prop · G703100 · 1983-12-31 00:00:00 — Ensådan faktor kan vara att enskilda människors benägenhet att göra anmälan om enviss typ av brottslighet växlar på grund av att ekonomiska förutsättningarändras, t.ex. när självrisken ökar för försäkring mot stölder. Andra faktorerkan vara ändringar i regelsystemet och prioriteringar av polisens resurser förbekämpandet av vissa typer av brottslighet. ökade t.ex. antalet fall avmisshandel på enskild plats som kom till polisens kännedom kraftigt i förhållande närmast . Att detta tillstor del måste sättas i samband med att åtalsreglerna för sådana brott medverkan ändrats på det sättetatt åtal skall ske oberoende av angivelse torde vara ställt utom allttvivel. Det bestyrks fö. av att ökningstakten i detta hänseendehar dämpats påtagligt. Om nu i enlighet med ett förslag som har remitterats tilllagrådet en motsvarande ändring görs i fråga om våldtäkt och en delandra liknande sexualbrott, kan man förmodligen emotse en ökning underdelnärmaste året av den brottslighet som på detta område kommer till polisenskännedom. Det är då viktigt att man inte utan vidare tolkar dessa uppgifter såatt även den verkliga brottsligheten har ökat. Detta kan naturligtvis varaförhållandet, men det är ingalunda säkert. På samma sätt kan den utvidgning avkriminaliseringen beträffande koppleri som föreslås i lagrådsremissen tänkasleda till en ökning i statistiken beträffande detta slags brottslighet. Exempelpå brottslighet där anmälningsstatistiken har beskrivit enkraftigt stigande kurva men där man har grundad anledning anta att ökningenåtminstone till allra största delen beror på intensifierade insatser av polis-och åklagarmyndigheter erbjuder narkotikakriminaliteten ochskattebrottsligheten. Vadjag har sagt nu hindrar inte att den absoluta nivån på den brottslighet somkommer till polisens kännedom kan synas oroande hög. 1983/84: 100 Bilaga 4 16 man tar del av statistikens siffror är det emellertidviktigt att komma ihåg attdet bakom det begrepp som vi kallar brott - dvs. en överträdelse av en avsamhället antagen norm som straffsanktionerats - döljer sig högst olikartadeföreteelser. Det är visserligen uppenbart att brottsstatistikens siffror tillstor del återspeglar en verklighet som innebär att många enskilda människordrabbas av personligt lidande och ekonomiska skador och att näringsliv och samhälle belastas med stora kostnader. 1andra fall kan det emellertid vara fråga om normöverträdelser för vilkalagfö-ring och straff knappast utgör en adekvat reaktion utan framstår närmastsom en misshushållning med rättsväsendets resurser. Här finns otvivelaktigtett problem som behöver mötas med särskilda åtgärder. Jag återkommer straxtill frågan. Att våra resurser för brottsbekämpninganvänds på ett ändamålsenligt sätt är av stor vikt med hänsyn till att brottsligheten utgör ett mycketallvarligt samhällsproblem, som måste angripas på bred front. I den allmännadebatten begränsas emellertid ibland synfältet till att gälla kriminalpolitiskaåtgärder och dä särskilt straff och andra påföljder för brott. Men brottslighetensutveckling beror av en mängd olika faktorer inom samhället som ligger vid sidan av vad man kan komma åt genomkriminalpolitiken i strikt mening. Alkohol- och narkotikamissbruk, ekonomiskakonjunkturer, befolkningsutveckling, bosättning, bebyggelsestruktur ochsegregation samt utvecklingen på arbetslivets och fritidens områden är exempelpå faktorer som brukar nämnas i diskussionen om kriminalitetens orsaker. Genomatt fortsätta arbetet på att motverka olikaformer av social utslagning och på att skapa ett solidariskt samhälle meden bättre och rättvisare fördelning av inkomster, bostäder, utbildning,arbetsmiljö och kultur undanröjer vi många anledningar till brott. Av stor betydelse när det gäller denlångsiktiga brottsutvecklingen är också förändringar i vad man brukar kallatillfällesstrukturen. Om antalet brottstillfällen ökar, visar erfarenheten attäven brottsligheten i allmänhet ökar. Exempel på förändringar i samhället