prop · G70371 · 1983-12-31 00:00:00 — Ienlighet härmed bör en bestämmelse molsvarande 3 kap. 7 S första stycket andrameningen och andra stycket andra meningen samt 6 kap. 1 S första stycket sistameningen i det remitterade förslaget till LPP införas i vägtrafikskattelagen(se nedan under 30 a och 30 b SS). Vad som föreslagits om vägtrafikskatl enligtI kap. 5 S andra stycket LPP framgår däremot redan av vägtrafikskattelagensbestämmelser. Formuleringen av paragrafens tredje stycke bör anpassastill vad lagrådet föreslagit under I kap. 7 § LPP. Under hänvisning lill vad lagrådet anfört under 4 kap. 10 SLPP särskilt om användningen av uttrycket "fråga om efterbeskattning skallväckas" förordar lagrådet att avfattningen av förevarande paragrafanpassas till vad som där har föreslagits. Lagrådet hänvisar till vad som föreslagits under 4 kap. 8 SLPP och förordar att andra meningen i förevarande paragraf ändras påmotsvarande sätt. 1983/84:71 254 Enligt tredje slyckel andra meningen av paragrafen skall femliokronors-gränsenavse samnranlagda beloppet av "flera till fastställelseföreliggande skattetillägg". Bestämmelsen stämmer med vad som gäller i dagmen står i motsats lill motsvarande regler i I16r S första styckettaxeringslagen och 64 i S mervärdeskatlelagen liksom till vad som torde varainnebörden av den föreslagna bestämmelsen i 7 kap. 9 S LPP. Lagrådetifrågasätter om inle en ändring av stadgandet i vägtrafikskattelagen börövervägas. Såsom inledningsvis anförts under rubriken till vägtrafikskattelagenbör - om lagrådets förslag under I kap. 2 S LPP godtas - i lötevarande paragraftas in en motsvarighet till 3 kap. 7 S första stycket andra meningen och andrastycket andra meningen i det remitterade förslagel lill LPP. Lagrådet förordarall som ett andra stycke i paragrafen tilläggs: "Skatterevision fårföretas, förutom av beskatlningsmyndighet, av riksskatleverket. Vad i 3 kap, 9,II, 13 och 15 SS sägs om beskatlningsmyndighetskall därvid gälla riksskatleverket. Beslut om sådan revision fattas av riksskatteverketefter samråd med beskattningsmyndigheten." 1 enlighet med vad som sagts under lagens rubrik bör iförevarande paragraf intas en motsvarighet lill regeln i 6 kap. I S förstastycket sista meningen LPP i det remitterade förslaget (jfr även 6 kap. 2 Sförsta meningen samma förslag). Lagrådet förordar att andra meningen av 30 b Sfår följande lydelse; "Vad där sägs om beskaltningsmyndighet gäller riksskatleverket,och vad som sägs om allmänt ombud gäller allmänt ombud enligt 3 S." Enligt paragrafens första stycke får utom allmänt ombudenbart "skaltskyldig" föra talan mot beslut angående bl.a. utdömandeav vite. Enligl LPP kan emellertid vitesföreläggande riktas också mot annan änskattskyldig, något som föranlett atl i 8 kap. 2 S LPP i stället talas om"den som förpliktats utge vilel". Med hänsyn härtill torde orden"eller utdömande av vite" böra utgå ur första stycket samt 8 kap. 2 SLPP nämnas i tredje stycket bland de paragrafer i som skall gälla även förvägtrafikskatt. -Om lagrådels inställning till överklagande av förhandsbeskedgodtas (se ovan under 8 kap. 3 S LPP), bör bland lagiummen i tredje slyckelupptas också den bestämmelse härom som enligt lagrådets förslag skulle tas in i8 kap. 5 S LPP. Regeln i Ijärde stycket att besvårstid för allmänt ombudräknas från beslutets dag avser uteslutande de fall som nämns i första stycket.Såvitt 1983/84:71 255 gäller besvär över förhandsbesked