prop · G703117 · 1983-12-31 00:00:00 — 9 § Om anspråk på ersättning förskada som järnvägen är ansvarig för enligt denna lag riktas mot någon som äranställd hos järnvägen eller i annan egenskap anlitas för järnvägsdriften,gäller i fråga om denne vad som sägs i 7 och 8 §§ om järnvägen. 10 §Om järnvägen har en förfallen fordran för sin befattning med egen dom som den innehar med anledning av ett befordringsavtal som avses i denna lag, är järnvägen inte skyldig att lämna ut egendomen till den som är betalningsskyldig för fordringen förrän fordringen har blivit betald eller säkerhet har ställts för betalningen. När endast en del av en sändning begärs utlämnad, får järnvägen dock inte hålla kvar delen, om värdet av återstoden täcker fordringen. Rättatt hålla kvar egendom till säkerhet för en sådan fordran som avses i första stycketföreligger också, när tredje man har hand om egendomen för förvaring på uppdragav järnvägen eller när egendomen finns hos en annan järnväg som har deltagit iutförandet av befordringsavtalet. Tredje man som har hand om egendom förförvaring på uppdrag av järnvägen har också rätt att hålla kvar egendomen tillsäkerhet för en egen fordran på betalning för förvaringen. 1983/84:117 266 11§ Om atomskada gäller särskilda bestämmelser. 1 §Om en resande medan han uppehöll sig i eller steg på eller av ett järnvägsfordon har skadats till följd av järnvägsdriften, skall järnvägen ersätta skadan. Järnvägenär fri från ansvarighet enligt första stycket, om skadan har orsakats avomständigheter som inte kan hänföras till själva järnvägsdriften och somjärnvägen inte hade kunnal undgå eller förebygga följderna av även om den hade vidlagilalla ålgärder som rimligen hade kunnat krävas av den. 2 §Om egendom som den resande bar på sig eller hade med sig som handresgods helt eller delvis har gått förlorad eller skadats i samband med att den resande tillfogades sådan skada som järnvägen är ansvarig för enligt 1 §, skall järnvägen ersätta också skadan på egendomen. Omegendomen har gått förlorad eller skadats under befordringen i annat fall änsom avses i första stycket, är järnvägen ansvarig endast om den har gjort sigskyldig till fel eller försummelse. 3 §Om järnvägen blir tvungen att tillfälligt avbryta järnvägsdriften och befordrar eller låter befordra de resande med annat transportmedel och om en resande till följd av denna befordran tillfogas personskada eller sådan sakskada som avses i 2 §, är järnvägen ansvarig för skadan enligt de regler som gäller för det använda befordringssättel. Bestämmelserna i 1 kap. 5 och 6 §§ skall dock tillämpas. 4 §I fråga om skadestånd enligl 1 eller 2 § gäller 5 kap. och 6 kap. 3 §skadeståndslagen (1972:207) samt, om inte annat följer av 6 §, 6 kap. 1 § sammalag. Vidsakskada som avses i 2 § är järnvägens ersättningsskyldighet begränsad tillett belopp som för varje resande motsvarar hälften av basbeloppet enligt lagen(1962:381) om allmän försäkring då den händelse som orsakade skadaninträffade. Särskildabestämmelser om internationeU befordran 5 § Bestämmelserna i 6 - 13 §§gäller endasl i fråga om sådan färd enligt internationell befordringshandlingsom avses i tilläggskonventionen till det internationellafördraget om befordran med järnväg av resande och resgods (internationellbefordran). 6 § Vid internationell befordranskall, i stället för 6 kap. 1 § skadeståndslagen (1972:207), gälla attskadestånd jämkas i den mån den skadelidande genom vållande har medverkat tillskadan. 7 § Ersättning för framtida inkomslföriusteller förlust av underhåll fastställs i form av ett engångsbelopp, om denskadelidande inte begär annal. Prop.1983/84:117 267 8 §Om järnvägen vid internationell befordran har ådragit sig ersällnings- skyldighet enligt 2 § första stycket, skall vid tillämpningen av 4 § andra stycket i stället för hälften av basbeloppet gälla ett belopp om . Med franc förstås en guldfranc med en vikt av tio tretfioendels gram och niohundra tusendelars finhet. Regeringenkungör motvärdet av franc uttryckt i de av användasärskilda dragningsrätterna. Omräkningfrån särskilda dragningsrätter lill svenskt mynt skall ske efter kursen den dagdå dom meddelas eller en annan dag som parterna har kommil överens om. Kronansvärde skall bestämmas i enlighet med den beräkningsmetod som Internationellavalutafonden den dagen tillämpar för sin verksamhet och sina transaktioner. 