prop · G70390 · 1983-12-31 00:00:00 — omändrade former för Hnansiering av bostadslån m. m.; Regeringenföreslär atl anta de förslag som har upptagils i bifogade utdrag av regeringsprotokoli. Ipropositionen föreslås att det bildas ett särskilt av staten helägt kreditaktiebolagför att pä den priorilerade kreditmarknaden låna upp de medel som krävs för denstatliga bostadslängivningen. I samband därmed föreslås ändradeamorteringsvillkor för bostadslån lill nybyggnad av hyres- och bostadsrältshus.En utgångspunkt för förslagen är att lånekostnaderna för den enskilde inleskall öka. Dennya ordningen föresläs gälla för lån som utbetalas fr. o. m. den . I 1983/84. Prop.1983/84:90 2 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden I. , , ,, , , , , , ,, , , , R. , , , , Propositionom ändrade former för flnansiering av bostadslån m. m. och anmäler sina förslag. Anförandena och förslagen redovisasi underprotokollen för respektive departement. hemställer att regeringen föreslår att anta de förslag somhan och statsrådet har lagt fram. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå all anta de förslag som föredragandena har lagtfram. Regeringenbeslutar att de anföranden och förslag som redovisas i underprotokollen skallbifogas propositionen som bilagorna I och 2. Prop.1983/84:90 3 Anmälan till proposition om ändrade former för Hnansieringav bostadslån m.m. Den statliga bostadslångivningen omfattar i huvudsak ny-och ombyggnad av hus till den del de innehåller bostäder och sädana lokalerför boendeservice som betjänar etl bostadsområde samt i vissa fall även förvärvav sådana hus. Bostadslånet är ett långfristigt fastighetslån som lämnassedan huset är färdigställt. Det ersätter tillsammans med fastighetslån frånden allmänna lånemarknaden i princip de byggnadskrediter som lämnas undersjälva byggnadstiden. För fastighetslän (bottenlån) från den allmänna lånemarknadentill bostadssektorn svarar i huvudsak tre kreditinstitutioner -stadshypoteksinstiiutionen.Svensk bostadsfinansiering aktiebolag och Sparbankernasinteckningsaktiebolag (Spinlab), de s. k. botten-låneinstituten. Bostadslåneverksamheten handhas av ,länsbostadsnämnderna och kommunerna. Uppgiftsfördelningen är i korthetföljande. Kommunerna tar emot och granskar ansökningar om bostadslån samlvidarebefordrar därefter handlingarna till länsbostadsnämnden. Nämnden prövaransökningarna, beslutar om lån och om utbetalning av lån samt förvallarutestående lån. sköter utbetalningarna av lån och aviseringarnaav ränta och amortering på utestående lån. 1978/79: 165 om den svenska kapitalmarknadenbehandlades vissa frågor om bostadsbyggandets finansiering. (FiU1979/80:8) anslöt sig i princip till uppfattningen att det nuvarande finansieringssystemetpå bostadssektorn borde behållas men ansåg alt möjligheterna till vissarationaliseringar i administrationen av bostadsfinansieringssystemet borde sesöver. Därvid kunde enligt utskotiet också övervägas om de statliga bostadslånenskulle kunna överföras till bottenlåneinstituten, så att dessa kom atl svaraför hela den långfristiga finansiering som är knuten till låneunderlaget förbostadslän. Någon ändring i formerna för bygg- 1983/84:90 4 nadskreditgivningen ansåg utskottet inte borde göras. Enminoritet (s) inom finansutskottet anslöt sig däremot lill civilutskottetsmening som den hade kommit till uttryck i etl yttrande till finansutskollel. I dellayttrande begärdes hos regeringen en ytterligare konkretisering av deadministrativa och organisatoriska övervägandena i syfte all nä fram lill enalternativ lösning med tolalfinansiering av bostadsbyggandel. beslöti enlighet med den uppfattning som majoriteten i finansutskottet redovisade (rskr1979/80:59). Med stöd av regeringens bemyndigande den 16 oktober 1980tillkallades en utredare' (Bo 1980:04) för all göra den av begärdaöversynen. Utredaren, som antog namnet bostadslånekommittén, lade i december1981 fram sitt betänkande (SOU 1981: 104) Statliga län eller kreditgarantier. Utredarens huvuduppgift