prop · G703144 · 1983-12-31 00:00:00 — Vad gäller själva mottagandet av flyktingar är det enligtkommittén väsentligt, atl alla som beviljas tillstånd på grund av någon form avpolitiska skäl får i princip samma hjälp atl komma in på den svenska arbetsmarknadenoch i samhället i övrigt. Samma villkor bör således gälla för konventionsflyktingaroch för dem som får stanna av flyktingliknande eller av andrapolifisk-humanitära skäl. Den sistnämnda gruppen åtnjuter inte denförmånen. Kommittén understryker vidare behovet av en ingåendesammanhållen offenfiig redovisning av alla former av flyktinghjälp. Denföreslås ske i budgetpropositionen och anges bl.a. vara en förutsättning föratt statsmakterna skall kunna få en uppfattning om invandringens storlek underett kommande år. Den anges också vara en förutsättning för överväganden omfördelningen mellan flyktinghjälp i tredje land och flyktinghjälp i Sverige.Också frågor om flyktinghjälp inom ramen för biståndspolitiken bör enligt kommittén på myndighetsnivå kunna beredas i sädanaorganiserade samrådsformer som finns för flyktingöverföring ochflyktingmottagning. I fråga om fördelning mellan flyktinghjälp i ochflyktinghjälp i tredje land framhåller kommittén, att FN :s flyktingkommissarievid flera tillfällen har gett uttryck för uppfattningen, att den bästalösningen för den enskilde flyktingen oftast är atl han kan få en i ettnärbeläget land med en kultur och miljö som inte är alltför olika hemlandets.Med hänsyn till all flertalet länder som fått la emot stora skarorflyktingar har varil fattiga länder i tredje världen är del enligt kommitténytterst angeläget, all dessa mottagarländer kan få ett effektivtinternationellt slöd för att ta hand om flyktingarna. För sådana fall dåflyktingarna måste placeras i ell annal land är del enligt kommittén angelägetatt arbetar för att få till stånd en mera utvecklad internationellansvarsfördelning i syfte all bäst utnyttja de basresurser som har byggts upp iolika länder för samhällsservice till olika språkliga, etniska och religiösaminoriteter. Sammanfattningsvis säger sig kommittén vilja klargöra altden inte föreslår någon minskad generositet när det gäller att ta emotflyktingar och andra som åberopar skäl av polilisk-humanitär art.Flyktingpolitiken måste präglas av en politisk vilja att skapa ökade resurser.Den måste vidare liksom vara generös även i en internationelljämförelse. Med hänsyn till det växande invandringstrycket är det emellertidenligt kommittén nödvändigt för all de invandrarpolitiska målen (prop. 1975:26om riktlinjer för invandrar- och minoriletspolitiken) skall uppnås, attinvandringen av personer som åberopar flyktinglikande eller andrapolitisk-humanitära skäl fortlöpande anpassas till våra resurser. Samtliga remissinstanser stöder kommitténs förslag att denframtida flyktingpolitiken bör bygga flyklingpoliliska beslut. Detinnebär bl.a. atl skall arbeta intemationellt för motverkande av uppkomstenav flyktingsituationer och prioritera flyktinghjälp i tredje land samt, dåflyktingar överförs hit, ge förtur åt dem som är i akut behov av skydd. AMSframhåller i detta sammanhang att flyktingar med en hell annan kulturellbakgrund än vår har stora svårigheter att finna arbete och anpassa sig på arbetsmarknaden.Det är mycket svårt all arbetsplacera flyktingar direkt efter vistelsenpå mottagningsförläggningen. AMS måsle därför kunna på ett okonventionellt sättkombinera de olika arbetsmarknadspolitiska hjälpmedlen för att nå resultat.Ärkebiskopen, , och Sverigesfrikyrkoråd/samråd pekar dock på atl situationen i vissa regioner, t.ex. iMellanöstern, och , endast erbjuder ell fåtal flyktingarmöjlighet till ett regionall omhändertagande och "ett minimum avskydd". Röda korset understryker alt insatser i tredje land intefår inverka på enskilt inresta asylsökandes rätl till ett långtgående skydd. 