prop · G7038 · 1983-12-31 00:00:00 — I den tredje gruppen finns projekt vars syfte är att utveckla produktionsteknikför kretsar med egenskaper som möjliggör att de elektroniska signalerna kanbehandlas snabbare inuti kretsarna. Projekten i den tredje gruppenkostnadsberäknas till 178 milj. kr. Den fjärde och sista gruppen innehållerprojekt som syftar till uppbyggnad av produktionskunnande av s.k. galliumarsenidkretsar.Till dessa kretsar återkommer jag . Beräknad kostnad för denna grupp är40 milj. kr. De projekt, som föreslås bli föremål förteknikupphandling, är enligt STU av den storlek att enskilda företag inte kanklara kombinationen risktagande och höga utvecklingskostnader. 2.4 Riktlinjer för ett nationellt mikroelektronikprogram Innan jag går närmare in pä STU:s förslag vill jag nämnaatt mikroelektroniken och halvledarindustrin har behandlats i flerautredningar och propositioner . 1 näringspolitiska delegationens betänkande (Ds Ju 1979:1)"Vägar till ökad välfärd" prioriterades mikroelektroniken som ettangeläget projekt för statlig satsning. , , behandlade i sinrapport (meddelande nr. 223, 1979) Kunskap och konkurrenskraft bl.a. elektronik, kommunikationsteknik och informationsbehandling. IVA konstateradeatt mikroelektroniken är det område som utvecklas snabbast. Här borde riktadeinsatser göras, särskilt vad avser konstruktion av hela mikroelektronikbaseradesystem. Genom den snabba utvecklingen skulle kretsarna komma att innehålla alltfler funktioner som priset för kretsarna sjönk. Det föreföll dock,enligt IVA, inte vara möjligt för att göra en så stor satsning påutveckling av massproducerade standardkretsar att en tillverkning skulle blikonkurrenskraftig. Vissa typer av specialkretsar, däribland kundanpassadekretsar, syntes dock kunna bli ett lämpligt område för svenskelektronikindustri. 1 sju rapporter från statens industriverk omelektronikindustrin i (SIND 1979:6, 1980:20, 1981:1, 6, 1982:1, 5 och11) har redogörelser lämnats för den svenska elektronikindustrins nuläge ochutvecklingsmöjligheter. En av de centrala utgångspunkterna för denna utredningvar att försöka förutsäga hur elektronikindustrin i kommer att se ut år1990. Jag har redogjort för omfattningen av den i dessa rapporter beräknadeökningen i antalet användningsområden. 1983/84:8 13 ocksåen beräkning i ekonomiska termer. Svensk elektronikindustri uppskattades år1970 ha ett tillverkningsvärde på . Motsvarande siffra var år1980 . Fram finns det möjlighet för en tillväxt upptill . Jämfört med en ganska snäv spridning vad beträlTartillämpningsområdet kommer att kännetecknas av enmycket bred spridning av elektroniken. Denna utveckling har drastiskt förändratden svenska högteknologiindustrins utlandsberoende. importeradeselektronikkomponenter till ett värde av ca 40 milj. kr. låg importen på600 milj. kr. och kan importen av elektroniska komponenter komma attökas till . 1 slutrapporten dras slutsatsen att trots att det ärmycket svårt (troligen omöjligt) för att uppnå ett totalt oberoende avimporterade elektronikkomponenter, så finns det stor anledning för attsatsa på mikroelektronikområdet. Sårbarhetskommitténkonstaterar i betänkandet: (SoU 1979:93) ADB och samhällets sårbarhet attbehovet av komponenter, reservdelar och service från utlandet gör vårt landberoende av att det internationella handelsutbytet flyter utan allvarligarestörningar. Om störningar uppstår är det enligt kommittén troligt attdatordrift i nuvarande omfattning är möjlig endast . Detfinns skäl anta att utlandsberoendet kommer att öka. Isamband med riksdagsbehandlingen av prop. 1981/82:123 samordnad datapolitik harriksdagen som sin mening gett regeringen till känna att den finner detangeläget att ett beslutsunderlag utarbetas för åtgärder som syftar till ettgodtagbart nationellt fysiskt och teknologiskt oberoende på halvledarområdet(NU 1981/82:49, rskr 379). Enligtav godkända riktlinjer för försvarsindustripolitiken (prop.1981/82:102, FöU 18,rskr 374) gäller bl.a. att det mot bakgrund av behovet