prop · G70384 · 1983-12-31 00:00:00 — I remissprotokollet anförs att förlagsinsatserna måsteförenas med sådan ställning och sådana förmåner att det blir attraktivt attsatsa riskbärande kapital i ekonomiska föreningar. Förslagetutgår från att förlagsinsatserna utgör riskkapital. Deras sammanlagda beloppfår i en förening högst uppgå till summan av gjorda medlemsinsatser. Varjeförlagsinsats skall vara bunden i föreningen . Med varjeförlagsinsats skall vissa rättigheter vara förenade, som i förslaget ges densammanfattande benämningen förlagsandel. Till dessa rättigheter hör främst rätttill utdelning på förlagsinsatsen. Föreningen skall med den som lillskjutit en föriagsinsatskunna avtala om högre avkastning än som enligt lagen är tillåten i fråga ommedlemsinsats. Avlal skall också kunna träffas om alt förlagsinsatserna skallha förtur till insats-ränta framför medlemskapiialet. I övrigt avses atlförlagsinsatserna skall inta en mellanställning mellan det lånade kapilalet ochmedlemsinsatserna sålunda, att vid föreningens upplösning förlagsinsatsernaskall återbetalas före medlemsinsatserna men endast i den mån överskott finnssedan samtliga borgenärer fått sitt. Bundenhetenunder har förenats med bestämmelser om uppsägningstider.Innehavare av förlagsandel skall sålunda ha rätt att få ut 1983/84:84 141 förlagsinsatsentidigast från tillskottet under förutsättning att han skriftligensäger upp beloppet i förväg. Och föreningen får inlösa enförlagsinsats fidigast från tillskottet under förutsättning atlföreningen skriftligen säger upp beloppet i förvåg. Inlösenav förlagsinsats får vidare enligl förslaget ske endasl i den mån föreningensbehållna lillgångar enligt den senast fastställda balansräkningen förslår utanatt reservfonden anlitas eller det inkräktar på övriga förlagsandelsinnehavareslika rätt. Enförlagsandel skall kunna överlåtas. Omsättningen av förlagsandelar underlättasav all det för varje förlagsinsats skall utfärdas ett förlagsandelsbevis, somskall följa de för löpande skuldebrev gällande reglerna. Medförlagsinsatsernas natur av egenkapital i föreningen följer att den som tillskjutilen förlagsinsats inte får ställning av borgenär i vanlig mening. En skillnadföreligger sålunda i förhållande till vad som gäller exempelvis de påkapitalmarknaden förekommande typerna av förlagsbevis och deras innehavare. Detbetyder atl innehavare av förlagsandel kommer att sakna de rättigheter motföreningen som vanligen tillkommer en borgenär. Han äger l.ex. inte säga uppförlagsinsatsen till omedelbar betalning, när föreningens ekonomiska ställningförsämras i sådan mån att risk uppstår för atl förlagsinsatsens värde gårförlorat. Del torde inte heller vara avsett att han skall kunna söka föreningeni konkurs, l.ex. för att del skall bli möjligt att föra lalan om återvinning ellerför att få föreningens lillgångar omhändertagna och realiserade av enkonkursförvaltare. Innehavareav förlagsandel får inle heller något inflytande i föreningen atl tala om.Visserligen skall han enligt förslagel få samma rätt som styrelseledamot ochmedlem i föreningen all klandra stämmobeslut. Och vidare får innehavare avförlagsandelar som representerar minst en tiondel av det totalainsatskapitalet, dvs. summan av medlemsinsatser och föriagsinsatser, rätt attpåkalla att en särskild revisor ulses. Men en innehavare av förlagsandel äger inlerösträtt på föreningsstämma och därmed inte heller rätt atl framställa yrkandeneller förslag på stämman. Han får inte ens undertätlelse om stämman eller därfattade beslut. Inte heller äger han på annat sätt något inflytande iföreningen, t. ex. i form av rätt till representation i styrelsen. Med ensådan ordning avses att behålla den kooperativa grundprincipen atlkapitalinsatsen inte skall grunda något inflytande i föreningen utan attrösträtten skall vara knuten till medlemskapet. Principen är sålunda här enannan än den som ansetts böra gälla i fråga om aktiebolag; lagstiftaren hartagit avstånd från en ordning med röslrättslösa aklier och i övrigt söktutjämna skillnaden i röstvärde hos olika aktier. Detsagda