prop · G703179 · 1983-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1983/84:179 omlag om behörighet att utöva yrke inom hälso- och sjukvården m.m.; Regeringenföreslår att anta de förslag som har upptagits i bifogade utdrag avregeringsprotokoll ovannämnda dag. Ipropositionen läggs fram förslag till en ny lag om behörighet all utöva yrkeinom hälso- och sjukvården m.m. I den nya lagen har samlats alla bestämmelserom kompetensbevis och om behörighet för hälso- och sjukvårdspersonalen som börmeddelas i lag. Medkompetensbevis avses bevis om legitimation och bevis om specialistkompetenssamt vissa behörighetsbevis. I lagen föreslås atl bestämmelser om legitimafionskall finnas för barnmorskor, glasögonoptiker, logopeder, läkare, psykologer, psykoterapeuter,sjukgymnaster, sjuksköterskor och tandläkare. År1982 inrättades en ny hälso- och sjukvårdslinje inom den kommunala delen avhögskolan. Den föreslås leda fram fill legifimation som sjuksköterska. Ensamrättatl utöva yrke tillkommer apotekare, barnmorskor, läkare, receptarier ochtandläkare. Därjämte får tandhygienister och tandsköterskor i avvaktan på en särskildöversyn en form av ensamrätt att biträda landläkare i deras yrkesutövning.Yrkestiteln barnmorska och tandläkare föreslås få samma rättsliga skydd somtiteln läkare. Också beteckningen legifimerad i förening med yrkestitelföreslås bli rättsligt skyddad. Den nya lagen medför vissa följdändringar ilagen (1960:409) om förbud i vissa fall mot verksamhet på hälso- ochsjukvårdens område, den s.k. kvacksalverilagen. Denya bestämmelserna föreslås träda i kraft den 1 juH 1984. Bestämmelserna om logopederoch psykoterapeuter skall dock fillämpas fr.o.m. . 1Riksdagen 1983/84. 1983/84:179 2 Lag ombehörighet att utöva yrke inom hälso- och sjukvården Härigenom föreskrivs följande. 1 § I denna lag ges bestämmelser för hälso- ochsjukvården, landvården och detaljhandeln med läkemedel vad gäller - behörighet atlutöva yrke, - skyddet föryrkestitel och yrkesbeteckning. 2 §Den som har genomgått den utbildning och i förekommande fall fullgjort denpraktiska tjänstgöring som anges för ett visst yrke i nedanstående tabell skallefter ansökan få legitimation för yrket. Legifimation får också meddelas densom visar att han på annat sätt förvärvat motsvarande kompetens. Legitimationfår dock inte meddelas om sådana omständigheter föreligger alt legitimationenskulle ha återkallats om sökanden varit legitimerad. BarnmorskeexamenGodkänd utbildning för glasögonoptiker Psykoterapeutexamen Sjukgymnastexamen Sjuksköterskeexamen Tandläkarexamen Av regeringen föreskriven praktisk tjänstgöring (allmäntjänstgöring) Avregeringen föreskriven praktisk tjänstgöring Av regeringen föreskriven praktisk tjänstgöring (allmäntjänstgöring) En legitimerad psykoterapeut skall i sin yrkesverksamhetange sin grundutbildning. Prop.1983/84:179 3 3§ Frågor om meddelande av legitimation prövas avsocialstyrelsen. I lagen (1980:11) om tillsyn över hälso- ochsjukvårdspersonalen m. fl. finns bestämmelser om älerkallélse av legitimationoch om meddelande av ny legitimation efter ålerkallelse. 4 § En legitimerad läkare eller tandläkare som hargenomgått den vidareutbildning som regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, föreskriver skall på ansökan få specialistkompetens. Frågor om meddelande av specialistkompetens prövas avsocialstyrelsen. En läkare eller tandläkare får för allmänheten ange allhan är specialist inom sitt yrke endast om han har speciaUslkompelens. Personal med utländsk utbildning 5 § Regeringen meddelar föreskrifter om villkoren för attden som utomlands genomgått utbildning skall få legifimafion, specialistkompetens eller behö righet atl utöva yrke. Behörighet att utöva yrke 6 § Behörig alt utöva yrke som barnmorska, läkare ellertandläkare är den som har legitimation för yrket eller som särskilt förordnars att utöva yrket. Dock får endast den som har legitimation som läkare yrkesmässigt bedriva enskild läkarverksamhet. Särskilt förordnande enligt första stycket meddelas avsocialstyrelsen eller, efter styrelsens bemyndigande, av hälso- ochsjukvårdsnämnd, organ som avses i 11 § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763)eller annan myndighet. 