prop · G70350 · 1983-12-31 00:00:00 — När betänkandet använder orden "kan bedömas",är det inte något ödesbestämt, utan ett uttryck för politisk vilja; man villgynna de nya löntagarfonderna vid kapitaltilldelningen, på bekostnad av de egenfiigapensionsfonderna. Detta gör det ännu mer stötande att låtsas som om man villeskydda pensionärernas intressen. Talet om atl löntagarfonderna skulle trygga pensionernaär, som uttryckte det, "en bluff'. 4 Reformens låsning i tiden Kammarrätten i anför; Kammarrätten har inte av promemorian kunnat utläsa detnärmare syftet med att "löntagarfondsreformens utveckling" skalllåsas till perioden fram . Om vad som åsyftas är att det vidden tidpunkten skall göras en utvärdering och ett nytt ställningstagande ifråga om fondernas existens, föreligger inte någon invändning frånkammarrättens sida. Del är dock beklagligt att det inte alls diskuteras vilkahandlingsalternativ som kan bli aktuella för tiden därefter. Detta är inteägnat att underlätta "en rekonstruktion och anpassning av vårekonomi" (promemorian s. 53). Fullmäktige i (majoriteten) anför att reformenbör redan från starten kunna överblickas för en rimligt , av desakkunniga fixerad . Förslaget innebär att löntagarfonderna kommer atttillföras kapital . Fonderna kommer som fidigare nämnts maximaltatt tillföras 20000 basbelopp per är och fond fram till detta år. Prop.1983/84:50 235 börsenoch med det börsvärde som gäller kommer fonderna alt äga enmarginell del av börskapitalet. LOanser det rimligt att löntagarfondernas regler läggs fast för en tillräckligtlång tidshorisont. Det är viktigt att inte ändra spelreglerna ofta. Fram till1990 kommer värdefulla erfarenheter att ha gjorts. LO har tidigare krävt altden modell för vinstdelning som tidigare remissbehandlats ska utvärderas efteren tid. Det är praktiskt alt detta görs i samband med att hela organisationenför löntagarfonder diskuteras . I jämförelse med andra ägargrupper kommerlöntagarfonderna att äga en liten andel . LOmenar också att en rad andra åtgärder för att förbättra börsens funktion börvidtagas. Även om åtgärdernas motiv är oberoende av löntagarfondernasintroduktion bör de helst genomföras i samband med att löntagarfonderna börjarsin verksamhet. För det första är det angeläget att börsaktier med olikaröstvärden inte får ges ut . För det andra bör nya och bättre reglerför insiders förehavanden utarbetas. För det tredje bör statistiken över aktieägandelförbättras, så att SCBs finansstali-stik ger en överblick av aktieägandetsförändring. En allmän översyn av vad som brukar kallas börsetik bör göras. 6, Utgångspunkter för fortsatt arbete med den ekonomiska demokratin Lönlagarfondernakommer i sin nuvarande utformning att verka . Det finns då anledningatt göra en bred analys av vad fonderna har betytt för den svenska ekonomin. Omfonderna har varit lyckosamma, ekonomiskt och genom bidrag till svenskproduktion och sysselsättning, finns anledning att bygga vidare på systemet medlöntagarfonder. LO utgår från att de erfarenheter som då görs är positiva menär beredda att förutsättningslöst pröva sin inställning till fonderna. Det börinför ingången till studeras vilka effekter fonderna haft pålönepolitik och stabiliseringspolitik, fördelningen av inflytande ochförmögenheter samt deras bidrag till produktion och sysselsättning. Detfinns efter 1990, om erfarenheterna är positiva, anledning att diskuteraorganisationsformer för fonderna, antalet fonder, hur stora dessa ska vara etc.Det är enligl LOs uppfattning viktigt att fonderna var för sig inte bliralltför stora. Framför allt är det väsentligt att det vid en eventuellvidareutveckling av fonderna blir direkta val bland löntagarna till löntagarfondernasstyrelser. Underåren fram lill 1990 kommer löntagarna att vinna en betydande kompetens ochkunskap som ägare. Löntagarfonderna måste om de ska bli ett effektivt medel förekonomisk demokrati innebära en mobilisering av löntagarnas samlade kunskaperoch erfarenheter. Löntagarfonder ska vara något som