9 §På en fordran som avser ersättning enligt 1 § eller 2 § första stycket utgår ränta från och med den dag då det förfarande som avses i 12 § inleddes eller, om något sådant förfarande inte har inletts, från och med den dag då talan väcktes. Om ersättningen avser kostnader vid personskada, inkomstförlust eller föriusl av underhåll, utgår dock ränta först från och med den dag då järnvägen fick tillgång till den utred ning som behövs för att ersättningens belopp skall kunna bestämmas. 10 §Den som vill kräva ersättning för skada vid internationell befordran skall från del att han fick kännedom om skadan lämna meddelande om skadefallet. Meddelandetskall lämnas till någon av följande järnvägar, förutsatt atl järnvägen har sittsäte i eller i en annan stat som är ansluten till den konvention somnämns i 5 §: 1. järnväg som trafikerar densträcka på vilken skadefallet inträffade, 2. järnväg i avreseorlen, 3. järnväg i bestämmelseorten, 4. järnväg i den resandes hemorteller vanliga uppehållsort. vållat skadan genom fel eller försummelse eller har någon järnväg somtrafikerar den sträcka på vilken skadefallet inträffade på annat sätt fåttkännedom om delta, behöver meddelande inle lämnas. 11 § Den som inte har iakttagitsin skyldighet enligt 10 § att lämna meddelande om skadefallet har förloraträtten till ersättning, om inte underlåtenheten beror på förhållande som haninte kan lastas för. 12 § Den som utan att väcka lalanvill kräva ersättning för skada vid internationell befordran skall framställakravet skriftligen hos någon av de järnvägar som anges i 10 §. Regeringenmeddelar närmare föreskrifter om handläggningen av sådana ersättningskrav. Omnågon framställer anspråk på ersättning enligt första stycket, skall ipreskriptionstiden för detta anspråk inle räknas in tiden från det alt anspråketframställdes intill den dag dåjärnvägen skriftligen meddelar alt den intemedger anspråket och återsänder de handlingar som har sänts in medframställningen. Om järnvägen medger anspråket till en del, fortsätterpreskriptionstiden att löpa endast för den återstående delen av anspråket.Påstår någon att krav eller svar på delta har tagils emot av motparten elleratt handlingarna har återsänts, ankommer det på honom att bevisa detta.Förnyade krav avseende samma skada medför inte något ytterligare uppehåll iberäkningen av preskriptionstiden. 1983/84:117 268 13 § I sådana fall som avses i 3 § skall vidinternationell befordran, förutom 1 kap. 5 och 6 §§, även 2 kap. 10 - 12 §§tillämpas. 1 § Detta kapitel lillämpas på sådan godsbefordran medjärnväg i allmän inrikes trafik som sker mot betalning. Har avlal träffats om sådan beford ran, tillämpas kapitlet på befordringen även när järnvägen ombesörjer denna med vägfordon. På trafik mellan och utlandet tillämpas kapitletendast om annat inte följer av det internationella fördraget om godsbefordranmed järnväg (). Ingående och fullgörande av befordringsavtal Avtaletstillkomst 2 § För avtal omgodsbefordran gäller allmänna regler om hur avtal ingås. 3 § Avsändarenoch järnvägen kan i befordringsavtalet bestämma om någon transporthandlingskall användas och hur den i så fall skall vara utformad. Om annat inte harbestämts i befordringsavtalet, är avsändaren dock skyldig att på järnvägensbegäran upprätta en transporthandling och järnvägen skyldig att på avsändarensbegäran ta emot en sådan handling. Om avsändaren eller järnvägen begär det, skall enfraktsedel användas som transporthandling. Hur fraktsedeln skall vara utformadanges i 4 6 §§. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmermeddelar ytterligare föreskrifter om fraktsedelns utformning. 