prop · G70376 · 1983-12-31 00:00:00 — tionskostnadernaoch anpassa produktionens inriktning till marknadens efterfrågan. LRF söker i sininformations- och studieverksamhet att stimulera Jordbrukarna till sådanaåtgärder. Det är därför angeläget att prisregleringen för Jordbruksprodukterutformas så att den blir ett stöd för dessa strävanden och inte konserverarförhållanden som motverkar näringens egna ansträngningar i dessa syften. Motivetfördel skydd Jordbruket åtnjuter genom prisregleringen är bl.a. att tillgångenpå livsmedel skall vara tryggad även vid en avspärrning. Livsmedelskommitténhar att pröva huruvida detta mål uppnås med Jordbrukets nuvarande starka importberoendepå produkfionsmedelssidan. Angelägenheten av att kunna begränsa dettaimportberoende och därigenom minska vår sårbarhet vid en avspärrning framståremellertid redan nu tillräckligt klar för att hänsyn härtill bör tas vidprisöverläggningarna. Beredskapsmotivet innebäratt vi måste Irygga livsmedelsförsörjningen i hela landet. Detta innebär att vimåste ha ett starkt och väldifferentierat Jordbruk även i Norrland.Prisregleringen bör därför utformas så att även detta beredskapsmål kanupprätthållas. Vid prisöverläggningarna bör följaktligen särskild hänsyn tas lillnorrlandsjordbrukets problem. Prisregleringenbör vidare utformas sä att den ger ökat utrymme för en mer solidariskinkomstfördelning mellan olika kategorier av Jordbrukare. Jag vill särskiltpeka på problemen för de jordbrukare som belastas av höga räntekostnader, l.ex.nyetablerade Jordbrukare. Överläggningarnainför den prisregleringsperiod som börjar den Ijuli 1984 bör även i det systemJag nu föreslår kunna grundas på i huvudsak nuvarande statistiska underlag.Vidare bör förhållandena för olika kategorier av Jordbrukare liksom för olikaproduktionsgrenar såvitt möjligt belysas i underiagel. Enligt min mening ärdet angeläget att material tas fram som gör det möjligt alt jämföraJordbrukarnas inkomster med de inkomster som andra Jämförbara företagargrupperhar. Deriktlinjer för prisregleringen .somjag nu har förordat bör inte ses som endefinitiv lösning utan bör gälla i avvaktan på statsmakternas ställningstagandetill förslagen i livsmedelskommitténs kommande slutbetänkande. Förtydlighetens skull vill Jag erinra om att fattade beslulom grunderna för prisregleringen på sockerbetor och socker för tiden den IJuH1983 - (prop. 1982/83:162, JoU35, rskr 336). Överläggningarnainför den prisregleringsperiod som börjar den IJuli 1984 kommer således inteatt omfatta sockerbetor och socker. 2.4Det tillfälliga investeringsförbudet inom animalieproduktionen, m. m. Betydandeöverskott av Jordbruksprodukter föreligger f. n. Överskotten måste avsättas påvärldsmarknaden till priser som inte oväsentligt understiger vad som behövsför att ge producenterna täckning för deras kostnader och nödvändiga arbeisersättningar.Kostnaderna för alt sälja överskot- 1983/84:76 13 ten påverkar därför i ett längre perspektivlivsmedelsprisernas utveckling i vårt land om huvudsyftet med nu gällandejordbrukspolitik skall uppfyllas. Mol denna bakgrund fick livsmedelskommittén iuppdrag att med förtur lämna också förslag till sådana åtgärder som kanåstadkomma bättre balans mellan produktion och konsumtion. då direktiven till kommittén gavstenderade överskotten atl öka. Enligt kommitténs bedömning synes läget Just nupå såväl produktions- och konsumtionssidan i vart fall tillfälligt haförbättrats något. De beräkningar av överskottens samhällsekonomiskakostnader som kommittén har ulfört visar att dessa kostnader på ärav betydande storlek. På kort sikt är kostnaderna för samhället av överskottenavsevärt mindre och motsvarar storleksordningen 400 milj. kr. Kommittén framhåller att en betydande minskning av animalieproduktionenkan få allvarliga konsekvenser för regionalpolitiskt känsliga områden. Kommittén har analyserat olika åtgärder för att komma tillrätta med överskotten av animalier. Åtgärder som uteslutande begränsar produktionenutan att minska