var all undersökaförutsättningarna för och möjligheterna till att föra över de statligabostadslånen lill bottenlåneinsti-tulen genom atl ersätta den statligalångivningen med ett kredilgaranlisys-tem. Undersökningen gjordes fränadministrativa utgångspunkter. Utredningsmannen behandlade de ändringar sominträffar för låntagaren, bostadsverket och kommunerna i elt kredilgarantisystemoch kom därvid fram till alt nackdelarna är siörre än fördelarna för låntagarnaoch bostadsverket. Dessutom skulle statsverkets intäktsborlfall bli betydande.Mot denna bakgrund avstyrkte utredningsmannen tanken på att införa ett kreditgarantisystem. En sammanfattning av ulredningsbetänkandet i denna del börfogas till protokollet i delta ärende som underhllaga I. Yttrande har avgetls av statisliska centralbyrån,bankinspektionen, försäkringsinspektionen, konjunkturin-stitiitel,statskontoret, riksrevisionsverkel, bosladsstyrelsen, kreditpoiitiskautredning (E 1980:03), fullmäktige i riksbank, fullmäktige i riksgäldskontorel.Svenska kommunförbundet, , kommun.Landsorganisationen i (LO), (),(), sladshypolekskassa.Svensk bostadsfinansiering aktiebolag , Sparbankernasinteckningsaktiebolag (Spinlab), . , föreningsbankers förbund. Post- och kredilbanken ,, , Allmänna pensionsfonden-första, andra och tredje fondstyrelserna, , . u.p.a., ek. ' l.aiuisiinusiadol Bn)rR. 1983/84:90 5 allmännyttiga bostadsföretag (). Näringslivets byggnadsdelegation (NBD) och . har bifogat yttranden från samtligalänsbostadsnämnder. har förklarat alt den delar synpunkterna iyttrandet från . SAF har i sill yttrande hänvisat lillyttrandet från NBD. Remissinstansernas inställning till utredningsmannensslutsatser i fräga om atl föra över bostadslånen lill bottenlåneinstilulen ochall införa elt kredilgarantisystem är starkt splittrad. Endast en minoritetbland remissinstanserna har uttalat sig klart för en sådan omläggning. Mångainstanser har uttalat sig för ytterligare analyser och utredningar om formerför finansiering av bostadslånen. En sammanfattning av remissyttrandena börfogas lill protokollet i detta ärende som underhllaga 2. Utredningsmannenhar bl.a. pekat på behovet av vissa ändringar i amorteringsvillkoren ombostadslån skall finansieras med hjälp av bostadsobligationer. En promemoriaom ändring av amorteringsvillkoren för det statliga bostadslånet lill hyres-och bostadsrätlshus har utarbetats inom delegationen (In 1967: 30) förbostadsfinansiering (DFB). Promemorian bör fogas till protokollet i dettaärende som iinderhilaga 3. Jag berörde bostadslånekommitléns förslag vid min anmälantill förra årets budgetproposition (prop. 1982/83: 100 bil. 13) och anförde medhänvisning till remissutfallet alt frågan om finansieringen av de statligalånen borde övervägas från delvis nya utgångspunkter och atl övervägandenbehövs i flera frågor innan slutlig ställning las. Jag anförde också attdelegationen för bostadsfinansiering kommer att utarbeta underlag för sådanaställningstaganden. Så har skett. Jag vill därför nu återkomma till frågan. Enligt vad jag har erfarit har arbetet i delegationenföljt två olika linjer. Dels har delegationen haft överläggningar med bottenlåneinstiluten,dvs. Spinlab och BOFAB, om institutens syn påkostnader för administrationen och kreditrisker i ett kredilgarantisystem. Delshar delegationen undersökt förutsättningarna för atl finansiera bostadslänenutanför statsbudgeten på annat sätt än genom bottenläneinstitu-ten. Därvid hardelegationen övervägt utformningen av ett särskilt av staten ägt kreditinstitutmed uppgift atl på den prioriterade kreditmarknaden låna upp de medel sombehövs för att finansiera en bostadslångivning under i övrigt oförändradeformer. Delegationen har emellertid inte haft lill uppgift alt laställning till lämpligheten av vare sig elt kredilgarantisystem eller etlkreditinstitut med de uppgifter som jag nu har nämnt. Några förslag i dennafråga har därför inte presenterats från delegationens sida. Prop.1983/84:90 6 Syftet bakom det utredningsarbete