avmodernisering av telekrigföring är av stor vikt att svensk elektronikindustrihar kompetens och är konkurrenskraftig på försvarsområdet. Svenskelektronikindustri bör därför prioriteras, framför allt när det gälleranskaffningen av system- och mjukvara till försvaret. Tillverkningen av vissaväsentliga komponenter bör också uppmärksammas. Pånordiskt plan har en arbetsgrupp, som tillsattes av ,gått igenom utredningar och åtgärder i de nordiska länderna. Gruppen har lagtfram en serie förslag till åtgärder på nordiskt plan sett i ljuset avdatateknologins förväntade verkningar på andra samhällsbehov i ("Datateknologi i " NU 1981:9 och NU 1982:7). a. mot bakgrund av det nu redovisade utredningsmaterialet och riksdagensställningstaganden som STU:s förslag utarbetats. Den framtida svenska industrinkommer att i allt högre grad vara beroende av elektroniken. Produktionen läggsgradvis om så att en större och större del blir beroende av datoriseradestyrsystem. Tillgången på elektronikkomponenter blir då av avgörande betydelseför att få så liten produk-n 1983/84. 1983/84:8 14 tionsstörningsom möjligt då någon komponent i systemet går sönder. De produkter somproduceras kommer också att innehålla elektronikkomponenter i allt högre grad.Även här är naturligtvis tillgången på specialtillverkadeelektronikkomponenter av avgörande betydelse. Möjhgheternatill innovationer inom det starkt framväxande mikroelektronikområdet ökar.Innovationerna skapar förutsättningar för ny expanderande industri.Framgångarna för ASEA:s högspända likströmsöverföring och loktillverkningbaseras bl.a. på halvledar- och elektrooptiska komponenter. Den intemationellautvecklingen inom data- och elektronikområdet innebär att , med ettbibehållande av nuvarande insatser, kommer att sacka efter i den industriellakapplöpningen. Enligt bUaga 3 framgår att alla större länder har, eller kommeratt påbörja, program inom informationsteknologiområdet. Avsevärda resurser tasi anspråk. Genom statliga medel lämnas härigenom på olika sätt stöd till deninhemska industrin. Jag anser det därför mycket viktigt att även den svenskaindustrin ges stöd på detta område. Detär inte helt självklart att möjligheten till obehindrad import av integreradekretsar står öppen . Jag har med oro noterat att det finns tendensertill att man i andra länder vill begränsa exporten av strategiska komponenter.Om dessa tendenser förstärks kan de få allvarliga följder för del. Enhög nivå på svensk forskning och teknisk utveckling utgör också enförutsättning för nödvändigt internationellt utbyte av teknik och kunskaper.Det nationella mikroelektronikprogrammet kommer att öka tillgången påingenjörer och forskare med de rätta kunskaperna och dessa personer utgör denfrämsta förutsättningen för en industriell expansion på området. Utgångslägetför en större satsning på mikroelektronikområdet i vårt land - om hänsyn tastill de samlade resurserna i olika avseenden - är hoppingivande.Systemkunnandet, dvs. förmågan att utveckla tekniskt avancerade produktidéertill rationella systemlösningar, är av hög klass. Detta visas av de exportframgångarsom har uppnåtts inom t.ex. telekommunikationsområdet. Detta systemkunnade ären förutsättning både för att konstruera nya mikroelektronikkretsar och för attkunna använda dessa kretsar i nya systemlösningar. Min bedömning är därför attsvensk systemteknisk industri har goda möjligheter att även fortsättningsvishävda sig internationellt om goda kunskaper och god förmåga inom konstruktionoch framställning av komponenter uppnås inte bara bland de stora företagen utanockså även hos de mindre och medelstora företagen. Remissbehandlingenav STU:s förslag till ett mikroelektronikprogram har givit ett enligt min åsiktklart besked. Insatser för att främja mikroelektronikens utveckling ärvälmotiverade och bör sättas igång utan dröjsmål. Motiven till ett sådantprogram sett ur totalförsvarets synvinkel framhålls av många. Alla berördaindustriföretag lämnar sitt fulla stöd till en satsning 