berör alla enskildalöntagare. Därför är det bl.a. viktigt att så många löntagare som möjligt kanfå nytta av den kunskap som arbetet med fonderna kommer att ge. LOfinner det också angeläget att påpeka att ekonomisk demokrati inte bara ärlöntagarfonder. Det behövs betydligt fler åtgärder för att stärka denekonomiska demokratin. Det kan l.ex. vara lämpligt att staten äger delar avnäringslivet på ett mer offensivt sätt än man gör . Denkooperativa rörelsen måste stärkas och inte som diskrimineras i skatte-och kapitalbildningshänseende. Kooperation utgör ett viktigt inslag i denekonomiska demokratin. Kooperativt löntagarägda företag kan i vissa fall varaen lämplig metod att stärka löntagarens inflytande. LOvill poängtera att organi-sationen är för ett pluralistiskt ägande. 1983/84:50 236 system med lönlagarfonder, i kombination med andraägarformer såväl privata som kollektiva, innebär verklig mångfald i ägandet.Det står i kontrast till den koncentration av ägandet som råder. Men det ärockså viktigt att utveckla inflytandet i det dagliga arbetslivet. Detta kanfrämst ske i anslutning till arbetsrältslagstiftningen som fick sinhuvudsakliga utformning . Mycket har hänt under de år somlagarna varit i kraft. De har inneburit att löntagarna lärt sig åtskilligt omde företag där de är verksamma och att facket behandlas med en ny respekt. Denbesvikelse som finns hos en del löntagare härrör sig främst från det faktum attlagarna varit i kraft i en konjunkturnedgång då det fackliga arbetet främsthandlat om företagsnedläggningar, omlokalisering-ar och driftsinskränkningar.Successivt kan dock kunskaperna öka och löntagarna sätta kraft bakom egna idéeroch förslag. Med stöd av lagar och avtal måste fler bli aktiva idemokratiseringsprocessen. Med kunskaper och egna förslag på lösningar och fleraktiva människor kan löntagarna fä verkligt inflytande i det dagligaarbetslivet genom arbetsrättsliga lagar och avtal. Delta inflytande är varken etl alternativ eller enkonkurrent till del ägarinflylande som löntagarfonder kan ge. De olika inflylandeformernakan i stället betinga och komplettera varandra. Inflytandet över det dagligaarbetslivet kan inte ersättas med inflytande över den övergripande ekonomin. Ianslutning till den medbestämmandelag som antogs 1976 har LO träffat avtal medsina motparter. Det är emellertid viktigt att inse att detta arbete endast är isitt inledningsskede. En vidareutveckling är naturiig. Arbetsgruppen föreslår att löntagarfonder inrättas under1984 och att de låses i sin utformning t. o. m. instämmer i förslaget, då vianser det rimligt att spelreglerna inte ändras alltför ofta. Olika parter fårmed denna läsning möjlighet till acceptabla planeringsförutsättningar. Enligtvår uppfattning finns det anledning att efter utvärdera reformen.Att löntagarfondsreformen låses tidsmässigt och att vi förespråkar en utvärderingefter innebär inte att en kontinueriig bevakning är onödig. Tvärtom finnsall anledning att systematiskt följa effekterna av reformen. Denna utvärderingbör alltså få ett vidare uppdrag än den åriiga sammanställning av fondernas verksamhetsberättelserm.m. som arbetsgruppen föreslår ska ges första/tredje fondstyrelsen. Svenska fabriksarbetareförbundel anför: Utredningen föreslår att tilldelningen av medel tilllöntagarfonderna skall upphöra 1990. Fondernas andel av börsvärdet beräknasunderstiga . Siffran av dagens börsvärde anges somriktmärke. anser att begränsningar på förhandav detta slag inte överensstämmer med de villkor som gäller för merpartenövriga placerare pä börsen. I betänkandet finns en beräkning som utmynnar iförmodandet att löntagarfondernas andel av börsvärdet 1990 kommer att uppgåtill . Denna beräkning består av två faktorer - hur mycket pengarfonderna tillförs, dividerat med det totala börsvärdet. Prop.1983/84:50 237 Denförsta faktorn är väl säkerställd i betänkandet. Varje löntagarfond skall kunnarekvirera elt belopp motsvarande 20000 basbelopp , hur börsen änutvecklar sig. Fonderna får alltså en