prop · G703128 · 1983-12-31 00:00:00 — Jag hänvisar till vad som anförts om förevarandeparagraf i specialmotiveringen till 2 kap. 1 § lagen om företagshypotek. 4.9Förslaget till lag om ändring i lagen om handel med lösören, som köparen låteri säljarens vård kvarbliva Ändringeni 3 a§ är redaktionell. Prop.1983/84:128 102 4.10 Förslagettill lag om ändring i lagen om dödande av förekommen handling Liksomett pantbrev i en fastighet bör också ett företagshypoteksbrev kunna dödasenligt bestämmelserna i förevarande lag. Detta föranleder terminologiskaändringar i 1, 4, 8, 10 och 13§§. Vidare införs en särskild fommbestämmelse i 2§ som anger att ansökan om dödande av ett företagshypoteksbrev skall ske hosrätten i den ort där inskrivningsmyndigheten är. I 10och 13 §§ finns nu bestämmelser om anteckning i fastighetsboken eller annaninskrivningsbok. Enligt 14 § andra stycket har bestämmelsema om annaninskrivningsbok än fastighetsbok motsvarande tillämpning på skepps- ochskeppsbyggnadsregister. Hänvisningarna i 10 och 13 §§ fill olikainskrivningsböcker ersätts med en hänvisning till inskrivningsbok ellerinskrivningsregister. Under beteckningen inskrivningsregister kommer att falladet föreslagna företagsinteckningsregistret, skepps- ochskeppsbyggnadsregistren och fastighetsrättsliga register som avses i lagen ominskrivningsregister. Den nuvarande bestämmelsen i 14 § andra stycket kandärmed utgå. 4.11 Förslagettill lag om ändring i lagen om arvsskatt och gåvoskatt Ändringarnai 52 § 2 mom. är redaktionella och innebär att lagrammets lydelse anpassas tillpanträttskonstraktionen i JB, sjölagen och förslaget till lag omföretagshypotek. 4.12 Förslagettill lag om ändring i lagsökningslagen Anpassningenfill JB:s panträttskonstmktion och den nya terminologin i lagen omföretagshypotek föranleder vissa ändringar i 7 och 2 §§ lagsökningslagen. Föratt en borgenär genom lagsökning skall kunna söka betalning ur fast egendomeller skeppsegendom krävs enligt I § andra stycket att borgenären innehar enfordran som gmndar sig på ett skriftligt fordringsbevis och att panträtt förfordringen har upplåtits i egendomen genom en skriftlig handling. Enligt 2 §första stycket skall bl. a. en avskrift av upplåtelsehandlingen bifogaslagsökningsansökningen. Ändringarna i förevarande paragrafer innebär attmotsvarande regler införs då en borgenär genom lagsökning vill söka betalningur egendom som omfattas av företagshypotek. Detkan förekomma att en företagsinteckning ligger som säkerhet för en muntligfordran och att säkerhetsupplåtelsen har skett muntiigen. Enligt 1 § andrastycket i dess nu gällande lydelse kan i ett sådant fall lagsökning äga ram pågmnd av inteckningshandlingen, om ansökningen riktas mot företagsintecknadegendom. Enligt de föreslagna övergångsbestämmel- Prop.1983/84:128 103 sernafår lagsökning göras också i fortsättningen med åberopande avinteckningshandlingen, även om själva fordringen inte grandas på skriftligtbevis eller säkerhetsupplåtelsen inte har skett skriftligen. En fömtsättning äratt inteckningshandlingen vid ikraftträdandet utgör säkerhet för fordran. Vidtillkomsten av JB och bestämmelsema om skeppshypotek i sjölagen meddeladesmotsvarande övergångsbestämmelser beträffande inteckningshandlingar som rörfast egendom resp. fartyg (se SFS 1971:496 och 1973:1074). 4.13 Förslagettill lag om ändring i stämpelskattelagen Ibetänkandet (SOU 1983:8) Stämpelskatt har föreslagits en lag om stämpelskattvid inskrivningsmyndigheter, som skall ersätta stämpelskattelag.Betänkandet har remissbehandlats och övervägs f n. inom . Iavvaktan på förslag till om lagstiftning på gmndval av betänkandetföreslås här de ändringar som behövs lag. Ändringarnai 77 och 36 §§ är redaktionella. Ändringarna i 32 § år föranledda av attenligt lagen om företagshypotek endast näringsidkaren är behörig att ansöka ominteckning i näringsverksamheten. 4.14 Förslagettill lag om ändring i lagen om säkerhet för skattefordringar m.m. Ändringamai 2 och 4 §§ är redaktionella. 