4 § En fraktsedel består av två blad, avsändarbladet och mottagarbladet. Ytterligare blad skall upprättas, om järnvägen begär det. När järnvägen tar emot godset fill befordran, skall den påavsändarbladet och mottagarbladet genom stämpling eller på annal lämpligl sätterkänna mottagandet och ange dagen för detta. skall snarastdärefter återlämnas till avsändaren. behålls av järnvägen föratt överlämnas lill mottagaren. 5 § I samlliga fraklsedelsblad skall anges 1. avsändarensnamn och adress, 2. bestämmelsestationen, 3. mottagarensnamn och adress, 4. godsbeskrivning, 5. i fråga om godsav farlig beskaffenhet, dess allmänt vedertagna benämning och deförsiktighetsåtgärder som behöver vidtas. 6 § Andra uppgifter än som avses i 5 § får avsändaren förain i fraktse deln endasl om järnvägen medger del. Om en sådan uppgift har förts in i fraktsedeln ulan järnvägens medgivande, är den utan verkan mot järnvä gen. På järnvägens begäran är avsändaren skyldig atl ifraktsedeln föra in Prop.1983/84:117 269 sådanaytterligare uppgifter som järnvägen i offentligt tillkännagivande har förklaratsig kunna kräva. 7 §Avsändaren är skyldig att ersätta järnvägen för kostnader och skador som uppkommer för den till följd av att de uppgifter som avsändaren lämnar i fraktsedeln är oriktiga, otydliga eller ofullständiga. Åtgärdernär järnvägen tar emol godset 8 §Innehåller fraktsedeln uppgift om antalet eller uppgifter som avser identifieringen av , skall järnvägen när den tar emot godset till befordran kontrollera om uppgiften är riktig. Detta gäller dock inte, om avsändaren har lastat godset eller om förhållandena.annars är sådana att järnvägen har godtagbara skäl att underlåta kontrollen. Företas inte kon lroll, skall detta anmärkas i fraktsedeln, om det inte framgår av denna att godset har lastats av avsändaren. Anmärkning skall också göras i fraktse deln, om järnvägen finner att en uppgift är oriktig. tar emot godset till befordran, skall järnvägen besiktiga det ochdess förpackning. Om godset eller förpackningen ser ut att inte vara i gottskick, skall järnvägen anmärka detta och ange i vilket hänseende som bristerföreligger. Anmärkningen skall göras i fraktsedeln eller, om fraktsedel intehar upprättats, på annat tydligt sätt. 9 §Avtalsvillkor som anges i fraktsedeln skall anlas återge befordrings avtalets innehåll, om inte annat visas. Uppgifter i fraktsedeln om antalet eller uppgifter som avser identifieringen av dessa skall antas vara rikliga, om någon anmärkning mot uppgifterna inte har förts in i fraktse deln. Detta gäller dock inle, om annat visas eller om det framgår av fraktsedeln atl avsändaren har lastat godset eller detta är på annat sätt uppenbart. Uppgifter som har bekräftats av järnvägen är alltid gällande mot den. inte framställt någon anmärkning enligt 8 § andra stycket och visasinte något annat, skall godset och förpackningen antas ha sett ul atl vara igott skick när järnvägen tog emot det lill befordran. 10 §Avsändaren skall svara för skador och kostnader som uppkommer för järnvägen på grund av att godset inte har varit förpackat eller varit bristfälligt förpackat eller på grund av att avsändaren har förfarit felaktigti samband med lastning som har ombesöGts av honom. Detta gäller dock inte, när järnvägen har insett eller borde ha insett faran men har underlåtit att vidta lämpliga åtgärder för atl avväga den. 11 §När avsändaren överlämnar farligt gods till järnvägen, skall han noga underrätta den om vad faran består i och om de försiktighetsåtgärder som behöver vidtas. Omavsändaren har överiämnat farligt gods till järnvägen och järnvägen därvid intekände till farans art och vilka försiklighetsätgärder som skulle 1983/84:117 270 vidtas, är avsändaren skyldig att ersätta järnvägen förskador och kostnader på grund av detta. I fråga om järnvägens rätt all vidtaåtgärder för att avväga faran gäller 6 kap. 7 §. Påstår järnvägen alt den inte har känl lill förhållandensom