garanterad, inflationsjus-teradtillförsel av medel. Denandra faktorn, börsens totala värde, beror däremot på en rad ekonomiska ochpsykologiska faktorer som ingen lag kan skydda. Det är en svår sak att bedömabörsens värde , och inte så enkelt som i betänkandet där man förutsätteratt värdet ökar med inflationen. Destora hoten mot en god värdeuiveckling ligger i regeringens eget handlande.Kommer man atl införa nya skatter på aktieägandel? I så fall sänks börskursernaoch fonderna får starkt ökade möjligheter att snabbt köpa upp störreaktieposter. Kommerregeringen att aktualisera tvångsvisa nyemissioner såsom i tidigarelöntagarfondsförslag? Sådana emissionstvång innebär att de viktigaföretagsbesluten fattas över företagets och styrelsens huvuden, vilket är eridefinition på planekonomi. Sker sådana beslut om ett företag torde ledningendär avgå. En misstro mot företagets framtid uppstår bland aktieägarna, vilketsänker aktiekursen och underlättar fondernas insteg ytterligare. Sannoliktkommer löntagarfonderna inte alt fördela sina aktieköp jämnt över alla börsensförelag, utan koncentrera sina inköp på vissa. Förvärvar fonderna aktier i investmeniförelagmed stora innehav av andra företags aklier, kommer fondernas inflytande attmångdubblas mycket snabbt. Omfonderna koncentrerar sig på att uppnå en stark ställning i rörelsedrivandebolag, skapar detta en osäkerhet bland övriga aktieägare som sannolikt ledertill utförsäljning, kurssänkning och snabbare fondöverlagande av företagen. Manfrågar sig då huruvida de aktieägare som likviderar sina innehav av detta skäl,kommer att återinvestera sina pengar i andra förelags aktier. Det ter sigosannolikt, eftersom ingen kan vela i vilka företag de fackliga fondernahärnäst ämnar söka uppnå dominans. Alla svenska aktier kommer att upplevas somriskfyllda. Följdenär att den svenska aktiebörsen kan drabbas av en kedjereaktion avutförsäljningar. Delta är av stort allmänt intresse och inte bara en fråga föraktieägarna - ty resultatet kommer då att bli alt lönlagartönderna når sinavsedda dominerande ställning som näringslivets ägare änbetänkandets kalkyl om visar. Heltbortsett från ovanstående kan konstateras atl det måste utlösa kraftigareaktioner, när man med lagens kraft skall "tränga in" en ny ochmycket stor part i marknaden, en part som marknaden i övrigt saknar förtroendeför såsom ägare av företag. SedanRFV lämnat sina synpunkler pä det föreslagna avkastningskravet (se avsnitt 8)anför verket följande: Konstruktionenmed etl givet avkastningskrav aktualiserar ett antal viktiga frågor. 1den händelse avkastningskravet inte kan och då löntagarfonderna enligtförslaget ändock skall åläggas att till l;a-3;e fondstyrelserna Prop.1983/84:50 238 inleverera3% av rekvirerat inflationsjuslerat kapital (förvaltningskostnader obeaktat)kan följande inträffa: - Löntagarfonderna rekvirerar mindre belopp änfastställd medelsram tillåter. Detta får - såsom förslaget utformats - lillföljd att l:a-3:e fondstyrelserna åläggs atl förvalla resterande medel inommedelsramen utan att någon garanti finns för att dessa medel skall avkasta 3%till ATP-systemet. I verkligheten blir ;e fondstyrelsernas handlingsfrihetbeträffande dessa medel slarkt begränsad eftersom motsvarande belopp alltidmåste finnas tillgängliga för lyftning utöver vad som behövs för löpandepensionsutbetalningar. Att detta krav kan mötas genom att man tar av löpandeinflutna avgifter är irrelevant i sammanhanget. - Löntagarfonderna rekvirerar belopp enligtmedelsram. Löntagarfondkapitalet urholkas därmed successivt. Om en sådanurholkning skall undvikas leder delta till att medelstilldelningen måste höjasoch att avkastningskraven troligen därigenom måste sänkas. Såsom reglementet(2 b §) utformats innebär nämligen beräkningen av nuvärdet av förvaltade medelatt en eventuellt höjd medelstilldelning leder till successivt högre faktiskareala avkastningskrav. Eneventuell höjning av medelstilldelningen måste ske genom all lönlagarfondernaerhåller en större andel av den