4.15 Förslagettill lag om ändring i lagen om införande av utsökningsbalken Ifråga om ändringen i 25 § förevarande lag hänvisar jag till vad som anförts ispecialmotiveringen till 16 § lagen om införande av lagen om företagshypotek(se avsnitt 4.2). Jaghemställer att lagrådets yttrande inhämtas över förslagen till 1. lagom företagshypotek, 2. lag om införande av lagen omföretagshypotek, 3. lag om ändring i jordabalken, 4. lag om ändring i konkurslagen(1921:225), 5. lag om ändring iutsökningsbalken, 6. lag om ändring iföräldrabalken, 7. lag om ändring i . 8. lag om ändring iförmånsrättslagen (1970:979), 1983/84:128 104 9.lag om ändring i lagen (1845:50 s. 1) om handel med lösören, som köparen låteri säljarens vård kvarbliva, 10. lag om ändring i lagen(1927:85) om dödande av förekommen handling, 11. lag om ändring i lagen(1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt, 12. lag om ändring ilagsökningslagen (1946:808), 13. lag om ändring istämpelskattelagen (1964:308), 14. lag om ändring i lagen(1978:882) om säkerhet för skattefordringar m.m., 15. lag om ändring i lagen(1981:775) om införande av utsökningsbalken. Regeringenbeslutar i enlighet med föredragandens hemställan. Prop.1983/84:128 105 1983/84:128 106 , f d. justitierådet , regeringsrådet . Enligtutdrag av protokoll vid regeringssammanträde harregeringen på hemställan av statsrådet beslutat inhämta lagrådetsyttrande över förslag till 1. lagom företagshypotek, 2. lag om införande av lagen omföretagshypotek, 3. lag om ändring i jordabalken, 4. lag om ändring i konkurslagen(1921:225), 5. lag om ändring iutsökningsbalken, 6. lag om ändring iföräldrabalken, 7. lag om ändring i , 8. lag om ändring iförmånsrältslagen (1970:979), 9. lag om ändring i lagen (1845:50s. 1) om handel med lösören, som köparen låter i säljarens vård kvarbliva, 10. lag om ändring i lagen(1927:85) om dödande av förkommen handling, 11. lag om ändring i lagen(1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt, 12. lag om ändring ilagsökningslagen (1946:808), 13. lag om ändring istämpelskattelagen (1964: 308), 14. lagom ändring i lagen (1978:882) om säkerhet för skattefordringar m.m. samt 15. lagom ändring i lagen (1981:775) om införande av utsökningsbal ken. Förslagenhar inför lagrådet föredragits av hovrättsassessom Per . Förslagenföranleder följande yttranden inom lagrådet: Inomkreditsystemet har säkerheter i form av företagsinteckningarfått en alltmer framträdande plats. Det remitterade förslaget innebär att densäkerhetsrätt som följer med förelagsinteckning stärks och att regelsystemetmoderniseras. I det senare hänseendet medför förslaget en anpassning avföretagsinteckningsrätten till jordabalkens panträttskonstmktion, vilkensedermera också upptagits i fråga om skeppspanträtt. Den säkerhetsrätt som enborgenär erhåller på gmnd av företagsinteckning kallas i den föreslagna lagenför företagshypotek. Föremålet för en företagsinteckning är liksom förnärvarande gäldenärens näringsverksam- 1983/84:128 107 het.Med företagsinteckning menas i den nya lagen endast inskrivning av ett visstpenningbelopp i denna verksamhet. Inskrivningen materialiseras i en införing pågäldenärens upplägg i företagsinteckningsregistret. Beviset om inskrivningenkallas företagshypoteksbrev. Företagshypotek upplåtes genom att gäldenären överlämnarföretagshypoteksbrevet till borgenären som säkerhet för dennes fordran. Blandnyheterna i förslaget märks, fömtom den nya panträttskonstruktionen, att allanäringsidkare blir inteckningsberättigade och att i princip allaföretagsinteckningar skall gälla i all den näringsverksamhet eller i dennäringsverksamhet av visst slag som näringsidkaren bedriver här i landet (s.k.rikstäckande inteckningar). För att möjliggöra en förstärkning av underlagetför företagshypotek föreslås vidare, genom ändringar i jordabalken, ett nyttinskrivningsrättsligt institut, varigenom den egendom som utgörindustritillbehör kan rättsligt avskiljas från fastighet som helt eller delvisär inrättad för industriell verksamhet. Sådant