prop · G703144 · 1983-12-31 00:00:00 — Däremot anser kommittén alt särskildhänsyn vid tillämpningen av systemet med en anlalsmässig riktpunkt bör tastill sädana omständigheter som atl i många länder ogifta kvinnor inte bor i egethushåll. Del är emellertid då inle fråga om att tillämpa ett vidgatfamiljebegrepp för personer från vissa kulturkretsar utan i stället om att tahänsyn till den rent faktiska familjesituationen i del enskilda fallet. Den iprop- 1979/80:96 förordade ökade generositeten mot anhöriga till flyktingar börslutligen, enligt kommitténs mening, tillämpas även belräffande anhöriga tillandra invandrare som har svårigheter att träffa de anhöriga i hemlandet ochkänner oro för deras situation. IPOK föreslår vidare att viss hänsyn bör las tillförsörjningen och 1983/84:144 70 bostadsfrågannär tillståndsfrågan övervägs beträffande andra anhöriga än dem som tillhöreller hänförs till kärnfamiljen. Jag kan hänvisa till s. 147-148 iförslagsbetänkandet in på frågan om tillämpningen vid anhöriginvandring av kravet påUT före inresan. Undantag från skyldigheten att ha tillståndet ordnat föreinresan gäller enligt 33 § UtlF bl.a. om utlänningen avser all förena sig mednära familjemedlem som är stadigvarande bosalt i och utlänningentidigare har sammanlevt med denna utom riket, eller om han av något annat skälav synnerlig vikl bör tillåtas resa in. 1979/80:96 framhålls attundantagen, i fråga om andra än dem som kommer hit för återförening medhärvarande make respektive föräldrar, bör begränsas genom en strikttillämpning. Innebörden av gällande praxis framgår av förslagsbetänkandet (s.149). Kommittén erinrar om atlkravet på alt UT regelmässigt skall ha beviljats före inresan i landet främstinfördes i syfte att komma till rätta med fall av s.k. snabb anknytning somkunde misstänkas vara skenförhållanden. Kravet på UT före inresan har enligtkommittén också fält önskvärd effekt. Kravet anges emellertid även ha medfört problemi vissa fall. Detla gäller enligt kommittén bl.a. i fräga om invandrare somunder sin årliga semestervislelse i hemlandet ingår äktenskap med en landsman.1 sådana fail upprätthålls kravet på atl UT skall ha beviljats före inresan,eftersom parterna inle har sammanlevt utomlands. Kommittén anser altden som ingår äktenskap i hemlandet under en semestervistelse där ofta hamnari ett orimligt läge. UT kan inte med utsikt till framgång sökas innanäktenskapet ingåtts och ansökan efter att delta har skett hinner i regel inteprövas en normal semester varar. Resultatet blir att makarna intekan resa till gemensamt, vilkel anges vara oacceptabelt. Ett problem äremellertid enligt kommittén, att man har anledning att misstänkaatl del är fråga om ett skenäktenskap. Kommittén anser dock atl när detexisterar en relation mellan parterna motsvarande vår föriovning och iblandäven mellan familjerna med sikte på atl äktenskap skall ingås, så bör deltakunna accepteras som tillräcklig grund för inresa och prövning av UT-ansökanhär i landet. Molsvarande bedömning all ett äktenskap är seriöst bör enligtkommittén kunna göras också i andra fall. Prövningen av om äktenskap är bonafide måste ske med beaktande av seder och bruk i olika kulturer. Några andrariktlinjer kan enligt kommittén knappast ges. Kommittén anser vidare att detheller inte finns anledning atl upprätthålla en strikt tillämpning av kravet påUT före inresan när det är fråga om andra anhöriga än medlemmar av kärnfamiljenoch del är uppenbart alt en materiell prövning av ansökan skulle leda tillbifall. Flertaletremissinstanser anser det nödvändigt att behålla ordningen med uppskjuteninvandringsprövning i de fall då UT söks på grund av s.k. 1983/84:144 71 Kammarrätten i anser såledesatt nuvarande praxis bör bibehållas men atl tillämpningen inle får leda tillstötande resultat. RPS understryker vikten av att förslagångstillslåndet gmndaspå en tillfredsställande utredning. framhåller all inga omständigheter harkommit fram som tyder på att den nuvarande Ivåårsfiden är för lång. Om