framgår regeln avhänvisningen till 8 kap. 3 §. Regeln bör därför lämpligen tas in i förstastycket som en andra mening och kan utformas så: "Allmänt ombudsbesvärstid räknas från beslutets dag." Fjärde stycket kan därvid utgå. Bevissäkringslag för skatte- och avgiftsprocessen Syftet med övergångsbestämmelserna torde bättre komma framom deras andra stycke formuleras så: "Säkringsåtgärd som vidtagits medstöd av äldre beslämmelser skall efter den nya lagens ikraftträdande ansesvidtagen med stöd av denna." Om mangodtar lagrådets ståndpunkt att bl. a. utsädeslagen bör fullständigt angevilka förfarandebestämmelser som skall gälla (se ovan vid 1 kap. 2 S LPP), börparagrafen kompletteras. Lagrådet föreslär att efter första stycket andrameningen inskjuts följande: "Vad som sägs om beskattningsmyndighet i 3kap. och 9 kap. 3 S nämnda lag skall dock gälla lantbruksstyrelsen." Denföljande meningen kan då avfattas så: "Om annan ån statens utsädeskontrollutför statsplombering av utsäde, skall denne debitera avgiften förutsädeskontrollens räkning." Lagen um betalningssäkring för skatter, tullar ochavgifter Syftet med övergångsbestämmelserna torde bättre komma framom deras andra stycke formuleras sä: "Åtgärd som vidtagits med slöd aväldre bestämmelser skall efter den nya lagens ikraftträdande anses vidtagen medstöd av denna." Lagrådet lämnar förslagen ulan erinran. Prop.1983/84:71 2.56 Närvarande: siatsrniriistern Palrrre, ordförande, ochstatsråden 1. , , , , , , , , R. , , Proposition om nya förfaranderegler för punktskatter ochprisregleringsavgifter I Anmälan av lagrådsyttrande Föredraganden anmäler lagrådets yttrande' över förslagtill 1. lag ompunktskatter och prisregleringsavgifter 2. lag om ändringi lagen (1928; 376) om särskild skatt å vissa lotteri-vinster, 3. lag om ändringi lagen (1941:251) om särskild varuskatt, 4. lag om ändringi lagent 1957:262) ptri allmän energiskatt, 5. lag om ändringi lagen (1961:372) om bensinskatt, 6. lag om ändringi lagen (1961: 394) pm tobaksskatt. 7. lag om ändringi lagen (1967:340) om prisreglering på jordbrukels område, 8. lagom ändring iskaltebroltslagen (1971:69), 9. lag om ändringi lagen (1971: 1072) om förmånsberättigade skattefordringar m.m., 10. lag om ändring i lagen (1972: 266)om skatt på annonser och reklam, 11. lagom ändring i lagen (1972:435) omöveriastavgift, 12. lag om ändring i lagen (1972; 820)om skatt på spel, 13. lag om ändring i lagen (1973: 37)om avgift pä vissa dryckesförpackningar, 14. lag om ändring ivägtrafikskattelagen (1973:601), 15. lag om ändring i lagen (1973; 1216)om särskild avgift för oljeprodukter, ' Beslut om lagrådsrxmiss tältat vid regeringssammanträdeden . Prop.1983/84:71 257 16. lag om ändring i lagen (1974:226) om prisreglering pä fiskets område, 17. lag om ändring i bilskrotningslagen(1975: 343), 18. lag om ändring ibevissäkringslagen (1975: 1027) för skatte- och avgiftsprocessen, 19. lag om ändring i utsädeslagen(1976:298), 20. lag om ändring i lagen(1977:306) om dryckesskatt, 21. lag om ändring i lagen(1978:69) om försäljningsskatt på motorfordon, 22. lag om ändring i lagen (1978:144) om skatt på vissa resor, 23. lag om ändring i lagen(1978:880) om betalningssäkring för skatter, tullar och avgifter, 24. lag om ändring i lagen(1982:691) om skatt på vissa kassettband, 25. lag om ändring i lagen (1982:1200) om skatt på videobandspelare, 26. lagom ändring i lagen (1982:1201) om skatt på viss elektrisk