som harbedrivits i frågan är atl avlasta statsbudgeten utgifterna för den nuvarandebostadslångivningen. Utredningsarbetet visar på i princip två lösningar. Denena är att överföra den statliga bostadslångivningen till bottenlåneinslituten.Den andra är att behålla nuvarande system men lägga upplåningen av de medel sombehövs för utlåningen utanför statsbudgeten. Delegationen för bostadsfinansiering har, som jag nyssnämnde, i sina kontakter med bottenläneinslituten begärt uppgifter om vilkaersättningar instituten önskar tillgodogöra sig för administration av lån motstatliga kreditgarantier. Frågan ställdes mot bakgrund av att bostadslänekommit-ténför sin del hade funnit att institutens ersättningsanspråk utgjorde ett hindermot att övergå till ett kreditgarantisystem. Förfrågan har avsett ettkreditgarantisystem där bostadsverkel beslutar om räntebidrag, en uppgift somenligt min mening inte kan överlåtas på instituten. Bottenlåneinslituten har i elt gemensami svar tilldelegationen i princip förklarat sig beredda atl genomföra ettkreditgarantisystem i fråga om nya lån till i huvudsak oförändrade kostnaderför lånlagarna och oförändrade intäkter för slaten, jämfört med nuvarandesystem. Effekterna på statens kostnader blir bl.a. beroende på de villkor undervilka den befintliga lånestocken kan överföras till instituten. Institutensersättningskrav för garantilån ligger lägre än deras kostnader enligt bostadslånekommitlénsbedömning och är så konstruerat att de totala ersättningarna minskar allt eftersom antalet garantilån ökar. Med hänsyn härtill gör jag bedömningen attinstitutens ersättningskrav inte kan anses vara ett hinder mol att föra överden statliga bostadslångivningen till instituten. Del finns emellertid andraskäl som talar mol en sådan överföring. Ett grundläggande skäl rör frågan om den övergripandestrukturen på den framtida bostadskredilmarknaden. En överföring avbostadslånen till bostadsinstituten innebär en strukturell förändring avmarknaden. Förutsättningarna i detta avseende har enligt min mening förändratsradikalt lill följd av beslut med anledning av regeringens förslagom finansiering av underhåll m.m. i bostadsbeståndet (prop. 1983/84:40 bil. 9.BoU 11, rskr 63). beslut förutsätter att lån för underhäll,reparationer och energisparande upptas genom bostadsinstituten pä denoprioriterade kreditmarknaden, dvs. stadshypoteksinstitutionen, Gigab, Sigab,, Agro Kredit, PK kredit, SPAFI och tomträttskassornai och . Beslutet innebär bl.a. att den statliga utlåningentill energisparande upphör och att motsvarande upplåning överförs från denprioriterade till den oprioriterade kreditmarknaden. Ett slorl ansvar läggssåledes på instituten på den oprioriterade kreditmarknaden. Endast genominstitutens egen försorg kan den nya finansieringsformen fungera smidigt. Enligt min mening är det både nödvändigl och lämpligt atti ökad utsträckning utnyttja instituten på den oprioriterade kreditmarknadenför av 1983/84:90 7 samhället förutsatt bostadskreditgivning men då i förstahand för kreditgivning för delvis nya ändamål, där utlåningen är av merakortfristig karaktär och där en sådan lösning bör väljas med hänsyn tillförutsättningarna för upplåningen, konkurrensförhållandena mellan institutenoch statens möjligheter att styra långivningen. Förhållandenaär enligl min mening andra när det gäller finansieringen av nybyggnad ochombyggnad av bostäder. Åtgärdernas omfattning är i väsentliga delar en följd avsamhällets standardkrav. Regler för bostadslån och ränlebidrag är av avgörandebetydelse både för byggande och för boende. De åtgärder som genomförs med stödav bostadslån har normalt en lång varaktighet. Under sådana förutsättningar ärdet viktigt att staten får möjligheter alt direki styra utlåningen. Enoförändrad ordning när det gäller utlåning till långfristiga åtgärder bör eftersträvas.I praktiken har staten genom bostadslångivningen styrt ocksåbottenlångivningens inriktning och omfattning. Enligt min mening bör statenbehålla denna roll