prop · G703168 · 1983-12-31 00:00:00 — Beroende päaktivitet uppgår det statliga stödet till högst . Vadbeträffar Exportchef-att-hyra - en aktivitet som innebär attmindre företag som saknar exportkunnig personal hyr enkvalificerad och erfaren marknadsförare och exportman - trappas subventionen nedunder en tréärsperiod. Det statliga stödet tillSveriges Exportråds särskilda småföretagsprogram uppgår 1982/83 till 20 milj.kr.Dessutom tilldelades exportråd ytterligare 2 milj.kr. för utökad uppsökandeverksamhet under budgetåret. Demindre och medelstora företagen har självfallet också tillgång till den övriga verksamheten inom ERG, men då tillfull betalning. Detfinns ett antal andra statliga organ som sysslar med exportfrämjandeverksamhet vilket redovisas i kapitel 6. ställer inomramen för det s.k. resurser till förfogandeför utvecklingsfondernas exportfrämjande verksamhet. Dessutom handhar verket de s.k.branschprogranmen för träindustri, glasindustri och tekoindustri somäveninkluderar medel för exportsatsningar, ofta till mindre och medelstoraföretag. () berör den störstadelen av antalet ärenden mindre företags export. Värdemässigtsvarar de dock för högst av EKNs garantigivning. Inom det s.k.SEK-syste-met svarar de mindre och medelstora företagen för av subventionerade exportkrediter. Svensk Projektexport (SPE) är ettannat statligt organ som beviljar företagen stöd till anbudsgivning m.m. när desamverkar i systemleveranser. Eftersom många mindre företag kan vara inblandade som under- Prop.1983/84:168 38 leverantörer vidprojektexport har SPE haft stor betydelse också för mindreoch medelstora företag. Deregionala utvecklingsfonderna behandlas i kapitel 7. De har under senare årengagerat sig i ökad utsträckning i exportfrämjande verksamhet ochbedriver egen exportservice genom exportkonsulter, exportträffar m.m.Utvecklingsfonderna finansierar också exportsatsningen och uppsökandeverksamhet på detta område genom det bidrag man får från industriverketi . Genom sin normala låneverksamhet - rörelselån och utvecklingskapital- finansierar utvecklingsfonderna exportsatsningar. Ungefär 5procent av utlåningen har denna inriktning. Tre fonder har egna exportsäljbolag -(Gavlex), (Stockex)och (Wermex). De har startats i avsikt att söka främjaexport av produkter från mindre och medelstora företaginom det egna länet. Avde privata insatser som nämns i kapitel 8 behandlas särskilt handelshusensverksamhet. Om man tar begreppet handelshus i vid mening, dvs. företag somexporterar (och importerar) varor man inte själv tillverkar, så finnsdet ett stort antal sådana företag i . De är ofta specialiserade på vissavarugrupper och marknader. Sukabärett speciellt bolag som sköter motköpsaffärer. I övrigt understrykes den roll som banker,handelskamrar och expo-organisationer spelar för företagensexportverksamhet. Kapitel9 fokuserar sig på underleverantörernas export. Svenska underleverantörerdrabbades av en hårdnandekonkurrens. Det gäller dels deras direkta export och dels denindirekta export som sker genom att de är underleverantörer till de stora svenskaexportföretagen. försämrades desvenska konkurrenternas konkurrensförmåga, men denna har sedan devalveringarna på nytt förbättrats.Ett antal olika rapporter om underleverantörer gås igenom i kapitlet, särskilt vadsom sägs beträffande möjligheterna och förutsättningarnaför export. 1983/84:168 39 Åtskilliga tusentals underleverantörer berörs av densvenska kapitalvaruexporten och sysselsättningen i de berörda underleverantörsföretagenoch beräknas till ca 40 000. ,Exportråd och utvecklingsfonderna är organsom i ökad grad ägnat sig ät underleverantörernas situation. InomSveriges Exportråd har bildats en särskild grupp förfordonsunderleverantörer med god draghjälp från Saab-Scaniaoch . För de särskildaunderleverantörsbranscherna konstateras att den svenska marknadenärför liten. Det är nödvändigt att fler underleverantörsföretag söker sigut på exportmarknaden för att klara konkurrensen frän