kraft. Föredraganden redogör för lagrådets yttrande och anför: Lagenom punktskatter och prisregleringsavgifter Lagrådethar föreslagit den ändringen av lagens rubrik att däri uttryckligen anges attlagen avser förfaranderegler för punktskatterna. Enligt min mening finnsemellertid inle anledning att anta att den i remissen valda lagrubriken skallge upphov till några missuppfattningar. Det får anses vara angeläget attrubriken inte görs onödigt läng. Jag föreslår därför atl lagen ges den rubriksom angavs i remissen. Ifråga om totalisatoravgiften avser jag att särskilt lägga fram förslag till nylagstiftning. Därvid får övervägas i vilken utsläckning LPP: s förtaran-dereglerbör göras tillämpliga. Även denna nya lagstiftning avses kunna träda i kraftsenast . Som lagrådet funnit bör därför inle nu föreslås att LPPskall gälla för avgift enligl kungörelsen (1973:717) om uppbörd m. m. av lotalisatoravgift. Jagbiträder vidare lagrådets förslag att de beslämmelser som gäller vägtrafikskattm. m. i sin helhet tas in i resp. skatleförfattning, och att i 2 S endast enallmän hänvisning till dessa förtaltningar görs. Jag förordar vidare atl deföreslagna justeringarna i 3 och 7 SS genomförs. Däremot bör enligt minmening i 8S begreppen skattskyldighet och skattskyldighetens inträde anges.Begreppen skall visserligen inte närmare preciseras här, eftersom detta görs i skatleförfattningarna.För all de följande bestämmelserna i skall bli förståeliga är detemellertid önskvärt att det redan i inledningen anges att de nämnda begreppen ätertlnnsi 17 Rik.sdagen1983/84. 1983/84:71 258 Jag förordar således att paragrafenkvarstår, men att den omformuleras så atl det klart framgår att den enbart harupplysande karaktär. Lagrådets förslag till utformning av 1 S och 3 kap. 2 Sutgör elt förtydligande av bestämmelsernas innebörd och bör följas. I fräga om utformningen av 9S måste som lagrådet anmärktlaga fört"all l.ex. på grund av sjukdom kunna beaktas oavsett om beslut omanstånd har medgetts eller inte. Även i en sådan situation föreligger dockbehov av regler som ger utrymme för ett formellt anståndsbeslut. Det är l.ex.inte säkert atl den deklarationsskyldige genast kan avge deklaration sä fortdet laga förfallet upphör. Den i remissen valda utformningen av 9S överensstämmermed vad som gäller för mervärdeskatt enligt kungörelsen (1970:150) om anståndmed att lämna deklaration för mervärdeskatt. Jag ansluter mig ändå tilllagrådels bedömning att bestämmelsen i LPP bör kunna utformas utan attlagaförfalls-situationen anges. De särskilda omständigheter som skallföreligga eller ha förelegat för atl anstånd skall fä medges bör dock vara avden art att de i och för sig kunnat åberopas som laga förfall. De av lagrådet i övrigt föreslagna ändringarna i dettakapitel bör genomföras. De av lagrådet föreslagna ändringarna i 2 och 5 SSinnebär, liksom ändringen i 2 kap. I §, ett förtydligande av bestämmelsernasinnebörd. Paragraferna bör ändras pä föreslaget sätt. Genom ändringen i 5 S kandock regeln i 7 S om hos vilka skatterevision får ske behöva kompletteras. Ävenhos den som inte styrkts vara skattskyldig men som skäligen kan antas varadetta bör revision fä företas. Jag föreslår att 7 S ändras i enlighet med della. Särbestämmelserna om skatterevision i fräga om vägtrafikskattoch växtförädlingsavgifi i 7S kan som lagrådet föreslår utgå ur LPP. Jag föreslåralt de fiyltas till vägtrafikskattelagen resp. utsädeslagen. Lagrådelsövriga