1983/84:144 22 Nödvändigheten av att reglera invandringen av sådana asylsökandesom inle är konventionsflyktingar godtas också av remissinstanserna. Kammarrätteni understryker att den nämnda invandringen inte får tillåtas inverkapå möjligheterna att ge skydd åt flyktingar. LO anser atl detta är en mycketviktig punkt. Invandringen måste även i detta fall anpassas till våramöjligheter all erbjuda arbete, bostad och social service, inklusive svensk-och hemspråksundervisning. En generös tillståndsgivning ulan molsvaranderesurstilldelning leder enligt LO till en allvariig försvagning avinvandrarpolitiken. Röda korset vill i detta sammanhang betona vikten av altden föreslagna avvägningen inte får till följd atl enskilt anlända asylsökandedrabbas av en fluktuerande tillämpning av flykfingbestämmelserna i . Om således enighet tycks råda om behovet av en reglering,råder olika uppfattningar om hur den skall tillämpas. Svenska kommunförbundetanser alt den reglerade invandringen bättre bör anpassas till statens ochkommunernas resurser. Flera remissinstanser riktar å andra sidan kritik mot vadman kallar kommitténs statiska "omföringspolitik", dvs. inordnandetav förslagen inom en oförändrad kostnadsram. SIDA, som anseratt vi bör vara beredda att vid behov öka insatserna. och frikyrkoråd/samråd anser att IPOK:suppfattning är oroväckande och framhåller, att en generös flyktingpolitikmåste präglas av en politisk vilja att skapa ökade resurser för helaflyktingpolitiken. I likhet med bl.a. Föreningen ochBotkyrka kommun menar dessa remissinstanser, att enskilda kommuners begränsaderesurser inte kan utgöra grund för en begränsning av invandringen av sådanaasylsökande som omfattas av 6§ UtlL. Elt syfte med de aktuella försöken attstyra invandringen är ju just atl jämnare fördela bördorna mellan kommunerna. Åtskilliga remissinstanser framhåller vikten av enfortsatt generös flyktingpolitik. SIDA, som säger att delta börvara ett självständigt, övergripande samhällsmål, samt , länsstyrelserna iStockholms län och i , TCO och Amnesty Inlernational.TCO avser därmed en flyktingpolitik som innebär alt bidrar till attstörsta möjliga antal flyktingar fär skydd, antingen inom biståndspolitikensram eller genom mottagning i . och flera andraremissinstanser framhåller att det alltid i första hand måsle vara den aktuellaflyktingsituationen i världen som är vägledande när omfattningen av insatsernaövervägs. 1 några remissyttranden understryks värdet av att vi har en särskildbestämmelse om skydd för dem som åberopar flyktingliknande skäl. Inte i någotyttrande ifrågasätts behovet av elt sådanl skydd eller åberopas den reservationbeträffande skyddsbestämmelsen som avgetls av en ledamot i kommittén. Förslaget att den sammantagna flyktingpolitiken årligenskall redovisas av regeringen till har allmänt tillstyrkts avremissinstanserna. Ett antal remissinstanser har starkt kritiserat detförhållandel, all IPOK mycket knapphändigt har redovisai och analyseratSveriges flyktinghjälp i tredje land. SIDA anser detta olyckligt med hänsyntill detta flyktingbistånds stora omfattning och dess samordning med flyktingmotlagningeni . Framställningen sägs ha fåll en kraftig slagsida som måsle avhjälpas.Även ärkebiskopen, barnen. , Sverigesfrikyrkorådlsamråd och Röda korset är kritiska på denna punkl. Enligt Rödakorset kan samordningen komma att innebära att - om överföring tilltredje land eller repatriering i allmänhet försvåras - bereder sig på att taemot ett relativt sett större antal flyktingar för permanent bosättning iSverige. Röda Korset säger vidare alt slöd till FN:sflyktingkommissarie till stor del har koncentrerats till kortsiktiga"relief-insatser" och måsle kompletteras med "ett mer aktivtpolitiskt agerande rent allmänt när det gäller problemaliken med flyktingarnasrehabilitering." Ärkebiskopen, , ochSveriges frikyrkoråd/samråd föreslår bl.a. inrättandet av ett rådgivande organdär bl.a. frågor om flyktingskapets orsaker behandlas. 