avskiljande sker genom attfastighetens ägare avger förklaring därom och inskrivning av förklaringen görsi fastighetsboken. Har avskiljande skett, kan sådan egendom åter rättsligtförenas med fastigheten genom att inskrivningen av förklaringen avförs urfastighetsboken. Till vissa problem som är förbundna med detta nya institutåterkommer lagrådet i det följande vid förslaget till ändringar i jordabalken. Angåendeden panträttskonstmktion som förslaget inför efter mönster av jordabalkensregelsystem kan allmänt sägas, att nackdelarna med det gamla systemet äråtskilligt överdrivna som olägenheter uppstått genom den nyakonstraktionen (jfr pantbrevsutredningens betänkande, SOU 1982:57,"Pantbrev"). I själva verket är i många hänseenden fråga blott omolikheter i form, inte i sak. Då det exempelvis sägs att det mellan den gamlaoch den nya konstraktionen råder den grandläggande olikheten att panträtten(säkerheten) enligt det gamla systemet gmndades genom inteckningen men i detnya kommer fill stånd genom att beviset om inteckningen (pantbrevet) överlämnassom säkerhet för en fordran är detta knappast riktigt. I allt fall om man anseratt panträtt är en rätt för en borgenär att, i händelse en fordran mot engäldenär ej infrias i räu ordning, göra sig betald ur pantegendomen, är dettydligt att någon saklig skillnad mellan gammal och ny konstmktion inteföreligger. I en av gäldenären enligt äldre rätt uttagen inteckning i hansfastighet skapades panträtt först genom att handlingen överlämnades som panttill borgenären, på samma sätt som förhållandet nu är med jordabalkenspantbrev. En annan sak är att genom anknytningen till ett vanligtvis löpandeskuldebrev ett komplex av bl. a. godtrosförvärvsregler kopplades på enligtäldre rätt, vilket inte är fallet med de nya pantbreven - ett förhållande somf. ö. föranlett vissa av olägenheterna med det nya systemet. Och liksom skeddeenligt äldre rätt ombesörjs själva uttagandet av inteckning oftast av denkreditinstitution som lämnar lånet; pantsättningen blh bindande gentemotpantägaren 1983/84:128 108 ochhans övriga borgenärer under detta förfarande (se NJA 1981s. 507, jfr 1983 s. 671). En sak för sig är att detta vanliga, kanske normalaförfarande inte alls återspeglas i lagtexten i jordabalken. Men detta förhållandesynes närmast böra betraktas som en lagteknisk onöjak-tighet. Närden nya konstruktionen införts i fråga om fastighets- och skeppspant framstårdet som naturligt att den införs även på nu förevarande område, dvs.beträffande säkerhet i företagsegendom. Det remitterade förslaget synesinnebära en konsekvent genomförd anpassning till det nya systemet. Anledningfill någon mer grandläggande eller principiell invändning mot förslaget finnsdärför inte i denna del. Inte heller i övrigt föranleder förslaget i sinahuvuddrag någon invändning från lagrådets sida. I det följande behandlas någraenskilda punkter där förslaget enligt lagrådets mening fått en mindre lyckadutformning. I vissa fall är fråga endast om smärre språkliga justeringar somlagrådet funnit sig föranlåtet att ta upp i yttrandet. Förslagettill lag om företagshypotek Enligt1 § avses med företagshypotek en säkerhetsrätt enligt "bestämmelserna idenna lag". 12 § föreskrivs att en näringsidkare som vill upplåtaföretagshypotek i sin näringsverksamhet har rätt att i den ordning som anges i4 kap. få inskrivning i verksamheten av ett visst penningbelopp(företagsinteckning). Bevis om inskrivningen kallas företagshypoteksbrev. Enhgt4 § första stycket räknas ett konkursbo inte som näringsidkare enligt lagen. Somallmän förutsättning för rätten att få företagsinteckning skall således gällaatt den som begär inteckningen är näringsidkare eller åtminstone blivandenäringsidkare och inte är i konkurs. Encentral fråga är vilken betydelse som skall tillmätas kravet på att eninteckningssökande skall vara näringsidkare. Enligt gällande lag måste vissaytterligare kvalifikationer uppfyllas för att företagsinteckning skallmeddelas. Näringsverksamheten skall nämligen - med undantag för jord-bmk ellerskogsbruk - vara sådan att näringsidkaren skulle ha varit bokföringsskyldigenligt bokföringslagen (1929:117) om denna alltjämt hade varit i kraft.Dessutom måste s.k. driftsbevis företes. nämnda fömtsättningar föreslåsslopade. Någon utredning till styrkande av en inteckningssökandes egenskap avnäringsidkare eller blivande näringsidkare krävs inte enligt lagförslaget.Inte heller innehåller lagförslaget någon bestämmelse eller några uttalanden omrättsverkan av att en inteckning beviljas i verksamhet som sedennera visar siginte vara näringsverksamhet utan enbart t. ex. hobbyverksamhet. 1983/84:128 109 Avden tidigare återgivna lydelsen av 4 § första stycket i förslaget framgår attett konkursbo inte skall räknas som näringsidkare. Enligt 4 kap. 11 § 4 skallen ansökan om företagsinteckning avslås, om sökanden är i konkurs ellerförsätts i konkurs samma inskrivningsdag som inteckningen söks. Enligtspecialmotiveringen till förstnämnda lagrum blir såväl en av misstag beviljadinteckning på ansökan av konkursbo som en av konkursbo gjord upplåtelse avföretagshypotek ogiltig. Genom att i lagtekniskt hänseende - och med hänsyntill förhållandena i prakfiken något oegentligt - ett konkursbo bestämts somicke näringsidkare vill det synas som om begreppet även mer allmänt betraktatskall tillmätas avgörande belydelse vid lagens fillämpning. Frågan äremellertid om ett sådant synsätt inte skulle leda till onödiga komplikationer.Å ena sidan har önskemålet om en utvidgning av kretsen inteckningsberättigademedfört all kraven på bokföringsskyldighet och driftsbevis övergivhs. Dettaleder naturiigt till ett försvårande av kontrollen av att en inteckningssökandeverkligen är näringsidkare. I varje fall måste hur det än förfares uppkommagränsfall. Ledning kanske söks med hänsyn till vederbörandes skatteförhållandenmen även här kan del vara vanskligt att i gränsfallen snabbt träffa riktigaavgöranden. Å andra sidan blir en dylik kontroll meningsfull endast omrättsverkningarna av elt felaktigt beslut att bevilja inteckning blir betydelsefullai något hänseende. Härulinnan kan anmärkas att något behov av rältsföljdenogiltighet knappast föreligger, eftersom inteckningens bestånd och värde kangöras beroende av huravida inteckningsbar egendom, ingående inäringsverksamhet, förefinns då inteckningen göres gällande.Om så är fallet synes i formellt avseende "orikfiga" inteckningar,beviljade vid en lidpunkt då sökanden ännu inle var näringsidkare, kunna få bligilfiga. Dethär anförda leder till slutsatsen alt 2 § kan få den lydelsen atl den som villupplåta företagshypotek i näringsverksamhet som han driver eller avseratt driva, har rätt att etc. . Genom inteckningsbeslutel kan då framgåvilken verksamhet som inteckningen gäller i eller kan komma all gälla i. Vidareblir det även med en sådan reglering den tilltänkte borgenären som får la påsig uppgiften att undersöka om något kreditunderlag faktiskt finns. Någonstörre skillnad i sak mellan det remitterade förslaget och den här föreslagnaordningen lorde inte föreligga. Vadhär sagts föranleder en ändring även i 4 § första stycket i förslaget. EnligtI § avses med företagshypotek en säkerhetsrält enligt "bestämmelserna i dennalag". I 2 § föreskrivs att en näringsidkare som vill upplåtaföretagshypotek i sin näringsverksamhet har rätt att i den ordning som anges i4 kap. få inskrivning i verksamheten av ett visst penningbelopp(företagsinteckning). Bevis om inskrivningen kallas företagshypoteksbrev. Lagenförutsätter sålunda, att företagshypotek kan upplåtas av närings- 1983/84:128 110 idkarei hans näringsverksamhet, men anger inte klart att det är just näringsidkaresom enligt lagen äger upplåta företagshypotek. Lagen skulle vinna i tydlighet,om det i 1 § utsädes att med företagshypotek avses en säkerhetsrätt som enligtbestämmelserna i lagen upplåtes av näringsidkare i hans näringsverksamhet. Ettsådant förtydligande föranleder en mindre redaktionell jämkning av förstameningen i 2 § sålunda, att