förslag till ändringar beträffande detta kapitel bör genomföras.Förslaget till 12 § bör dock kompletteras sä atl det framgår att den hos vilkenrevision sker är skyldig atl utan dröjsmål tillhandahålla de handlingar somskall granskas. Prop.1983/84:71 259 Jag förordar atl den av lagrådet föreslagna terminologinvad gäller rubriken och 1-3 SS följs, eftersom detta ger en bättreöverensstämmelse med mervärdeskattelagens regler. Det kan även vara till fördelatt man pä detta sätt inte behöver skilja på termerna "beslut" och"nytt beslut". Jag delar även lagrådets uppfattning att det är tillfördel om 3 S andra stycket utformas så att slutligt beslut alltid meddelas omansökan om beslut kommer in senare än tvä månader före uigången av den treårigabeslutsfristen. Därigenom behöver beskattningsmyndigheten under tvämänadersperiodeninle avgöra om ansökan avser etl "vanligt" beslut, som i så fall inteobligatoriskt behöver meddelas, eller ett slutligt beslut som måste meddelastrots den sena ansökan. När det gäller utformningen av tidsfristen för efterbeskattning,10 S, häri remissen valts samma metod som i ML. Bestämmelsen infördes i ML denI . Det torde sakligt sett inte finnas någon anledning att ha olikaregler inom ML och LPP på detta område. Emellertid kan sättas i fråga omuttrycket "fråga om efterbeskattning skall väckas" inte i vissa fallkan bli svårtolkat. Eftersom beskattningsmyndigheten själv har alt ta uppfrågan om efterbeskattning kan det diskuteras vad som fordras för att fråga om efterbeskattningskall anses ha väckts. Mot den bakgrunden och rned hänsyn lill vad lagrådetanfört om sambandet med övriga tidsgränser i kapitlet får övervägande skälanses tala för att man behäller nuvarande princip från 21 S LFK, dvs. attbeslut om efterbeskattning skall ha meddelats inom viss lidrymd. Jag ärsåledes beredd godta lagrådets förslag till utformning av lOS. På förslag av lagrådet bör i 8 kap. I S införas en rätttill besvär över beslut om rättelse. Lagrådet har anfört att beslut omfastställande av skatt enligt 3 S inte bör kunna rättas enligl 14 S, utan genomett nytt beslul enligl 3S. Pä denna punkt har Jag en annan mening. Det kanlänkas alt ett fel upptäcks i elt beslut enligt 3 S sä sent alt etl nytt beslutenligt 3S inte får meddelas. 1 detta fall bör även ett beslut enligt 3 S kunnarättas. Övriga av lagrådet föreslagna ändringar i kapitlet hänförsig i huvudsak till den ändrade terminologin i 1 -3 S§ och bör genomföras. I fråga om hänvisningen i 14S i det remitterade förslagettill 69 S I mom. andra stycket uppbördslagen kan nämnas att i prop. 1983/84: 58föreslagits ändrade regler på detta område. Ändringen innebär all ö-skalieränlanskall motsvara det av fastställda diskonto som gäller vid uigångenav december det föregående året, Samma räntesats skall användas med ell tilläggav för respitränta. anståndsränla och annars när betalning senareläggs. 1983/84:71 260 Dessa principer bör gälla även inom punktskatteomrädet.Jag föreslår således att räntesatsen i de fall den skattskyldige skall betalaränta enligt 12 S bestäms att motsvara diskontot vid utgången av december detföregående året med ett tillägg av . Ränta enligt 13 S påskatt som återbetalas bör dock beräknas utan tillägget. Lagtekniskt bör 14 Sutformas sä alt räntebestämmelserna i sin helhet anges där, utan hänvisningtill motsvarande bestämmelser i uppbördslagen. Jag vill i detta sammanhang föreslå en viss ändring avutformningen av 7S. Enligt lagrädsremissen skall vid återbetalning av skatt enavräkning ske av sådan skatt som förfallit till betalning hosbeskattningsmyndigheten. Bestämmelsen innebär alt l.ex. en skatteskuld somavser andra redovisningsperioder eller andra punktskatter får avräknas före eneventuell återbetalning av skatt. Om en sådan skatteskuld avser tillkommandeskatt som påförts genom beslut t.ex. enligt 4 kap. 3S förfaller den dock inletill betalning förrän efter beskaltningsmyndighetens beslut. 