7 § Behörig atl utöva yrke som apotekare eller receplarieär den som avlagt apolekarexamen respektive receplarieexamen eller som visar att han på annat sätt förvärvat motsvarande kompelens. prövar frågor om behörighet för den sominte har apolekar-eller receplarieexamen. 8 § Behörig att biträda en tandläkare i dennesyrkesutövning är den som har föreskriven kompetens som tandhygienist eller landsköterska. Regeringen meddelar föreskrifter om den kompelens somskall krävas för sådant biträde och vilken omfattning behörigheten har.Regeringen får överlåta ål alt meddela sådana föreskrifter. 1983/84:179 4 Skyddetför yrkestitel och yrkesbeteckning 9 §I verksamhet på hälso- och sjukvårdens eller tandvårdens område får inte någon 1. obehörigen ge sig ut för atl vara barnmorska, läkareeller landläkare eller på annat sätt ge sken av att ha sådan kompetens, eller 2. ge sig ut för atl vara legitimerad glasögonoptiker,logoped, psykolog, psykoterapeut, sjukgymnast eller sjuksköterska utan att halegitimation för yrket. 10 §Utövar läkare, vars legitimation har återkallats eller vars behörighet eljest har upphört, eller läkare, som har begränsad behörighet, obehörigen och mot ersättning läkaryrket, döms han till böter eller fängelse . Till samma straff döms den som obehörigen och mot ersättning utövar tandläkaryrket. Ilagen (1960:409) om förbud i vissa fall mot verksamhet på hälso- och sjukvårdensområde finns bestämmelser om straff för brott mot den lagen. Densom bryter mot bestämmelserna i 9 § döms till böter. 11 §Socialstyrelsens beslut enligt denna lag får överklagas hos kammarrätten genom besvär. Beslutsom eller kammarrätten meddelar enligt denna lag skall gällaomedelbart, om inle annat förordnas. 12 §Regeringen bemyndigas atl meddela ytterligare föreskrifter i de frågor som avses i denna lag. Regeringen får överlåta åt att meddela sådana föreskrifter. 1.Denna lag träder i kraft . Bestämmelserna om logopeder och psykoterapeuterskall dock tillämpas . lagen(1960:408) om behörighet atl utöva läkaryrket, lagen(1963:251) om behörighet att utöva tandläkaryrket och 1983/84:179 5 lagen(1982:175) med bemyndigande för regeringen alt meddela föreskrifter omlegitimation eller annan behörighet för hälso- och sjukvårdspersonal medutländsk utbildning. Den som enligt äldre bestämmelser har fått kompetensbevis för ett yrkesom avses i denna lag skall anses ha fått beviset enligt de nya bestämmelserna.Den som uppfyller kraven för kompetensbevis enligt äldre bestämmelser men intefått sådant bevis skall på ansökan få motsvarande kompetensbevis enligt dennalag. Förekommer i lag eller annan författning hänvisning fill en föreskriftsom har ersatts genom en bestämmelse i denna lag tillämpas i stället den nya bestämmelsen. Lagom ändring i lagen (1960:409) om förbud i vissa fall mot verksamhetpå hälso- och sjukvårdens område Härigenomföreskrivs i fråga om lagen (1960:409) om förbud i vissa fall mot verksamhet påhälso- och sjukvårdens område dels att i 8 § hänvisningen "4-6 §§"skall bytas ut mot "4 och 5 §§", dels atl 6 och 7 §§ skall ha nedanangivna lydelse. (1984:00) om behörighet att utöva yrke inom hälso- och sjukvården m.m. finns bestämmelser om ansvar för den som obehörigen använder yrkestitel eller betecknar sig legitimerad yrkesutövare inom hälso-och sjukvården eller tandvården. som utövar i I § första stycket avsedd verksamhet förvärvat lakar- ellerdoktorstitel och begagnar han den i sin verksamhet, åligger det honom därvidatt tydligt utmärka titelns ursprung och beskaffenhet. I övrigt må ej den som utövar i 1 § första stycket avsedd verksamhet isamband därmed beteckna sig läkare eller doktor eller begagna titel eller yrkesbeteckning,vari sådan benämning ingår eller som giver sken av att han år legitimeradeller eljest auktoriserad av myndighet eller har specialistkompetens