visar att innehavare av förlagsandel praktiskt laget står utan möjlighetatt under ogynnsamma förhållanden i någon form söka rädda något av värdel avsin kapitalinsats. Allmänt sett kan sägas att inte heller föreningslagensbestämmelser om likvidation bereder något skydd åt innehavare avförlagsandelar. Endast den nu gällande regeln finns att, om Prop.1983/84:84 142 anledningföreligger till antagande att föreningens ställning kommer att utvisafortgående försämring så att skulderna inte täcks av lillgångarna, styrelsenskall till stämmans prövning hänskjuta frågan om föreningen skall träda ilikvidation (24 § andra stycket). Ett annat spörsmål sominställer sig är om en förening kan bestämma att förlagsinsatser skall ha olikarätt såtillvida att företrädesrätt tillkommer vissa insalser framför andra närdet gäller inlösen. Frågan gäller inlösen under pågående verksamhet lika välsom inlösen i samband med föreningens upplösning. Det kan tänkas att enförening, som beslutat att förlagsinsatser skall få tillskjutas intill visst maxibeloppoch som lagit emot insalser till delta belopp, i senare sammanhang beslutar atlytterligare förlagsinsatser skall få göras inom den ram som anges i förslagel.Vad som i sådant fall skall gälla i fråga om den inbördes rätten mellanförlagsinsatserna kan vara föremål för tvekan. Förslaget innehållerbestämmelser som tyder på att alla insatser skall ha lika rätt, oavsett när detillkommit. En annan ordning torde också bli alltför komplicerad. Etlklargörande på denna punkl synes dock önskvärt. Förslagel kan ocksåföranleda vissa lillämpningssvärigheler, som lagrådel vill peka på. Denförteckning över förlagsinsatser som skall föras genom styrelsens försorg skallenligt förslaget inte uppta namnet på innehavaren av den andel som följer medinsatsen. Föreningen kan därför inte vela vem som är innehavare av andelen.Delta kan vålla problem när föreningen vill säga upp förlagsinsats fillinlösen. Med hänsyn till de långa uppsägningstiderna förefaller det vidarenödvändigt med en reglering för det fall att överlåtelse av förlagsandelsbevissker . Den som inle känner till uppsägningen kan göra ettgodtrosförvärv, eftersom reglerna för löpande skuldebrev skall gälla i tillämpligadelar. Detta kan sätta föreningen i svårigheter genom att hindra föreningenfrån att genomföra en tänkt inlösenplan. En reglering kan tänkas gå ut på atlandelsbeviset förses med påskrift om gjord uppsägning till förhindrande av godtrosförvärv.Men här återkommer svårigheten att veta var andelsbeviset finns. Motsvarandeproblem kan uppkomma vid likvidation av föreningen. En likvidation kan därförkomma att dra onödigl långt ut . Innehavare avförlagsandelar ges som synes en svag slällning i det remitterade förslaget.Detta har också varit meningen och hänger samman med en strävan att bevara dekooperativa föreningarnas nuvarande karaktär. Med den föreslagna ordningenföljer emellertid en viss fara för att andelsinnehavare råkar ut för förluster lillföljd av misslag om den rättsliga ställning de får på grund av sin investeringi en förening. Betydelsen härav beror självfallet på huruvida systemet medförlagsinsatser kommer att huvudsakligen omfatta etl fåtal vanakapitalplacerare eller en störte allmänhet. Lagrådet har med det sagda velatfästa uppmärksamheten på nämnda fara. Prop.1983/84:84 143 De gmndläggande beslämmelserna om förlagsinsatser har idel remitterade förslaget intagils i en ny 6 a § i det avsnitt av lagen sombär rubriken . Därefter följer ytterligare beslämmelseri tre nyinsatta paragrafer, betecknade 10 a, 10 b och 10 c §§ under den nya mbriken"Förlagsandelsbevis m.m.", saml i en ny paragraf, betecknad 16 b §,sist i det avsnitt av lagen som har mbriken "Medlems intagande och avgång m.m.".Härutöver föreslås vissa ändringar i redan befintliga paragrafer. Del är någolövertaskande att finna de gmndläggande bestämmelserna och förlagsinsatser undermbriken "Stadgar och firma m. m.". Visseriigen finns den förstabestämmelsen om andra insalser i en ekonomisk förening, nämligen sådanainsatser av medlemmarna som kan kallas