fastställda ATP-avgiften,vilket innebär motsvarande mindre andel till ;e fondstyrelserna större del av avgiftsunderiagel för vinstdelningeller möjligen ökade ATP-avgifter genom att det samlade ATP-avgiftsutlagelhöjs i molsvarande mån. Dettavisar på ett nära och ömsesidigt beroende mellan löntagarfonderna, övriga AP-fondenoch pensionsavgiftsuttagets nivå. I promemorian görs inte någon analys aveffekterna av att avkastningskraven eventuellt inte . Fullmäktigei (majoriteten) anför; Kapitaluppsamlingentill fonderna föreslås ske dels genom vinstavsättning efter angivna regler,dels genom uttag av en lönebaserad avgift. Fullmäktige accepterar de föreslagnametoderna för medelsuppsamlingen. Beträffandevinstdelningen vill fullmäktige framföra följande synpunkt. Förslagetom en vinstdelningsavgift om med mindre vinsler undantagna genom ettfribelopp är väl avvägt. Med de föreslagna beräkningsgrunderna tordeerforderlig hänsyn ha tagits till företagens legitima intresse av att behållaen så stor del av företagens vinsl som kan motiveras från intresset av sundföretagsamhet. Kapitaluppsamlingenför i de fem fonderna föreslås vara 2000 miljoner (400 miljonerx5).Summan förefaller rimligt anpassad till de givna förutsättningarna. Denföreslagna ökningstakten på 20000 basbelopp och fond fram till och med1990 har fullmäktige ingen erinran emot. Expertgruppenföreslår att fonderna (i expertgruppens rapport Den institutionellaplaceraren) ska tilldelas kapital efter rekvisition. Med den anknytning tillpensionssystemet som löntagarfonderna föreslås få kommer rekvisitionen att skehos de tre pensionsutbetalande AP-fonderna. LOanser alt detta är en smidig form för tilldelningen av medel lilllöntagarfonderna. Den gör det möjligt för fonderna alt själva bestämma när Prop, 1983/84:50 239 manska rekvirera kapital till dess att situationen på aktiemarknaden gör det lämpligtatt placera kapitalet i aktier. Kapitaltillförselnhar maximerats till 20000 basbelopp och fond, vilket i dagenspenningvärde motsvarar ca . Del innebär attlöntagarfonderna kommer att kunna investera maximalt 2 miljarder kronorpå aktiemarknaden. Denna nivå innebär att löntagarfonderna var för sig får ettrimligt stort kapital, vilket utan problem borde kunna placeras påaktiemarknaden. LOhar tidigare utvecklat motiven för en vinstdelning och nöjer sig här endast medatt konstatera att en sådan är viktig för att stödja stabiliserings-politikenoch den solidariska lönepolitiken. LO anser att det är rimligt att fondernaockså finansieras genom en höjning av ATP-avgiften. Denna finansieringsform är bl.a.viktig för att de offentliganställda ska känna ansvar för och delaktighet i denindustriella utbyggnaden. ATP-avgiften utgör löntagarnas del av finansieringentill löntagarfonderna. LO anser att avgiften ska räknas av från tillgängligtutrymme i kommande löneförhandlingar. har tidigare yttrat sig över förslaget till vinstdelning och då ipositiv riktning. Vad gäller höjningen av ATP-avgifter kan den anses rimlig.Genom att denna avgift avses avräknas i kommande löneförhandlingar får denbetraktas som löntagarnas del av finansieringen. Sammantaget beräknas de åriigaavgifterna till ATP-fonden som kan överföras till löntagarfonderna bli av slorieksordningen2-2,. För perioden fram blir detta sammanlagt14-17 miljarder kronor vilket motsvarar av dagens samladebörsvärde. Någon dominant ägargrupp kan således löntagarfonderna inte bli. anser att det är en rimlig medelstilldelning i detta skede. Enligtförslaget ska respektive löntagarfond tilldelas medel efter rekvisition.Därmed kan fonderna efter egen bedömning av situationen på aktiemarknad m.m.variera sina rekvisitioner av medel. Medelsramen för respektive fond föreslåsbli 400 milj. kr. för och för vart och ett av de följandeåren höjs medelsramen med ett belopp motsvarande 20000 basbelopp. Konstruktionenmedför att ej rekvirerade medel förvallas av AP-fonden. Därmed förstärks ATP-systemetoch kapitalet utnyttjas effektivt. Utredningenföreslår att löntagarfonderna