avdetta slag erbjuder genomslaget av bilismen som massföreteelse, tillkomsten avvaruhus med självbetjäning och introduktion av nya betalningsformer. Isistnämnda hänseende kan bl.a. hänvisas till den kraftiga ökning i fråga ombedrägeribrottsligheten som blivit en följd av kontokortens tillkomst och somenligt vad som står klart måste mötas av en lagstiftning om legitimationskontroll,såvida inte en på frivillighetens väg etablerad överenskommelse mellan berördabranschorganisationer kan komma till stånd (se Ds Fi 1983:9). Som exempel påatt ändringar i kontrollstrukturen av detta slag kan ge goda resultat kanhänvisas till att införandet av legitimationskrav vid köp med check på sin tidledde till en drastisk minskning av antalet checkbedrägerier. 1983/84: 100 Bilaga 4 17 När det gäller sådana åtgärder frånsamhällets sida som mera direkt inriktas på att motverka brottslighet, brukarman från resursfördelnings-synpunkt ofta använda en indelning i sexåtgärdsgrupper. Man talar då om förebyggande åtgärder, övervakande åtgärder,brottsutredning och andra åtgärder i brottmålsförfarandet, verkställandet avpåföljder, rehabiliterande åtgärder samt forskning och utveckling (se närmareunderbilaga 4.1). Vidsin anmälan av huvudtitel i 1983 ärsbudgetproposition redovisade min företrädare ingående sin uppfattning angåendeinriktningen av dessa olika typer av åtgärder. Denna inriktning bör i stort ligga fast. Detsamma gäller det allmänna ställningstagandeangående inriktningen av rättsväsendets resurser som antog i detsammanhanget och som innebär att narkotikabrottsligheten, den ekonomiska brottsligheten ochvåldsbrottsligheten hör till de områdendär insatserna måste prioriteras. Jag skall i det följande beröra dessa områdennärmare. Det finns emellertid anledning att redanhär understryka att prioriteringen av de områden som jag angav inte fårleda till att man eftersätter bekämpandet av sådan mera traditionellbrottslighet som ofta drabbar medborgare i allmänhet särskilt hårt. Jag tänkerdå inte minst på brott som exempelvis villa- och lägenhetsinbrott samtväskryckningar. Skadeverkningarna av vardagsbrottslighetav denna karaktär blir lätt undanskymda i den allmänna debatten. För demänniskor som drabbas av sådana brott ter sig dessa emellertid vid sidan av dedirekta skadeverkningarna ofta som allvarliga ingrepp i den personligaintegriteten. De drabbade har rätt att kräva att samhället ger dem sitt stöd. 2.2 Narkotikabrottslighet och ekonomiskkriminalitet Attnarkotikabrottsligheten och den ekonomiska kriminaliteten även i fortsättningenbör tillhöra de högprioriterade områdena vad gäller brottsbekämpningen ter sigav fiera skäl naturligt. Det råder ingen tvekan om att narkotikamissbrukethar kommit att bli ett av våra allra största sociala problem, och vi får aldrigacceptera de mänskliga tragedier som missbruket för med sig. Till detta kommeratt missbruket, förutom de medicinska och sociala skadeverkningarna, har variten starkt bidragande orsak till enomfattande brottslighet inte bara på narkotikaområdet utan också i övrigt, isynnerhet vad avser tillgreppsbrott. De metodproblem som föreligger när detgäller kartläggning av missbrukets omfattning medför svårigheter att bedömautvecklingen på området. Det mesta talar dock för att man har att räkna med eni stort sett oförändrat hög missbruksnivå. Kampen mot narkotikamissbruketmåste föras kraftfullt inom alla samhällsområden, och bekämpandet avnarkotikabrottsligheten utgör ett viktigt led i dessa ansträngningar. 2 1983/84. 