ettförhållande upphör tidigare bör liksom nu bl.a. omständigheter av humanitärnalur vägas in i bedömningen av om utlänningen ändå skall fä stanna. Iflertalet fall måsle emellertid tiden vara den avgörande bedömningsgrunden.Anpassning till arbetslivet bör få spela in endasl efter längre vistelsetider.SIV anser, liksom RPS, atl ny prövolid bör löpa om utlänningen åberoparanknytning till en ny person. Länsstyrelserna i och Västerbottenslän. Föreningen och Föreningen likaså vikten av all nuvarande ordning bibehålls. En rad kommunerförordar en kortare prövolid än . , och /KFUM pläderar för en generösare praxis vid bedömningenav situationer där förhållandel har upphört före utgången av tvåårstiden.Några remissinstanser, bl.a. i och Södertäljekommun, ställer sig mer eller mindre avvisande till en ordning med uppskjuteninvandringsprövning. Länstyrelsen förordar i ställel en mer rigorös kontrollvid första tillståndet. Även närdet gäller den åldersgräns för giftermål som skall accepteras vid prövningen avUT-ansökningar tillstyrker det stora flertalet remissinstanser kommitténsförslag. Kammarrätten i anför atl en tillståndsgivning som siridermot övriga i det svenska samhället gmndläggande omsorgs- och skyddsregler förunga människor inte bör komma i fråga. 1 stället får det invandrarpolitiskas.k. Huvudregeln måsle enligt kammarrätten vara, atttillstånd inte får beviljas om parterna inte har uppnått svenskgiflermålsålder, även om äktenskapet är giltigt enligt tillämplig, vanligtvishemlandets, lag. Undanlag bör kunna medges när det föreligger synnerliga skäl.Även 5/V, i samt ärkebiskopen. Rädda barnen.Svenska flyktingrådet, frikyrkorådl samråd och en lång rad kommunertillstyrker kommitténs förslag i denna del. Socialstyrlsen och kommunvill utreda frågan ytterligare. menar visserligen all starkaskäl talar för att gränsen sätts vid men hänvisar till denkomplikation som del innebär, atl äktenskap där en part eller båda är yngre än18 år i dessa fall faktiskt är giltigt i . Hänvisning görs också tilldet s.k. Helsing-forsavtalel. Kommitténs förslag om en s.k. anlalsmässig riktpunkt fören utvidgad anhöriginvandring har mött ett blandat mottagande. De flesta avremissin-stansema har emellertid avstyrkt förslaget. Till dem som ställer sigpositiva hör kammarrätten i , som gör det mol bakgmnd av alt engenerell ändring av nuvarande praxis skulle leda till en stor och oförutse- Prop.1983/84:144 72 Den senare synpunkten delas av AMS.Socialstyrelsen som ställer sig bakom kommitléförslaget vill starkt understrykaatt man bör ta hänsyn fill situationen för minderåriga gifta kvinnor, somsaknar anhöriga från sin ursprungliga familj i . Att få hit en släktingkan dä innebära ell stöd. Ett försteg bör även ges anhöriga till flyktingar.Länsstyrelsen i och några kommuner uttalar sig också för enbegränsad utvidgning av invandringen av anhöriga utanför kärnfamiljen. Till dem som lar avstånd från förslaget hör 5/V, som sägersig ha starkt negativa erfarenheter av administrationen av ett syslem med enanlalsmässig riktpunkt. Systemet inger överdrivna förhoppningar och leder tillett stort antal ansökningar som i många fall måste avslås. Ordningen uppfattassom orättvis. Den är administrativt betungande. Det är enligt verket bättre atlinom ramen för gällande ordning ta ökad hänsyn till fall där ömmande och uddaomständigheter föreligger. Rädda barnen, och frikyrkoråd!samråd tar avstånd från förslaget,närmast från den utgångspunkten alt det skulle kunna hindra befogadfamiljesammanföring i visst fall. i /förordar enviss liberalisering av gällande kriterier för UT, t.ex. beträffandeföräldrarnas ålder. Röda korset säger all elt kvotsystem bäddar för kritik frånlikabehandlingssynpunkt. LO förordar ell bibehållande av nuvarande praxis, somutgör resultatet av en fortlöpande uppmjukning av kraven under en följd av år. IPOK:s förslag alt i viss, begränsad omfattning införakrav på ordnad bostad godtas eller lämnas ulan erinran av remissinstanserna. Kommitténsförslag till en