1 § tredje stycket skall nämligen beskattningsmyndigheten i detta fallbestämma när skatten skall betalas. Enligt min mening bör avräkning av enskatteskuld som uppkommit på detta sätt få avräknas vid en eventuellåterbetalning av annan skatt, även om skulden inte förfallit till belalning.Jag föreslär därför att 7 S utformas så att avräkning får ske av skattebeloppför vilka den skatlskyldige står i skuld hos beskattningsmyndighelen. Haranstånd, i samband med besvär över beslut om skatt, medgetts enligl 5S bör dockavräkning inte få ske. I fråga om den i lagrådsremissen föreslagna bestämmelsen i11 S om befrielse från restavgift vill jag tillägga följande. Beslut om påföringav restavgift skall ske i samma former som beslul om fastställande av skatt.Detta framgår av bestämmelsen i I kap. 4S andra stycket. Även när det gällerärende om befrielse från restavgift bör samma beslutsformer användas. Jagföreslär att en uttrycklig bestämmelse om detta tas in i paragrafen, pä sammasätt som skett i 47 § tredje stycket ML. Det innebär att elt beslut i ärende ombefrielse frän restavgift får överklagas först när etl slutligt beslul harmeddelats om den sökta befrielsen. - Paragrafen bör i övrigt göras merlättillgänglig genom att den utformas utan någon hänvisning lill molsvarandebestämmelse i uppbördslagen. Jag förordar i övrigt att lagrådets förslag lill ändringari detta kapitel genomförs. De av lagrådet föreslagna ändringarna i I och 2 SS bör i enlighelmed mitt tidigare ställningstagande genomföras. Detta föranleder en Justering ivägtrafikskattelagen. förslag till komplettering av 3 S finner jagvälgrundat, och paragrafen bör fä den av lagrådet angivna utformningen. Prop.1983/84:71 261 Vidutformningen av detta kapitel i lagrädsremissen har beaktats attskattetilläggsutredningen (Fi 1976:06) lämnat förslag till helt ny lagstiftningnär det gäller sanktionsavgifterna, bl.a. pä punklskattesidan. Utredningensbetänkande bereds f. n. i . Med hänsyn till detta finner Jagdet inte motiverat att nu ändra utformningen av 1 S tredje stycket eller 9§ päsätt som lagrådet föreslagit. Den i remissen valda lydelsen överensstämmer medgällande lagstiftning även inom mervärdeskatteområdet och en ändring bör integenomföras enbart för punktskatternas del. Utformningen av bestämmelserna ärenligt min mening inte heller sådan att någon tvekan behöver råda om derasinnebörd. Däremotbör de föreslagna bestämmelserna i första stycket sista meningen och 6 Stredje stycket andra meningen utgå. De erfordras inte eftersom besvär isärskild ordning skall kunna anföras enligl LPP. Jagförordar att den av lagrådet föreslagna rubriceringen av l-6§§ genomförs. Äveni fråga om uppräkningen i 1 § av de beslutstyper som skall kunna överklagasdelar jag lagrådets uppfattning att vissa ändringar erfordras. Det torde som lagrådelanfört vara mindre lämpligt all stadga en särskild besvärsrält i fräga omskattetillägg. Detta skulle kunna