1983/84: 100 Bilaga 4 18 Den ekonomiska brottsligheten medförallvarliga skadeverkningar både för enskilda medborgare och för samhället istort. De enskilda medborgarna drabbas av denna brottslighet inte endast genomatt det är de som ytterst får bära det allmännas kostnader. Den ekonomiskabrottsligheten slår hårt direkt mot den enskilde individen. Somarbetstagare kan man drabbas av hälsovådliga arbetsmiljöer, förlust av densociala tryggheten eller arbetslöshet, som konsument av undermåliga varor ochtjänster och bristande avtalsuppfyllelser. En konsekvens av denna sortsbrottslighet är vidare att den samhälleliga fördelningspolitiken sätts ur spelpå ett stötande sätt och att förutsättningarna för den seriösanäringsverksamheten rycks undan genom en snedvriden konkurrens. Vad som i ett långsiktigt perspektivframstår som kanske allra mest väsentligt är emellertid att den ekonomiskakriminaliteten utgör en allvarlig påfrestning på hela samhällssolidariteten ochdet välfärdssamhälle som byggts upp med denna som grund. En förutsättning förett fortsatt solidariskt samhällsbyggande är att vi effektivt kan motverka ochingripa mot den ekonomiska brottsligheten. har insatserna motde sorters brottslighet som har berörts intensifierats både genom att nylagstiftning tillkommit på området och genom att organisatoriska åtgärder harsatts in. På narkotikaområdet har sålunda denstraffbara sektorn väsentligt utvidgatsgenom ändrad lagstiftning som trätt i kraft . Den lokalapolisorganisationen har med verkan från samma tidpunkt förstärkts med ett100-tal tjänster för insatser mot narkotikabrott. Dessutom har medel anslagitstill ytterligare utrustning åt narkotikarotlarna. Åklagarväsendet har förstärkts med fem tjänster med siktesärskilt på narkotikamål. Såvitt gäller kriminalvården har, i syfteatt intensifiera narkotikabekämpningen vid kriminalvårdsanstalterna, medelanslagits till särskild utbildning av personalen avseende bl.a.preparatkännedom och metoder att hålla narkotika borta från anstalterna samtaktivering av de intagna. Ett antal tjänster som översköterska har samtidigtinrättats vid anstalts-och häktesorganisationen. En särskild arbetsgrupp medföreträdare för social- och justitiedepartementen arbetar med förslag till hurnarkomanvården kan intensifieras och utvecklas genom bl.a. samarbete mellan socialtjänst,polis och kriminalvård. Till arbetsgruppens förfogande har ställts 4,5 milj.kr. för olika projekt och en del sådana har redan satts i gång. Mindrebostadsavdelningar inrättas successivt vid kriminalvårdsanstalterna ,och . I fråga om lagstiftningen mot ekonomiskkriminalitet och närliggande verksamhet gäller att ämnet griper över fieradepartements ansvarsområden. Såvitt gällermitt eget område vill jag till enbörjan hänvisa till att reglernai aktiebolagslagstiftningen om tvångslikvidation har skärpts 1983/84: 100 Bilaga 4 19 väsentligt.1 samma lagstiftningsärende antogs en ny lag (1983:454) om uppgiftsskyldighetför aktiebolag som syftar till att göra det möjligt att verkställa personsökningi det bolagsregister som förs av patent- och registreringsverket.Lagstiftningen om förvärv av hyresfastigheter har skärpts bl.a. på det sättetatt tillstånd till sådant förvärv kan vägras personersom gjort sig skyldiga tillekonomisk brottslighet eller liknande oegentligheter. Skattebrottslagen(1971:69) och förvaltningsprocessla-gen (1971:29I) har ändrats med syfte främstatt förkorta handläggningstiderna i skattebrottmål. Bland de lagstiftningsåtgärder som harvidtagits inom andra departements områden kan här särskilt erinras om attlagen (1980:865) mot skattefiykt har skärpts, att bestämmelserna ompreliminärskatt ändrats i viktiga hänseenden och att preskriptionstiden vidbetalningsbrott enligt uppbördslagstiftningen förlängts. Vidare har uppbördslagstiftningenändrats för att skatteuppbörden skall förbättras och uppgiftsskyldigheten vidvissa utlandsbetalningar utvidgats. Åtgärder har också vidtagits för attmotverka olagligheter inom den yrkesmässiga trafiken. Genom ändringar iförordningen (1975:885) om utmärkning av fordon i yrkesmässig trafik har ettnytt pålitligt utmärk-ningssystem införts. Vidare har regeringen i prop.1983/84:65 om vissa yrkestrafikfrågor m.m. föreslagit en skärpning av reglernaom överlåtelse av taxitillstånd och enprecisering och utvidgning av det s.k. transport-köparansvaret. Med verkan fr.o.m. den 1 juli 1983inrättades inom polisorganisationen sex nya rotlar med ett trettiotalpolismanstjänster för bekämpning av ekonomisk