skall finansieras med, förutomvinstdelningsavgift, en lönebaserad avgift utformad som en ATP-avgift. För 1984föreslås denna bli eller ca . böravgiften inte överstiga . utgårfrån att den lönebaserade avgiften blir ett komplement tillvinstdelningsavgiften, inte en ersättning för denna. Vi har i fidigare yttrandeframhållit att många stora företag hell kan undgå vinstdelningsavgift. SvenskaFabriksarbetareförbundel anser det lämpligt atl under ett uppbyggnadsskedeförse löntagarfonderna med ett eget kapital för att möta de risker som ärförbundna med aktiemarknaden. Prop.1983/84:50 240 är delta ej tillräckligt utan det blir behövligt med en ylleriigareförstärkning av ATP-systemel. Detta föreslår utredningen låta sig göras genomen höjning av tilläggspensionsavgifien med 0,2-0,vilka belopp skalltillföras pensionssystemet via löntagarfonderna. Avgiften, som drabbar allaförelag, skall enligt utredningen avräknas på löneutrymmet. Därmed blirdensamma i själva verket löntagarnas bidrag till en förstärkning avpensionerna. Eftersom denna princip gäller även för tidigarepensionsfinansiering finner förbundet delta rimligt även . Enligtförslaget skall förvaltningen delas upp pä fem av varandra oberoende ochsinsemellan självständiga fonder. Därmed skulle bl.a. vinnas alt ingen fond"riskerar att spela en alltför dominerande roll på aktiemarknaden". Enuppdelning av detta slag är önskvärd av flera skäl. Utöver vad som har anförtsi den delen i promemorian kan framhållas alt en sådan ordning gerförutsättningar för konkurrens, vilken i sin tur underlättar bedömningen avhur pass framgångsrika de olika slyrelserna är i sitt arbete. Effektenav uppdelningen bör dock ej överdrivas. Kvar står nämligen under allaförhållanden att fonderna har en gemensam ägare och att styrelserna i derashelhet utses av ett och samma organ, dvs. Som köpare av aktier kande olika fonderna visserligen kanske både vara och komma att betraktas somoberoende av varandra. Men när det gäller utövandet av inflytandet somaktieägare i fråga om bolagets skötsel är det svårt att tro att de kommer attbetraktas på detta sätt. Uppdelningen i femfondstyrelser har motiverats av att man velat undvika en koncentration som gerfonderna en alltför dominerande roll på aktiemarknaden (s. 59). Med beaktandeav att "" haren årlig placeringsvolym på drygt 500milj. i nuvarande börsvärde anser utredningen rimligt atl de femlöntagarfonderna vardera får en genomsnittlig årlig nyplaceringskapacitet sominte väsentligt överstiger 400 milj. kr. Inspektionenmåste för sin del ifrågasätta om graden av dominans på aktiemarknaden kanbedömas med hänsyn till eqvar fonds volym i förhållande till "".I avgörande grad kommer fonderna att operera på samma aktiemarknad, med sammamålsättning, och med inriktning i väsentliga delar på samma placeringsobjekt.Gemensam placering och samverkan blir också nödvändigt. Den föreslagnabegränsningen totalt sett av placeringar i ett och samma förelag tar sålundasikte på de fem fondernas sammanlagda aktieinnehav. Viktigt i detta sammanhangär också att enligt förslaget en majoritet av ledamöterna i envarlöntagarfondstyrelse skall företräda lönlagarintressen. Dessa ledamöter kommeratl rekryteras från de fackliga organisationerna vilket på sitt sättkonstituerar en gemenskap. Inspektionenkonstaterar utifrån det sagda att löntagarfonderna trots den föreslagnadecentraliseringen får den roll på aktiemarknaden som motsvaras av fondernastillsammanslagna nyplaceringar och aktieinnehav. 1983/84:50 24 1 Enuppdelning av verksamheten på fem fondstyrelser kan i nu behandlade hänseendeendast få marginell betydelse. Arbetsgruppenföreslår att det bildas fem löntagarfonder inom ATP-syslemet. Löntagarfondernaska ha till uppgift alt köpa aktier i svenska företag, konvertibla skuldebreveller tillhandahålla riskkapital i ekonomiska föreningar. Fonderna skasinsemellan vara oberoende och fristående. LOanser det angeläget att antalet löntagartbnder inte blir för litet vilket kanleda lill alltför stor koncentration på marknaden. I linje med denna ståndpunktfinner LO det angelägel att fonderna kan agera självständigt och oberoende. 