medföra en besvärsrätt vad gällerskattetillägget i ett beslut om skatt, trots att besvärsrält inte föreliggernär det gäller skatten om inte slutligt beslut om denna har meddelats enligt 4kap. I stället bör beslul om skattefillägg ha samma karaktär som ett beslutom fastställande av skatt enligt 3 kap. Detta framgår också av stadgandet i Ikap. 4S andra stycket. Ett beslut om skattetillägg skall således inte fäöverklagas om det inte har meddelats med stöd av 4 kap. 5S, dvs. är slutligt.Denna besvärsordning gäller även för mervärdeskatten. Ävennär det gäller beslut om förseningsavgift är det från praktiska synpunkter mestlämpligt att besvär får anföras först när slutligt beslut har meddelats. Begärsslutligt beslut om en förseningsavgift som påförts vid en skattedebiteringtorde vanligen inte erfordras att slutligt beslut också meddelas om skatteneller ett eventuellt skattetillägg. Jagförordar därför all i besvärsbestämmelsen i 8 kap. 1 S inte tas in någonsärskild besvärsregel när det gäller de särskilda avgifterna. I stället börbestämmelsen inledas med att beskaltningsmyndighetens slutliga beslut om skatt(vari enligt 1 kap. 4S innefattas även beslul om särskild avgift) fåröverklagas. Beslutom rättelse bör som lagrådel påpekat kunna överklagas. Somjag haranfört bör rättelse endast få ske av inte omprövningsbara beslut. Prop.1983/84:71 262 I fråga om 3 § och besvärsordningen i fråga omförhandsbesked vill jag framhålla följande. Förhandsbeskedinom punktskatteområdet meddelas f.n. ytterst sparsamt. Antalet besvärsärendenär därför litet. För förhandsbesked när det gäller andra skatter än reklamskattförs besvär över beslut f.n. i kammartätl. Antaletbesvärsärenden är blott några enstaka per är. Besvär när det gällerförhandsbesked om reklamskatt förs redan nu direkt i regeringsrätten. Antaletärenden om reklamskatt torde vara minst lika stort som i fråga om alla andrapunktskatter tillsammans. När detgäller besvärsordningen för förhandsbesked om reklamskatt, som tillkom efterbeslutet om den av lagrådet nämnda reformen inom förvaltningsrättskipningen,kan nämnas att den infördes pä initiativ av skatteutskottet (SkU 1972:29).Enligt utskottet fanns starka skäl som talade för atl regler tillskapades somgjorde del möjligt atl snabbt få förhandsbesked om denna skatt. Såväl när det gäller reklamskatten som övriga punktskatterär det ofta av mycket stor betydelse för de skattskyldiga alt etl bindandeförhandsbesked snabbi kan erhållas. Detta beror på skatternas karaktär av övervältrings-skatter.Är det exempelvis fräga om en punktskatt som tas ut vid försäljning av varorkan del vara av yttersta betydelse för den skattskyldige att i förväg få beskedom en viss vara är skattepliktig och hur skatten skall beräknas. Missbedömer enskattskyldig denna fräga och exempelvis lar ut för låg skatt saknar han normaltmöjlighet att sedan få täckning för skatten. För att möjligheten att erhållaförhandsbesked skall ha någol praktiskt värde i dessa fall är det därför oftanödvändigt att förfarandet görs snabbt. Ett bindande förhandsbesked bör kunnaerhållas med liten tidsutdräkt. Enligt minmening bör därför den besvärsordning som gäller för förhandsbesked vad avser direkiskatt och mervärdeskatt gälla även för förhandsbesked när det gällerpunktskatterna. Detta innebär visserligen att antalet ärenden i regeringsrättenökar något. Det nuvarande antalet besvär är dock sä lågt att regeringsrättensarbetssituation inte