medlemsin-salser, i 6 § och därmed isamma avsnitt. Men det torde sammanhänga med atl lagen ulgår från delsjälvklara förhållandel atl medlemmama skall erlägga medlemsinsatser och attannan bestämmelse därom inte behövs än den nämnda, innebärande att föreningensstadgar skall ange bl.a. den insats med vilken varje medlem skall delta iföreningen. Den föreslagna ordningen med förlagsinsatser utgör emellertid någotnytt och främmande för de ekonomiska föreningarna. Bestämmelsernadärom torde därtor förtjäna elt eget avsnitt i lagen. Lagrådet förordar attsamtliga bestämmelser om förlagsinsatser såvitt möjligt sammanförs i ettavsnitt, lämpligen närmast efter det avsnitt som bär mbriken "Medlemsintagande och avgång m.m.". Där torde under en ny rubrik, "Föriagsinsatserm. ", tas in de nya bestämmelsema så långt detta är möjligt med hänsyntill lagens systematik i övrigt. Den första paragrafen fär därmed beteckningen16 b § och de följande nya paragraferna 16 c §, 16 d § osv. Det sagda leder till alt de grundläggande bestämmelserna i6 a § i det remitterade förslaget får inleda det nya avsnittet underbeteckningen 16b§. Som framgår av det remitterade förslaget innehåller 6a §en rad olika beslämmelser om förlagsinsatser. Regleringen skulle enligtlagrådets mening vinna på en fördelning av bestämmelserna på flera paragrafer.Lagrådet förordar därför alt paragrafen uppdelas på tre särskilda paragrafer,betecknade 16b, I6c och I6d §§, av vilka den första, 16b §, får motsvara förstastycket i det remitterade förslagets 6a §, den andra, 16c §, andra och tredjestyckena samt den tredje, I6d §, Qärde stycket i samma 6a §. Efler dessa tre paragrafer torde få följa såsom 16e, 16f,och §§ de i det remitterade förslaget upptagna 10a, 10b, 10c och 16b §§i nu nämnd ordning. Såsom förutsätts i del remitterade förslaget bör enekonomisk förenings stadgar innehålla beslämmelser om förlagsinsatser, närmeningen är att sådana skall få göras i föreningen. Med hänsyn härtill synesnödvändigt att en föreskrift i ämnet tas in i 6 § föreningslagen, vilkenparagraf innehåller Prop.1983/84:84 144 föreskrifter i övrigt om vad stadgarna skall ange.Lämpligen torde i detta syfte föras in en ny punkl i 6 § första stycket,betecknad med nummer 11 och innebärande helt kort att föreningens stadgarskall, där förlagsinsatser skall förekomma, ange vad som skall gälla därom. I det följande behandlas de särskilda bestämmelserna i denordning och under de beleckningar som de upptagits i det remitterade förslaget. Som anförts inledningsvis förordar lagrådet en uppdelningav bestämmelserna i denna paragraf på tre särskilda paragrafer. Dessulom tordevissa redaktionella jämkningar böra göras i förtydligande syfle, så attlagtexten bättre ger uttryck åt den innebörd som enligt remissprotokollelavses. Till dessa redaktionellajämkningar hör bl. a. en lydelse som antyder allendast en förlagsinsats kan förekomma och alt det således inte - som i fråga ommedlemsinsatser - nödvändigtvis måste vara flera. Nämnda syfle kan enklast nåsgenom en återgång i viss utsträckning till den traditionella tydlighet somligger i substanfivets singularform. Atl genomgående använda den numera ilagtext vanliga men ofta förvillande pluralformen innebär här en alldelesonödig otydlighet, eftersom denna form kan ge intryck av alt förlagsinsatsernaliksom medlemsinsatserna måsle vara flera än en (jfr ang. antalet medlemmar 5 §i lagen). Av de tre särskilda paragraferna torde den första, 16b §,få motsvara förslagels första stycke, den andra, 16c §, förslagets andra ochtredje stycken samt den tredje, 16d §, förslagets Qärde stycke. Den första paragrafen bör i ett första stycke få lydelsen,att en ekonomisk förening kan i stadgarna föreskriva att, utöver vad somföljer av 6 § första stycket 4, kapital får tillskjutas genom särskild insats(förlagsinsats) och att sådan insats får tillskjutas även av annan än medlem. Etlandra stycke torde därefter få innehålla, atl förlagsinsatser får tillskjutasmed högst sä stort belopp att summan av gjorda förlagsinsatser efter tillskottetuppgår till högst det belopp som svarar