utländskaunderleverantörer. Även 1 egoföretag kan exportera till närmarknader.JAS-projektet förutsätter en stor underleverantörsexportfrån i sanband med de kompensationsaffärer somavtalet med de utländska leverantörerna innebär. accepteras utländska komponenteri en svensk vara som exporteras. Därutöver accepteras utländskavaror vid en projektleverans enligt ett avtal som finns med andra länder. Detframgår av en undersökning som gjorts av utländska villkorför den statsstödda exportkreditfinansieringen att dessa är strängare än desvenska. Kapitel10, en internationell överblick, är en beskrivning av exportfrämjandet inio länder huvudsakligen baserat på material från SIND. Det framgår av kapitlet att huvuddelenav exportstödet liksom i harutgjorts av exportfinansiering på gynnsamma villkor och i några länder avbundet bistånd. I de flesta av de studerade ländernafinns särskilda program för mindre och medelstora företag. Mässor ochutställningar prioriteras. Sammanfattningsvis kan sägas att ländernautanför koncentrerar sina insatser på finansieringsstöd främst då till större företag,medan de nordiska länderna erbjuder ett mera brett program av exportfrämjande tjänster för mindreföretag, där syftet är att stödja dessas utveckling till att bli exportvana företag. 1983/84:168 40 Ikapitel 11 utvärderas olika svenska stödformer för mindreoch medelstora företag, som underlag för de slutsatser och förslag somjag presenterar i kapitel 12. Minaförslag i kapitel 12 tar sin utgångspunkt i exportfrämjan- . dets inriktning:ingen förändring i stödgränser, initialstöd, flexibilitet, ökade individuellainsatser men också kollektiv samverkan, att principerna förSveriges exportråds och utvecklingsfondernas exportfrämjandeverksamhet bör överensstämma. Deexportfrämjande insatserna bör också ske företagsnära ochinom ramen för en helhetssyn där exporten är en avflera faktorer i företagets affärsutveckling. Därav följer attutvecklingsfonderna ute i länen bör förbli riktiga regionala stödpunkterför exportfrämjandet. Sverigesexportråd skall svara för den samornande rollen vad beträffar detexportfrämjande som riktas mot de mindre och medelstora företagen.Därför föreslår jag att det administrativa ansvaret för Exportpulsprojektetförs över från statens industriverk till exportråd ochsamordnas med de insatser som görs inom ramen för exportråds småföretagsprogram. Jagbetonar samverkan i exportfrämjandefrågor mellan SIND, STU och SE. Sverigesexportråd bör ges resurser för ytterligare uppsökandeverksamhet i mindre företag för att finna potentiella exportörer,informera om möjligheter till exportstöd samtbiträda ekonomiskt och personellt vid företagens planering för export. Jagföreslår därför ett tillskott på 4,5 milj.kr. attsatsas på uppsökande verksamhet utöver 3,5milj.kr. och det särskilda anslag på 2 milj.kr. som exportråd erhållit. Detinnebär att exportråd får 10 milj. kr. att disponera för detta ändamål. Efterhand som de utökade insatserna för den uppsökandeverksamheten ger resultat bör 1983/84:168 41 resurserfrån detta program styras över till exportfrämjandets senare del ochsatsas på Exportchef-att-hyra och liknande fördjupadeexportinsatser. Försöksverksamhetenmed regionala exportsäljbolag som några utvecklingsfonder har bedrivit visar att dettaären svår form för exportfrämjande. Resultatet kan inte sägas ha stått i rimligproportion till de kostnader och personella insatser som gjorts. Jag avråder från dennatyp av allmänägda exportsäljbolag på det regionala planet. Däremot är detangeläget att riskkapital finns att tillgå för exportagentureroch handelshus som är intresserade av att påkommersiell grund exportera bl.a. produkter från mindre företag.Som komplement till privat finansiering borde här den statligaInvesteringsbanken kunna gå in med aktiekapital främst iform av minoritetsdelägande. Om så är befogat utifrån exportfrämjandesynpunktbör också én sådan satsning kunna kompletteras med villkorslån samt olikaexportstöd, som exportråd disponerarinom ramen