1983/84:8 15 avden föreslagna omfattningen och med i stort sett den inriktning som STUföreslagit. Dock framhålls att utbildningsprogrammet borde ha getts ett störreutrymme. De fackliga centralorganisationerna är positiva. Så t.ex anser LO att utveckhngeninom elektronikindustrin liksom elektronik-kunnandet är väsentlig såväl urnäringspolitiska som kulturella och demokratiska synvinklar.Arbetarskyddsfonden, som anser att programmet kan ge positiva effekter frånmiljöskyddssynpunkt. Samordningen berörs av flera och där är meningarna någotdelade. Somliga anser att STU skall stå för samordningsansvaret, andra anseratt en särskild delegation skall inrättas och några anser att behovet avsamordning är litet. De flesta menar dock att den framtida samordningen börtillmätas stor vikt. Till detta återkommer jag . Vidutarbetandet av förslaget har STU beaktat tidigare uttalanden ombehovet av självförsörjning på elektronikkomponenter. Mikroelektronikprogrammetär ett steg i rätt riktning. Jag delar dock ASEA:s, m.fl., uppfattning att detinte inom överskådlig tid är möjligt att göra landet självförsörjande påelektronikkomponenter. Det viktigaste är att vi i landet håller ett högtkunnande och samlar våra insatser på de områden där komponenterna i fråga är kritiskaför olika systemfunktioner. Det är vidare viktigt att vi har goda möjligheteratt konkurrera internationellt med en lönsam inhemsk elektronikindustri. Ett avde områden som jag därvid bedömer har goda utsikter är kundanpassade kretsar.Ett annat viktigt område är specialkomponenter inom givartekniken och optoelektroniken. Motbakgrund av det jag har redovisat i det föregående finner jag det angeläget attmikroelektronikprogrammet kommer igång så fort som möjligt. Den planering somhar föregått förslaget till ett nationellt mikroelektronikprogram har letttill att det finns förslag till åtgärder som kan vidtas omedelbart.Utbildningen hämmas av att det inte finns tillräckligt med utrustning för attge en utbildning som är tillfyllest för industrins behov. Inom industrin finnsomedelbara behov av konstruktionsutrustning av elektronikkomponenter. Därförfinner jag det angeläget att redan nu föreläggs förslag till ettmikroelektronikprogram. Jagförordar att regeringen förelägger /örs/og lill riktlinjer för ettnationellt mikroelektronikprogram, som i enlighet med STU:s förslag bör vara femårigtoch uppdelat på de fyra delprogrammen 1. Utbildning, 2. Grundforskning, 3.Målinriktad forskning och 4. Industriell utveckling, iag förordar också attmedel anslås till programmet redan under innevarande budgetår. Jagär dock inte beredd att nu ta ställning till närmare inriktning och omfattningav ett sådant program för hela femårsperioden utan avser att återkomma tilldetta . Jagövergår nu till mina förslag för resp. delprogram Prop.1983/84:8 16 Jaghar i denna fråga särskilt samrått med statsrådet 1. och chefen för . Jagdelar den uppfattning som framförs av många remissinstanser att delprogram 1.Utbildning är en grundförutsättning för de övriga tre delprogrammen. Detutredningsarbete som pågår inom UHÄ rörande utbildning inom mikroelektronikområdetbör dock inte föregripas. Mina förslag i det följande riktas därför emottemporära insatser för att utbildningen inom datorstödd konstruktion avmikroelektronikkretsar skall kunna förbättras. SåsomSTU har framhållit råder det brist på utrustning för mikroelektronikutbildningeni högskolan. Ett annat problem är att man inte kan få full kostnadstäckning föratt bl.a. framställa de kretsar som eleverna konstruerar. Jag föreslår därföratt 5 milj. kr. anvisas till UHÄ för insatser på nyssnämnda områden. Beloppetbör beräknas under ett nyuppfört anslag Särskilda utbildningsinsatser inommikroelektroniken under åttonde huvudtiteln för /84. Jaghar tidigare nämnt att SÖ påbörjat en översyn av datautbildningen i ungdomsskolan.F.n. finns ingen utbildning inom elektronikkretskonsiruk-tion inomgymnasieskolan men initiativ har dock tagits inom SÖ för alt påbörja sådanutbildning. Än sä