prop · G703196 · 1983-12-31 00:00:00 — omkompensation till skogsägare som har gjort förluster i Väner-skogs konkurs; Regeringenföreslår all anta de förslag som har upptagils i bifogade utdrag av regeringsprolokoll. 1propositionen föreslås atl skogsägare som har beskattats för vissa fordringar iVänerskog ekonomisk förenings konkurs skall få särskild kompensation.Kompensationen avser inkomstskall och mervärdeskatt som belöper påfordringarna. 'idugen 1983/84. Prop.1983/84:196 2 , ordförande, och statsråden , , ,, , , , , , , R. Carisson,, Thunborg Propositionom kompensation till skogsägare som har gjort förluster I Vänerskogs konkurs försattes i konkurs . Bristen i konkursboet var280 milj. kr. De oprioriterade skulderna uppgick till 252 milj. kr. Merpartenav detta belopp belöpte på föreningens medlemmar. För medlemmarnas del tillkom27 milj. kr. i förlorade insatser. Konkursenär ännu inte avslutad. Något förslag till slututdelning föreligger således inle.Det står dock klart att borgenärer utan förmånsrätt inte kommer att få någonutdelning. skulder till medlemmarna avsåg omkring 50 milj. kr. s.k. medlemslånoch likvidlån. Lånen hade uppkommit genom att likvider för skog inle utbetalatsdirekt utan tillgodoförls säljarna genom övertöring till särskilda konton iföreningen. Överföringarna skedde enligl någol olika regler. Medlemslånenreglerades av föreningens stadgar. Enligt dessa skulle insatserna i föreningennormalt erläggas genom avdrag på virkeslikvi-derna. När årets insatsskyldighetfullgjorts fördes det överskjutande beloppet till medlemslånekonlol.Likvidlänen infördes efter beslut av styrelsen som ett led i strävandena attstärka föreningens ekonomi. Hela virkeslik-vider överfördes lill likvidlånekontonoch föreningen fick på detta sätt tillgång lill en billig kredit. Medlemmenkunde på anfordran lyfta medel som stod inne pä medlemslånekonto eller likvidlänekonto.I anslutning till en ackordsuppgörelse begränsades dockmöjligheten att ta ut de medel som då stod inne. Denskattemässiga behandlingen av förluster på medlemslån och likvidlån harprövats av regeringsrätten i mål om förhandsbesked. 1983/84:196 3 omdessa förluster vid inkomsttaxeringen skulle behandlas som avdragsgilladriftförluster eller som icke avdragsgilla kapitalförluster. Regeringsrättensmajoritet fann att föriusterna skulle räknas som kapitalförluster. I riksskatteverketsförhandsbesked - som regeringsrätten inte ändrade -framhölls att medlemmen intehaft någon fördel av att låta medlen stå inne på kontona jämfört med medlemmarsom lyft medlen. Åtgärden alt låta medlen stå inne ansågs inte ha ett sådantsamband med medlemmens skogsbruk att en förlust av medlen skulle anses utgöraen driftförlust. Det finns anledning räknamed att regeringsrättens dom blir prejudice-rande öch att bedömningen vid denordinarie taxeringen blir densamma som i förhandsbeskedet. Skogsägarna får i såfall betala inkomstskatt för skogsförsäljningar som de inte fått någon egentligbetalning för. Den som har inkomst avjordbruk eller skogsbruk skall normalt betala egenavgifter. Avgifterna beräknasmed utgångspunkt i nettointäkten av förvärvskällan. Ett vägrat avdrag för föriustpä medlemslän och likvidlån leder således i regel ocksä till ett högre uttag avegenavgifter. Försäljningen kan ocksä träffas av mervärdeskatt. Bedömningenskulle dä gå ut på att skogsägaren fått full betalning för sin varufordrangenom att ersätta den med en fordran av annat slag. Förlusten på den senarefordringen skulle inte vara avdragsgill enligt 15 § andra stycket lagen(1968:430) om mervärdeskatt. Kapitalföriustbegreppetinom inkomstbeskattningen har setts över. Nya regler gäller fr. o. m.1984 års taxering. I en frågedebatl i gav jaguttryck för uppfattningen att de ifrågavarande förlusterna sannolikt skulle haansetts som avdragsgilla om prövningen hade skett enligt den nyalagstiftningen. Jag framhöll i sammanhanget att starka principiella skäl taladeemot att i efterhand göra förlusterna avdragsgilla genom ändringar ilagstiftningen. Däremot förklarade jag mig beredd att ta initiativ till attskogsägare som försatts i en ohållbar ekonomisk situation lill följd av det skattemässigaställningstagandet kompenserades. Jag förklarade atl ett beslut omkompensation måste föregås av en utredning av förhållandena. Jag kan härtillägga atl i nu har gjort vissa bearbetningar avuppgifter i konkursbouppteckningen. Deskattemässiga följderna av vänerskogskonkursen har behandlats iskatteutskottets betänkande SkU 1983/84:25 i anledning av en motion av BertilJonasson m.fl. Utskottet motsatte sig förstahandsyrkandet i motionen om enändring av skattelagstiftningen. Utskottet sade sig förutsätta alt frågan omkompensation i annan form till de drabbade skogsägarna behandlades skyndsamtav regeringen i enlighet med de intentioner jag angett i frågesvaret. Utskollelhemställde all motionen skulle avslås och detta blev också beslut. 