angår godsets farlighet, skall påståendet godtas, om del inte har lämnatsnågon upplysning om förhållandet i fraktsedeln och avsändaren eller mottagareninte visar att järnvägen ändå kände lill förhållandet. Rätt att förfoga över godset under befordringen 12 § Under befordringen får avsändaren förfoga övergodset genom alt hos järnvägen begära att befordringen avbryts eller att godset lämnas ut på en station under vägen eller till en annan mottagare än som har angetts eller genom annan liknande anvisning. Avsändarens rätt att förfoga över godset upphör, när mottagarengör gällande sin rätt enligt 15 §. 13 § har rätt till ersättning avavsändaren för kostnader som uppkommer genom att järnvägen följer en anvisning som denne har lämnat enligt 12 § och för skada som har uppkommit på grund av atl anvisningen har följts. är inte skyldig att följa en anvisning, om detskulle medföra att en sändning delas, slörningar uppstår i järnvägsdrifteneller en annan sändnings avsändare eller mottagare orsakas skada. Kan denstation där den begärda åtgärden skulle ulföras inte underrättas medan detfortfarande är möjligt att utföra den, får järnvägen lämna anvisningen utanåtgärd. Om järnvägen anser att den inte kan följa en anvisning,skall järnvägen genast underrätta avsändaren om delta. 14 § Om järnvägen inte följer en anvisning som denenligt 12 och 13 §§ är skyldig all följa eller om den inte lämnar en sådan underrättelse som avses i 13 § tredje stycket, är järnvägen skyldig atl ersätta den skada som uppkommer genom delta. är också ansvarig för skador som tillfogasmottagaren på grund av att järnvägen följer en anvisning av avsändaren, faständennes rätt alt förfoga över godset har upphört enligt 12 § andra stycket. 15 § Om avsändaren inte har förordnat annat med stödav 12 §, får mottagaren göra gällande de rättigheter som. tillkommer honom enligt befordringsavtalet 1. när godset harkommit till bestämmelseslationen eller till en annan plats där godset enligtbefordringsavtalet får lämnas ut, 2. när det harfastslagits att godset har gått förlorat, 3. när den tid somnämns i 22 § andra stycket har gått ut utan att godset har lämnats ut tillmottagaren. En mottagare som enligt första stycket 1 begär att få utgodset eller mottagarbladet av fraktsedeln blir därmed skyldig att tilljärnvägen genast erlägga de belopp som han skall betala enligtbefordringsavtalet. 16 § Om gods som har belagts med efterkrav lämnasut till mottagaren, fastän efterkravsbeloppet inte har betalats, är järnvägen skyldig alt intill Prop.1983/84:117 271 dettabelopp ersätta avsändaren för den skada som han lider därigenom. Mottagaren ärskyldig att ersätta järnvägen vad den har betalat lill avsändaren. 17 §Om det visar sig omöjligt atl befordra godset till den plats där del skall lämnas ut, skall järnvägen begära anvisning från avsändaren. Kan godset befordras tillden plats där det skall lämnas ul endast om avvikelse görs frånbefordringsavtalet, skall järnvägen också begära anvisning från avsändaren, ominte avvikelsen saknar nämnvärd betydelse. Om järnvägen inte får någonanvisning inom skälig tid, är järnvägen skyldig att vidta de ålgärder somjärnvägen, mot bakgrund av sin kännedom om omständigheterna, anser bästtillgodose avsändarens intresse. Omavsändarens rätt att förfoga över godset har upphört, skall vad som sägs omavsändaren i första och andra styckena i stället gälla mottagaren. 