länge befinner sig dock dessa initiativ på planeringsstadiet.SÖ:s planering bör inte föregripas. Redan nu kan dock förutses att enfortbildning av gymnasielärarna inom kretskonstruktion är nödvändig. Äveninom industrin finns ett stort behov av fortbildning. Den kunskap som nuyrkesverksamma elektronikkonstruktörer besitter åldras mycket fort och förmånga är datorstödd kretskonstruktion helt nytt. Jag har därvid erfarit attbl.a. för Företagsutveckling med kort varsel kan utökasin kursverksamhet på kretskonstruktionsområdet. Attkonstruera kretsar (konstruktion i kisel) har varit förbehållet destörsta elektronikföretagen. Den nya tekniken medger emellertid att även demindre och medelstora företagen kan konstruera kretsar till rimliga kostnader.Det är därför angeläget att denna kunskap sprids till dessa företag. Jagförordar därför att 2 milj. kr. anslås innevarande budgetår lill STU för att isamråd med statens industriverk, SIND, medverka till dels en kunskapsspridningav kretskonstruktion bland mindre och medelstora företag och dels tillfortbildning av gymnasielärare och yrkesverksamma konstruktörer. Medlen böranvisas över ett nyuppfört anslag Vidareutbildning och kunskapsspridning inommikroelektroniken under industridepartementets huvudtitel. Ocksåbeträffande detta delprogram har jag särskilt samrått med statsrådet 1.Carlsson och chefen för . Det är ett sedan Prop.1983/84:8 17 länge känt faktum att många högt kvalificerade svenskaforskare har erbjudits arbete utanför landets gränser. Många har även tackatja till dessa erbjudanden. En bidragande orsak lill detta är att forskarna harerbjudits bättre möjligheter att bedriva sin forskning bl.a. i form avmodernare och mer kvalificerad utrustning. Jag finner del därför angeläget attvi i försöker skapa en internationellt konkurrenskraftigforskningsmiljö inom halvledarområdet. Det är då riktigt alt i enlighet mednaturvetenskapliga forskningsrådets intentioner koncentreraforskningsinsatserna på ett antal spjutspetsområden där redan idagligger långt framme. Genom detförslag till nationell halvledarforskning, som jag har redovisat i detföregående (avsnitt 2.2.2) har förutsättningarna för rådets planering förändrats.Den av rådet planerade resursnivån av 10 milj. kr. för utrustning under enfemårsperiod bedömer jag därför som otillräcklig. Jag har för budgetåret1983/84 beräknat ytteriigare 5 milj. kr. för att möjliggöra en igångsättning avforskningsrådets satsning nationell halvledarforskning. Beloppet bör tillförasett nyuppfört anslag Nationell halvledarforskning under åttonde /84. 2.4.3 Delprogram 3. Delprogrammet grundforskning, som jag nämnde, syftartill att genom långsiktiga insatser säkerställa tillgången på internationelltkonkurrenskraftig forskning. Detta är nödvändigt för att svenska forskare äveni framtiden skall kunna ha ett öppet erfarenhetsutbyte över gränserna. Men detfinns ett behov även av ett mer målinriktat forskningsprogram. Delprogrammet målinriktad forskning täcker STU:s insatserpå kom-ponentteknologiområdet. Området är prioriterat av STU.Sammanlagd årlig omfattning av STU:s nuvarande insatser inom detta område är ca40 milj. kr. Dessa medel används till insatser för att bygga upp kunskaper inomnya tillverkningsprocesser samt inom de nya komponentteknologier som kanväntas få ett avgörande inflytande på systemutvecklingen , t.ex. optoelektroniskakomponenter och integrerade kretsar baserade på andra material än kisel somt.ex galliumarsenid. Jag har också erfarit att området sensorer bör undersökasnoggrannare vad gäller marknaden i och utomlands. Möjligheterna börvara goda till en ökad export på detta område. Jag vill idetta sammanhang gärna informera om det projekt för framtagning av s.k. galliumarsenidkretsarsom har bedrivits vid AB RIFA. Galliumarsenid är ett nytt material förelektriska komponenter. Det f.n. vanligaste materialet inom halvledarindustrinär kisel. Det finns endast ett fatal institutioner i hela väriden som harlyckats framställa galliumarsenidkretsar. har