväl rekrytering som fördelning av arbetsuppgifter och ansvarmellan olika anställda. Sjukvårdshuvudmannenkänner sitt ansvar och har ett eget intresse av all anstäUa personal med rättutbildning och kompetens. Ovillkorliga statliga regler låser organisationen ochförsvårar eller hindrar en nödvändig utveckling. Sjukvårdshuvudmannen har självmöjHgheler all bedöma en sökandes kompetens och behöver inle kringgärdas i sittrekryteringsarbete av ett snårigt statligt regelkomplex. Inom den allmänna hälso-och sjukvården finns goda möjligheter liU ulbUdning och konfinuerlig kontrollav de olika yrkesutövarnas kunskaper och färdigheter. En allt mer väl utveckladlednings- och vårdlagsorganisation och ökad insyn för de fackliga organisationernaskapar, enligt styrelsens uppfattning, bättre förutsättningar för den kompelenskonlrollsom behövs än detaljerade statliga behörighetsbestämmelser. Som utredningensjälv framhåller har viktiga samhällsuppgifter genom lagstiftningdecentraliserats. Statsmakterna har i oUka sammanhang uttalat en klar vilja altdecentralisera och minska byråkratin. Landsting och kommuner har fällvidsträckta befogenheter att själva ombesörja sina angelägenheter. Lednings- ochförvaltningsorganisationen har byggts ut och möjliggjort en fortsatt vidgningav ansvar och arbetsuppgifter. Genom HSL har landstingens ansvar för hälso- ochsjukvärden förstärkts. Huvudmännen skall, enligt HSL, ansläUa den personal sombehövs för att erbjuda en god värd. Tvingande statliga regler måste, somutredningen själv säger, i största möjliga utsträckning undvikas och särskiltstarka skäl måste kunna åberopas om en sådan reglering föreslås. Detta måstevara utgångspunkten såväl vid omprövningen av nuvarande regler som förslag tillytterligare föreskrifter. Styrelsen vill i det här sammanhanget också erinra omdel arbete som på regeringens initiativ bedrivs av slal-kommunberedningen föralt förenkla statliga regler m.m. Förbundsstyrelsen anser atl legitimation inle är någongaranti för att yrkesutövaren har reell kompetens för sin yrkesutövning någraår efter del att utbildningen slutförts. Förbundsstyrelsen delar utredningensuppfattning att legitimationen i första hand är ett informationsinstrumenl förden privata hälso- och sjukvärden gentemot allmänheten. Förbundsstyrelsenavstår därför från atl i sak pröva om de föreslagna yrkesgrupperna bör ha legitimation eller ej. Styrelsen förutsätter emellertid atlbestämmelserna om legitimation inle automatiskt skall utgöra bindandeföreskrifter för den allmänna hälso- och sjukvården. Inom den allmänna vårdenfinns, som styrelsen redan påpekat, goda möjligheter all fortlöpande bedömakompetens och lämplighet. Utredningens förslag vad gäller behörighetsbestämmelserinom den allmänna hälso- och sjukvården är alltför långtgående. föreslås för samlUga yrkesgrupper som omfattas av sädanabestämmelser och dessutom för några ytterligare yrkesgrupper. Den gränsdragningmot andra yrkesgrupper som inle skall omfattas av bestämmelserna harutredningen, enhgt förbundsstyrelsen, inte kunnat klart motivera.Förbundsstyrelsen (majoriteten) anser alt flertalet anställda inom den allmännahälso- och sjukvården har arbetsuppgifter med stor betydelse för pafientens livoch hälsa. Det är därför svårt eUer omöjligt all dra gränser mellan olikayrkesgrupper som inte uppfattas som godtyckliga. De yrkesgrupper som harensamrätt atl utöva yrket - en form av yrkesmonopol -är läkare, tandläkare,barnmorskor/sjuksköterskor. Dessa grupper har ansetts ha ensärskild betydelse för patientens säkerhet. Utredningen föreslår atl dessaregler skall gälla också i framliden för dessa grupper. Reglerna fårautomatiskt konsekvenser ocksä för den allmänna hälso- och sjukvården.Förbundsstyrelsen (majoriteten) vill avslutningsvis framhålla all de förslagsom framlagts inte utan betydande ombearbelningar kan läggas till grund för enrevidering av gällande kompelens- och behörighetsbestämmelser inom den aUmänna hälso-och sjukvården. Staten måste la konsekvenserna fullt ut av alt ansvaret förvården nu lagts på huvudmännen och förevisa mycket tungt vägande skäl för atlutge bindande föreskrifter. Samma synsätt måste prägla socialstyrelsensfortsatta arbete. landstings förvaltningsutskott anförföljande: anser det värdefullt att nuvarande regler omkompetens och behörighet inom i första hand hälso- och sjukvården blivitföremål för översyn dä det är viktigt med en enhetlig och enkel hantering avdessa frågor. delar också i stort kommitténs olika förslag.Kommittén föreslår en förenklad handläggning av kompetensärenden - lag ellerförordning. För särskilt utfärdat kompelensbevis och behörighet atl utöva yrke m.m.föreslås inga förändringar utöver atl även logopeder skall omfattas av legitmationsbeslämmelserna.Vidare föreslås atl samtliga inriktningar inom högskolans hälso- ochsjukvårdslinje skaU leda till legitimation som sjuksköterska. Förvallningsutskoltelinstämmer i förslagen men finner det angeläget att understryka, att beslut omall utbildningarna inom högskolans hälso- och sjukvårdslinje skall leda fill legitimafionsom sjuksköterska bör föreligga innan vårterminens slut , dä de förstastuderande enligt den nya studieordningen bUr klara med sin utbildning. Kommittén betonar beträffande behörighet till tjänst inomden landslingskommunala hälso- och sjukvården elt ökat ansvar i hälso- ochsjukvårdslagen. Hårda organisatoriska låsningar bör undvikas. 1983/84:179 72 serför behörighet föreslås omfatta även laboratorieassistenter inom klinisk fysiologisamt sjukhusfysiker. I stor utsträckning överlämnar kommittén till socialstyrelsenall utfärda aUmänna råd som komplettering till lag eller förordning. Föreslagnaåtgärder anses inte medföra ökade kostnader för huvudmännen.Förvaltningsutskottet delar här kommitténs uppfattning. Onödiga organisatoriskalåsningar bör undvikas. delar likaså kommitténsuppfattning all den som har ansvaret för verksamheten ocksä i huvudsak bör haansvaret för den kompetens som krävs för all bedriva den. Hälso- ochsjukvårdslagen och även socialtjänstlagen har ökat primär-ochlandstingskommuners möjligheter all organisera respektive verksamhet efterlokala behov och önskemål och det vore därför olyckligt om en detaljregleringskulle införas om förtar de positiva möjligheter de båda ramlagarna medger.Efter att ha genomgått en viss utbildning fömtsälts vissa kunskaper d. v.s.vederbörande äger en formeU kompetens inom ett område. Erfarenhet i yrket gerdock en faktisk kompetens som i vissa situationer inom framför allt hälso- ochsjukvården är nog så värdefull som den formella. Huvudmännen måste ha möjUghetatt beakta denna faktiska kompetens. Förvaltningsutskottetanser därför, att rättshgt reglerade krav på kompetens och behörighet endastbör omfatta legitimation och behörighet att utöva yrke och då utan angivande avnivå t.ex. avdelningsföreståndare, eller inriktning I.ex. Dessabåda regleringar torde utgöra tillräcklig låsning för alt säkerställapatientens rätt till trygghet. (Reservationer av m-och fp-ledamöterna). Norrbottensläns landstingskommuns förvaltningsutskott anser att lagen omanställningsskydd, gällande kollektivavtal, tillsynslagen m.m. ger sjukvårdshuvudmännenmöjlighet att ta eget ansvar för vården. Därför bör det för övriga grupper änläkare, tandläkare, barnmorskor och sjuksköterskor vara fullt tillräckligt meden behörighetsreglering i form av allmänna råd. Detsamma bör gälla förreglering av nyssnämda fyra grupper för anställning på oUka nivåer/funktioner. Södermanlandslåns landstingskommuns förvaltningsutskott anför följande: Inom denlandstingskommunala hälso- och sjukvärden måste behovet av statUga föreskrifterom personalens kompetens till förmån för patientsäkerheten, vägas främst motde krav som den kommunala självstyrelsen ställer och risken för administrativalåsningar. I sin bedömning har behörighetskommittén utgått från att gruppernabarnmorskor, läkare, sjuksköterskor och tandläkare intar en särställning iförhållande till patientsäkerheten och i princip kan därför en regleringbegränsas till dessa grupper. delar den grundinstäUningen.Från denna huvudregel vill emellertid kommittén göra vissa undantag, bl.a.föreslås särskilda föreskrifter för flera nya personalgrupper, t.ex. vissalaboratorieassistenter och sjukhusfysiker. Detta rimmar illa med andemeningen iden nya hälso- och sjukvårdslagen. Utgångspunkten måste vara att landstingenkänner sitt ansvar. En långtgående reglering som i förslaget torde heller inleutgöra någon reell 1983/84:179 73 Därför anser förvaltningsutskottet atl den statliga regleringenför berörda "undanlagsgrupper" i stäUel generellt bör ha formen av aUmännaråd. Landsorganisationeni (LO) framhåller atl utvecklingen inom vårdsektorn går mot meroch mer av arbete i vårdlag, där laget både delar på och skiftararbetsuppgifter och ansvar. Syftet med detta är atl skapa mer av helhetssyn påpatientens situation, all se till all patienten inte behöver komma i kontaktmed så mänga personer och atl vårduppgiften därigenom skall upplevas mermeningsfylld av personalen. En utvidgad legitimering låser de olikayrkesgruppernas roUer och