uppmjukning av praxis beträffande det generella kravet på UTföre inresan har tillstyrkts av men har i övrigt mött ettstarkt motstånd bland remissinstanserna. RPS säger alt del skulle bli en mycketsvår uppgift för passkontrollpersonalen att utröna om det i ett visst fall ärfråga om skenäktenskap eller inte eller om det finns en tidigare relationmellan parterna av det slag kommittén avser i silt förslag. Någonliberalisering av kravet på att UT skall vara ordnat före inresan bör därförinte ske, när ett ingånget äktenskap åberopas som grund för UT. Skulleman luckra upp tillämpningen av beslämmelserna om UT före inresan beträffandeanhöriga utanför kärnfamiljen, skulle man enligt RPS ta ett allvariigt ocholyckligt steg tillbaka till den ordning som gällde före . ÄvenSIV motsätter sig bestämt atl praxis ändras i de båda av kommittén angivnahänseendena. Verket avvisar vidare tanken på att utlandsmyndigheterna skulle fåbevilja visering i hithörande fall, eftersom dessa inte avser besök utan inresaför bosättning. En allmän liberalisering av praxis skulle avsevärt försvåramöjligheten att ge adekvat informafion om vad som gäller i en viss situation.Kammarrätten i anser det angeläget att undantagsfallen ocksåfortsättningsvis begränsas genom en relativt strikt tillämpning. Någragenerella lättnader bör inte ges. Kontakten med anhöriga i hemlandet börenligt kam- 1983/84:144 73 marrätlen i vissa fall kunna underlättas genom en mindrerestriktiv vise-ringspraxis. Beträffande specialfallet med invandrare som undersemestervistelse i hemlandet ingår äktenskap förordar kammarrätten den ordningen,att den i boende före resan till hemlandet pä grundval av befintligutredning erhåller ett icke bindande förhandsbesked. Ett positivt sådant beskedkunde då i förening med ett bevis om äktenskapet godtas för inresa i avvaktanpå UT. 1 likhet med kommittén anser jag atl nuvarande principerför beviljande av UT för make, maka eller minderåriga barn till den som ärbosatt här bör bibehållas. Liksom bör man vid bedömningen i dettasammanhang av minderårighet ulgå från nuvarande 20-års gräns. Jag anser också, i likhet med kommittén, att en ordningmed uppskjuten invandringsprövning måsle tillämpas även i fortsätlningen när UTsöks på grund av en etablerad anknytning till en här bosatt person.Behovet av en sådan ordning har också allmänt understrukils vid remissbehandlingen.Utan en sådan möjlighet atl pröva om det förhållande som åberopas som stöd föransökningen är seriöst, skulle det bli nödvändigt att inta en synnerligenrestriktiv hållning till invandring på denna grund, särskilt som slorasvårigheter föreligger att redan före inresan göra en tillfredsställandeutredning rörande allvaret i parternas förhållande. Från den utgångspunkten ärordningen alltså till förmån även för sökandena. Det är uppenbart att ordningen med uppskjuteninvandringsprövning för den utlänning som berörs kan medföra allvarligasvårigheter i de fall dä förhållandel mellan parterna försämras eller brytsföre tvåårstidens utgång. Den utpressningsliknande situation som utlänningendå kan hamna i, liksom den risk som kvinnor i vissa fall löper att bli socialtutstötta vid en utvisning till hemlandet, är exempel på detta. I praxis tasemellertid avgörande hänsyn till sådana omständigheter vid bedömningen av omutlänningen skall få stanna. Jag delar kommitténs uppfattning att hänsyn i densituationen bör tas till samtliga omständigheter i det enskilda fallet, främstfill om utlänningen har misshandlats eller annars blivit illa behandlad undersammanboendet, om det finns barn i förhållandel, om sökanden riskerar alt blisocialt utstött vid återkomsten till hemlandet och om han eller hon har hunnitbli väl etablerad i arbetslivet. Det är självfallet angeläget att undvikasådana beslut som framstår som slötande för den allmänna rättskänslan. Jaganser vidare alt det finns skäl att i något högre grad än nu låta utlänningenfå stanna kvar i när förhållandet har upphört före tvåårstidens utgång. Jag är emellertid inte