AB RIFA lyckatslösa de tekniska problemen och kan nu framställa dessa kretsar. Detta projektstartade som ett STU-finansierat projekt vid och har medhjälp av RIFA på detta sätt kunnat ges en industriell tillämpning. Prop.1983/84:8 18 nidmaterial kan de elektriska signalerna inuti kretsarnabehandlas snabbare än med kisel. De nya galliumarsenidkretsarnainnebär t.ex att information till och från satelliter kan överföras betydligtsnabbare . Även den ökade användningen av fiberoptisk teknik förtelekommunikation, internt i företagen och i det allmänna telenätet, vidgartillämpningsområdet för ny komponentteknologi. En eventuell utbyggnad av ett kabel-TV-näti i takt med eller snabbare än vad som sker i andra länder skullepåskynda en inhemsk teknisk utveckling av komponenter på detta område. Jag finner det angeläget att STU:s insatser ökas ochförordar därför att ylteriigare 8 milj. kr. anvisas för detta område överanslaget Styrelsen för teknisk utveckling: teknisk forskning och utveckling påindustridepartementets huvudtitel på tilläggsbudget I till statsbudgeten förinnevarande budgetår. Beträffande detta program har jag särskilt samrått medcheferna för försvars- och kommunikationsdepartementen. Som jag tidigare nämnt existerar tendenser till att man iandra länder vill begränsa exporten av strategiska komponenter. Av detta skäloch av hänsyn till vår beredskap i händelse av krig och avspärrning är det önskvärtatt vår självförsöijandegrad ökar vad gäller kretsar och dessutom vad gällerkunskap om och utrustning för konstruktion och framställning av kretsar. Jagfinner det synneriigen angeläget att genom statliga stödinsatser skynda påutvecklingen mot ett bättre produktionstekniskt kunnande avmikroelektronikkomponenter i industrin. Det industriella utvecklingsprogrammet kan på ettverkningsfullt sätt stimulera ansträngningarna till en internationelltkonkurrenskraftig komponentproduktion. STU:s förslag till industrielltutvecklingsprogram innehåller beskrivning av åtta delprojekt som bedömtsangelägna. Det är emellertid enligt min mening viktigt att det industriellautvecklingsprogrammets närmare inriktning inte låses i alltför hög grad redanpå detta stadium. Det måste finnas möjligheter till gradvisa förändringar iprogrammet. Det viktigaste är att detta program säkerställer förmåganatt konstruera och framställa komponenter som är kritiska för viktigare systemfunktioneroch att industrin därigenom ges möjlighet till en expansion inom mikroelektronikområdet. STU och flera av remissinstanserna framhåller att dessaprojekt är för stora för att ett enskilt företag med ett rimligt risktagandeskall kunna bära alla utvecklingskostnader. Jag delar denna uppfattning. Ur genomförandesynpunkt anser jag att det kan varalämpligt att dela in de åtta delprojekten i dels resursskapande (projekt I, 2,5, 6 och 8 enligt bilaga 1) och dels metoduppbyggande projekt (projekt 3, 4 och7 enligt bilaga I). De resursskapandeprojekten syftar till att skapa erforderlig Prop.1983/84:8 19 produktionsteknisk kompetens hos de störrekomponenttillverkarna. Genom de metoduppbyggande projekten skapas erforderligkonstruktionsteknisk kompetens hos en bredare krets avelektronikkomponentanvändare bland industriföretagen. Förstudien för ett av delprojekten. Kompilerandekonstruktionssystem, är avslutad. Medel bör därför anslås så att dettaprojekt kan påbörjas. Ett kompilerande konstruktionssystem kan enklastbeskrivas som ett verktyg för kretskonstruktörer. Detta verktyg medger att konstruktörenutan ingående kunskaper om kiselteknologi kan konstruera kretsar. Liknandeförstudier har påbörjats även för en del av de andra projekten. Förfullföljande av dessa studier och för igångsättning av själva projekten börytterligare medel beviljas. Jag beräknar att 24 milj.kr skall täcka statens utgifterför och förordar att dessa medel anvisas via ett nytt anslagIndustriell utveckling inom mikroelektroniken på tilläggsbudget I tillstatsbudgeten för /84 under tolfte huvudtiteln. Jag förutsätteratt berörda industriföretag bidrar med minst lika stort belopp. 