orden "i sin näringsverksamhet" flyttasned och får ersätta ordet "verksamheten" efter uttrycket "fåinskrivning i". Enligtgällande lag äger inte alla näringsidkare upplåta företagsinteckning. Endastom näringsidkaren skulle ha varit bokföringsskyldig enligt 1929 årsbokföringslag, om denna gälh även efter utgången av , eller om handriver jordbrak eller skogsbruk får företagsinteckning meddelas. Någonmotsvarande avgränsning görs inte i den nu föreslagna lagen. Varjenäringsidkare får alkså upplåta företagshypotek. Vem som är att anse somnäringsidkare anges dock inte närmare. Enligt specialmofiveringen till 2 §avses med näringsidkare var och en - juridisk eller fysisk person - somyrkesmässigt driver verksamhet av ekonomisk natur. Och vidare sägs attbegreppet näringsidkare alltså har en innebörd som överensstämmer med den somvanligtvis har fillagts detta begrepp inom civilrättslig lagstiftning. Isamband härmed görs hänvisning till avtalsvillkorslagen (1971:112), konsumentköplagen(1973:877), marknadsföringslagen (1975:1418) och bokföringstagen (1976:125).Den återgivna bestämningen är densamma som kommit till uttryck i förarbetenatill nämnda lagar. I förarbetena till konsumentköplagen sägs t. ex., att termennäringsidkare bör i överensstämmelse med vad som är fallet imarknadsföringslagen (lag i ämnet) och avtalsvillkorslagen fattas ividsträckt mening, dvs. såsom omfattande varje fysisk eller juridisk person somyrkesmässigt driver verksamhet av ekonomisk natur (prop. 1973:138 s. 160, NJA II 1973s. 438; i förarbetena till bokföringslagen hänvisas till denna bestämning, seprop. 1975:104 s. 140). Klartär alt gränsdragningsproblem kan uppkomma. Det kan sålunda bli förenat medvissa svårigheter att avgöra humvida en person, som driver verksamhet avekonomisk natur, gör detta yrkesmässigt i det fall då han samfidigt innehartjänsl hos annan. Även i andra fall kan det vara svårt att avgöra huruvidafråga är om näringsverksamhet eller t. ex. hobbyverksamhet. Exempel därpåutgör vissa avgöranden på skatteområdet, där motsvarande fråga, omnäringsverksamhet skall anses föreligga eller inle, uppkommer (se t. ex. RÅ1964:9 och från senare tid RÅ 1978 Aa 158). Bedömningen försvåras av attenligt 4 § tredje stycket i förslaget även den som avser att utövanäringsverksamhet men som ännu inte har påbörjat verksamheten faller in underlagens tillämpningsområde. Detla medför att praktiskt taget vem som helst syneskunna göra anspråk på att få förelagsinteckning meddelad i sin påståddaverksamhet. Det kan i sammanhanget anmärkas att förslaget saknar motsvarighettill den nu gällande lagens föreskrifter om krav på viss utredning rörandeverksamheten i inskriv- 1983/84:128 111 ningsärendet(17 § FL). En annan sak är att en filltänkt borgenär kanske inte kommer attanse inteckningen tjänlig som kreditunderlag. Men om företagshypotek upplåtesoch det visar sig att upplåtaren egentligen inte driver eller kommer att drivanäringsverksamhet - med andra ord han varken är eller kommer att blinäringsidkare - inställer sig frågan, om upplåtelsen anses ogiltig ochsäkerheten alltså helt värdelös. Tvist därom kan t. ex. uppkomma vid utmätningför annan borgenärs fordran. Förslagetinnehåller i nämnda hänseende endast bestämmelsen i 4 § första stycket, attkonkursbo inte räknas som näringsidkare enligt lagen, och enligt vad som anförsi specialmotiveringen till denna bestämmelse blir såväl en av misstag beviljadinteckning på ansökan av konkursbo som en av konkursbo gjord upplåtelse avföretagshypotek ogiltig. Däremot saknas motsvarighet till den nu gällandelagens bestämmelse (i 9 § andra stycket FL), att inteckning inte må ansesogiltig på grand av att föreskriven bokföringsskyldighet inte förelåg, närinteckningen meddelades, eller näringsidkaren då inte drev jordbmk ellerskogsbmk. Ikapifiet rörande inskrivningsförfarandet tas upp en bestämmelse, motsvarandenuvarande ordning, av innehåll att en ansökan om företagsinteckning skallavslås, om den verksamhet ansökningen avser uppenbarligen