1983/84:196 4 Mot den här redovisade bakgrunden avser jag nu - eftersamråd med cheferna för jordbruks- och industridepartementen - att lägga framförslag om särskild kompensation till skogsägare som beskattats för fordringari Vänerskog ekonomisk förenings konkurs. Jag beskriver i del följande deriktlinjer som bör lillämpas i fråga om kompensationen. Vänerskogs konkurs drabbade främst skogsägare i Värmlandsoch angränsande län. Åtskilliga av skogsägarna är dock bosatta på andra håll ilandet. Inte minst della talar för atl prövningen av kompensalionsärendena börhandläggas centralt och inte av länsstyrelserna. Med hänsyn lill anknytningentill beskattningen bör uppgiften anförtros (). RSV: sbeslut bör få överklagas lill regeringen. Det bör i första hand ankomma på skogsägaren alt visa altförutsättningar för kompensation föreligger. En skogsägare som vill hakompensation bör alltså lämna in en ansökan till RSV och lill ansökningen fogade handlingar som stöder hans sak. Jag har under hand inhämtat altkonkurs-förvaltningen är beredd att medverka vid klarläggande av fakliskaförhållanden. Kompensation bör medges endasi om ansökningen kommil in lill RSVföre utgången av är 1985. Kompensationen bör syfta till atl försätta berördaskogsägare i samma situation som om avdrag hade medgetls för föriuslen. Ipraktiken är dock en sådan precision inle möjlig att åstadkomma. En exakthet avdetta slag framstår inte heller som nödvändig. Som framgår av mitt frågesvar iriksdagen anser jag att det för kompensation bör krävas något mer än altskogsägaren beskattats och träffats av en förlust. Föriuslen bör vara av ensådan storleksordning atl skatteuttaget kan förväntas ha en påtaglig effekt ,påskogsägarens ekonomiska situation. Reglerna bör vidare utformas så atl behovetav skönsmässiga bedömningar blir sä litet som möjligt. I allt väsentligt börreglerna ges en schablonmässig utformning. En sådan lösning begränsar ocksåstarkt de administrativa ölägenheterna. Grunderna för när och med vilket belopp kompensation skallmedges bör läggas fast i en förordning. Förordningen kan utfärdas av regeringenså snart lagil slällning lill systemets uppbyggnad. Som jag nämnt underiättar ell schablonmässigt systemi hög grad den praktiska hanteringen. Det kan dock inle uteslutas alt del i någolfall kan framstå som oskäligt all vägra kompensation på den grund alt de iförordningen angivna förutsättningarna inte är helt uppfyllda. Jag förordardärför alt RSV ges en möjlighet all i undanlagsfall ge kompensation med skäligtbelopp. Även denna undanlagsregel bör tas in i förordningen. Jag behandlar nu först schablonreglerna och därefterundantagsregeln. Som redan antytts bör mindre förluster inle berättiga lillkompensation. Jag anser atl en gräns bör sällas vid . Är det påmedlems- eller likvidlånekontol "infrusna" beloppet slörre än 10000kr. bör kompensationen beräknas med utgångspunkt i del överskjutande beloppet. Prop.1983/84:196 5 Deifrågavarande kontona har byggts upp under ell flertal år. Insättningar ochuttag har gjorts löpande. Enligl min mening bör kompensation ges endasi förförluster på försäljningar före konkursen. Jag anserall möjligheten till kompensation skall gälla förluster på försäljningar avskog som inläklsredovisats . Kontrollen kan därför inriktas på deuppgifter som lämnats lill 1982 och - vid brulna räkenskapsår - laxering. Blanddem som har gjort de största förlusterna finns många kommuner och andrajuridiska personer. Denna typ av borgenärer bör inle kompenseras. Rätten lillkompensation bör förbehållas fysiska personer. Begränsningarvad gäller belopp, tid och person minskar antalet tänkbara kompensalionsfallfrån i slorieksordningen 20000 lill ungefär 250. 1 elt tiotal fall är förlustenstörre än . Personeri lägre inkomstlägen betalar i slorl selt enbart inkomstskatt. Vid1982 års taxering var således den marginella statliga skattesatsen ellerlägre på inkomster upp lill . Till delta kom vid taxeringentill inkomslskall. Den sammantagna skattesatsen vär alltså 30-35%.Skattesatsen steg därefter snabbt. uppgickskallen lill av en inkomstökning. Enliglmin mening är del uteslutet all låta kompensationens storiek variera medskogsägarnas marginalskattesatser. Kompensation bör i stället medges med enfast procentsats. Jag anser all sökanden bör få kompensation av dendel av hans förlust som överstiger . Yllerligareen begränsning är motiverad för inkomstskattens del. Situationen kan vara denall verksamheten vid taxeringen lill inkomstskatt gått med underskolleller med elt överskoll som motsvarar endasi garanlibeloppel för fastigheten.Fordringen på föreningen