prop · G703124 · 1983-12-31 00:00:00 — En långtgående delegering av framföralltekonomiadministrativa och personaladministrativa frågor bör komma till stånd.SIV: s centrala nivå bör huvudsakligen ansvara för övergripande ekonomi- ochpersonaladministrativa frågor. Till detta kan komma en viss ökning avförvaltningfrågor, så som intendentur, fas-fighetsförvaltning, upphandling m.m.Samtidigt tillförs förläggningarna funktioner, som ställer nya krav på denlokala förläggningsadministra-fionen. 7 lämnas en skiss tillarbetsfördelning mellan central och lokal nivå. Flyktingarnaförutsätts som regel vistas högst på förläggningarna innan deutplaceras i en kommun. Det bör ankomma på att fortlöpande samråda och geanvisningar till förläggningarna i utplacerings-frågor. I vissa fall kan delbli aktuellt med ett längre och mer omfattande mottagningsprogram påförläggningar. I dessa fall krävs mer utförliga anvisningar tillförläggningarna. Inom : s nya ansvarsområde ligger även fördelning avenskilt inresta flyktingar på kommuner. förslag till nytt system för flyktingomsorg förutsätter atl forlöpandeförhandlingar äger rum mellan och olika kommuner. Dessa förhandlingarskulle syfta till att det i princip skall finnas avtal med kommuner ommottagning av flyktingar motsvarande den förväntade tillströmningen. Medhänsyn till svårigheten att förutse flyktingtillströmningen bör det även finnasen beredskap att förhandla fram nya mottagningserbjudan-den.Förhandlingsarbetet kräver att fortlöpande har överblick över 1983/84:124 113 vari landet man lämpligen kan ta emot flyktingar. Självfallet förutsätter dennaöverblick att kontakter med AMS kontinuerligt äger rum. Inför förhandlingarnabör även samråd ske med andra centrala, statliga myndigheter, i första handsocialstyrelsen och . Flykfingomsorgen kan indelas i olikadelområden, så som socialt stöd, hälso/sjukvård, svenskundervisning,skolundervisning, barntillsyn och placering i arbete och utbildning. : stillsynsfunktion inom den nya flyktingomsorgen förändrar inte i något avseenderespektive fackmyndighets tillsynsansvar för de olika delområdena. Viförutsätter att staten på olika sätt preciserar kvalitet och omfattning rörandeden nya flyktingomsorgen. Detta bör bl. a. framgå av statsmakternas beslut.SIV: s tillsynsfunktion lorde i allt väsentligt ta sig ultryck i att initiera,informera, ge råd samt att följa upp olika frågor inom den nya flyktingomsorgenså att resultatet blir i enlighet med statsmakternas intentioner. Frågorrörande samråd och samordning inom flyktingomsorgen behandlas i ett följandeavsnitt. Enöverföring av ansvaret för flyktingomsorgen till kommer att medföra behovav resursförstärkningar inom myndigheten. Vi har erfarit att avser att isärskild skrivelse till regeringen bedöma frågor rörande resurser ochorganisation till följd av de föreslagna arbetsuppgifterna inom flyktingomsorgen. Samordningsfrågorinom flykfingomsorgen kan ses som två frågor. Den ena rör bevakning ochsamordning av olika statliga myndigheters agerande inom området. Den andra rörsamordning och ansvarsfördelning mellan de statliga och kommunalaansvarsområdena. Denna senare fråga torde närmast komma till uttryck genomupprättande, uppföljning och bevakning av de avtal om flyklingomsorg somförväntas komma till stånd. Bevakningoch samordning mellan statliga myndigheter i dessa frågor regleras bl. a. iförordningen (1976:310) om åtgärder för invandrare m.fl., som gäller allastatliga myndigheter. Enligt denna förordning skall statliga myndigheter, inomramen för tillgängliga resurser, fortlöpande beakta sitt ansvar för invandrareoch språkliga minoriteter och därvid uppmärksamma behov av särskilda åtgärder.SIV skall informeras om planerade åtgärder och när anledning finns därtill,skall samråd ske med om insatsernas utformning. regleras i instruktionen (1969:137, ändrad 1975:594) där det bl. a. sägsatt är central förvaltningsmyndighet för utlännings-, invandrar- ochmedborgarskapsfrågor i den mån det inte ankommer på annan myndighet. ansvarar således för flyklinginsalser inom siu verksamhetsområde.SIV: s ansvar kan närmast beskrivas som bevakning 8 1983184. 