1 förslaget från STU föreslås ,och gemensamt svara för den statliga upphandlingen iteknikupphandlingsprojekten. Frågan om organisation av de statliga och privataintressenterna i det industriella utvecklingsprogrammet bereds f.n. medberörda parter. Av hittillsvarande diskussioner har framkommit en delsvårigheter med att genomföra delprogrammet i form av teknisk upphandling igängse form. 1 den uppdelning som jag tidigare gjort mellan resursskapande och metodskapandeprojekt uppvisar de resursskapande projekten ett upphandlingsmoment, som börmedge teknikupphandling i en bredare bemärkelse. De återstående projekten - demetoduppbyggande - bör lämpligt-vis genomföras enligt den modell som tillämpasför kollektiv forskning. Det ankommer på regeringen att fastlägga formerna föroch styrningen av det industriella utvecklingsprogrammet. Slutligen vill jag med några ord beröra samordningen avmikroelektronikprogrammet. Det är viktigt att insatserna inom resp. delprogramsamordnas. Det är lika viktigt att de olika delprogrammen samordnas sinsemellan.Det ankommer på regeringen att fastlägga former för samordning och styrning avprogrammet. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagatt regeringen föreslår att 1. godkänna de riktlinjer som jag har förordat för ett femårigtnationellt mikroelektronikprogram (avsnitt 2.4), Prop.1983/84:8 20 2. till Särskildautbildningsinsatser inom mikroelektroniken på tilläggsbudget 1 tillstatsbudgeten för /84 under åttonde huvudtiteln anvisa ettreservationsanslag av (avsnitt 2.4.1), 3. tillVidareutbildning och kunskapsspridning inom mikroelektroniken på tilläggsbudget1 till statsbudgeten för /84 under tolfte huvudtiteln anvisaett reservationsanslag av . (avsnitt 2.4.1), 4. till Nationell halvledarforskningpå tilläggsbudget I till statsbudgeten för /84 under åttondehuvudtiteln anvisa ett reservationsanslag av . (avsnitt 2.4.2), 5. till Styrelsenför teknisk utveckling: Teknisk forskning och utveckling på tilläggsbudget Itill statsbudgeten för /84 under tolfte huvudtiteln anvisa ettreservationsanslag av 80000(K) kr. (avsnitt 2.4.3), 6. tillIndustriell utveckling inom mikroelektroniken på tilläggsbudget I tillstatsbudgeten för /84 under tolfte huvudtiteln anvisa ettreservationsanslag av 240(K)0(K) kr. (avsnitt 2.4.4). Jag har i fråga om förslagen under mom. 2 och 4 samråttmed statsrådet I. och chefen för . Beträffandeförslaget under mom. 6 har jag samrått med cheferna för försvars- och kommunikationsdepartementen. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch beslutar att genom proposition föreslå att antaga de förslag somföredraganden lagt fram. Förslag från styrelsen för teknislt utveckling till ettnationellt mikroelektronikprogram (NMP) Förslag till nationellt mikroelektronikprogram (NMP) Det här föreslagna programmet syftar till att utveckla ochsäkerställa elektronikindustrins förmåga till snabb och effektiv konstruktionoch produktion av elektronikkomponenter relevanta för resten av 1980-taletsbehov. Programmet lägger därvid grunden för en ökad export av system med störreinnehåll av inhemskt utvecklade komponenter och kretsar, och därmed också fören långsiktigt konkurrenskraftig komponentindustri. 1 förslaget till NMP urskiljes fyra delprogram. Kompletterandeinsatser för utbildning och kunskapsspridning Industrielltutvecklingsprogram/Teknikupphandling. Utbildnings-o. industridepartementet SÖ, UHÄ, STU Grundforskningsprogram, nationell halvledarforskning (NHF), NFR Industri-, försvars- o. ,, ÖEF, InriktningKomplettering till högskolor och tekn. gymn. för att kunna bedriva utbildning rörandedatorstödd konstruktion av system direkt i form av integrerade komponenter. Stödtill mindre företag att utbilda personal och prova tekniken Samordnat grundforsknings-program inom ett begränsat antalområden, i första hand rörande halvle-darmaterial. Inomvetenskapliga urvalskriterieroch medverkan i del internationella forskningssystemet