kapaciteten verkar endast på kort sikt. Exempel på sådanaåtgärder är ulslaktningspremier. För att åstadkomma stabil balans krävs ålgärdersom påverkar lönsamheten eller in- och utflödet av resurser i Jordbruket.Sådana åtgärder kan vara t. ex. investeringskontroll, avvecklingsersättningeller tvåprissystem för mjölk. Kommillén anser att etl tvåprissystem på mjölk skulle varaett effektivt styrmedel. Systemet förutsätter dock en administration som inteanses motiverad i nuvarande överskottsläge. F. n. gäller etl tillfälligt förbud mot investeringar inomanimalieproduktionen. Förbudet gäller t.o.m. den 30Juni 1984. I avvaktan påytterligare erfarenheter av förbudets effekter och överskottssituationensutveckling bör enligt kommittén förbudet tillfälligt förlängas tills dessstatsmakterna tar ställning till kommitténs samlade förslag. Kommittén anser atlnuvarande avvecklingsersältning till vissa mjölkproducenter också bör bibehållasmed vissa förändringar som lantbruksslyrelsen och statens föreslagili skrivelse till regeringen. En förlängning av det tillfälliga investeringsförbudettillstyrks av bl.a. LRF, länsstyrelserna i och länsamt . Inte heller lantbruksstyrelsen, LO, vill i nuvarande läge motsätta sig att förbudel förlängsmed . NO anser däremot att förbudet inte borde ha införts. 1983/84:76 14 Ettbibehållande av systemet med avvecklingsersättning till vissa mjölk-producenterlämnas också i allmänhet utan erinran av remissinstanserna. Enliglmin mening är del i nuvarande läge angelägel att produktionskapaciteten inom animalieproduktioneninte ökar. Jag delar därför kommitténs uppfattning atl giltighetstiden för dettillfälliga investeringsförbudet bör förlängas tills dess statsmakterna tagitställning till kommitténs samlade förslag. I enlighet härm.ed h£ir inomJordbruksdepartementet upprättals etl förslag lill lag om dels fortsattgiltighet av lagen (1983: 147) om förbud under viss lid mol nybyggnad avdjurstallar för nötkreatur, svin och fjäderfä, dels ändring i samma lag.Ändringen, som avser 1 S i lagen, innebär liksom förlängningen att förbudetgäller intill utgången av . Med hänsyn till atl förlängningen avser enbegränsad tid och att frågan från lagteknisk synpunkt är av enkel beskaffenhetär lagrådels hörande enligt min mening inte påkallat. Ocksänuvarande avvecklingsersältning till vissa mjölkproducenler bör somlivsmedelskommittén har föreslagit bibehållas tills dess ställning tas tillkommitténs slutliga förslag. Det ankommer på regeringen att besluta i dennafråga. Medhänvisning till vad Jag nu har anfört hemställer Jag att regeringen föreslårriksdagen dels att 1. antagaförslaget lill lag om dels fortsatt giltighet av lagen (1983: 147) om förbud mot nybyggnad av djurstal lar för nötkreatur, svin och fjädert"ä, dels ändring i samma lag, 2. godkännavad Jag har förordat om mål för livsmedelspolitiken, ,3. godkänna vad Jag har förordat beträffande överiäggningarna omprisregleringen för Jordbruksprodukter för liden efler . Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att antaga de förslag som föredraganden har lagtfram. 1983/84:76 Bilagal 15 Sammanfattningav betänkandet (Ds Jo 1983:10) Vissa Jordbrukspolitiska förtursfrågor avgivetav livsmedelskommitté (LMK 1983års livsmedelskommitté (LMK -83) har i uppdrag att ge förslag till utformningav en livsmedelspolitik. Uppdraget omfattar således såväl en översyn avnuvarande jordbrukspolitik som utformning av en politik rörande samtliga led ilivsmedelskedjan. Kommittén skall därvid särskilt överväga en rad olika frågorinom området. Med förtur skall kommittén behandla frågor av grundläggandebetydelse för de överläggningar om priserna på Jordbruksprodukter som avsertiden efter , när nu löpande prisregleringsperiod(Jordbruksavtal) går ut. Kommittén skall vidare med förtur behandla frågan omförslag till åtgärder som kan åstadkomma bättre balans mellanproduktion och konsumfion av Jordbruksprodukter. Isenare betänkande återkommer kommittén till huvuduppdraget som berör alla led ilivsmedelskedjan - Jordbruket, industrin och handeln. a. kommer därvidfrågor om produktionsmål för Jordbruket, förhållandena inomlivsmedelsindustrin och handeln samt olika parters insyn i och inflytande påprissättningen all tas upp. Vid behandlingen av frågan om produktionsmål förJordbruket har kommittén enligt sina direktiv att ta hänsyn till bl. a.världens livsmedelsförsörjning, vikten av en geografiskt väl differentieradlivsmedelsproduktion, den svenska livsmedelsförsörjningens sårbarhet samtmöjligheten att använda Jordbrukets produktionsresurser för odling avenergigrödor, ökad inhemsk odling av proteinfoder eller lönsam exportproduktion(l.ex. export i form av förädlade livsmedel). Också dessa frågor kommersåledes att belysas i ett senare betänkande. Sombakgrund för sitt arbete konstaterar kommittén (kap. 2) atl den enligt sinadirektiv har att utgå från en viss förändring av de olika Jordbrukspolitiskamålens vikt Jämfört med vad som gäller enligt nuvarande riktlinjer från 1977.Sålunda skall enligt direktiven huvudmålet för en samlad livsmedelspolitik ochdärmed också för Jordbrukspolitiken vara att irygga vårt landslivsmedelsförsörjning såväl i fredstid som under avspärtning och krig.Likställda delmål för Jordbrukspolitiken skall enligt kommitténs direktiv varaatt konsumenterna får tillgång till livsmedel av god kvalitet till rimligapriser och att Jordbrukarna får en med andra Jämförbara grupper likvärdigstandard. Somytterligare bakgrund redovisar kommittén redan nu vissa analyser av inlernalionellaförhållanden av betydelse för den svenska jordbrukspolitiken (kap. 3). Fördessa analyser svarar en särskild expertgrupp inom kommittén. Kommittén harännu inte gjort sina bedömningar i dessa frågor utan avser att återkomma tilldem i ett senare betänkande. Närdet gäller frågor av betydelse inför de överläggningar om jordbruksprisernasom avser tiden efter den 30Juni 1984 behandlar kommittén inledningsvisJämförelser mellan Jordbrukare och andra gruppers inkomster (kap. 4).Erfarenheten visar alt Jordbrukares inkomster är svåra att Jämföra medlöntagares. Det är därför angeläget enligt kommitténs mening alt ytterligarematerial kan tas fram som belyser dels Jordbrukarnas inkomster Jämförda medolika andra småföretagargruppers, dels lönsamheten inom Jordbruket. 1983/84:76 Bilagal 16 Det material som f. n. finns tillgängligt för Jämförelsermellan jordbrukare och andra företagargrupper är till vissa delarbristfälligt. Svårigheterna att utöka materialet så att rättvisande Jämförelserkan utföras är betydande. Emellertid anser kommittén att medel inom SCB ochlantbruksekonomiska samarbetsnämnden bör avsättas för fortsattmetodutveckling. Vid de förestående överläggningarna om prisregleringensutformning efter torde nu föreliggande material få användas.Därvid bör den rapport som väntas från samarbets nämndens expertgrupp förlevnadsstandardfrågor få utgöra ett centralt underlag för jämförelserna. Kommittén har vidare utvärderat det nu tillämpadekompensationssystemet för Jordbruket (kap. 5). Därvid redovisar kommitténutfallet sedan det nuvarande systemet infördes, prisutvecklingen förJordbruksprodukter och livsmedel i olika led av livsmedelskedjan samtprisstödets fördelning mellan Jordbruket och förädlingsindustrin. 1 en särskildbilaga redovisas mera utförligt de analyser som kommitténs expertgrupp förprisregleringsfrågor utfört. Nuvarande kompensationssystem tillkom som en följd av denkritik som riktades mot det tidigare tillämpade systemet som ej byggde på indexvilka var relaterade till kostnadsutvecklingen i jordbruket. Så lill vida fårdet nu tillämpade systemet anses ha en i huvudsak logisk uppbyggnad eftersomdet är anpassat till förhållandena i jordbruket. En av de frågor som diskuteratsi samband med det nuvarande kompensationssystemet är hur detta har fungerat somstyrmedel. Bl.a. har dess möjligheter att styra produktionsutvecklingen ienlighet med produktionsmålet ibland ifrågasatts. a. mot denna bakgrund harkritik riktats mot det automatiskt verkande