1983/84:124 114 avfrågor som riskerar hamna "mellan stolarna", initiativtagande verksamhetsamt samordning av olika statliga myndigheters insatser. Iflera fall torde det vara lämpligt att den centrala samordningen sköts medhjälp av bilaterala kontakter mellan de myndigheter som har gemensamt ansvarför vissa frågor. Flyklingverksamheten är emellertid en komplex verksamhetgenom alt den inehåller många osäkerhetsfaktorer och är uppdelad på flerahuvudmän och verksamhetsnivåer. Samordningsproblematiken inom flykfingomsorgenförutsätter därför, liksom hitfills, även mer organiserade verksamhetsformer. Påuppdrag av regeringen bildades en samrådsgrupp för flykfingar med somsammankallande. Gruppen skall främst ha initiativtagande och samordnandeuppgifter. Gruppen skall även fungera som ett forum för diskussion avgemensamma frågor samt utbyte av information, erfarenheter och synpunkter. Samrådsgruppenbeslår av rikspolischefen, generaldirektörerna för ,, och statens invandrarverk samtföreträdare för och . Därutöverkan vid behov företrädare för andra myndigheter och organisationer adjungeras.Fr. 1980 har företrädare för och adjungerats tillsamrådsgruppen. Generaldirektören vid statens invandrarverk är samrådsgruppensordförande. Flyktingsekfionen vid har fungerat som samrådsgruppenssekretariat. Isyfte alt ta vara på erfarenheter och synpunkter knöls till samrådsgruppen enreferensgrupp med företrädare för frivilliga orgnisationer och sammanslutningarav flyktingar. Del ankom på samrådsgruppen att utse referensgruppens ledamöteroch bestämma formerna för dess verksamhet. Referensgruppen fungerade även somreferensgrupp till AGFA-gruppen. Behovetav samordning mellan olika myndigheters insatser för flyktingar kvarstår äveni fortsättningen och förstärks vid genomförandet av den nya flyktingomsorgen.Vi ser ingen anledning att föreslå ändringar i formerna för samverkan i flykfingarbetetmellan och berörda centrala myndigheter, organisationer m. fl. medanledning av de nya formerna för flyktingomsorgen. Ettgenomförande av förslagen rörande flyktingomsorgen leder till konsekvenser förpersonalen. Vi skall enligt våra direktiv bl. a. utreda formerna för ensuccessiv avveckling av berörda länsarbetsnämnders verksamhet med flyktingarsamt klargöra förutsättningarna och presentera en plan för överföringen avpersonal från AMV fill . Nedan berörs först vissa allmänna utgångspunkterför behandlingen av dessa frågor. Därefter redogörs för de förutsättningar somgäller vid den avveckling och överföring av personal inom olika delar av AMV: sflyklingverksamhet, som blir 1983/84:124 115 enföljd av förändring av dels ansvarsförhållanden dels av form och inriktning avflykting verksamheten. Lagaroch kollektivavtal reglerar många frågor i samband med förändringar av dettaslag. Sålunda avses ett nytt statligt trygghetsavtal (TrA-S) träda i kraft den1 . Detta avtal innebär vissa ändringar beträffande villkoren för rätltill avgångsförmåner vid frivillig avgång i arbetsbristsituation. Åtgärdernaenligt TrA-S, l.ex. omplacering, utbildning coh ekonomiska förmåner, skalltillämpas , räknat från den tidpunkt då man bestämt övertalighetsgruppfill beslut om uppsägning. Därefter följer en uppsägningstid, i de flesta fallpå 6 månader, så som det regleras i lagen om anställningsskydd (LAS). Avtalsmässigtkommer det att finnas en koppling mellan den konkreta förändringen avverksamheten och indelningen i turordningskretsar. Detla kan vara av betydelseför en myndighet med verksamhet på flera orter. Inom AMV har lokala avtal ingåttsom att varje förläggning skall utgöra sin egen turordningskrets. /Mohedautgör dock en gemensam krets. Regleringenenligt TrA-S och LAS kan ge en sammanlagd avvecklings-period av 15 månader. bör ha arbetsgivaransvar under hela . () förutsätts enligt TrA-S biträda myndigheten