1 en sådan beredningskulle ingå, förutom företrädare för regeringen och partier,representanter för fackliga samt kyrkliga och andra humanitära organisationer. I sammanhang med principerna för flyktinginvandringen larett stort antal remissinstanser upp frågor som rör behandlingen av enskiltinresta asylsökande. SIDA understryker att strävandena att lindraflyktingproblemen också måste innebära en generös behandling av asylsökande.Ärkebiskopen, barnen. och frikyrkoråd!samråd säger att en restriktiv tolkning av UtlL:s skyddsbestämmelser kanmotverka huvudmålet för flyktingpolitiken, som är att internationellt stärkaskyddet för de mänskliga rätfigheterna. Röda korset ser sig föranlåtet altunderstryka viklen av att de rättssäkerhetsgarantier som har uppställts i UtlLefterföljs i den praktiska tillämpningen. Man tillägger att del finns"uppenbara tendenser till en alltför summarisk tillämpning av förstaasyllandsprincipen." Även advokaisamjundei framför kritik som rör asylbedömningen. Slutligen kan nämnas att några remissinstanser, bl.a. Rödakorset och , förordar atl FN:s flyklingkommissarie inbjuds attöppna kontor i . För egen del vill jag framhålla följande. Som jag redanhar antytt har människor i långt störreomfallning än tidigare tvingats all lämna sina hemländer på grund avförföljelse men också på grund av politiska omvälvningar, krig eller svält.Flykten har ofta haft karaktär av massulvandring och de direkta följderna iform av en omfattande flyktinginvandring har nästan genomgående drabbat mycket 1983/84:144 24 fatligautvecklingsländer i , och . Antalet flykfingarberäknas uppgå till mer än 12 miljoner. Till delta kommer flera miljonersom vistas som flyktingar i sitt eget land på grund av bl.a. inbördesslrider.En lösning eller elt mildrande av flyklingproblemen i stort i världen torde iövervägande antalet fall vara möjligt endast genom alt förutsättningar skapasför frivillig repatriering eller, när detla inte är möjligt, genom enintegrering av flyktingarna i de s.k. första asylländerna med världssamfundetsbistånd. Överföring till och bosättning i tredje land kan av olika skäl endastlösa en liten del av flyktingproblemen i världen. Trots att någon ny massflyklingsitualion- med undantag för -inte har uppträtt under de allra senasteåren, har flyktingsituationen i världen ändå försvårats avandra skäl. I sin redogörelse för FN:s flyklingkommissaries exekutivkommittévid session pekade sålunda flyklingkommissarien på, att svårigheternaatt finna permanenta lösningar på flyktingproblemen allvarligt har ökat, främstberoende på den aktuella ekonomiska krisen och därmed sammanhängande ökatmotstånd hos industriländerna mol att ta emot flyktingar. Vårtland har tagit en aktiv del i arbetet med att motverka uppkomstenav flyktingsituationer och med atl bistå behövande flyktingar, både i tredjeland och genom asyl i vårt land. Vi har sett detla som en självklar humanitärskyldighet, inle minst mot bakgrund av gynnade ställning i världen.lPOK:s förslag, atl vi också i fortsällningen skall föra en sådanflyktingpolitik och eftersträva att våra åtgärder får så stor effeki sommöjligt, har fått remissinstansernas stöd. Jag delar uppfattningen attflyktingpolitiken också i fortsättningen bör vara generös och att sålänge det är praktiskt och ekonomiskt möjligt bör fortsätta att ta sin del avansvaret för atl lindra den tragiska flyktingsituationen i världen. Del ärsamtidigt självfallet atl de invandrarpolitiska målen skall gälla ävenbeträffande flyktingar. Redan av vår anslutning till flyktingkonventionenföljer, alt flyktingar i detta sammanhang skall behandlas som en i särskildgrad gynnad grupp. Ilikhet med kommittén och remissinstanserna anser jag all de grundläggandeprinciper för den samlade flyktingpolitiken som antog (prop.1978/79:100 bil. 15 s. 152) alltjämt bör gälla. Jag har redan inledningsvisangett dessa principer. Del kan ändå finnas anledning att något närmareutveckla dem. De olika beståndsdelarna i flyktingpolitiken kan sammanfattas iinternationelll arbete på flyktingskyddsområdet, hjälp till behövandeflyktingar i främst u- länder, kvotöverföring av flyktingar och en allmäntgenerös asylpolitik. Pådet internationella planet, främst inom FN, pågår ett omfattande