har i ett sådant fall i realiteten inte underkastalsnågon kommunalskatt för del aktuella beskattningsåret. Del skulle föra förlångt atl medge kompensation även i della fall. Vad jag nu sagt kansammanfallas så att skogsägaren skall få kompensation bara i den mån han detaktuella beskattningsåret har träffats av en merbeskaltning på grundav försäljningen till föreningen. Är skogsägaren samtaxerad med annan personbör emellertid även den personens inkomst av verksamheten beaktas. Idet här sammanhanget bör insättningar på skogskonto och allmänt investeringskontoålerläggas. Vid beräkning av underlagd för kompensation bör inkomsten av förvärvskällansåledes bestämmas som om insättningen inte hade gjorts. Vid denna omräkningkan justeringar få göras också i form av större "fiktiva" avdrag för egenavgifteroch procentavdrag än som medgetls vid laxeringen. Övervägandeskäl talar enligl min mening för att inte medge kompensation för eventuella egenavgifter.Bl.a. gäller ju att egenavgifler är avdragsgilla vid inkomsttaxeringen och attde åtminstone delvis kommer skogsäga- 1983/84:196 6 rentill godo i form av ökat pensionsskydd m. m. Vidare skulle regelsystemetkompliceras om kompensation gavs också för egenavgifterna. Vadgäller mervärdeskatten bör kompensationen knytas till den skatt somförsäljningen faktiskt belastats med. Även i fråga om mervärdeskatten bör ettfordringsbelopp om . (exkl. mervärdeskatt) undantas. Räknat påförsäljningsvärdet inkl. mervärdeskatt var skattesatsen den Ijanuari- och 17,(motsvarande 23,resp.21,räknat på försäljningsvärdet exkl. mervärdeskatt). För att förenklatillämpningen bör RSV vid beräkning av kompensationsbeloppet utgå från att denhögre skattesatsen gällde . Somjag nämnde bör det finnas en möjlighet för RSV att ge kompensation även ifall som inte täcks av de här beskrivna reglerna. Schablonreglerna bör alltsåkompletteras med en undantagsregel. Undantagsregelnbör tillämpas endast om synneriiga skäl föreligger. Föreligger sådana skäl böräven föriuster på fordringar som uppkommit kunna kompenseras. Entillämpning av undantagsregeln förutsätter att omständigheterna ger vid handenatt beskattningen lett till en mycket besvärlig situation för sökanden. Enindividuell prövning krävs alltså. Normalt torde det inte bli aktuellt atttillämpa undantagsregeln i andra fall än där skogsägaren är beroende av skogenför sin försörjning. Schablonreglernaförutsätter att det är sökanden själv som har gjort föriuslen och att han är enfysisk person. Det kan emellertid förekomma fall där det framstår som stötandeatt vägra ett dödsbo kompensation. Situationen kan ocksä vara den att delägarnai dödsboet träffas av skatten trots att skogsförsäljningen gjorts föredödsfallet eller av dödsboet. Kompensation bör inte heller i dessa fall varautesluten. 1 liknande fall bör också fysiska personer, som i egenskap avdelägare i elt handelsbolag blivit beskattade för bolagets försäljningar till Vänerskog,kunna få kompensation. Undantagsregelnbör inte tillämpas så att även föriuster på lägre belopp än 10000 kr.kompenseras. Vidare bör kompensation för inkomstskatt inle medges med mer än50% av det överskjutande beloppet. Medledning av uppgifterna från i uppskattar jag detsammanlagda kompensationsbelopp som kan komma alt betalas ut med stöd avförordningen lill 2 milj. kr. Merparten av beloppet faller på budgetåret1984/85 och en mindre del på /86. Jag vill här tillägga attnågon utbetalning i princip inte bör ske om staten har skatlefordringar påsökanden. I dessa fall bör kompensationsbeloppet tas i anspråk för betalning avskatteskulden. Medden föreslagna utformningen kan kompensationen ses som ett näringsbidrag enligtpunkt 2 av anvisningarna till 19 § kommunalskatlelagen (1928:370). Eftersombidraget avser utgifter som över huvud laget inte är avdragsgilla, utgörbidraget inte skattepliktig intäkt hos mottagaren. 1983/84:196 7 Detär angeläget att kompensationsbeloppen kan betalas ut utan onödigt dröjsmål.Några utbetalningar redan under innevarande budgetär kan dock inte bliaktuella. För att bekosta den föreslagna kompensationen bör däremot ett anslagföras upp i statsbudgeten för nästa budgetår. Anslaget bör, mot bakgrund av vadjag anförde om den beräknade belastningen, föras upp med . Närdet gäller medelsbehovet för tiden efter återkommer jag isamband med förslaget till statsbudget för /86. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att 1. godkänna de av mig föreslagnagrunderna för kompensation till skogsägare som har gjort förluster i Vänerskogskonkurs, 2. till Kompensation för förlusteri Vänerskogs konkurs för /85 under sjunde huvudtiteln anvisaett förslagsanslag av . Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta de förslag som föredraganden har lagtfram.