isamband med tillämpningen av avtalet. Ienlighet med ovan lagda synpunkter och förslag förordar vi följande ansvarsfördelningmellan AMV och när det gäller avvecklingsproble-mafiken. , som övertarAlvesta, och Hallslahammar, ansvarar för förändringen av verksamhetsinriktningenoch den föreslagna nedskärningen av kapaciteten från ca 400 till 150-200platser. AMVansvarar för avvecklingen av dels den förläggningskapacitet som inte överförstill , dvs. dagens tillfälliga förläggningar samt föriäggningen i ,dels den personal på central och regional nivå som kan bli övertalig till följdav förändringen. Detta förutsätter ett intimt samråd mellan och underlång tid i frågor om rekrytering, vakanshållning m. m. I samband medförändringarna förutsätter vi alt man - oavsett huvudmannaskap - fillvaratarbefintlig kompelens så långt verksamheten inom den nya flyktingomsorgen medger. VidAMS centralt finns fyra tjänster som berörs av de föreslagna förändringarna.Två av dessa är direkt sysselsatta med funktioner som kommer atl föras övertill nämligen överföring av flyktingar och fördelning av dessa påförläggningar. Isamband med förändringen skall erbjuda anställning till samfiig personalvid föriäggningarna i , och Hallslahammar som är anställd där1984-12-31. AMS svarar för omplacering/avveckling av perso- Prop.1983/84:124 116 nålenvid övriga förläggningar dvs. , , och samt deev. övriga tillfälliga förläggningar som kan komma att vara i drift den 31december 1984. Vihar av AMS erhållit följande sammanställning av personalsituationen inomflyktingförläggningarna . Länsarbetsnämndernas() aktiviteter med flyktingar omfattar huvudsakligen dels olikaadministrativa uppgifter rörande verksamheten vid flyktingförläggningarna, delsenskild inkvartering. I samband med förändringen överförs, enligt vårtförslag, en del av förläggningskapaciteten till . Resterandeförläggningskapacitet och den verksamhet som rör enskild inkvartering skallavvecklas, som en följd av det nya systemet med flyktingomsorg i regi. Avdetta följer att del knappast kan anses aktuellt att den här berörda övertalighetsgruppeni nämnvärd utsträckning överförs fill . Vi förutsätter emellertid, liksomnär det gäller övertalig personal inom förläggningsverksamheten, att befintligkompetens i möjlig utsträckning tillvaratas. Tjänsteorganisationenden vid länsarbetsnämndernas verksamhet för flyktingar har av AMSredovisats enligt nedan. Län Antalanställda Övrig personal 'Ett antal bampassare ej medräknade Prop.1983/84:124 117 Detgår inte alt exakt ange storleken på den personalgrupp som direkt påverkas avförslagen om förändringarna per den . Statsmakternas beslut ombl. a. dimensionering av arbetsmarknadsservicen för flyktingar påverkargruppens storlek. Personalen (exkl. personal inom arbetsmarknadsservice) somtjänstgör vid de tillfälliga förläggningarna och vid förläggningen i samtvid länsarbetsnämndernas särskilda flyktinggrupper skulle enligt våra förslagdock komma alt sakna arbetsuppgifter inom den nya flyktingomsorgen. Vi bedömerden personalgruppen vara i storleksordningen 230-250 anställda. Vi har viddenna beräkning utgått från personalsituationen . 9 1983/84. 1983/84:124 118 Underbilaga8 Sammanfattning av : s rapport fick regeringens uppdrag atl undersöka på vilka sätlen tillräcklig fillgång på bosläder för flykfingar kan tryggas i samband medett kommunalt omhändertagande av flyktingar. har bedrivitutredningen genom en arbetsgrupp med företrädare för även ,, bostadsstyrd-sen och Svenska kommunförbundet.Arbetsgruppen har haft överläggningar med (), , ,, () och Syd-västra (SSK). Besök har gjorts i följande kommuner: ,, , , , , , , , ,och . Kontakterna i kommunerna har varit skiftande, menomfattat kommunala förtroendevalda och tjänstemän inom främst invandrarbyråer,socialförvaltningar, bostadsförmedlingar och fastighetskontor samt företrädareför allmännytfiga bostadsföretag och fas-tighelsägarföreningar. Irapporten beskrivs erfarenheter på förläggningar och