kompensationssystemet och dessdetaljerade regler vilket har medfört att det funnits begränsade möjligheteratt vid prissättningen ta hänsyn till den aktuella marknadssituationen(produktionsbalans, investeringsbehov, etc.) och till samhällsekonomin iövrigt. Kommittén har inle kunnat konstatera att indexsystemet somsådant inneburit att prishöjningarna på jordbrukets produktionsmedel har blivithögre än vad som varit kostnadsmässigt motiverat. Inte heller har det kunnatpåvisas att effektivitetsutvecklingen avvikit från den inom andra branscher.Därmed kan emellerfid inte uteslutas risken för att de långsiktiga effeklivitetssträvandenapåverkas av kompensationssystemet och marknadsförhållandena. En viss risk för kostnadsövervältringkan också föreligga. Att avgöra om det nu använda kompensationssystemet har påverkatpriserna på produktionsmedel i höjande riktning är emellertid förenat medbetydande svårigheter. De faktorer som framför allt medför risker för sådanpåverkan är marknadsförhållandena på produktionsmedelsmarknaderna med stor ägarkoncentrationdär köparna också är stora företagsägare. En fråga som diskuterats mycket i samband medprisöverläggningarna är hur kompensationen till Jordbruket ges för ökadekapitalkostnader. Dessa, som uppgår till av de totala kostnaderna förinköpta produktionsmedel i Jordbruket, består av räntekostnader för lånatkapital samt kostnader för underhåll och avskrivning av maskiner, redskap ochekonomibyggnader. a. har ifrågasatts om inte kompensation för avskrivningskostnadernaborde ges på annat sätt än via index, exempelvis genom att lägga uppgifter ominvesteringsbehov etc. till grund för bedömningarna. I fråga om kostnadskompensationen till förädlingsindustrinhar kritik riktats mot att systemet inte skulle ge företagen inom förädlingsindustrintillräckliga motiv att pressa kostnaderna eftersom den faktiska kostnadsut- 1983/84:76 Bilagal 17 Mot detta har dock hävdals att för det enskilda företaget kvarståralltid dessa motiv. som berörs av prisregleringen och även bedriver annanverksamhet finns risk för kostnadsövervältring mellan olika verksamhetsgrenar.Sådan övervältring kan få menlig inverkan på konkurrensen. Når det gäller val avkompensationssystem för Jordbruket för tiden efter (kap. 6)konstaterar kommittén att det under olika perioder har använts olikakompensationssystem för att uppnå de Jordbrukspolitiska målen. Valet avkompensationssystem under löpande prisregleringsperiod behöver i och för sig inleha någon avgörande betydelse för måluppfyllelsen på , bl.a. eftersommåluppfyllelsen prövas vid början av varje ny regleringsperiod.Kompensationssystemet är ett medel som tillsammans med andra medel syftar tillatt nå målen. Måluppfyllelsen är också i hög grad beroende på den allmännaekonomiska utvecklingen och avsättningssituationen för jordbrukets produkter.Oavsett vilkel kompensationssystem som tillämpas behövs ell omfattande statistisktunderlag. Beroende på situationen måste emellertid olika vikt fästas vid olikadelar av detta underlag. Kommitténhar gått igenom ett antal tänkbara system och preciserat tre system. Kommitténanser att de tre kompensationssystemen ger möjligheter att uppnå deJordbrukspolitiska målen. För att möjliggöra en fri prövning har kommitténvalt atl lägga fram dessa tre system för statsmakternas ställningstagande utanatt lämna förord för något av dem. Utaninbördes rangordning är de tre alternativen följande: Alt. 1 Nuvarandekompensationssystem Alt.2 Ett kompensationssystem ulan automatiskt verkande regler Alt. 3 Ettkompensationssystem med begränsade inslag av automatiskt verkande regler Kommitténhar i fråga om överskottssituationen i Jordbruket konstaterat att överskott f.n.råder inom samtliga grenar av animalieproduktionen (kap. 7). Vid den tidpunktdå direktiven gavs tenderade överskotten att öka. Enligt kommitténs bedömningsynes läget Just nu på såväl produktions- som konsumtionssidan i vart falltillfälligt ha förbättrats något. Desamhällsekonomiska beräkningar av överskottens kostnader som kommittén harutfört visar att dessa på är av betydande storlek. På kort sikt ärkostnaderna för samhället av överskotten avsevärt mindre. I nuvarandearbetsmarknadsläge kan inte heller bortses frän den sysselsättning somöverskotten på kort sikt ger både inom Jordbruket och övriga näringsgrenar. Detbör även framhållas att en betydande minskning av animalieproduktionen kan fåallvarliga konsekvenser för regionalpolitiskt känsliga områden.