18 §Om det, sedan godset har kommit till den plats där det skall lämnas ut, visar sig att det föreligger hinder för godsets utlämning, skall järnvägen begära anvisning från avsändaren. Ommottagaren begär att få ut godset fastän han har vägrat att ta emotdel, eller om annars hinder för att lämna ut godset upphör, skall godset lämnasut fill mottagaren, om inle avsändaren har förordnat annat genom en anvisningsom har nått järnvägen innan utlämningshindret upphörde. Lämnas godset ut,skall järnvägen genast underrätta avsändaren om detta. Kostnadervid befordrings- eller utlämningshinder 19 §Om järnvägen har begärt eller följt en anvisning enligt 17 eller 18 § eller vidtagit ålgärder med slöd av 17 § andra stycket, har den rätt till ersättning för de kostnader som har uppkommit därigenom. har dock inte rätt till ersättning, om kostnaden beror på fel eller försummelse från järnvägens sida. 20 §Om järnvägen har begärt anvisning enligl 17 § första stycket eller 18 § första stycket men inle inom skälig tid fått någon anvisning som den rimligen är skyldig att följa, skall befordringen anses avslutad. är dock skyldig att lägga upp godset till förvaring åt den som är berättigad till godset eller att uppdra åt tredje man att förvara det. 21 §Järnvägen får sälja godset ulan att invänta sådana anvisningar som avses i 17 eller 18 §, om godset är utsatt för snar förstörelse eller dess tillstånd annars ger anledning till det eller om kostnaden för dess förvaring inte slår i rimligt förhållande ull godsets värde. Även i annat fall får godset säljas, om järnvägen inte inom skälig tid har fått någon annan anvisning som den rimligen får anses skyldig att följa. 1983/84:117 272 barligen inte täcker försäljningskostnaderna, får godsetbortskaffas i stället för att säljas. Försäljning skall ske på offentlig auktion eller, om deltainte är lämpligt, på något annat sätt som är betryggande för den som har rätttill godset. Om det är möjligt, skall avsändaren och mottagaren undertältasom tid och plats för försäljningen. Om godset säljs, skall köpeskillingen sändas till den somhade rätt lill godset, sedan järnvägen från köpeskillingen har dragit av vadden har att fordra på grund av befordringen, vården och försäljningen avgodset. Om järnvägens fordran överstiger köpeskillingen, är den som hade rätttill godset skyldig att täcka bristen. ansvarighet Förutsättningarna för ansvarighet 22 § är ansvarig om gods går förlorat, minskaseller skadas medan järnvägen innehar det på grund av befordran. är också ansvarig för skada som uppkommer till följd av dröjsmål med atl lämna ut godset. Dröjsmål med att lämna ut godset föreligger, när järnvägeninte är beredd att lämna ut godset inom avtalad tid eller, om någon tid intehar avtalats, inom den frist som järnvägen skäligen bör medges med hänsyn tillomständigheterna. Har järnvägen lagt upp godset till förvaring enligt 20 §,svarar järnvägen för godset enligt allmänna regler om förvaring. I fråga ompreskription av ersättningsanspråk gäller dock 1 kap. 5 §. Om järnvägen haruppdragit förvaringen ål iredje man, svarar järnvägen endast för alt denne harvalts och getts instruktioner med tillbörlig omsorg. 23 § är fri från ansvarighet enligt 22 § förstastycket, om järnvägen visar att förlusten, minskningen, skadan eller dröjsmålet har orsakats av 1. fel eller försummelse av den som var berättigad tillgodset, 2. sådan anvisningav den berättigade som inte har föranletts av fel eller försummelse frånjärnvägens sida, 3. godsets bristfälligabeskaffenhet, eller 4. någon omständighelsom inte kan hänföras lill själva järnvägsdriften och som järnvägen inte hadekunnat undgå eller förebygga följderna av även om den hade vidtagit alla ålgärdersom rimligen hade kunnat krävas av den. 24 § är vidare fri från ansvarighet enligt22 § första stycket, om förlusten, minskningen eller skadan är en följd av den särskilda risk som är förbunden med 1. att godset harbefordrats i öppen vagn, när avsändaren har godkänt delta transportsätt, 2. att godset inteär förpackat eller är bristfälligt förpackat och det är fråga om sådant godssom på grund av sin beskaffenhet är utsatt för svinn eller skada, närförpackningen är bristfällig eller saknas, 3. att godset harlastats eller lossats på ett felaktigt sätt och järnvägen inte själv har utförtlastningen eller lossningen, 4. att godset ärav sådan beskaffenhet all det är särskilt utsatt för fara atl Prop.1983/84:117 273 gåförlorat, minskas eller skadas, till exempel genom bräckning, rost, inresjälvförstöring, uttorkning eller svinn, 5. att gods, som