beredd alt förordaen generell sänkning av prövotiden från nuvarande . Ju närmaretvåårstiden äktenskapet eller sammanboendet har kommit att vara, desto lägrekrav bör dock kunna ställas på tyngden av sådana tillkommande omständigheter 1983/84:144 74 avhumanitär natur som talar för att utlänningen skall tillåtas stanna kvar. Vadjag nu har sagt tar självfallet sikte pä de fall då förhållandet från börjanhar varit seriöst menat, i vart fall från sökandens sida. Jagdelar inle kommitténs uppfattning att den urspmngliga tvåårstiden normalt skallgälla, även när utlänningen åberopar anknytning till en ny person sedan detgamla förhållandel har upphört. Frågan får avgöras från fall till fall.Förhållandena kan vara sådana atl utlänningen, med anledning av någon sådanomständighet somjag fömt har nämnt, kan böra godtas som invandrare redan pågrundval av det tidigare äktenskapet eller sambo-förhållandel. 1 vissa fall ochsärskilt då del finns anledning att utgå från att upprepadeanknytningsförhållanden primärt syftar till alt utlänningen skall få stanna,bör han dock inte fullt ul få tillgodoräkna sig den tidigare prövotiden. Enviktig fråga som kommittén tar upp gäller vilken minimiålder jör ingående aväktenskap som skall accepteras i invandringssammanhang. Enligt 2 kap. I §giftermålsbalken (GB) får den som är inte ingå äktenskap utantillstånd av i det län där den underårige har sitt hemvist. GB äremellertid inle tillämplig när utländska medborgare gifter sig här i landetutan då gäller i stället beslämmelserna i lagen (1904:26 s. l)om vissainternationella rättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskap. lag gäller som huvudregel att om en utlänning vill ingåäktenskap skall hans eller hennes rält därtill prövas enligt lagen i den statdär han eller hon är medborgare. Vissa undantag finns. Ett sådanl undanlag frånhuvudregeln är att den som är inte får ingå äktenskap i Sverigeulan fillstånd av (I kap. 3 § första punkten), även om rätten attingå äktenskap skall prövas enligt utländsk lag. Beträffande ell äktenskap somingåtts utomlands gäller enligt lag att det anses giltigt i , omdet är giltigt anfingen i den stat där det ingicks eller i den eller de statersom mannen och kvinnan var medborgare i och delta även om den svenska rättenlägger hinder i vägen för äktenskap. Denomständigheten atl ett utomlands ingånget äktenskap är giltigt i Sverigeinnebär emellertid inte ulan vidare, att de principer som tillämpas i vårt landi fråga om en utlännings rält att här förena sig med sin make eller maka skallgälla en utlänning som är minderårig. Avgörande för om ett äktenskap med en minderårignormalt kan godtas som fillståndsgrundande är ytterst, om sådana äktenskap ärförenliga med gmndläggande svenska värderingar. Vid den bedömningen skall ävenvägas in det för svensk invandrarpolitik centrala valfrihetsmålet, dvs.invandrarnas rätt atl välja mellan att upprätthålla egna kulturtraditionereller att låta sig assimileras av den svenska kuUuren. som ennästan enhetlig remissopinion har bedömt att de nackdelar som barnäktenskapenleder till för främst unga flickor väger så tungt, att de motsätter sig atlsådana äktenskap generellt blir tillståndsgmndande. 1983/84:144 75 tillslåndsärenden enligt huvudregeln den svenskaminimiåldern på , sedan frångick sin tidigare praxisatt godta äktenskap där kontrahenterna hade fyllt och avslutat sinskolgång. Jag vill erinra om att frågan om äktenskap med minderårigautländska medborgare har varit föremål för behandling. Jaghänvisar fill lagutskottels belänkande (LU 1980/81:2). Som ett resultat avriksdagsbehandlingen har utredningen (Ju 1977:08) om barnens rält numera fåtti uppdrag atl företa utredning av vissa hithörande frågor och lämna förslagtill åtgärder som kan vara påkallade (Dir. 1982:25). Utredningsarbetet är inteslutfört. Närliggande frågor behandlas även av familjelagsak-kunniga(Ju1970:52). Även för egen del anser jag atl ett generellt accepterandeav äktenskap med minderåriga utländska medborgare skulle