brottslighet. Samtidigtförstärktes de befintliga ekonomiska rotlarna med ett tjugotal tjänster.Vidare inrättades med sikte särskilt på ekonomisk brottslighet 13 nya tjänsterinom åklagarväsendet, varav tolv tjänster för åklagare och en revisorstjänst. tillkallade regeringentvå kommissioner, den ena med uppdrag att lämna förslag om åtgärder för attintensifiera kampen mot narkotika och den andra med uppdrag att föreslååtgärder mot ekonomisk brottslighet. De två kommissionerna fick en likartadorganisation. Vardera av dem består av ett begränsat antal ledamöter. För attsäkerställa en bred förankring och omfattande kontaktytor för kommissionernasdel har den lösningen valts att det till vardera av kommissionerna har knutitstvå referensgrupper. Den ena av dem består av företrädare förriksdagspartierna och - såvitt avser kommissionen mot ekonomisk brottslighet -för arbetsmarknadens stora organisationer. 1 den andra ingår personer medspecialkunskaper på de båda aktuella områdena. Båda kommissionerna har fåttvida och långtgående direktiv, och de har bedrivit arbetet med denutgångspunkten att detta skall vara i huvudsak avslutat . Skälettill att utredningsarbetet organiserades i dessa former på de 1983/84: 100 Bilaga 4 20 bådaaktuella områdena var att läget vad gäller narkotikabekämpningen och kampen motden ekonomiska brottsligheten tedde sig likartade. Åtskilliga insatser hade gjorts med sikte på att söka komma till rätta med de stora problem som härföreligger, men åtgärderna hade inte varit tillräckliga och företedde ensplittrad bild. 1 anslutning till att kommissionernatillkallades var deras direktiv och de förutsatta arbetsformerna föremål för endelvis ganska livlig debatt. Sedan arbetet nu är i det närmaste avslutat kandet konstateras att formerna för och inriktningen av arbetet var grundade på enriktig bedömning. Genom kommissionernas försorg har ett mycket värdefulltunderlag tagits fram för statsmakternas beslut på dessa båda högprioriteradeområden. har sålunda i olikapromemorior behandlat bl.a. en rad frågor som rör insatser mot narkotika avpolisen, tullen, åklagarväsendet och kriminalvården. Även insatser på skolansområde, lokala aktioner och internationell samverkan hör till de områden somhar uppmärksammats särskilt. De resursförstärkningar på narkotikaområdet somjag redovisade har huvudsakligen grundats på förslag från kommissionen. Påförslag av kommissionen haren försöksverksamhet bedrivits för att ökasamarbetet på området mellan tull och polis. Kommissionen mot ekonomisk brottslighethar i skrivelser, promemorior och betänkanden tagit upp ett stort antaldelfrågor. Till dessa hör frågor som rör skatteadministrationen, skatte- ochskattebrottsprocessen, rörelseredovisningen, kontrollen av export och andrautlandstransaktioner, etableringskontroll, företagsrevision samt åtgärder motoseriös Juridisk och ekonomisk rådgivning. Andra exempel är utformningen avbestämmelserna om gäldenärsbrott och om återvinning i konkurs, åtgärder motbulvanhandlingar, valutakontrollen och straffansvar för juridiska personer.Kommissionen har vidare tagit upp frågor som rör polisens och åklagarväsendetsinsatser mot ekonomisk brottslighet. Även frågor som berör utbildning, informationoch internationell samverkan pä det aktuella området har behandlats i arbetet. Det torde stå klart att det inte skulleha varit möjligt att nå fram till resultat av denna omfattning, om de aktuellafrågorna hade behandlats inom kommittéväsendet i traditionella former.Beträffande fiertalet av förslagen gäller att remissbehandling f.n. pågår. Detär därför inte möjligt att nu i detalj ange i vilka former förslag kommer attföreläggas på grundval av kommissionernas arbete. Vad som emellertid redan nu står klart äratt det material som har presenterats ger en värdefull grund för det fortsattaarbetet på att bekämpa narkotika och narkotikabrottslighet samt ekonomiskkriminalitet. Det kommer att finnas anledning att återkomma till dessa frågor ifiera sammanhang under det kommande budgetåret. Avsikten är bl.a. att, sedankommissionerna har lämnat sina slutbetänkanden samt dessa 1983/84:100 Bilaga 4 21 blivitföremål för beredning i vanlig ordning, skall föreläggassärskilda förslag om inriktningen av brottsbekämpningen och resursanvändningenpå de aktuella områdena. För åtgärder på narkotikaområdet reserveras nu ettbelopp av 15 milj. kr. (se i det följande under anslaget A 2). 