länsarbetsnämnder samtsocialstyrelsen av att skaffa bostäder åt flyktingar. Även bostadsproblemen fördem som väntar på UAT berörs. Detkonstateras alt familjesammansättningen bland flyktingar har stor betydelse förhur många och hur stora bostäder som behövs. Med en flyktinginvandring på4000-6000 flykfingar skulle det med vissa anlaganden omfamiljesammansättning behövas mellan ca 1 500 och 3 200 bostäder . /83 var andelen ensamstående flyktingar stor, uppåt 30 procent.Svårigheterna alt skaffa bostad varierar kraftigt, bl. a. beroende påflyktinggrupp. har det varit svårt att finna tillräckligt med storabostäder. är det största problemet att finna små lägenheter.Rapporten innehåller även uppgifter om flyktingars bosättningsmönster.Flyktingarna har huvudsakligen bosatt sig i storstadsområdena. Genomgåendeär kommunerna beredda till atl ta emot flykfingar inom ramen för ett kommunaltomhändertagande. Kommuner och bostadsföretag har generellt goda erfarenheterav invandrare och flyktingar som hyresgäster. Ingen kontaktad kommun haransett det omöjligt att ta emot flyktingar med hänvisning till att det inteskulle finnas bostäder att tillgå. Förutsättningarna är att kommunerna får tidpå sig att planera bostadsför- Prop.1983/84:124 119 sörjningenoch bygga upp en bostadsreserv. Flera kommuner är emellertid oroade försvårigheterna att ordna arbete åt flyktingar. Varflyktingarna skall erbjudas bostad i kommunen påverkas av inställningen tilletnisk koncentration. Den varierar från kommun till kommun. Därutöverhar kommunerna lämnat följande synpunkter: - Bättre kostnadstäckning av staten än förnärvarande. - Ökad information och bättre samordning mellanstaten och kommunerna - Fler kommuner bör engageras i flyktingmotlagningen - Bättre socialt stöd . Tillräckligtillgång på bostäder kan tryggas genom överenskommelser med kommuner. Detbehövs således ingen ny lagstiftning eller att staten direkt skaffar bostäderåt flyktingar. Däremoi behöver kommunerna en förberedelsetid. Det kan blinödvändigt att finna bostäder i kommuner och bostadsområden, där det inte finnsmånga tomma lägenheter. Därför behöver kommunerna bygga upp en bostadsreserv.Kostnaderna bör ersättas av staten. Ersättningsreglerna bör göras så enkla sommöjligt. En beräkning har gjorts av de kostnader som kan uppstå. Situationenpå arbetsmarknaden är en begränsande faktor och medför krav på en förbättradersättning för sociala kostnader. Del kan bli svårt att finna fillräckligtantal kommuner med en kombination av bra fillgång på bosläder, hyggligarbetsmarknad och goda utbildningsmöjligheter. Därför kan det bli nödvändigtatt finna regionala lösningar. Flyktingarnasbosättning har präglats av en koncentration till storstadsområdena ochinom storstadsområdena till vissa kommuner. Även om betydligt flera kommuner iframliden bhr mottagningskommuner är det realistiskt alt räkna med attstorstadsområdena också i fortsättningen kommer att ta emot många flyktingar. Tillströmningentill en ort av flyktingar av en viss nationalitet tenderar att följas av ytteriigareinvandring av flyktingar och anhöriga av samma nationalitet. ex. flyktingarna från har visat att det går atl ordna bosättning i"nya" kommuner när del rör sig om en ny flyktinggrupp utan tidigareanknytning i landet. Utgångspunktenför erbjudande om bostad bör vara att hänsyn i största möjliga utsträckning tastill flyktingens anknytning till viss ort. Många flyktingar klarar själva avatt skaffa bostad genom anhöriga och genom andra kontakter. Det kan inte varaangelägel att tvinga in dessa i ett generellt system som styr var flyktingar aven viss nationalitet bör tas om hand. Hur stor del av flyktingarna som självakan ordna bostad på detla säll varierar från grupp till grupp och mellan olikatidpunkter. Ikommuner, där en stor del av bostadsbeståndet är insatslägenheter och 1983/84:124 120 småhus,bör kommunerna använda sina möjligheter atl förvärva bostadsrätter åtflyktingar. Kostnaderna beräknas normalt motsvara en hyresrätt av samma slag.Ersättning utgår genom ordinarie statsbidrag för utgivet socialbidrag förflyktingar. långivning till flyktingar för bostadsrätterföreslås upphöra. 