för sitt småföretagspaket. Påså sätt bör existerande handelshus och exportagenturer kunnaspela en större roll, när det gäller att främja mindre och medelstora företagsexport. Därigenom bortfaller behovet av att inrätta särskildastatliga handelshus för detta ändamål. Medelför riskkapital och villkorslån av angivet slag föreslår jag attInvesteringsbanken får disponera från särskilda anslag för riskfylldamarknadsinvesteringar på exportområdet till stöd för mindre och medelstora företag somjag återkommer till nedan. anser jag att EKN även ifortsättningen skall ägna sig åt korta krediter och därmed i hög gradmedverka i småföretagens' exportaffärer. Jag har vissasynpunkter på hur EKN skall kunna förbättra sinkonkurrenskraft på detta område och underlätta för de mindre företagen att erhålla exportkreditgaranti . Minstakontraktsbelopp inom SEK-systemet och SPE bör sänkas till75 000 respektive 5 milj. kr. 1983/84:168 42 Jagföreslår vidare ett strskilt underleverantörsprogrampå 10,5 milj.kr. Därutöver kommer möjligheten till villkorslån förexempelvis kompletterande marknadsinvesteringar utomlands. Detta innebär stöd till olikaunderleverantörsprojekt bl.a. för att utveckla samarbetetmellan de stora exportföretagen och deras underleverantörer. För att främjasvenska underleveranser till de stora svenska exportföretagen bör EKN tastörre hänsyn till svensk komponentandel vid sina avgöranden omgarantigivning och garantivillkor. Enligtproposition 1983/84:50 angående löntagarfonder överväger regeringen att kanalisera en del av fondmedlenpå så sätt att en särskild fond inrättas knuten tillInvesteringsbanken. Dessa medel skulle sedan i olika finansiella former tillföras småföretagssektorn.Som framgår av vad jag anför i betänkandetfinns det behov av riskkapital och villkorslån för att stödja demindre företagens exportsatsningar. Det gäller inteminst ur dessa företags synpunkt stora och riskfylldamarknadsinvesteringar utomlands. Jagföreslår därför att som ett engångsbelopp, 50 milj.kr. av desärskilda fondmedlen reserveras för finansiering av riskfyllda exportinvesteringar.Dessa medel bör kunna disponeras av Investeringsbanken eftersamråd med exportråd. Dessa medel skulle då i formav villkorslån eller ägartillskott kunna användas för attfinansiera exportmarknads investeringar för mindre och medelstora företag på bl.a.områden som underleverantörer, energiteknik samt via handelshus och exportagenturer. Ibetänkandet föreslås slutligen också vissa insatser vad gäller statligamyndigheters service till företag avseende vilka tekniska standards som gäller för olikaprodukter i olika länder. Dessutom föreslås att SÖ, ii:samverkanmed och arbetsmarknadens parter får iuppdrag att överväga bristyrkesutbildning pä exportomrädet. V v a X c u « .. D « j< c » .x a :o B u « M > u a a » « a B c «4 a wi M e » M < u a Exportträff (SE, UF, HK, ) Uppsökande verksamhet (SE, UF) 1) Handlingsprogram (SE) Exportpuls (UF) EaH (SE) Branschprogram (SE, SIND) 2) Marknadsintroduktion MIP (SE) EaH (SE) Branschprogram (SE, SIHD) Exportkonsulter 3) Marknadsintroduktion MIP (SE) EaH (SE) Branschprogram (SE, SIND) Exportkonsulter ngsföretagHandelskamrar Utvecklingsfonder 4) Marknadsintroduktion MIP (SE) EaH (SE) Branschprogram (SE, SIND) Exportkonsulter (SE) 5) Marknadsintroduktion MIP (SE) EaH (SE) Branschprogram (SE, SIND) Exportkonsulter 6) Exportaktioner(SE) (SE) Samverkan (SE, UF,SIND) Språktjänst (SE) Branschprogram (SE, SIND) 7) Handelskamrar EKN 8) Exportskolan (SE) Utveckli ngsfonderna En viktig utgångspunktför exportfrämjande tjänsteroch ekonomiska stöd är behoven hos företagen. Dessa växlar i tiden med hänsyn till företagens ambitioner och planer samtderas kunskaper, erfarenheter och resurser. Förenklat kan sägas att behovet av uppsökande verksamhet - t.ex. för att väckaintresse för export - är störst i början av ett företags"exportmognadskurva". Härbehövs också ofta analyserade tjänster av strategisk natur, liksom ekonomiskt stöd. Successivt skjuts därefter behoven över till mer operativa åtgärder på utlandsmarknaderna. Ovanstående illustrationavser att ge en förenklad bild av ett företags exportmognadskurva. Den visar också att det svenska exportfrämjandet täckerde här angivna faserna av ett företags exportmognadsutveckling, samt vilka tjänster som äravsedda för de olika faserna. 