Överskottssituationen är dock på oroande med hänsyn till dessnegativa konsekvenser för samhället, jordbruket och konsumenterna. Överskottensstorlek framöver beror givetvis på utvecklingen av konsumtionen ochproduktionen. Större ändringar i konsumtionen kan knappast väntas pä kort siktsåvida inte större förändringar sker av priserna eller hushållens disponiblainkomster, l.ex. genom ändrade bidrag eller subventioner. Ett borttagande avlivsmedelssubventionerna eller en betydande minskning av dessa leder tillminskad konsumtion framför alll i fråga om mjölk, eftersom subventionerna ärstörst inom mjölkområdet. Enligt kommitténs mening är det angeläget att man sålångt möjligt bereder avsättning inom landet av de överskott på animalieproduktersom uppstår. Härvid måste emellertid givetvis även näringsaspekter beaktas. 2 1983/84. Prop.1983/84:76 Bilagal 18 Ifråga om produktionen anför kommittén att ett tillfälligt förbud mot investeringarinom animalieproduktionen gäller t. o. m. . 1 avvaktan påytterligare erfarenheter av förbudets effekter och överskottssituationensutveckling bör enligt, kommitténs mening förbudet tillfälligt förlängas fillsdess statsmakterna tar ställning till kommitténs samlade förslag. Kommitténanser att nuvarande avvecklingsersättning till vissa mjölkproducenter börbibehållas med vissa modifieringar. Kommittén har särskilt övervägt ett tvåprissystemför mjölk. Ett sådant system torde utgöra etl effektivt styrmedel. Systemet hardock vissa påtagliga nackdelar. Det innebär en reglering av produktionen förvarje producent och medför en betydande administration. Nuvarande överskotlslågemotiverar inte enligt kommitténs mening att en så ingripande reglering nuinförs. 1983/84:76 Bilaga 2 19 Sammanställningav remissyttrandena över betänkandet (Ds Jo 1983:10) Vissa jordbrukspolitiskaförtursfrågor avgivet av livsmedelskommitté (LMK -83) Socialstyrelsenanför: har, efter att ha studerat rubricerat betänkande, intefunnit alt det diskuterar livsmedelspolitiken utifrån hälso-politiskautgångspunkter. Detta kan synas anmärkningsvärt då det av direktiven tilllivsmedelskommittén framgår att befolkningens tillgång till hälsomässigt godalivsmedel skall vara ett av målen för en livsmedelspoli-fik. Motbakgrund av den internationella debatten och det internationellt allmäntanvända begreppel "nutrition policy" vill för övrigtframhålla alt benämningen "livsmedels- och näringspolitik" skulle varadet mest adekvata för att ge uttryck för en hälsoinriktad livsmedelspolitik. Socialstyrelsenfinner härutöver inte anledning att för sin del gå in på de förtursfrågor somlivsmedelskommittén behandlar i sitt betänkande. Näringsfrihetsombudsmannenanför: Enligt NOs mening år Jordbrukssektorn reglerad i en omfattning sominnebär stora risker för ineffektivitet. Vad som i första hand behövs inomJordbrukspolitiken är ett större utrymme för marknadsekonomins automatik ianpassningen mellan utbud och efterfrågan. Självfallet kan inte säsomomvärlden nu ser ut slopa allt skydd för den inhemska produktionen. Man bördock se till att delta skydd endast fär den omfattning som är absolut nödvändigför att trygga försörjningen under avspärrning och krig. De reglerandeåtgärderna bör utformas och tillämpas så att man undviker att hinder uppstårför nya produkter och nyetablering av företag och att snedvridningar i övrigt ikonkurrensförutsättningarna mellan olika företag sä långt som möjligt elimineras. () anför: Jordbruket spelar fortfarande en viktig roll för sysselsättningenpå vissa lokala arbetsmarknader, framför allt i