slå i klar strid motgrundläggande svenska sociala värderingar beträffande bl.a. barns ochungdomars rätt till en självständig utveckling och rätl till utbildning, derasrält alt själva träffa livsavgörande beslul samt strävandena mol jämställdhetmellan könen. Jag delar därför kommitténs uppfattning att äktenskap med enutländsk medborgare som söker UT i allmänhet inte bör utgöra tillräcklig grundför att bevilja tillståndet, om någon av kontrahenterna är . Någonändring av praxis bör alltså inte ske på denna punkl. Den omständigheten attvissa hithörande frågor är föremål för utredning föranleder, i vart fall förnärvarande, inget annat ställningstagande. 1 likhet med IPOK och remissinstanserna anser jag attundantag bör göras när del skulle framstå som stötande att vägra UT. gälla om flickan är gravid eller parterna har ett gemensamt barn eller omflickan skulle bli utstött om hon nödgades stanna kvar i hemlandet utan sinmake. Som kommittén förslår bör i tveksamma fall rådgöra med socialnämndeni kommunen innan undantag görs från 18-årsregeln. Den föreslagna ordningen innebär i allt väsentligt attsamma äktenskapsålder och samma möjligheter till undantag kommer alt gälla förtillståndsgrundande äktenskap som i fråga om ingående av äktenskap mellan svenskamedborgare. Vid bedömningen av vad remissinstanserna har anfört ifråga om en ordning med s.k. anlalsmässig riktpunkt för den s.k.anhöriginvandringen har jag funnit övervägande skäl tala emot atl införa ettsådant system. Ett sådant system skulle bl.a. lätt kunna medföra avsteg frånprincipen att lika fall skall behandla lika.Någon generell utvidgning avanhöriginvandringen kan heller inle komma i fråga. Nuvarande mångfacetteradelillståndpraxis ger enligt min mening förhållandevis goda möjligheter föranhöriga till dem som är bosatta här alt förenas med dem. Någon nämnvärdförändring av gällande praxis anser jag därför inle vara påkallad. Det börankomma på atl - utöver beviljande av UT till dem som får komma hit förnärvarande i möjlig mån ta ökad hänsyn till fall där udda och ömmandeomständigheter åberopas. I remissvaren har getts vissa exempel. Prop.1983/84:144 76 Vad slutligen gäller kravet på UT före inresan, harenkraftig remissopinion motsatt sig ändring av gällande praxis. Nuvarande praxisbygger på de uttalanden som i samband med UtlL:s tillkomst gjordes i prop.1979/80:96 (s. 33-37). Ordningen har tillämpats i bortåt . Erfarenhetenvisar att reformen har haft effekt när del har gällt att minska benägenhetenatt söka UT först efter inresan i . Vid avgörande av enskilda ärenden görs undantag frånhuvudprincipen i den omfattning motiven tillåter. Att mera allmänt mjuka uppgällande praxis anser jag inte vara lämpligt. Inte heller kanjag ansluta mig till del första av de två särskilda förslag som IPOK framför(betänkandet s. 150). När det gäller sådana anhöriga utanför kärnfamiljen, somuppenbarligen skulle ha fått stanna vid en materiell prövning, beaktas i praxissamtliga de omständigheter som talar för att tillåta sökanden att vänta påbeslutet i . Tillämpningen av huvudregeln kan på detta sätt också ifortsättningen göras mindre strikt. Även om sålunda någon allmän förändring avpraxis enligt min mening i vart fall inte bör ske, är det även idessa fall angelägel atl undvika beslut som framstår som stötande för denallmänna rättskänslan eller humanitetens krav. Vad jag nu har sagt förutsätter emellertid en generöstillståndpraxis när det gäller utlänningar som, efter att ha vägrats UT pägrund av exempelvis anknytning till en här bosatt person, återvänder tillhemlandet och ansöker om UT därifrån. Redan det förhållandet att parternasaknar möjlighet att etablera sig tillsammans i måste enligt min meningföranleda, att förhållandevis låga krav bör ställas i fråga om styrkandel avatt förbindelsen är seriös och belräffande den tid denna har varat. Ordningenmed uppskjuten invandrarstalus är ju för övrigt avsedd att möjliggöra vägradinvandring i de fall, då det visar sig all förhållandet inle var seriöst. 