arbete somsyftar till atl stärka skyddet för de mänskliga rättigheterna och därigenommotverka flyktingsituationer. bör som spela en aktiv roll idetta sammanhang. Den omfattande och accelererande ökningen av antaletflyktingar under , liksom de allt störresvårigheterna att finna adekvata lösningar, har gjort det viktigare än någonsinalt undersöka varje möjlighet atl förhindra uppkomsten av nya flyktingströmmar.Jag vill i detla sammanhang nämna att den 16 december1981 beslöt atl etablera en expertgrupp med uppgift atl undersöka frågan ombl.a. uppkomsten av flyktingströmmar och atl överväga möjliga lösningar. Frågorom mänskliga rättigheter och massutvandring har vidare tagits upp i för mänskliga rättigheter och blivit föremål för en omfattandeutredning. Mot bakgrund av frågornas komplexitet kan eventuella resultatsannolikt väntas först på lång sikt. Mera närliggande är det arbete som bedrivsinom främst FN:s flykfingkommissaries exekutivkommitté och inom för flyktingfrågor (CAHAR). Arbetet syftar till att, på grundvalav främst flyktingkonventionen, i rekommendationer eller andra instrumentvidareutveckla och befästa grundläggande principer för skyddet av asylsökandeoch flyktingar. Detta arbete för att förmå stater att i fråga om flyktingariaktta grundläggande humanitära principer -främst den alt inte återsända enflykting till förföljelselandet - är enligt min mening av fundamentalbetydelse och bör liksom stödjas av . Enviktig del av vår flyktingpolitik är det bistånd som utgår till slöd åt flyktingar.Majoriteten av flyktingarna finns i . En varaktig lösning av derasproblem kräver omfattande bistånd som möjliggör för flyktingarna all få en nytillvaro i en omgivning som i socialt och kulturellt hänseende liknar den dekommer från. Hjälp i ursprungslandets närhet underlättar vidare genomförandetav frivillig repatriering om möjlighet därtill uppkommer. Jag vill nämna atlSverige är en av de större bidragsgivarna till FN:s flyklingkommissarie.Omfattande slöd lämnas vidare till förpalestinaflyktingar (UNRWA). Vidare tas betydande belopp frånkatastrofanslagel i anspråk för flyktingar och hemlösa. Beloppen kanaliserasvia berörda FN-organ, Koda Korset och svenska frivilligorganisationer.Flyktingbistånd utgår i övrigt till "flyktingar och befrielserörelser isödra " samt som humanitärt bistånd till . Jag får iövrigt hänvisa till vad som i dessa hänseenden anges i årets budgetproposition(prop.1983/84: 100 bil. 5 och 10). Även i fortsättningen bör, av skäl som jagredan angett, flyktingbistånd inta en framskjuten plats. Del är enligt minmening angeläget all internationellt verkar för att biståndet förflyklinginsalser används på ett så effektivt sätl som möjligt. I denna frågahar jag samrått med chefen för , statsrådet . Flyktinghjälpeni avsåg från början främst s.k. kollektiv flykting-överföring. År 1950beslöt om sådan överföring av flyktingar hit. Denna form förflyklingöverföring kom under de följande decennierna att dominera svenskflyktingpolitik. Uttagningen skedde mestadels från flyktingläger i medverkan av en svensk delegation. Statsmakterna beslöt om enviss kvot, den s.k. flyktingkvoten. 1983/84:144 26 senastelO-årsperioden har emellertid antalel enskilt hitresta asylsökande överstigitflyktingkvoten och oftast varit betydligt större. Även flykting-överföringen som sker i nära samarbete med UNHCR - har förändrat karaktär.Regeringen beslutar om den allmänna inriktningen avflyklingöverföringen. Uttagningen sker sedan vanligen genom att FN:sflyktingkommissarie eller våra utlandsmyndigheter lämnar förslag till påenskilda eller grupper som behöver en undan förföljelse. Sedan mittenav har flyktingkvoten varit 1 250 personer och har i första handavsett latinamerikaner. har extra kvoter om ca 250 personerreserverats för anhöriga till båtflyktingar från . Uttagning kan ävenavse sådana politiskt förföljda som fortfarande vistas i sitt egel land ochdärför inte formellt sett är flyktingar enligt UtlL eller flyktingkonventionen.1 vissa fall har det