1 syfte att stärka insatserna motekonomisk brottslighet avser jag emellertid redan nu föreslå en förstärkning avåklagarväsendet med ett antal åklagartjänster. För att de ofta mycketkomplicerade utredningarna skall underlättas bör vidare enligt min meningockså åklagarväsendet - liksom tidigare polisväsendet - tillföras ett antaltjänster som revisorer. Jag föreslår i det följande även omfördelningar inompolisväsendet med syfte att ytterligare förstärka insatserna mot den ekonomiskabrottsligheten. Jag vill slutligen erinra om attreformarbete som i olika avseenden berör bekämpandet av denna sortsbrottslighet pågår även vid sidan av den särskilda kommissionens verksamhet.Exempel erbjuder den förut nämnda propositionen om fastighetsmäklarnasverksamhet liksom den proposition om informationsutbyte mellan myndigheter somdet i enlighet med vad jag har anfört är min avsikt att anmäla inomkort. En annan proposition som inom kortavses bli överlämnad till ochsom behandlar frågor av intresse i sammanhanget rör effektivisering avvitesinstitutet. Frågor av betydelse förbrottsbekämpningen på området behandlas också bl.a. iförmögenhetsbrottsutredningens betänkande (SOU 1983:50), till vilket jagåterkommer, samt inom brottsförebyggande rådet. Somjag konstaterade inledningsvis har den ökning i fråga om den registrerademisshandelsbrottsligheten som kunde noteras vid numeradämpats påtagligt. Antalet misshandelsbrott somkommit till polisens kännedom liggerdock på en hög nivå. Två kategorier av misshandelsbrott som särredovisasi statistiken är förtjänta av särskild uppmärksamhet. Den ena av de brottstyper som jag härtänker på är misshandel utomhus i fall där gärningsmannen har varit obekant medoffret. Att denna form av misshandel harökat är oroande, bl.a. med hänsyn till att den inbegriper brott av typen gatuöverfall.En av publicerad undersökning som bl.a. byggerpå s.k. offerintervjuer visar visserligenatt risken att bli utsatt för gatuvåld är mycket liten för de fiesta människor, men de fall sominträffar är allvarliga nog för dem som berörs. Dessutom visarundersökningen att många människor, särskilt äldre, hyser oro för att bliutsatta för våld utomhus, något som i sig är ett problem. 1983/84:100 Bilaga 4 22 Ett inte obetydligt antal våldsbrott harbegåtts med knivar och andra tillhyggen ochdet har av allt att döma förekommiten utbredd vana i bl.a. vissa ungdomsgrupper att bära på sig sådanaföremål. De ökade möjligheter att ta i beslag farliga föremål av denna typ ochförklara dem förverkade som skapades genom en ändring i brottsbalkensynes ha haft god effekt, låt vara att åtgärder av sådant slag naturligtvisaldrig isolerade är tillräckliga när det gäller att motverka brottsligheten. Den andra kategorin av misshandelsbrottsom jag avsåg och som från vissa synpunkter är än mera oroande gällerbrott som har förövats inomhus och där gärningsmannen och offret varit bekanta.Denna kategori, som är den vanligaste bland misshandelsbrotten, omfattar tillstor del fall där kvinnor misshandlats av män. Jag berörde redan inledningsvisatt den kraftiga ökningen i statistiken för beträffande detta slagsbrottslighet snarare kan antas ha hängt samman med de huvudsakligen påkvinnomisshandel inriktade ändringar i åtalsreglerna som trädde i kraft vid ingång än med en ökningav den verkliga brottsligheten på området. Detta får emellertid inteundanskymma det förhållandet att det beträffande brottslighet av det härslaget med all säkerhet fortfarande förekommer ett mycket högt mörkertal ochatt den därmed totalt sett av allt att döma har en oroväckande stor omfattning. En särskild arbetsgrupp