bl. a. med hänsyn till åtgärdernas genomgripande karakläroch med hänsyn till de betydande subventioner av direkt och indirekt karaktärsom nybyggnad och ombyggnad förutsätter. En stailig styrning bör således skegenom en fortsatt stailig utlåning till långfristiga åtgärder. En indirektstyrning, t. ex. genom villkor för kreditgarantier, kan enligt min mening habrister i fråga om effektivitet och även orsaka administrativa problem isamband med kontrollen av uppställda villkor. Jag anser att inte hellerförhållandena i övrigt på kreditmarknaden talar för ändrade läneformer. Låntill nybyggnad och ombyggnad kommer inte under överskådlig fid atl kräva enökande andel av den priorilerade kreditmarknaden. Vad jaghar anfört innebär alltså alt en delvis ny institutionell struktur etablerasnär det gäller bostadskrediter. Instituten på den oprioriterade marknaden börsvara för en i huvudsak oreglerad kreditgivning till relativt kortfristigaåtgärder, medan staten tillsammans med bottenlåneinstituten, liksom ,bör ha etl direkt ansvar för län till långfristiga åtgärder. Dennuvarande rollfördelningen mellan slaten och de tre bottenläneinslituten börsåledes inte ändras. Uppdelningen mellan bostadslän och botten-län medför enendast begränsad administrativ belastning för låntagarna, somuppdelningen år kreditpolitiskt lämplig. Lån i bostadslånets riskläge kan inteutan förändringar i övrigt finansieras genom en upplåning på de villkor somgäller för bottenläneinstitutens upplåning på den priorileradekreditmarknaden. Någon s. k. fullständig finansiering bör alltså integenomföras, varken genom slaten eller genom bottenlåneinstituten. De marginellaadministrativa fördelar som eventuellt skulle uppkomma i ett sådant systemsaknar betydelse i förhållande till de kreditpoiitiska svårigheterna och lillde betydande störningar som skulle bli följden av ändrade institutionellaförhållanden. Det gäller oavsett i vilken riktning som förändringarna skullegå. Jag är dock i princip positiv till nya kreditformer som kan utvecklas inombottenlåneinstituten som ett konkurrensmedel på Prop.1983/84:90 8 Etl exempel pä en sådan verksamhel är försök atlintegrera byggnadskrediler och botlenlän. Jag vill tillägga att även vid nuvarande rollfördelning ärdet möjligt att uppnå administrativa förenklingar för låntagaren. Bosladsstyrelsenhar i sin anslagsframställning för /85 tagit upp frågan om s.k. netloavisering,dvs. alt räntebidrag för bollenlån betalas ut till bottenlåneinstilulen somsedan aviserar låntagaren lånekostnader med avdrag för räntebidrag. Jag avser atlåterkomma till denna fräga vid min anmälan till budgetpropositionen /85. Vad jag har anfört om den institutionella strukturen ifråga om utlåning innebär dock inle att även formerna för upplåningen bör beståi alla avseenden. Iremissyttrandena över bostadslånekommitléns belänkande har mångaremissinstanser ställt sig bakom huvudtanken i direktiven till kommittén,nämligen att föra bort bostadslånen från statsbudgeten. att det finns starka kreditpolitiska skäl att föra överstatens utlåning till kapitalmarknaden. a. skulle likviditetsslyrningen avsamhällsekonomin underlättas om toppfinansieringen av bostadsbyggandet skedde molupplåning genom bostadsobligationer i stället för statspapper, som är merlikvida. Fullmäktige i riksgäldskontorel framhåller att internationellajämförelser av budgetunderskott skulle bli mer rättvisande, då det i andraländer inte är vanligt att redovisa långivning över statsbudgeten. Enliglfullmäktige vore del en fördel om budgetunderskottet kunde redovisas mer enligtinternationell praxis vid presentation av som låntagare utomlands. Deekonomisk-politiska fördelar med att föra bort bostadslånen från statsbudgeten somjagnu har nämnt kan utan tvivel uppnås inom ramen för elt system medkreditgarantier till bottenlåneinstiluten. Som har framgått i del föregående ärjag av fiera skäl dock inte beredd alt biträda en sådan lösning. Dessulom harriksdagen (CU 1982/83:26, rskr 246) som sin mening gett