såsomläkare. Den som bryter mot någon av bestämmelserna i 2 eller 3 § eller under utövning av verksamhet, som i 1 § första stycket sägs, uppsåtligen eller av oaktsamhel åsamkar den undersökte eller behandlade skada, som ej är ringa, eller framkallar fara för sådan skada, vare sig skadan eller faran orsakats av olämplig behandhng eller genom avbrott i eller dröjsmål med läkarvård, dömes, såframt gärningen ej är belagd med straff såsom obehörig utövning av läkaryrket, för hälsofarligt kvacksalveri till dagsböter eller fängelse. Densom bryter mot någon av bestämmelserna i 2 eller 3 § eller under utövning avverksamhet, som i 1 § första stycket sägs, uppsåtligen eller av oaklsamhelåsamkar den undersökte eller behandlade skada, som ej är ringa, ellerframkallar fara för sådan skada, vare sig skadan eller faran orsakals avolämplig behandhng eller genom avbrott i eller dröjsmål med läkarvård, dömes,såframt gärningen ej är belagd med straff enligt 10 § lagen (1984:00) om behörighetatt utöva yrke inom hälso- och sjukvården m.m., för hälsofarligt kvacksalveritill dagsböter eller fängelse. Den omständigheten att gärningsmannen på grundav brist i utbildning och erfarenhetej kunnat inse sjukdomens natur eller förutse skadan eller faran befriarhonom ej från ansvar. Dennalag träder i kraft den 1 juh 1984. 1983/84:179 7 Lag om ändring i lagen(1980:11) om tillsyn över hälso- och Härigenomföreskrivs atl 13 § lagen (1980:11) om tillsyn över hälso- och sjukvårdspersonalenm. skall ha nedan angivna lydelse. Haråtgärd vidtagits för atl åtala Har åtgärd vidtagits för alt åtala densom tillhör hälso- och sjukvårds- den som tillhör hälso- och sjukvårds personalen, får diciplinärl förfaran- personalen, får diciplinärl förfaran de enhgt denna lag ej inledas eller de enligt denna lag ej inledas eller fortsättas i fråga om den förseelse fortsättas i fråga om den förseelse som avses med åtgärden. som avses med åtgärden. telse enligt 29 § får dock ske. Anmälantill åtal skall ske, om den mot vilken disciplinpåföljd ifrågasätts är skäligenmisstänkt för atl i yrkesutövningen ha begått brott, för vilket fängelse ärföreskrivet. Anmälantill åtal skall göras av om annat inle följer av 38 § andrastycket. Dennalag träder i kraft . 1983/84:179 8 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden I. , , ,, , , , , , ,, R. , , , Lagrådsremissom lag om behörighet att utöva yrke inom hälso-och sjukvården m.m. Inovember 1980 tillkallades en särskild utredare' med uppdrag alt göra en allmänöversyn av den rättsliga regleringen av kompetens inom hälso- och sjukvården m.m.Den särskilde utredaren som har bedrivit sitt arbete under beteckningen 1981års behörighelskommitlé avlämnade belänkandet (SOU 1983:33)Kompelens inom hälso- och sjukvården. Till protokollet i detta ärende bör fogas delsutredningens sammanfattning av betänkandet som bilaga 1, dels de lagförslag somläggs fram i betänkandet som bilaga 2. Beträffandenuvarande reglering av kompetensen inom hälso- och sjukvården saml kommitténsnärmare överväganden hänvisas till betänkandet. Eninom gjord sammanställning över remissyttrandena bör fogastill protokollet som bilaga 3. Socialutskottethar i betänkande om preskription av disciplinpåföljd inom hälso- och sjukvården(SoU 1983/84:2) ansett atl hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd bör gesmöjlighet atl bryta preskription av disciplinpåföljd i a%'vaktan på ettavgörande i en pågående åtalsprövning. Även denna fråga tar jag upp i dettasammanhang. 1983/84:179 9 Ettomfattande lagstiftningsarbete på hälso- och sjukvårdens område har ägt rumunder senare år. Av särskild betydelse i detta sammanhang är hälso-ochsjukvårdslagen (1982:763) - HSL. Enligt 2 § lagen är målet för all hälso-ochsjukvård en god hälsa och en vård på lika villkor för hela befolkningen. Landstingenfår genom lagen elt ansvar för atl erbjuda en god hälso- och sjukvård ål demsom är bosatta inom landstingskommunen och i övrigt verka för en god hälsa hoshela befolkningen. Landsfingen ges stort utrymme alt utforma vården efterlokala och regionala behov och förutsättningar. Staten svarar för den centralaplaneringen och samordningen inom hälso- och sjukvården. Även fillsynen är enuppgift för staten. Sjävfalletskall hälso- och sjukvården grundas på en betryggande medicinsk kompetens. 