enbart på grund av dessa besvärsärenden kan påverkasnämnvärt av den ändrade besvärsordningen. Möjligheten att erhållaförhandsbesked vidgas dock enligt förslagel, och delta kan leda till en vissökning i antalet meddelade förhandsbesked. I vart fall på lite längre siktfinns det dock inte anledning att anta atl antalet besvärsärenden skulle blisärskilt stort. Mot denna bakgrund finns det enligl min mening inle skäl att nuavstå frän alt genomföra den av ulredningen föreslagna enhetligabesvärsordningen vad gäller förhandsbesked för punktskatterna. När det gäller anslutningsbesvär enligt 8 kap. 6S tordesädana besvär i huvudsak ha betydelse vid överklagande av beslut omfastställande av skatt och om efterbeskattning. Något avgörande skäl mot atttillåta anslutningsbesvär även i andra fall torde inte finnas. Då behovet avregeln i andra fall torde vara myckel begränsat bör dock som lagrådet förordaten Prop.1983/84:71 263 inskränkning kunna ske. För detta talar även alt denföreslagna tiden för anslulningsbesvär skulle behöva bestämmas till annan lid änen månad i vissa fall, l.ex. när det gäller utdömande av vite. Regeln om anslutningsbesvärsynes därför bli enklast att tillämpa om den utformas på det sätt som lagrådet föreslagil.Jag förordar att paragrafen får denna utformning. Lagrådets förslag tillutformning av 4. 5 och 7§S bör följas. Innebörden av bestämmelsen i 3§ sista stycket skallgivetvis vara densamma som motsvarande regel i taxeringslagen. För atl deltaskall vara tydligt kan del som lagrådet anmärkt vara att föredra om bestämmelsendirekt utformas efter förebild av 124 S tredje stycket TL. Jag föreslär att 3 Sutformas i enlighet därmed. Huvudregeln i punkt 2 om tillämpningen av äldrebestämmelser bör som lagrådet anmärkt kunna förtydligas. Den gamla lagen börgenerellt tillämpas i fråga om skatt för vilken deklaration skulle ha lämnatsföre ikraftträdandet. Jag föreslår att bestämmelsen utformas på det sättet.Denna regel får sedan modifieras i de följande punkterna. Avsikten äremellertid alt kontrollreglerna i 3 kap. genomgående skall få användas efterikraftträdandetidpunkten även om fråga är om skatt som hänför sig till tidendessförinnan. Denna bestämmelse måste, som lagrådet anmärkt, uttryckligenföras in i punkt 2 om den omformuleras på sätt somjag nu förordat. Med den nu föreslagna utformningen av punkten 2 erfordrasenligt min mening också ett förtydligande av hur ärenden om indrivning av skattskall hanteras i samband med att den nya lagen träder i kraft. Ärenden som harlämnats lill indrivning före ikraftträdandet bör hanteras enligt de nyabestämmelserna i 5 kap. 16 S när dessa har trått i kraft. Detsamma bör dägivetvis gälla ärenden om indrivning som överlämnas till kronofogdemyndighetefter ikraftträdandet men avser skatt som hänför sig lill tid föreikraftträdandet. En bestämmelse av denna innebörd bör lämpligen tas in underpunkten 8. Jag förordar vidare att punkten 3 förtydligas på det sättsom lagrådel föreslagil. Lagrådet har vidare föreslagit alt i punkten 6 tas in etluttryckligt undantag från tillämpningen av de nya bestämmelserna om beslut i defall att beslutsfristen vid ikraftträdandetidpunklen gått ut enligt äldre beslämmelser.Enligt min mening får detta anses följa redan av allmänna principer. Det kan dockvara av visst värde alt en bestämmelse om delta 1983/84:71 264 uttryckligen tas in här. Jag föreslär att tilläggetutformas på sätt som lagrådet förordat.