järnvägen enligt sina villkor intetar emot lill befordran eller tar emot endast på särskilda villkor, har lämnatsin under oriktig, otydlig eller ofullständig benämning, 6. atl avsändaren har underlåtit att vidta föreskrivnaförsiktighetsåtgärder, när han har lämnai in gods som järnvägen tar emot tillbefordran endast på särskilda villkor, 7. att befordringen avser levandedjur, eller 8. att sändningen är sådan atl den enliglbefordringsavtalet eller föreskrift i författning skall åtföljas av vårdareeller tillsynsman, dock endast om förlusten, minskningen eller skadan är enföljd av den fara som var anledningen till atl vårdare eller tillsynsman skullevara med vid befordringen. att föriusten, minskningen eller skadan med hänsyn tillomständigheterna kan vara en följd av en sådan särskild risk som avses i förslåstycket, skall den antas vara en följd av denna risk, om det inte visas att denfaktiskt beror på någon annan omständighel. När det i ett sådant fall som avsesi första stycket 1 är fråga om onormalt stor minskning eller om förlust av helakollin, skall detta dock inte anlas vara en följd av att godset har befordratsi öppen vagn. Skallbefordringen enligt avtalet ske i en vagn som är utrustad med särskildaanordningar för att skydda godset mot värme, kyla, temperaturväxlingar ellerluftens fuktighet, får järnvägen inte till befrielse från ansvarighet åberopaden risk som avses i första stycket 4. får dock åberopa denna risk,om den visar att förlusten, minskningen eller skadan beror på någon annanomständighet än alt järnvägen inte har följt erhållna anvisningar eller att deninte har gjort vad den med hänsyn till omständigheterna borde ha gjort i frågaom val, underhåll och användning av de särskilda anordningarna. Järnvägenfår till befrielse från ansvarighet åberopa första stycket 7 endast om denvisar att förlusten, minskningen eller skadan beror på någon annan omständighetän att järnvägen inte har följt erhållna anvisningar eller har försummat attvidta de åtgärder som med hänsyn till omständigheterna hade kunnal fordras. 25 § Om ett skadefall som avses i22 § första stycket delvis har sin grund i omständigheter som enligt 23 eller24 § medför att järnvägen är fri från ansvarighet, svarar järnvägen ändå förskadefallet till den del det inte har sin grund i någon sådan omständighet. 26 § Vill någon som är part i ellbefordringsavtal göra järnvägen ansvarig enligt 22 § första stycket för attgods har gåtl föriorat, minskats eller skadats, åligger det honom att visa attskadefallet har inträffat medan järnvägen innehade godset för att fullgöraavtalet. Om järnvägen i anslutning till en tidigare järnvägsbefordran haringått avtal om ny befordran utan att godset däremellan har lämnats ut ellersändningen ändrals (nyinlämning), skall minskningen eller skadan hänföras tillden senare befordringen, om den som är berättigad till godset begär det ochvisar att minskningen eller skadan har inträffat medan godset innehades förnågon av befordringarna. 18 1983/84. Prop.1983/84:117 274 27 § Är järnvägen inte beredd att lämna ut godsetpå avtalad plats från avtalad tid för utlämning eller, om särskild lid inle har avtalats, från det att godset togs emot till befordran, får den som har rätt att få ut godset begära ersättning som om godset hade gått förlorat. är skyldig att underrätta den som har fåttersättning för förlust enligt första stycket när godset kommer till rätta, omdenne har begärt det i samband med att han tog emot ersättning för förlusten.Järnvägen skall skriftligen bekräfta en sådan begäran. Har den som har begärt underrättelse enligt andra stycketfåll en sådan underrättelse och krävt att godset skalllämnas ut till honom, är järnvägen skyldig att lämna ut godset. Som villkor fördetta får dock järnvägen kräva återbetalning av vad den har betalat iersättning för förlusten av godset. Vad som har sagls berör inle rätten tillersättning för dröjsmål med utlämnandet eller annan ersättning som kan grundaspå befordringsavtalet.