13 §HSL slås fast all hälso- och sjukvården skall vara av god kvalitet ochtillgodose patienternas behov av trygghet i vården och behandlingen. Dettainnebär bl.a. alt del skall finnas personal med adekvat utbildning och behövligteknisk utrustning i ändamålsenliga lokaler. Ettmycket stort antal personer arbetar inom hälso- och sjukvården och antaletyrken är betydande. Decentrala bestämmelserna om hälso- och sjukvårdspersonalens ansvar har samlats ilagen (1980:11) om fillsyn över hälso- och sjukvårdspersonalen m.fl. (tillsynslagen).Lagen gäller för personalen inom såväl den allmänna som den enskilda vården.Personalen skall enligt lagen vinnlägga sig om atl ge pafienlen en sakkunnigoch omsorgsfull värd. Vården skall så långt del är möjligt utformas ochgenomföras i samråd med patienten. Personalen skall utföra sina uppgifter medkunnighet och omsorg. Föreskrifter som reglerar olika yrkesgruppers verksamhetfinns bl.a. i instruktioner och reglementen. Detta ansvar - det medicinskayrkesansvaret - är av grundläggande betydelse för att patienterna skall få ensäker och god vård. Samhälletskrav på dem som skall vara verksamma inom hälso- och sjukvården kommer ocksåtill uttryck i de mål och bestämmelser som gäller för de olikavårdutbildningarna. Utbildningarna för hälso- och sjukvårdspersonalen haranpassats till de vårdpolifiska mål som gäller. Här kan nämnas I.ex. detförslag fill ändrat innehåll i läkarutbildningen som innebär en förstärktutbildning i bl.a. allmänmedicin och långvårdsmedicin. Dengrundläggande prövningen av flertalet yrkesutövares kompelens för derasframtida yrkesverksamhet inom hälso- och sjukvården sker därför redan underutbildningen. Samhälletskrav på personalen säkerställs också genom särskilda regler om disciphnansvar m.m.för hälso- och sjukvårdspersonalen. Dessa finns intagna i lillsynslagen. Förpersoner som inle hör till hälso- och sjukvårdspersonalen finns regler omansvar m.m. i lagen (1960:409) om förbud i vissa fall mot Prop.1983/84:179 10 verksamhetpå hälso- och sjukvårdens område, den s.k. kvacksalverilagen. Förflertalet yrken inom hälso-och sjukvården finns inga av staten utfärdadeföreskrifter om behörighet för yrke eller anställning. I princip har envar rättatl vara verksam inom sådana yrken. Inom den allmänna hälso-och sjukvårdensvarar sjukvårdshuvudmännen för alt denna personal har del kunnande som behövsför arbetet. Förvissa yrken finns dock föreskrifter som inskränker möjligheterna till verksamhetpå hälso- och sjukvårdens område för den som saknar den nödvändiga kompetensen. Denfria elableringsrätlen och yrkesutövningen på hälso- och sjukvårdens område ärframför allt inskränkt genom legitimationsbeslämmelserna. Föreskrifter om legifimationfinns f.n. för sju yrkesgrupper: barnmorskor, glasögonoptiker, läkare,psykologer, sjukgymnaster, sjuksköterskor och tandläkare. Legitimationen ärknuten till en genomgången utbildning och i förekommande fall prakfisktjänstgöring. Innan legifimation meddelas skall alltid granskas attyrkesutövaren inte visat sådan olämplighet att utöva yrket som kan utgöra grundför ålerkallelse av legitimationen. Legitimationens främsta ändamål är all geallmänhet och myndigheter upplysningar om en yrkesutövares kompelens ochlämplighet alt utöva del yrke som legitimationen avser. För barnmorskor,läkare och landläkare är legitimationen oftast ett villkor för att få utövayrket. För vissa yrkesgrupper, I.ex. läkare och psykologer, innebär legilimafionenen ensamrätt för yrkesutövaren atl för allmänheten ange att han är legitimerad. Behörighetskommitténhar haft i uppgift all göra en översyn av bestämmelserna om legitimation ochbehörighet inom hälso- och sjukvården. Kommittén föreslår en gemensam behörighelslagför