regeringen till kännaatt etl förslag om finansiering av bostadslånen utanför statsbudgeten kan ochbör utgå från att länsbostadsnämndernas decentraliserade kapacitet bör kunnautnyttjas i samma omfaltning som f. n. Enligl är det förenat medmindre komplikationer med ett administrativt system som i allt väsentligtbygger på vad som f. n. gäller än att inrätta en ordning som delvis innebär atten i stort sett väl fungerande administration måste ändras i inle ringaomfattning som nya administrativa rutiner måste tillförasbottenlåneinstituten och förmodligen ocksä nya resurser. Jag delar dennauppfattning. Efler samråd med chefen för har jag därförfunnit att det bör skapas elt särskilt statsägt kreditinstitut med uppgift attlåna upp medel som behövs för utlåning genom bostadsverket. Bostadsverketsorgan bör sköta låneprövningen och förvaltningen av lån för kreditinstilutetsräkning. Med en sådan lösning behöver man inte. som jag strax skall återkommatill. 1983/84:90 9 nuvarande läneadministrativa rutinerna mer än marginellt.Det sistnämnda innebär också att bostadsverkets kompetens i fråga omlåneförvaltning kan utnyttjas även fortsättningsvis. Jag vill särskilt erinraom vad bosladslåne-kommittén har anfört om nackdelarna med att skiljahanteringen av beslut om bostadslån från uppgifter att förvalta lån och om värdelav atl även ta lill vara de kunskaper om långivningen sombostadsverket har byggt upp . Mot bakgrund av det anförda förordar jag att ett statsägtkreditinstitut inrättas för finansiering av lån till bostadsbyggandet. uppgifter samt ansvarsfördelningengentemot bostadsverket m. m. Det statsägda kreditinstitutets uppgift blir att med hjälpav bostadsverkets organ ansvara för den långivning till bostadsbyggandel somstaten över statsbudgeten har svarat för. Detta innebär att institutetskall tillhandahålla lån för ny- eller ombyggnad av hus som innehållerbostadslägenheter och sådana lokaler för boendeservice som betjänar ettbostadsområde samt till förvärv av sädana hus i vissa fall. Speciella lån,såsom förbättringslän till äldre och handikappade och ränte- och amorleringsfriatilläggslån för ombyggnad av bostadshus, bör däremot inte omfattas avinstitutets verksamhet. Av syftet med institutets verksamhet följer också attnågon särskild subvenlionering inte skall ske genom institutets försorg.Utlåningsräntan bör, som jag strax skall återkomma till, bestämmas i huvudsakenligt samma regler som gäller i fråga om bottenläneinstitutens utlåning. Ansvaretför räntesubventionering till bostadssektorn ligger därmed kvar på staten. Enutgångspunkt för den föreslagna uppläggningen är, som har framgått i detföregående, att bostadsverkets resurse.-- och kompetens i fråga om utlåning ochförvaltning av lån skall utnyttjas även framgent. En annan utgångspunkt är attden nya ordningen skall innebära så få ändringar som möjligt i nuvaranderutiner för utlåning och administration. Härav följer bl.a. att institutelsreella huvuduppgift blir att ombesörja upplåningen av medel på kreditmarknaden.Institutet bör därvid i kreditpolitiskt hänseende bedömas på i princip sammasätt som bottenlåneinsfituten. Institutets upplåning bör således omfattas av l.ex.riksbankens emissionskontroll. Upplåningsbehovet bör vidare beaktas vid de åriigaöveriäggningar som delegationen för bostadsfinansiering och har medplacerarna på kapitalmarknaden. Institutets befattning med utlåning bör begränsas fill attställa de medel som behövs för utbetalning lill lånemyndigheternas förfogande.Själva utlåningsverksamheten samt förvaltningen av utestående lån bör handhasav och länsbostadsnämnderna på uppdrag av institutet och fördess räkning. Influtna räntor och amorteringar redovisas lill institutet. ti /84. 