inomsocialdepartementet, med företrädare även för bl.a. justitie- ocharbetsmarknadsdepartementen, har kartlagt behovet av särskilda insatser medsyfte att ge hjälp och stöd åt kvinnor som utsätts för misshandel i hemmen.Resultatet har redovisats i departementsrapporten (Ds S 1983:2)Kvinnomisshandel. Statsrådet kommer senare denna dag att anmäla detaktuella läget när det gäller åtgärder på grundval av rapporten. Själv vill jaginstämma i vad som sägs i rapporten om att denna form av misshandelsbrottslighettillhör den grupp av våldsbrott där brottsbekämpningen måste prioriterassärskilt. Det är också angeläget att genom aktivtjämställdhetsarbete och liknande åtgärder förändra den kvinnosyn som sannoliktligger bakom brottslighet av det här slaget. Denna synpunkt gör sig gällandeäven i fråga om våldtäkt och andra liknande sexualbrott. Beträffande brott avdet slaget står det dock klart att den nuvarande lagstiftningen inteär ändamålsenligt utformad utan i vissa delar kan utgöra ett direkt hinder motadekvata reaktioner mot brottsligheten på området och åtgärder för att hjälpadem som drabbats av brotten. 1 vissa delar präglas otvivelaktigt bestämmelsernaav en äldre tids moralföreställningar i sexuella frågor, föreställningar somnumera ter sig främmande för stora delar av befolkningen. Till en del grundasockså bestämmelsernas utformning på en diskriminerande kvinnosyn som står istrid mot strävandena efter jämställdhet mellan kvinnor och män. Det är bl.a.mot denna bakgrund som man skall se det förslag till revidering av bestämmelsernaom sexualbrott som har lagts fram i den förut nämnda lagrådsremissen. 1983/84:100 Bilaga 4 23 Jag föreslår i det följande enförstärkning av åklagarväsendet som även tar sikte på bekämpningen avvåldsbrott. Gemensamt för de olika typer avvåldsbrottslighet som jag har berört här är det starka samband som föreliggermed missbruk av alkohol. Undersökningar som har gjorts på området tyder på attdet endast beträffande av våldsbrotten förhåller sig så attvarken gärningsmannen eller den som utsätts för brottet är påverkad av alkohol.1 åtskilliga fall är både gärningsmannen och offret alkoholpå-verkade. Klartär därför att de insatser som görs för att bekämpa alkoholmissbruket har denallra största betydelse även för att vi skall kunna nedbringavåldsbrottsligheten. För att man skall komma till rätta med alkoholproblemetbehövs i sin tur dels allmänna insatser för att stärka människors socialasituation - däribland förbättringar av barns och ungdomars levnadsmiljö,liksom insatser på arbetsmarknads- och bostadspolitikens områden - delsåtgärder mera specifikt inriktade på att förebygga och bekämpaalkoholmissbruket. Exempel på den senare typen av åtgår-. der är en aktivprispolitik, attitydpåverkan och information samt insatser beträffande skolan,fritidsaktiviteter, kamratstödjande verksamhet i arbetslivet liksom i fråga omvård och rehabilitering. 2.4 Begränsning av straffrättens tillämpningsområde Jagangav förut att bekämpandet av narkotikabrottsligheten, den ekonomiskakriminaliteten och våldsbrottsligheten fortfarande bör prioriteras särskiltinom rättsväsendet. underströk jag att detta inte får leda tillatt man eftersätter bekämpandet av sådan mera vardaglig brottslighetsom drabbar enskilda människor särskilt hårt. Det är uppenbart att denna målsättningställer stora krav på rättsväsendet i ett läge när några mera omfattanderesursförstärkningar inte kan bli aktuella. Stor återhållsamhet har visserligeniakttagits när det gäller att låta de pågående besparingssträvandena fååterverkan på en för medborgarna så central verksamhet som upprätthållandet avallmän ordning och säkerhet och bekämpandet av brottsligheten. Även rättsväsendetmåste emellertid i viss utsträckning bidra till att de mål uppnås som statsmakterna har ställt upp för att vi skallkomma till rätta med de samhällsekonomiskaoch statsfinansiella problemen. Strävandena att utnyttja resurserna påett så ändamålsenligt sätt som möjligt är mot denna bakgrund av grundläggandeintresse.