hälso- och sjukvården med enhefiigare regler och därmed bl.a. en förenkladhandläggning för myndigheterna inom hälso- och sjukvården. Jaganser atl kommitténs förslag är väl ägnat alt ligga till grund för lagstiftning.I det följande kommer jag att föreslå atl bestämmelser om legitimationförbehålls sådana yrkesgrupper som har en självständig ställning medkvalificerade arbetsuppgifter och ett särskilt ansvar för patienternas säkerheti vården. Jag har tillmätt det en särskild vikt om en yrkesgrupp i inle oväsentligutsträckning vänder sig direkt till allmänheten, i.ex. som fria yrkesutövare. Legifimationföreslås mot denna bakgrund för de nu legifimerade yrkesgrupperna saml förytterligare två yrkesgrupper, nämligen logopeder och psykoterapeuter. Jagföreslår alt samtliga legitimerade yrkesgrupper tillförsäkras ett fitelskydd,genom atl de får ensamrätt all använda beteckningen legifimerad i kombinationmed sin yrkestitel. Jag föreslår vidare atl ensamrätt för yrke skall gälla ävenför apotekare och receptarier. Regeringenhar bemyndigande att utfärda föreskrifter om behörighet för 1983/84:179 11 anställninginom den allmänna hälso- och sjukvården. Kommitténs förslag i dessa delarberörs därför inte närmare här. 2.2.1Bevis om legitimation m.m. Mittförslag: Bevis om legitimation förbehålls sådana grupper av yrkesutövare, somsjälvständigt utför kvalificerade arbetsuppgifter med ett särskilt ansvar för palienlernassäkerhet i vården. Särskild vikt bör tillmätas förhållandel, alt en yrkesgruppi inle oväsentlig utsträckning vänder sig direkt till allmänheten, I.ex. iegenskap av fria yrkesutövare. Bestämmelser om legitimation bör i fortsättningenfinnas för barnmorskor, glasögonopli-ker, logopeder, läkare, psykologer, psykoterapeuter,sjukgymnaster, sjuksköterskor och tandläkare. Den nya hälso- ochsjukvårdslinjens samfiiga sex inriktningar bör leda fram till legitimation somsjuksköterska. Kommitténsförslag: Överensstämmer med mitt förslag utom vad gäller psykoterapeuterna, förvilka kommittén har föreslagit ett särskilt registreringsförfarande hossocialstyrelsen (se betänkandet s. 126-164). Remissinstanserna:Flertalet av remissinstanserna tillstyrker kommitténs förslag. Flera är dockkritiska till förslaget om registrering av psykoterapeuter och förordar andraformer för en rättslig reglering (se bil. 3 avsnitt II). Skälenför mitt förslag: Behovetav bestämmelser om legitimation Samhälletskrav på dem som skall vara verksamma inom hälso- och sjukvården m.m. kommertill uttryck redan i de mål och bestämmelser som gäller för utbildning tillskilda yrken inom vårdområdet. Den grundläggande prövningen av flertaletyrkesutövares kompetens för deras framlida yrkesutövning sker därför underutbildningen. En sådan ordning är rationell och endast när denna prövning interäcker till bör den kompletteras med en särskild prövning sedan utbildningenavslutats. Densom har gått igenom en utbildning har oftast möjlighet all få ett utbildningsbevis,som anger utbildningens innehåll och i vissa fall även de vitsord somerhållits. Bevisen kommer till användning främst när den utbildade sökeranställning men även i andra sammanhang när han har behov av att dokumenterasin formella kompelens. Kompetensbevisförekommer inom vårdområdet i form av bevis om legifimation, bevis om speciaUslkompelensoch särskilda behörighetsbevis för bl.a. viss personal med utländsk utbildning.De förordnanden att uppehålla vissa lakar- och landläkarljänsler och de beslutom begränsad behörighet för vissa läkare och tandläkare, som kan meddelas avbl.a. Prop.1983/84:179 12 socialstyrelsenär också ett slags kompetensbevis. Legitimalionsprövningeninnehåller förutom en granskning av utbildningen och eventuell praktisktjänstgöring också en bedömning av sökandens lämplighet. Legitimationen kanåterkallas om den legitimerade visar olämplighet. Bestämmelser om ålerkallelseav legitimation och om utfärdande av ny legitimation efter återkallelsen finnsi tillsynslagen. Även ett förordnande atl utöva läkaryrket eller