de inre delarna av skogslänen.Styrelsen vill därför inför kommitténs fortsatta arbete, understryka vikten avatt man ingående analyserar hur föreslagna åtgärder kan påverkasysselsättningen. Eventuella negativa sysselsättningseffekter i utsatta delarav landet bör föranleda planering av regionalpolitiska insatser. () anför: Regleringen har sedan sin tillkomst på 1930-talelgenomgått åtskilliga fundamentala förändringar. Delta har medfört altregleringen blivit ett detaljrikt och komplicerat system av produktregleringarsom är föga överblickbart och genomträngligt för andra än en mindre krets avexperter. När det gäller systemetsfunktion och möjligheterna alt påverka och styra utvecklingen av jordbrukarnasproduktion och inkomster är det givetvis nödvändigt att känna till hur de olikaproduktregleringarna påverkar varandra, hur betalningsströmmarna löper isystemet, dvs. vems inkomster påverkas av vilken produktion? 1983/84:76 Bilaga 2 20 Det man därför efteriyser i föreliggande betänkande är enöppen redovisning av de olika prisregleringssysiemen. Utan etl öppnare systemkan man inte veta den slutliga effeklen av olika prisreglerande åtgärder.Därmed har man också frånhänt sig möjligheten att styra utvecklingen. Ibetänkandet saknas betecknande nog också en diskussion om systemets styrmöjligheter.Etl tecken på att prisregleringen inte ger den avsedda styreffekten ärnaturligtvis de uppkomna överskotten på Jordbruksprodukter. () anför: Med den kortatid utredningen haft till förfogande, är det naturiigt att man koncentrerat sigtill en dokumentation av tidigare erfarenheter och nuvarande förhållanden. Fördetta syfle redovisas i betänkandet ett gediget material. Emellertid framgår av direktiven att livsmedelskommittén hartill uppgift atl, i betydande utsträckning, vidga perspektiven i Jämförelse mednuvarande Jordbrukspolitik. På grund av den föreslagna förtursordningen hardetta vidgade perspektiv beaktats endast i mycket begränsad omfattning. Dettaförhållande begränsar starkt möjligheterna till en välgrundad bedömning avföreslagna åtgärder. Mot denna bakgrund kan omedelbara förändringar av detnuvarande kompensationssystemet och åtgärder i syfte att Justeraproduktionsbalansen enligt SLU endast motiveras om det kan visas att problemenär av sådan arl, alt snabba insatser krävs. Speciellt bör uppmärksammas attändrade regler kan få betydande fördelningsmässiga effekter. Vidare måsteförutsättas atl effektiva redskap finns för alt åstadkomma önskade förbättringar. i anför: att det är nödvändigtatt ta regionalpolitiska hänsyn så alt glesbygdsföretagenssärskilda ekonomiska förutsättningar kan beaktas vid utformningen avjordbrukspolitiken och därmed sammanhängande prissystem. Glesbygdsdelegationen anför:- Glesbygdsdelegationen fiera tillfällen understrukit betydelsen av atl man vidöverväganden rörande glesbygdens utveckling har en helhetssyn och inte låterenskilda sektorers utveckling ensamma vara vägledande för glesbygdspolitikensinriktning. Delegationen förordar en offensiv politik som syftar till alt skapasysselsättning, service och god miljö i glesbygder. Lantbruket utgör en av deviktigaste hörnstenarna i en sådan politik. Svenska Livsmedelsarbetareförburidet anför: 1 ett såpolitiskt styrt område som produktion och konsumtion av livsmedel har deoffentliga åtgärderna en utomordentligt stor betydelse för hela sektornsutveckling. Centralt år därför dels att samtliga offentliga åtgärder sompåverkar sektorn beaktas när förändringar vidtas, dels att politiken ärlångsiktigt inriktad syftande till en balanserad utveckling. Så har tyvärr intevarit fallet. slutsals av detta är attlivsmedelspolitiken måste omfatta alla offentliga styråtgärder som berörsektorn, inklusive livsmedelssubventionerna, atl livsmedelspolitiken måste varalångsiktig, samt alt de offentliga insatserna måste inriktas på att balanseraoch inte förstärka svängningar i marknaden. Det viktigaste i en sådanlångsiktig livsmedelspolitik är att konsumtion och produktion reglerasparallellt.