inte kan intecknas,se 4 kap. 11 § 2 i förslaget. Som exempel härpå anförs i specialmofiveringenatt verksamheten i själva verket innebär utövande av tjänst. Vilkenrättsverkan som följer av att en ansökan beviljas i strid mot bestämmelsenanges dock inte. Avsaknadav bestämmelse i nämnda hänseende är ägnad att skapa osäkerhet. Det torde inteförhålla sig så att en oriktigt beviljad inteckning under alla omständigheterblir ogiltig. Till belysning av frågan kan nämnas att bestämmelser motsvarandenyssnämnda 4 kap. 11 § i förslaget finns i 18 § FL. Där upptas i första stycketsärskilda avslagsanledningar under tre särskilda punkter. Punkt 1 omfattar bl.a. det fallet att inteckning medgivits av annan än sådan näringsidkare som ärbehörig enligt 2 § i lagen, medan punkt 3 upptar det fallet att inteckningenmedgivits av någon som är i konkurs eller försätts i konkurs den dag dåinteckningen söks. Angående det senare fallet föreskrivs i tredje stycket avparagrafen, atl inteckning som meddelats i strid mot bestämmelsen i punkt 3 ärutan verkan. Samma bestämmelse gäller dock inte i fråga om inteckning sommeddelats i strid mot punkt 1 eller punkt 2. Detremitterade förslaget saknar motsvarighet till 18 § tredje stycket FL. Ispecialmotiveringen till 4 kap. 11 § 4 i förslaget, vilken punkt motsvarar denförut berörda punkten 3 i 18 § första stycket FL, sägs också att, om eninteckning skulle beviljas trots konkursen, inteckningen och därmed företagshypoteksbrevetbehåller sin gikighet men att en eventuell pantförskrivning normalt blir utanverkan mot konkursboet. Hurdet förhåller sig med en inteckning som meddelats i strid mot bestämmelserna iövriga punkter av 4 kap. 11 § i förslaget berörs inte. 1983/84:128 112 nyssåtergivna motivuttalandet rörande punkt 4 kan tyda på att inte hellerinteckningar som meddelats i strid mot övriga punkter skall betraktas somogikiga. Detta skulle t. ex. innebära att en inteckning som i strid mot punkt 2 meddelatsi verksamhet, som uppenbarligen inte kan intecknas, inte är ogikig av den anledningen. En sådan ståndpunkt står i överensstämmelse med den förat nämnda bestämmelsen i 9 § andra stycket FL, att inteckning inte blir ogiltig därför att frågan, huravida näringsidkaren var bokförings skyldig eller drev jordbruk eller skogsbmk, bhvit orikfigt bedömd i inskriv ningsärendet. I rättspraxis har emellertid en inteckning som meddelats i strid mot föreskriften i 3 § andra stycket FL - i vilket fall ansökningen alltså bort avslås enligt 18 § första stycket 1 i samma lag - ansetts ogiltig och talan om förmånsrätt på grand av inteckningen lämnats utan bifall (NJA 1979 s. 413). I detta fall har sålunda en inteckning ansetts ogiltig när den beviljats trots att avslagsanledning förekommit och 9 § andra stycket FL eller motsvarande bestämmelse inte varit tillämplig. Detanförda ger vid handen att ett klarläggande synes önskvärt för det här närmastberörda fallet, atl inteckning meddelats trots att näringsverksamhet - ellerfilltänkt näringsverksamhet - i själva verket inte förelegat. 3 § Lagrådet: - enligt remissprotokollet "terminologiska" - frågan, humvida densäkerhetsrätl det rör sig om är atl betrakta som en panträtt, uttalas i denallmänna motiveringen att den rätt som grundas genom företagsinteckning intebrakat betecknas som panträtt och att skälen härtill främst är, att rätten intebestår oavsett ägarbyte och inte heller utan tidsbegränsning samt att denegendom som utgör underlag inte specificeras. Enligt föredragande statsrådet ärdet närmast praktiska skäl som talar mot alt panträttsterminologi används.Många bestämmelser som avser endast panträtt i traditionell mening men alltsåinte rätt som grundas genom företagsinteckning skulle, menar statsrådet,behöva ändras, om säkerhet i företagsegendom benämndes panträtt. I detremitterade förslaget har i stället för panträtt valts - trots kritik frånvissa remissinstanser - beteckningen , som förmenas ha en mer obestämdinnebörd än panträtt. Dettasistnämnda förefaller något tvivelaktigt.