tandläkaryrketoch elt beslut om begränsad behörighet för dessa grupper kan på samma grunderåterkallas. Ett utbildningsbevis däremot kan återkallas endast om det visar sigatt beviset grundas på en oriklig förutsättning. F.n.finns bestämmelser om legitimation för grupperna barnmorskor, glasögonoptiker,läkare, psykologer, sjukgymnaster, sjuksköterskor och tandläkare. Den som medgodkända resultat gått igenom den utbildning som föreskrivs, och i förekommandefall dessutom fullgjort viss praktisk tjänstgöring, har rätt atl på ansökan fålegitimation för yrket. Legitimation får dock inte meddelas om sådanaomständigheter föreligger att legitimationen skulle ha återkallats om sökandenvarit legitimerad. Frågor om meddelande av legitimation prövas avsocialstyrelsen. Iolika sammanhang har framhållits att bestämmelser om legitimation är otidsenligaoch atl de utfärdade utbildningsbevisen är fillräckliga som kompetensförklaringar.Dessa bevis kan ge samma information om en yrkesutövares genomgångna utbildningsom legilimationsbevisel. Ettbevis om genomgången utbildning kan inte återkallas i annat fall än då bevisetgrundas på en oriklig förutsättning. Omständigheter som psykisk sjukdom ellermissbruk av alkohol eller narkotika-de f.n. vanligast förekommande grundernaför ålerkallelse av legitimation - påverkar inte yrkesutövarens formellakompetens. Utbildningsbevisen kan således inte förenas med sammarättsverkningar som legitimationen. Avdessa skäl anser jag - i likhet med kommittén - att föreskrifter om legitimationbör finnas kvar på hälso- och sjukvårdens område. Legitimationenshuvudfunktion är atl vara en garanti för en viss kunskapsnivå och för sådanapersonliga egenskaper hos yrkesutövaren atl denne är förtjänt av allmänhetensoch myndigheternas förtroende. Del förhållandel all legitimationen vid behovkan dras in har i detta sammanhang en central betydelse. Dessutom fyllerlegitimationen ett väsenfiigl informationsbehov dels gentemot allmänheten, sombehöver en lättfattlig "varudeklaration" av olika yrkesutövares kvahfikationer,dels gentemot stadiga och kommunala myndigheter som måste kunna lita påyrkesutövarna I.ex. ifråga om recept och intyg och dels gentemotsjukvårdshuvudmännen för att undvika att personer anställs som visat sig varauppenbart olämpliga att utöva yrket. Ilikhet med kommittén och remissinstanserna anser jag atl bestämmelser omlegitimation fortsältningsvis bör förbehållas sådana grupper av yrkesutövare,som har en självständig yrkesfunktion med kvalificerade arbetsuppgif- 1983/84:179 13 teroch ett särskilt ansvar för pafienlernas säkerhet i vården. Det förhållandel atten yrkesgrupp i inle oväsentlig utsträckning vänder sig direkt till allmänheten,t.ex. i egenskap av fria yrkesutövare, bör tillmätas särskild betydelse. Meddessa utgångspunkter bör bestämmelser om legitimation finnas kvar för de nulegitimerade grupperna, dvs. barnmorskor, glasögonoptiker, läkare, psykologer,sjukgymnaster, sjuksköterskor och tandläkare. Dennya utbildningen för sjuksköterskor som har införts fr.o.m. /83kräver i detta sammanhang särskilda överväganden. Den1 infördes nya vårdutbildningar inom den kommunala delen avhögskolan. Tre allmänna utbildningslinjer inrättades: hälso- och sjuk-vårdshnjen,hörselvårdslinjen saml medicinska servicelinjen. Den 1 juH 1983 tillkom rehabiliteringshnjenoch sociala omsorgslinjen. Hälso-och sjukvårdslinjen har fyra olika inriktningar på nivån 80 poäng, nämligen motallmän hälso- och sjukvård, psykiatrisk vård, ögonsjukvård och operafionssjukvärdsamt två inriktningar på nivån 90 poäng, nämligen mot diagnostisk radiologi (röntgendiagnoslik)och onkologi (radioterapi). Till vissa inriktningar knytspåbyggnadsutbildningar. Hälso-och sjukvårdslinjens inriktning mot allmän hälso- och sjukvård ersätter dentidigare sjuksköterskeutbildningen med vidareutbildning i medicinsk och kirurgisksjukvård. Utbildningenligt inriktningen mot psykiatrisk vård ersätter såväl grundutbildningen tillsjuksköterska som vidareutbildningen i psykiatrisk sjukvård.