1983/84:168 45 Sammanfattning av remissyttranden över (Ds UD 1983:5) Exportfrämjandestöd till mindre och medelstora företag Efterremiss har yttranden över betänkandet (Ds UD 1983:5) Exportfrämjande stöd tillmindre och medelstora företag avgivits av statens industriverk, exportkreditnämnden(EKN),kommerskollegium, (), styrelsen för tekniskutveckling (STU), (), handelssekreteraren i Nederiänderna,och (handelssekreterarna). Delegationen för mindreföretag, exportråd, . ,investeringsbank AB, AB Svensk exportkredit, utvecklingfonden iStockholms, , , , , ,, , , och , , ,, , , och , Svenska handelskammarförbundet.Svenska bankföreningen, , . ,(), (),Centralorganisationen /SR, , Sverigesambassad i och , och . Synpunkter harockså inkommit från och Swedish trade commissionersassociation. Kommunförbundetavstår från att yttra sig. hänvisar tillyttrande från . Flertaletremissinstanser uttalar sig positivt om utredningen i stort. Förslagen omfinansiering av riskfyllda marknadsinvesteringar har dock fått ett blandatmottagande. Någraremissinstanser såsom RRV, Delegationen för mindre företag och framhåller inledningsvis att de delar utredningens uppfattningom att det stattiga exportfrämjande stödet skall vara av initial och icke-permanentkaraktär. Vidare framhålls att företagen bör stå för minst hälften avkostnaderna i samband med statsstödda exportsatsningar. Det stöd som ges börockså enligt bl.a. , , , och någrautvecklingsfonder kunna utgå individuellt, dvs. avkall bör kunna göras påkravet om samarbete mellan företag. SHIO-Familjeföretagen efterlyser en störreflexibilitet från sida. Kommerskollegiumframhåller betydelsen av att stödåtgärder inte får införas som strider motinternationella överenskommelser. Ettflertal remissinstanser understryker exportråds centrala roll i detexportfrämjande arbetet. Samarbetet med de regionala utvecklingsfonderna kanutökas ytterligare, vilket framhålls av bl.a. ett antal utvecklingsfonder.Detta är också fallet med handelskammare och andra privata organisationer päregional nivå, vilket framhålls av bl.a. Svenska Prop.1983/84:168 46 Remissinstanserna delar därmedutredningens synpunkt att inte bör bygga upp en egen regionalorganisation. SHIO-Familjeföretagen anser det väsentligt attutvecklingsfonderna får förbli de regionala stödpunkterna för exportfrämjandet.Ett nära samarbete förutsätts ske med exportråd. Handelssekreterarnaanser för sin del det inte vara motiverat att regionala organisationer byggerupp en kapacitet av välutbildade affärsmän. Ambassaden i pekar päbehovet av utökat samarbetemed utrikesförvaltningen. Ambassadeni kan i stort ansluta sig till vad de tre handelssekreterarna framförsärskilt vad gäller angelägenheten av en klar markering av exportrådsövergripande ansvar för och centrala roll i det samlade statligaexportfrämjandet. Ambassaden finner det mycket angeläget att betona betydelsenav exportfrämjande stöd till mindre och medelstora företag. Handelskontoren ute på fältet har här en mycket viktiguppgift. Kontoren bör inte endast delta i initialskedet av en exportsatsningutan bör också ges möjlighet att följa upp etablerade affärskontakter. I dettasammanhang pekar ambassaden pä den viktiga roll som redan etablerade företagmed dotterföretag på marknaden kan spela för oerfarna exportörer, s.k. piggy-backing.