1983/84:124 121 Anmälantill proposition om mottagandet av flyktingar och asylsökande m.m. såvitt avsersocialdepartementets verksamhetsområde Socialstyrelsensuppgifter inom flyktingverksamheten m. m. Denya former för mottagande av flykfingar och asylsökande som statsrådet i sitt anförande, bilaga 1. till propositionen om mottagande avflyktingar och asylsökande m.m., innebär alt stat och kommun i samverkan skallsvara för flyktingverksamheten. Huvuddelen av det praktiska arbetet med mottagandeav asylsökande och flyktingar och med introduktion av flyktingar i det svenskasamhället kommer att åvila kommunerna. Alla kommuner som har kostnader förekonomiskt bistånd till flyktingar och personer som väntar påuppehållstillstånd kommer atl få ersättning för de faktiska kostnaderna . Kommuner som träffat överenskommelser med statens invandrarverk, ,om atl ta emot flykfingar och asylsökande i planerade former kommer därutöver atlfå ersättning även för vissa andra insatser. Överläggningar har ägt rum med om kommunernas uppgifter i flyktingmoltagandet, formerna församverkan mellan stat och kommun samt statens ersättning fill kommunerna. Detnya systemet innebär bl.a. all fr.o.m. kommer att få ettcentralt ansvar för flyktingmoltagandet på statlig verksnivå. Huvuddelen av deuppgifter inom flyktingverksamheten som ligger hos AMS ellersocialstyrelsen avvecklas eller förs över till . Vidare kommer att fåett samlat ansvar för systemet för statlig ersäUning till kommunerna.Statsrådet har, efter samråd med mig, föreslagit aU del ansvar och demedel som ligger på till övervägande del förs övertill . 1983/84:124 122 meri det följande att närmare behandla de frågor som skall Hgga kvar på . Socialstyrelsenhar att se till att flyktingar som behöver sjukvård eller annan särskildomvårdnad får detta. medverkar dessutom vid uttagning ochmottagning av flyktingar som behöver sjukhusvård eller på grund av fysiskteller psykiskt handikapp behöver särskild omvårdnad. Vidare får styrelsen utgeersättning fill sjukvårdshuvudmännen för varaktig vård på sjukvårdsinrättningav sådana flyktingar. Under vissa omständigheter kan beviljalån för inköp av bostadsrättslägenhet. har också ansvar förbidrag till familjepedagogisk verksamhet och för viss utbildningsverksamhet förfamiljepedagoger. Vissaförändringar i verksamhet för flyktingar genomfördes den 1juli 1981 som en följd av beslut med anledning av proposition(1979/80:6) om uppgifter och organisation m.m. Härvidredovisades också några frågor som borde få sin lösning i samband med denpågående översynen av huvudmannaskapet för flyktingverksamheten. Somframgår av vad statsrådet tidigare denna dag har anfört bör få ettsamlat ansvar för flykfingverksamheten i . Detta innebär, somjag snartåterkommer till, att vissa delar av särskilda verksamhet medflyktingfrågor bör föras över fill . Förändringen innebär emellertid ingetavsteg från den princip som fastslogs av statsmakterna omansvarsfördelningen mellan de statliga myndigheterna i invandrarfrågor ochminoritetspolitiska frågor och som kommit fill uttryck i förordningen(1976:310) om åtgärder för invandrare m. fl. Denna princip säger att varjemyndighet inom sitt verksamhetsområde har att beakta de särskilda behoven hosinvandrare och språkliga minoriteter. Detta gäller självfallet flykfingar isamma mån. Inomramen för flyktingkvoten tar normalt emot ett antal flyktingarsom behöver sjukhusvård eller på grund av fysiskt eller psykiskt handikappbehöver särskild omvårdnad. Vid uttagning och mottagning av dessa flyktingarmedverkar , som också genom ett särskilt bemyndigande kan utgeersättning till sjukvårdshuvudmännen för varaktig vård av sjuka ochhandikappade flyktingar som inte kan tas emot på mottagningsförläggning. Föratt de sjuka och handikappade flyktingar som tas emot skall