7 Placeringen av medel Hovrättenöver och påpekar i anslutning till sina synpunkter på fondernasregionala anknytning (se avsnitt 10) att bristen på klargörande uttalanden omgränsdragningen rnellan de olika fondstyrelsernas verksamhet gör det omöjligtatt bedöma organisationernas lämplighet. Det ligger - enligt hovrätten - näratill hands att överväga alternativa uppdelningar t. ex. efter branscher.Hovrätten anför vidare; Fjärdefondstyrelsen anser, såsom framgår av s. 3 bilagan till promemorian, att deräntebärande depositionsbevisen omfattas av nu gällande reglementesformulering "innestå hos bankaktiebolag". Arbetsgruppen haremellertid (s. 63) tagit med dessa som exempel på nya placeringsalternativ somkunde övervägas. De räntebärande depositionsbevisen ingår därefter inte i deytterligare alternativ för likvida placeringar som arbetsgruppen föreslår i 12c§. Fråga är om arbetsgruppen därmed avser att underkänna fjärde fondstyrelsenstolkning av formuleringen "innestå hos bankaktiebolag". Delär enligt hovrättens mening tvivelaktigt att, såsom föreslås i 12 b §, nu öppnaformella möjligheter för lönlagarfondslyrelse all placera medel som riskkapitali ekonomisk förening. Någon möjlighet att bedöma lämpligheten av ell sädanlplaceringsalternativ föreligger inte. Fondernaskall bl.a. få möjlighet att placera medel i ekonomiska föreningar(promemorian s. 62, 65). Eftersom det inte konkret anges vilka former avplaceringar det skall röra sig om, är det inte möjligt att i detta sammanhanguttala sig om förslaget är godtagbart exempelvis från risksynpunkt. Ipromemorian föreslås (s. 63) atl en mindre del av fjärde AP-fondens medel skallfå placeras i utländska företag. Därmed bryts principen att fondmedlen skallanvändas för att främja svenskt näringsliv. Det undandrar sig kammarrättensbedömning om de skäl som fondslyrelsen har anfört till stöd för den föreslagnaordningen är tillräckligt bärande. 16 1983/81. Prop.1983/84:50 242 Fullmäktigei (majoriteten) anför: Demedel som ställs till lönlagarfondernas förfogande bör hell disponeras förinsatser i utbyggnaden av svenskt näringsliv via fondernas aktieinnehav.Placeringarna bör ske med sikte på alt rimlig avkastning erhålles. Fullmäktigevill understryka att löntagarfonderna vid placeringen av medlen - inom ramenför avkastningskravet - skall eftersträva en bred spridning av aktieinnehavetvarigenom också riskuljämning uppnås. Förslaget om attavkastningskravet bör harmoniera med den reala tillväxten i samhällsekonominpå sikt förefaller vara en lämplig målsättning. har isitt betänkande föreslagit regler för avkastningskravet och redovisat förslagom placeringspolitiken. Fullmäktige finner dessa förslag väl avvägda ochtillstyrker för sin del desamma. Kravet på real avkastning, renodlad från inflalionseffekten,torde tvinga fram den omsorg i placeringen som är förutsättningen för en sundkapitalförvaltning. Att en avkastning på slussas vidare till första, andraoch tredje AP-fonderna och förstärker dessa skapar den förbindelse mellanlöntagarfonderna och den enskilde försäkringstagaren som är önskvärd. Fullmäktigetillstyrker-- de förslag till förändringar i nuvarande placeringsbestämmelserför AP-fonderna som redovisas i betänkandet Löntagarfonder i ATP-systemet. Utredningen framhåller attdet är viktigt att aktiemarknaden kan förmedla riskkapital till företagen ochupprätthålla en efterfrågan på aklier. En av lägre efterfrågan på aktierföljande låg marknadsvärdering av aklier får, menar utredningen, en invesleringshämmandeeffekt. Inspektionen delar denna uppfattning. Det är dock en öppen frågaom fondernas inrättande får den avsedda positiva effekten på börsvärdena ochmarknaden totalt sett. Mol den efterfrågan på aktier som fonderna representerarfår bl. a. vägas del förhållandet alt många företags förutsättningar förtillväxt med användande av eget kapital samt för utdelning reduceras.