Även ambassaders och generalkonsulats kontaktska-pande, understödjande ochsamordnande roll inom handelsfrämjandet påpekas. m.fl. understryker också behovet av utökatsamarbete centralt mellan , styrelsen för teknisk utveckling ochindustriverket. Bl,a. Delegationen för mindreföretag. , och Industriförbundetär positiva till ökade medel till särskilda småföretagsprogramliksom till överföring av medel från industriverket för exportpulsprojektet.Delegationen menar att nuvarande uppdelning fungerar tillfredsställande men atten bättre samordning i vissa fall bör eftersträvas. De regionalautvecklingsfonderna liksom statens industriverk, LO och landstingsförbundetanser emellertid att exporten måste ses som en av flera delar i ett företagstotala marknadsföring. I den mån uppsökande verksamhet inte ärmotiverad för marknadsföring av rådets tjänster bör den upphöra och motsvaranderesurser föras över till fonderna. Fonderna och industriverket liksom LOställer sig således inte heller positiva till förslaget att föra över medelfrån industriverket till för exportpulsprojektet. Snarare börfonderna förstärkas. Flera fonder framhåller att de har ett gottsamarbete med och även fortsättningsvis önskar vara rådetsreplipunkter i länen. Styrelsen för teknisk utveckling anser attutvecklingsfonderna bör ha de bästa möjligheterna att väga behovet avexportinsatser mot annan verksamhet. STU förordar att såväl exportpulsprojektetsom det nya underleverantörsprogrammet handläggs av fonderna. Prop.1983/84:168 47 Ett fåtal instanser har yttrat sig över verksamheten exportchef-att-hyra.Fler sädana bör kunna inrättas. SHIO-Familjeföretagen anser att exportrådetäven fortsättningsvis skall vara huvudman för verksamheten. anför att de exportfrämjande insatsernainom ramen för de särskilda branschprogrammen utgör ett led i försöken attomstrukturera en bransch. Erfarenheterna från dessa program ger enligt verketstöd för tanken att betydande fördelar finns genom en samordning mellan exportfrämjandeoch övriga industripoliliska insatser. Enligt RRV är det naturligt attindustriverket tilldelas de totala resurserna för branschprogrammen. Endast ett fåtal instanser tar upp frågan om särskiltprogram för underleverantörer. Delegationen för mindre företag liksom finner förslaget acceptabelt men vill att regler utarbetasför samarbete mellan och industriverket. Svenska bankföreningenstödjer för sin del tanken på ett sådant program som inte bör ges alltfördetaljerade bestämmelser i förväg om medlens användning. Förslagen om teknisk exportservice, svensk projektexportoch utbildningsinsatser får stöd av de instanser som yttrat sig. RRV vill dockför sin del framhålla att stöd fill svensk projektexport bör utgå inom ramenför det allmänna exportfrämjandet som har att svara för. AMS anför att arbetsmarknadsutbildningens inriktningförändras fortlöpande efter marknadens behov. harsärskild s.k. flaskhalsutbildning bedrivits i ett första led inomverkstadsindustrin och inom hela industrin. Problemet med brist på exportkunnigpersonal har uppmärksammats inom AMS och diskussioner pågår med arbetsmarknadensparter om försöksverksamhet inom detta område. AMS ställer sig mot dennabakgrund positiv till förslaget om en utredning av dessa frågor.Handelssekreterarna föreslår att en kampanj inleds som framhäver de viktigastereglerna för affärsmässigt beteende. Därigenom skulle kanske mångaexportaffärer förhindras att gå i stöpet p.g.a. okunskap. Utvecklingsfonden iVärmlands län anser att bör få ansvar för fondernasfortbildningsbehov i exportfrägor. De remissinstanser som yttrat sig, bl.a.utvecklingsfonderna, delar utredningens ståndpunkt beträffande de exportsäljbolagsom finns vid tre fonder. finner för sin del att uttalandet omatt avstyrka statliga medel till verksamheten strider mot affärsidén med Gavlexoch äventyrar den påbörjade kraftigt expanderande verksamheten. Delegationenför mindre företag, , utvecklingsfonder, ,m.fl. ser bl.a. mot bakgrund av utredningens förslaginte några skäl till ett statligt handelshus, I stället bör etableradehandelshus utnyttjas bättre. bör, i enlighet med utredningensförslag, närmare analysera hur handelshusens kompetens bättre kan vitnyttjasför de små och medelstora företagens export. LO instämmer i förslagen om exportsäljbolag ochhandelshus. LO delar dock inte utredningens uppfattning att behovet avsärskilda