motverkar därigenom den önskvärda utvecklingen motmer av arbete i vårdlag. Detta är också ett skäl mot en utvidgning av legitimeringssystemel.Inom vårdsektorn börjar en viss arbetslöshet att uppstå. I detta lägeförsöker de grupper som har den starkaste positionen inom vårdområdet atlutvidga sina arbetsområden. Värduppgifter som tidigare utförts avpersonalgrupper med en viss utbildning omvärderas och nya och högreutbildningskrav börjar ställas. En utvidgning av legitimeringssystemel kan härbidra till atl låsa fast dessa nya yrkespositioner och därmed slå utyrkesgrupper som sedan lång lid svarat för dessa värduppgifter till förmän fören annan grupp med högre formell utbildning. Sammanfattningsvis menar LO alldel inle finns skäl all utvidga legitimeringssystemel inom hälso- ochsjukvården. borde det utredas, med hänsyn till de ändrade förhållandensom existerar , vilka behov som över huvud tagel finns av legitimeringinom området. /SRanser alt kommittén har gjort en myckel gedigen genomgång av gällande reglerför legitimation och behörighet inom hälso- och sjukvården. Genomgången fyller eltstort behov, eftersom det nuvarande systemet är oenhetligt ochsvåröverskådligt. Kommitténs förslag till samlad lagstiftning i behörighetsfrågorär välkommet och ägnat' att underlätta tillämpningen av reglerna. Reglerna förlegitimation och behörighet inom hälso- och sjukvården syftar allra yttersttill säkerhet inom vården. Den vårdsökande allmänheten skall tryggt veta attden värd som tillhandahålls alltid - och oberoende av huvudmannaskap,organisationsform, geografisk belägenhet etc. - är av hög kvalitet. Patientsäkerhetenär ett mål som står över alla andra mål när kompetensen inom hälso- ochsjukvården skall fastställas. Detta kan klart uttolkas i direktiven. Tyvärrmåste /SR konstatera att kommittén i sina tolkningar av direktiven intealltid prioriterat patientsäkerheten utan tagit alltför stor hänsyn fill andramål, t.ex. sjukvårdshuvudmännens självbestämmanderätt. Följden har blivit enallmän restriktivilel när det gäller att föreslå nya regler, vilket /SRbeklagar. Liksomsakkunnige Bo Hjern finner /SR att kommittén genomgående anpassat sig meratill målet att åstadkomma så små förändringar som möjligt än till de fakta somframkommit. Därför har de yrkesgrupper som inte tidigare haft reglering avlegitimation och behörighet kommit all bedömas på ett annorlunda sätt än deredan etablerade yrkesgrupperna. Prop.1983/84:179 74 /SR anser all de kriterier som angivits i utredningenbör leda till alt fler yrkesgrupper än vad kommittén föreslagit omfattas av förfallningsmässigreglering. Grundläggande kvalitetskrav inom vården måste uppställas centraltför hela landet av regeringen eller på dess uppdrag av . Behovetav sådana regler har inle minskal genom tillkomsten av den nya HSL. Del kantvärt om sägas all socialutskottets yttrande och riksdagsbehandlingen när HSLfastställdes visar atl intention var atl behörighelsföreskriflerskulle utformas för atl öka palientsäkerheten i värden. /SR stöder i dettaavseende den uppfattning som framkommer i sakkunnige Bo Hjerns särskildayttrande. Kommittén anser atl behörighetskrav bör uppställas föranställning inom den offentliga hälso- och sjukvården för sådan personal som isitt arbete har uttalade inslag av självständiga kvalificerade arbetsuppgifterav betydelse för enskilda patienters säkerhet och hälsa. /SR ansluter sigtill denna principiella uppfattning men tvingas konstatera all kommittén istrid med denna uppfattning ansett alt legitimations- och behörighetskravenkraftigt bör begränsas och atl det i flertalet fall räcker med allmänna råd.SACO/SR delar inle denna uppfattning. Konsekvenserna kan bli att huvudmännenutsträcker sin bestämmanderätt från att röra hälso- och sjukvärdens dimensioneringoch allmänna inriktning till atl omfatta även varje enskUd befattningshavaresbakgrund och formella kvalifikationer. Även om vissa fördelar med flexibUitet ivården kunde vinnas anser /SR en.sådan utveckling oacceptabel. De regionalaolikheterna i vårdkvalitet skulle förmodligen tillta-i strid med den nya HSL:sintentioner. Allmänhetens förtroende för hälso- och sjukvården i stort skullekunna rubbas om antalet befattningshavare utan kvalificerad utbildning ökar. TCO vill framföra följande. Erfarenheten samt den översynsom kommittén nu har gjort av gällande regler visar ett klart behov av atl deolika bestämmelserna förs samman i elt mindre antal författningar. Del ärdärför fillfredsställande att bestämmelserna i fortsättningen skulle bli meröverskådliga och konsekventa.