4.4 Övrig invandring av icke-nordbor Gällande ordning beträffande invandring av personer medanknytning hit på annat sätt än genom anhöriga Några riktlinjer för invandring av personer med annananknytning till än genom anhöriga har inte antagils av statsmakterna.Gällande principer för den invandringen har utvecklats i praxis. Det gäller härfrämst anknytning genom tidigare vistelse i , svenskt påbrå, anställningombord på svenskt fartyg eller i svenskt företag utomlands samt anställningvid utländsk ambassad eller konsulat i . Antalsmässigt är det fråga omsmå grupper. Kommittén har beräknat att dessa grupper sammantagnautgjorde högst av den utomnordiska invandringen. Praxis ifråga om beviljande av tillstånd på grund av anknytning genom förutvarandevistelse i var tidigare oklar. har emellertid i december 1982utfärdat interna anvisningar i frågan. Dessa innebär i huvudsak följande.Sökanden skall ha varit accepterad som invandrare i Sverigeför att hans tidigare vistelse här skall anses som tillslåndsgrun-dandeanknytning. I tillståndsfrågan vägs in längden av såväl utlandsvistelsen somden tidigare vistelsen i . Har utlandsvistelsen varat i högst ett årbeviljas UT oavsett längden av den tidigare vistelsen i . Detsammagäller om utlandsvistelsen har varat i högst och berott på någottvingande skäl, l.ex. militärtjänst eller sjukdom. Har utlandsvistelsen iannat fall varat mellan ett och , beviljas utlänningen om den fidigarevistelsen i har pågått under . Vid längre utlandsvistelseges normalt inle UT på grund av den anknytning som tidigare vistelser innebär.Undantag kan göras om den tidigare vistelsen i har varil mycket lång,, eller om det föreligger starka humanitära skäl. Har sökandenbildat ny familj i hemlandet, ställs strängare krav för alt tillstånd skallbeviljas. Dengmpp av personer som till slöd för sin ansökan om UT åberopar anknytning genomsvenskt påbrå år störst av de nu behandlade grupperna. Enligt den praxis somSIV har utbildat beviljas tillstånd för personer som är svenskfödda, liksom fördem som har en far eller mor som är svenskfödd. För tredje generationens svenskättlingarräcker emellertid inte enbart svenskt påbrå som gmnd för UT. En bedömning skeri stället från fall till fall, varvid hänsyn tas till bl.a. längre vistelserför besök i , anknytning genom släktingar här och kunskaper i svenska. Ävenlångvarig anställning ombord på svenskt fartyg eller i svenskt företagutomlands har i praxis ansetts kunna gmnda sådan anknytning till atttillstånd har beviljats. Flertalet fall har rört anslällda ombord pä ettsvenskl fartyg. Endast när del gäller sådana anslällda finns det en klartutbildad praxis. Anknytning genom anställning i svenskt företag utomlands haråberopats i mycket få fall. Den som har varil anställd ombord pä svenskt fartygunder ett tiotal år har i allmänhet ansetts ha sådan anknytning hit all UT harkunnat beviljats. Har utlänningen varit rederianslälld ochblivit arbetslös och berättigad till ersättning från svensk arbetslöshetskassa,har likaså UAT brukat beviljas, efter det alt AMS har lämnat sitt tillstyrkande. Enligtreglerna om immunitet och privilegier i de två i år 1961 och 1963avslutade konventionerna om diplomatiska och konsulära förbindelser skallpersonal vid en ambassad eller ett konsulat inle betraktas som bosatt itjänstgöringslandel. Av 101 § UtlL jämförd med 85 § UtlF framgår attdiplomatisk och konsulär personal jämte familjer och "betjäning" inleomfattas av bestämmelserna i om bl.a. UT. Inte heller krävs AT föranställningen vid ambassaden eller konsulatet. En utlänning som är anställdvid främmande stats ambassad eller konsulat i betraktas inle som bosalthär. Anställning vid utländsk ambassad eller utländskt konsulat i Sverigemedför därför enligt praxis normalt inte sådan anknytning till , att UTbeviljas om anställningen upphör. Detta gäller även om den diplomatisketjänstemannens maka eller make har beviljats AT under Prop.1983/84:144 78 dentid personen var anställd vid den utländska beskickningen.