rört sig om politiska fångar som har frigetts underförutsättning av bl.a. att de mottogs i annat land. Jagdelar kommitténs uppfattning att denna form av flyktingmotlagning bör utgöragmnden för vår flyktinginvandring och att den bör fortgå i allt väsentligtoberoende av svängningar i konjunkturerna. Den möjliggör för alt göraen humanitär insats för dem som vi bedömer bäst behöver hjälp. Liksom hittillsbör förtur ges åt flyktingar, i eller utanför hemlandet, som är i akut behov avskydd. bör vidare också i fortsättningen ta emot handikappade eller i övrigtsvårplacerade flyktingar. Omfattningen av kvolöverföringen bör liksom hittillsbestämmas i särskild ordning. Med anledning av påpekanden underremissbehandlingen vill jag understryka, att insatser av naturligaskäl måste bero inle bara pä interna resursöverväganden utan också pä denaktuella flyktingsituationen i världen. Beredskap måste alltid finnas för enökning av flyktingkvoten när situationen kräver det. Det är enligt min meningangeläget med en ökad samordning via , så atl fleraländer solidariskt medverkar i flyktingmottagandel. Därigenom kan även ansvaretför olika flyktingkategorier fördelas med beaktande av om och i vad mån konventionsslaternatidigare har tagit emot flyktingar av samma språkliga och kulturella kategorioch byggt upp en organisation för deras omhändertagande. Dentredje beståndsdelen i flyktingpolitik bör liksom vara engenerös asyllagstiftning och asylpraxis. En generös asylpolitik är enligt minmening en viktig del av vår samlade flyktingpolifik. Flyktingar som söker asyloch är i behov av en i skall även framgent ha rätt att fåstanna. UtlL ger emellertid skydd, inle endasl ål konventionsflyktingar utanäven åt andra som åberopar tungt vägande skäl av politisk art mot atl återvändatill hemlandet. I likhet med IPOK och remissinstanserna anser jag atl elllagsladgal skydd för asylsökande tillhörande denna grupp bör finnas även iframtiden. Jag återkommer senare till frågan hur skyddet skall utformas. 1983/84:144 27 Flera av remissinstanserna har betonat att ett omfattandeflyktingbistånd i tredje land inle fär leda till en mindre generös inställningmot asylsökande som kommer till våra gränser. Jag delar den uppfattningen. allmänna debatten har i delta hänseende ibland understrukits, atl Sverigesresurser i första hand borde användas till organiserad överföring avflyktingar. Överföring av flyktingar till är självfallet en mycketviktig del av vår flyktingpolitik och bör vara det också . Enavvägning mellan kvotöverföring och mottagande av enskilt inresta asylsökandelåter sig inle alltid sä lätt göra i den praktiska tillämpningen, bl.a. därföratt många av dem som kommer är konventionsflyktingar men också därför alt man iasylsituationen har att göra med personer som faktiskt har brutit upp från sillhemland och redan därigenom befinner sig i en utsatt situation. Till detlakommer följande. Genom lagstiftning har vi gjort en avvägning som innebär altvi har åtagit oss atl, när inte särskilda skäl hindrar det, ge en ävenåt asylsökande som inte riskerar politisk förföljelse men som åberopar tungtvägande politisk-humanitära skäl. En konsekvens av delta måste då bli, attsådana asylsökande i allmänhel accepteras utan någon jämförelse med meraskyddsbehövande flyktingar som finns i tredje land. Rent allmänt finner jag detvidare angeläget att förfarandet i samband med behandlingen av asylansökningarvid gränsen görs så rättssäkert och humant som är möjligt samt att det står irimlig överensstämmelse med de principer för asylbedömning som har antagits avFN:s flyktingkommissaries exekutivkommitté och . Jag återkommer idet följande till denna fråga och till frågan om tillämpningen av vad som harkommit alt kallas "principen om första asylland". Sedan detta har sagts vill jag återknyta till dengrundläggande frågan om behovei av en reglering av flyktinginvandringen. Jaghar redan nämnt alt en sådan reglering inte får omfatta asylsökande som är konventionsflyktingaroch har behov av i vårt