statliga han- 1983/84:168 48 Enligt LO kan företag inom statsföretagsgruppen ha intresseav att inrätta handelsföretag. En förutsättning för att handelshusen kan spelaen större roll för småföretags exportmarknadsbearbetning är att åtgärder inomden statliga sektorn inte försämrar de relativa konkurrensvillkoren för privatahandelshus. Utredningensförslag om finansiering av riskfyllda marknadsinvesteringar får ett blandatmottagande. , Delegationen för mindre företag, industriverketoch utvecklingsfonderna m.fl. ser positivt pä att fondernas utvecklingskapitalutnyttjas i än högre grad för marknadsförings- och exportändamål.Industriverket och utvecklingfonderna liksom att det föreligger ett behov av riskvilligfinansiering för exportsatsningar. Detta kan tillgodoses genom utvidgaderesurser till dessa instansers befintliga utlåningsmöjligheter. Någon nyfinansieringsform enligt utredningens förslag behövs således inte. Liknandetankar återfinns i TCO:s svar. Andrainstanser såsom handelssekreterarna. Delegationen för mindre företag, AB Svenskexportkredit och stödjer förslaget att geInvesteringsbanken möjlighet att satsa riskkapital och villkorslån för attstödja små företags exportsatsningar. Ett nära samråd bör ske med exportrådet.LO finner för sin del den föreslagna idén intressant att knyta an tilllöntagarfondssystemet. är dock starkt kritiskt mot attanvända löntagarfondsmedel för finansieringen. Detsamma gäller /SR. STUär tveksam till att en ny operativ verksamhet byggs upp på Investeringsbanken.En motsvarande resursförstärkning till utvecklingsfonderna bör först prövas.Samma tanke förs fram av SHIO-Familjeföretagen. tar inte ställningtill riskkapitalets storlek. Rådet framhåller också betydelsen av att ensamordning sker med utvecklingsfonderna så att en dubblering undviks. Investeringsbankenmenar att den mot ersättning kommer att ställa sina resurser till förfogandeför förvaltning av såväl löntagarfonden som utredningens förslag. Banken villdock inte engagera sig i villkorslän som innebär en form av subventionering.Skulle utredningens förslag accepteras förutsätter banken att exportrådetväljer sådana projekt som det vill underställa för prövning. RRVanser för sin del att det på nationell nivå bör skapas nya former för tillförselav riskvilligt kapital. En möjlighet vore s.k. venture-capital-före-tagspecialiserade pä exportaffärer. Enligt RRV bör möjligheten prövas att ävenbidra med offentligt riskkapital till sädana företag. har Investeringsbanken möjlighet att engagera sigi exportsatsningar. Vidare hänvisar också förbundet liksom till det ökande antal företag som gått in på riskmarknaden,vilket gör att försörjningen av denna typ av kapital är tillgodosedd. Svenska bankföringenanser vidare att det finns en risk för snedvrid- Prop.1983/84:168 49 ningav kreditmarknaden om förslaget genomförs. Företagens ordinarie bankförbindelsekan och bör ta hand om kreditgivning. Detsamma framförs från . Samarbete bör ske med . Fleraav förslagen rörande exportkreditgarantigivningen får ett positivt mottagandeav några instanser som har yttrat sig. EKN anför att frågan om täckning avkommersiella risker vid affärer med korta kredittider diskuteras inom EKN.Exportkreditgarantier för sådana affärer lämnas redan i betydande omfattning.Som ett huvudförslag övervägs att erbjuda exportörerna globalgarantiavtal medinbyggt "first-loss"-system, I samband därmed övervägs vidare att EKNskulle införskaffa erforderliga kreditupplysningar i stället för att som nuhuvudsakligen repliera på de av exportörerna själva lämnade upplysningarna.Exportrådet instämmer i utredningens uppfattning att EKN på ett mer offensivtsätt än bör täcka kommersiella risker och anser det rimligt att EKNerbjuder globalavtal. Vidare förespråkas på detta område samarbete mellan EKNoch andra försäkringsgivare samt att EKN undersöker möjligheterna för äterförsäkringav kommersiella risker. erinrar om att krediter med korta löptiderockså kan täckas på marknaden genom bankgaranti.