1983/84:90 10 Utlåningen bör ske enligt de grunder och riktlinjer somstatsmakterna bestämmer. Institutet bör i sin verksamhet också i övrigt varaunderkastad de allmänna riktlinjer för bostadspolitik och kredilpolilik somstatsmakterna anger. Härav följer bl. a. att långivningens omfattning vidbehov skall kunna oeslämmas av ramar som fastställs av statsmakterna. Vissa frågor om finansieringsverksamheten Det nya kreditinstitutets kapitalanskaffning förutsättsske huvudsakligen genom utgivande av obligationer. En utgångspunkt förförslaget all inrälla ett särskilt kreditinstitut är också att lånekostnadernaför den enskilde inte skall öka. Obligationsvillkoren förutsätts därför ihuvudsak vara desamma som för sådana obligationer som emitteras av de tre bottenlåneinslituten.Med de förutsättningar som f. n. gäller innebär det att köp och innehav av detnya institutets obligationer kommer att få räknas som prioriterade placeringarvid tillämpnings- och likviditetskrav. Det skulle vidare innebära att det nyainstitutets obligationer emitteras till gällande räntor förlånga statslån. Det skulle också innebära atl institutets obligationer löperpä 20 är med automatisk juslering av ränlan till rådande ränteläge vart femteär och att de amorteras enligt en annuiteisplan. Självfallet kan dessa villkorförändras över tiden. Jag återkommer senare till frågan om amortering avlämnade lån. Några placerare bland remissinslanserna har tagit uppfrågan om mera marknadsmässiga villkor för obligationslån inom bostadssektorn.För egen del förutsätter jag, somjag har varit inne på, atl de nyaobligationslånen kommer atl ges i huvudsak samma villkor som de bosladsobliga-lionersom emitteras av de nuvarande bosiadsinslituten. Om de nya obligationernaskulle få bättre villkor, sett från placerarnas synpunkt, skulle försäljningenav nuvarande bosladsobligationer försvåras. En allmän räntehöjning pålångfristiga fån skulle kunna bli följden. Utlåningsverksamhelen förutsätts kunna ske enligt ihuvudsak samma regler som gäller i fråga om bostadslän, dvs. enligt reglernai bostadsfinansieringsförordningen m.fl. författningar samt bostadsstyrelsensanvisningar till dessa författningar. Som har nämnts skall bosladsstyrelsenoch länsbostadsnämnderna ansvara för långivningen och för förvaltningen avutestående län. I förutsättningarna för förslaget ingår också alt statsmakternaäven i fortsättningen styr låneverksamheten på samma sätt som . Det nya sätt för kapitalanskaffning, som mitt förslaginnebär, framtvingar dock vissa ändringar i de lånevillkor som gäller förbostadslån. En sådan ändring gäller reglerna om s. k. uppskjuten amortering somnu tillämpas i fråga om län för nybyggnad av hyres- och bostadsrältshus.Reglerna innebår all älerbelalningen av länet inle påbörjas förrän dengaranterade räntan i ränlebidragssyslemcl för bostadslän och underliggandekredit har nått marknadsränian på lånen. Som bostadslånekommittén framhöll kaninte 1983/84:90 11 denna metod lämpligen behällas i ell system förkapitalanskaffning som bygger på atl etl särskilt kreditinstitut svarar förverksamheten. Med hänsyn tiil kreditinstitutets rörelseresultat bör amorleringsplanernaför lämnade län inle alltför mycket avvika från amorteringsplanerna för upptagnalän. I den inledningsvis redovisade promemorian från delegationen förbostadsfinansiering om ändring av del statliga bostadslånet till hyres-ochbostadsrättshus föreslås alt den nuvarande metoden ersätts med amorteringsfriheloch därefter återbetalning i form av åriiga annuiteter beräknade efler8% ränla. Av de i promemorian redovisade beräkningarna framgår atl detföreslagna systemet inte medför någon ökning av kapitalutgifterna under deförsta fem åren jämfört med nuvarande system och att den totala ökningen avkapitalutgifterna i övrigt blir måttlig. Vidare framgår att förslagetgör del möjligt att ha någol snabbare amortering på de nya obligationslänen änpä de obligationslån som finansierar nuvarande bottenlån. Molbakgrund av del anförda biträder jag förslaget i promemorian. Om finansieringenav bostadslånen flyttas från statsbudgeten på det sätt som jag har föreslagit,bör nuvarande metod med uppskjuten amortering överges såvitt gäller nya lån. Istället bör för sådana lån gälla amorteringsfrihel samt därefter en äterbetalningstidav 35 är.