land. Kommittén, som också har undantagit dennagrupp, fäster stort avseende vid att invandringen av utlänningar som åberoparpolitisk-humanitära skäl fortlöpande granskas och vid behov regleras genom åtstramningi praxis. Flera remissinstanser, bland dem LO och kammarrätten i Jönköpingstöder förslaget. Åtskilliga remissinstanser anser emellertid alt kommittén förstarkt har betonat nödvändigheten av en prioritering av vissaflyktingpolitiska insatser inom ramen för oförändrade resurser. Det förekommeräven varningar för den orättvisa och osäkerhet som skulle bli följden omkontrollen av invandringen skulle leda till en växlande praxis vidtillämpningen av bestämmelsema om skydd på grund av politisk-humanitära skäl. Våra ekonomiska resurser är begränsade. Detla måsteofrånkomligen inverka också på delar av vår flyktingpolitik, även om möjlighetbör finnas för den flexibilitet som kan påkallas av dramatiska förändringar iflyktingsituationen ute i väriden. Mot den bakgrunden har det ansettsnödvändigt atl i rimlig mån reglera även delar av flyktingpolitiken. Prop.1983/84:144 28 Som kommittén föreslår, måste en prioriteringgöras till förmån för vissa delar av flyktingpolitiken. Jag har redanunderstrukit all invandringen av enskilt inresta konventionsflyktingar intefår regleras med hänsyn till ekonomiska resurser samt att tyngdpunkten ävenfortsatt måste ligga på flyktingbistånd i tredje land och därnäst påöverförande hit av flyktingar i akut behov av skydd. Mol den bakgmnden måsteregleringen träffa i första hand invandringen av asylsökande som åberoparpolitisk-humanitära skäl. Redan vid tillkomsten av 6 § UtlL klargjordesbegränsningen av det skydd 6 § avsågs ge. Av bestämmelsen följer således atträtten alt stanna kan vägras utlänningen, om det finns särskilda skäl, varmedsärskilt åsyftades begränsningar av möjligheter all ta emot sådanautlänningar. I sak innebär därför lPOK:s förslag främst den nyheten, att en mermålinriktad politik skall föras för att följa utvecklingen och tillgripabehövliga begränsningsåtgärder när det gäller denna invandring. Ävenför egen del anser jag det angelägel att en fortlöpande och noggrannuppföljning sker såväl av flyktingpolitiken i stort som av invandringen pågrund av politisk-humanitära skäl. Det är viktigt att undvikaåterkommande ändringar i praxis i fråga om denna invandring, något som skulleskapa rättsosäkerhet och för övrigt stå i dålig överensstämmelse med gällandebestämmelser. Inte heller bör man utan starka skäl utnyttja möjligheten alt medstöd av undantagsklausulen tillgripa generella begränsningar. En noggrannuppföljning möjliggör emellertid bättre framförhållning och planering och ärredan därigenom värdefull. Skulle det emellertid - exempelvis till följd av enkraftig ökning av invandringen på grund av politisk- humanitära skäl bedömasofrånkomligt med en begränsning av denna, ger undantagsklausulen redan numöjlighet att åstadkomma detta. Kommittén har framhållit att den nu aktuellainvandringen måste regleras med hänsyn till inte bara landets utan även berördakommuners resurser. Mol förslaget har föreningen ochBotkyrka kommun riktat kritik. För egen del menar jag, att våra möjligheteratt la emot sådana asylsökande som avses i princip skall bedömas medutgångspunkt från landets samlade resurser. Innanjag lämnar denna fråga vill jag nämna atl jag, i likhet med en enigremissopinion, godtar förslaget om lika behandling i förmånshänseende av allasom får stanna på grund av politiska skäl, antingen de omfattas av 3, 5 eller 6§ UtlL eller ej. Jag avser all i ell senare sammanhang återkomma till dennafråga. IPOKhar påtalat del förhållandet, att det saknas en samlad redovisning av vårflyktingpolitik, dvs. flyktinghjälp inom ramen för biståndspolitiken och iform av överföring till eller asyl åt enskilt inresta asylsökande. Jagdelar i likhet med remissinstanserna kommitténs uppfattning, atl en åriigsammanhållen offentlig redovisning bör lämnas om alla former av flyktinghjälp.Därigenom blir det möjligt för regeringen att hos