kunna tas om handpå ett bra sätt krävs en överblick över landets samlade vårdresurser. Detinnebär att , som har till uppgift att ha denna överblick, påsamma sätl som hiuills måste kunna medverka vid uttagningen av kvotflykfingar.Min och statsrådet gemensamma mening är således att börbehålla sin nuvarande roll när del Prop.1983/84:124 123 gällermedverkan vid uttagning av sjuka och handikappade flykfingar som behöversjukhusvård eller annan särskild omvårdnad. För atl vidmakthålla våramöjligheter att ta emot sjuka och handikappade flyktingar bör också nuvarandemöjligheter att lämna ersättning för varaktig vård på sjukvårdsinrättningbibehållas. Denna uppgift bör emellertid föras över från fillinvandrarverket mot bakgrund av att , enligt vad statsrådet fidigarehar föreslagit, bör svara för ersättning till sjukvårdshuvudmännen försjukvård av asylsökande. Socialstyrelsenhar f. n. möjlighet aU i vissa fall bevilja flyktingar lån för att anskaffa enbostadsrättslägenhet. Låneverksamhet har liten omfattning men har ändå varitett betydelsefullt medel för att lösa bostadsfrågan i särskilt svåra fall.Verksamhetens nuvarande utformning har dock inte varit problemfri och harinneburit en förhållandevis stor administration för kravverksamhet m. m.Socialstyrelsen föreslog att låneverksamheten borde förändras, bl. a.så att lån skulle kunna beviljas till kommunala bostadssliftdser i stället förtill flyktingarna själva. StatsrådetGradin har i sitt anförande föreslagit att skall träffa överenskommelsermed enskilda kommuner om mottagande av flykfingar. En sådan överenskommelseskall bl. a. innehålla ell åtagande från kommunen att ställa bostad tillförfogande. Det innebär att i fortsättningen inte skall hanågra uppgifter som rör bosladsanskaffning åt flyktingar. Eftersom flyktingenkommer att få en bostad ordnad av mottagningskommunen kan också nuvarande formav bostadsrättslån från upphöra. Nyutlåning i denna låneformupphör således . Strävan bör enligt min mening vara attansvaret för kravverksamhet och andra uppgifter avseende administration avredan beviljade lån skall överföras till ett annat organ. Mot bakgrund av attdet f. n. pågår en mer allmän översyn av statlig långivning bör docksocialstyrelsen i avvaktan på resultatet av denna ha kvar ansvaret föradministrationen av utestående lån. Somen följd av att vissa kommuner som tog emot sino-vietnamesiska flyktingar fickhöga kostnader för fosterlöner m. m. för omhändertagande av föräldralösa barnbemyndigade regeringen atl betala ut ersättning försådana kostnader. De generella ersättningsregler som infördes fr. o. m. år 1980ger inget utrymme att ersätta sådana kostnader med faktiska belopp. För andrakostnader än socialbidrag utgår endast en schablonersättning. Orsaken tillregeringens beslut var bl. a. att det rörde sig om kostnader av en omfattningsom inte alls beräknats vid fastställandet av schablonersättningens storlek ochatt det var några ganska små kommuner som kom att drabbas av stora kostnaderom ersättning endast skulle lämnas i form av schablonbidrag. Under budgetåret1982/83 var kostnaderna för denna verksamhet drygt 3,3 milj. kr. Jag delarstatsrådet uppfattning au kommunemas kostnader för flykfingbarn somkommit hit utan egna vårdnadshavare och är omhändertagna i familjehem 1983/84:124 124 ellerpå institution bör ersättas av staten på samma sätt som kostnaderna förekonomiskt bistånd, dvs. bör därför i fortsättningeninte svara för dessa ersättningar. StatsrådetGradin har tidigare behandlat frågan om formerna för ersättning tillkommunerna för deras flyktingverksamhet. Hon har därvid, efter samråd med mig,föreslagit att nuvarande särskilda statsbidrag till familjepedagogiskverksamhet bland flyktingar, som ansvarar för, skall upphöraoch atl bidragsgivningen bör samordnas med det system för bidrag tillkommunerna för flyktingmottagande som skall förfoga över. Jag kommer attnågot utveckla min syn i denna fråga och därvid särskilt ta uppsocialstyrelsens framfida roll.