mot summan av andra då inbetaldainsatser än förlagsinsatser. Den andra paragrafen torde i ett första stycke fåinnehålla bestämmelserna, atl i stadgarna kan tas in föreskrifter ombegränsningar i fråga om vem som har rätt att tillskjuta förlagsinsats ochgenom överlåtelse förvärva de rättigheter som är förenade med förlagsinsatsen(förlagsandel), samt att för redan gjord insats inte får införas strängarebegränsningar än som gällde når insatsen gjordes. I ett andra stycke av sammaparagraf torde intagas bestämmelsen, att förvärv i strid mot föreskrifter somavses i första stycket är ogiltigt. I den sista av de tre paragraferna torde föreskrivas att,om föreningen upplöses och det vid upplösningen finns överskott, innehavare avförlagsandel har rätt att så långt överskottet räcker få förlagsinsatseninlöst med belopp motsvarande insatsens storiek, innan utbetalning sker förandra 1983/84:84 145 ändamål.Vidare torde föreskrivas att, om flera förlagsinsatser finns och överskottetinte förslår till full betalning av samtliga, överskottet skall fördelas påinsatserna i förhållande till deras storlek. Som lagrådet berört i detföregående ger det remitterade förslagel vid handen att alla förlagsinsatser sinsemellanskall ha lika rätt. Därpå tyder fömtom 6a § Qärde stycket i förslaget åvenandra bestämmelser, såsom 16 b § tredje stycket och 94 §. Humvida föreningenäger träffa avtal med innehavare av förlagsandelar om olika rätt lillutbetalning på andelarna framgår ej av remissprotokollet. förtydligandetorde som förut nämnts böra göras på denna punkl. Möjligen kan ett motivutlalandevara till fyllest. Enligtdenna paragraf skall de rättsregler som gäller för löpande skuldebrev iprincip bli tillämpliga på förlagsandelsbevisen. Bland de beslämmelser somsålunda skall tillämpas är legilimalionsreglerna i 13 § lagen (1936:81) omskuldebrev. Av dessa följer till en början att, om förlagsandelsbeviset ärställt till innehavaren, den som innehar beviset skall förmodas äga rätt attgöra beviset gällande. Om förlagsandelsbeviset är ställt till viss man ellerorder och innehas av annan än den till vilken det är ställt, följer av 13 §andra stycket skuldebrevslagen, att innehavaren av beviset förmodas äga görarätlen på grund av beviset gällande under förutsättning att han kan styrka sinåtkomst av beviset genom en sammanhängande kedja av skriftliga överlåtelserfram till honom. Förslagetupptar i fråga om bevis, som är ställt lill viss man eller order, den särskildalegilimationsregeln att den, som innehar beviset och enligt föreningenspåskrift på beviset är ägare till förlagsandelen, är likställd med den somenligt 13 § andra stycket skuldebrevslagen förmodas äga rätt att göraskuldebrevet gällande. Av det föreslagna stadgandet kan inte utläsas, om densärskilda legilimationsregeln är den enda gällande eller om den gäller Jämsidesmed den ordning som följer av 13 § andra stycket skuldebrevslagen.Remissprotokollet lämnar ingen upplysning i saken. Regeln har enligt vad somsägs i remissprotokollet hämtats från 33 § akfiefondslagen (1974:931). Enliknande beslämmelse finns i 3 kap. 6 § aktiebolagslagen rörande akliebrev.Förarbetena till dessa bestämmelser ger vid handen atl det år fråga om en allernativlegitimationsmöjlighel (se prop. 174f och SOU 1971:15 s. 166). Denavsedda innebörden är med andra ord, att den som innehar ett lill viss maneller order ställt föriagsandelsbevis kan legitimera sitt innehav antingen ienlighet med 13 § andra stycket skuldebrevslagen eller genom föreningenspåskrift på beviset om alt han är ägare till förlagsandelen. Moten regel av detta innehåll finns ingen anledning till erinran. Den föreslagnalydelsen gör emellertid att innebörden är svår att uppfatta, låt vara altmotsvarande bestämmelser i aktiefondslagen och aktiebolagslagen 10 1983/84. Prop.1983/84:84 146 har en liknande utformning. Lagrådet förordar ettförtydligande av regeln, så alt det framgår atl fråga är om en allernativlegitimationsregel vid sidan av den i 13 § andra stycket skuldebrevslagen. Detkan ske genom att andra meningen ges lydelsen, all innehavare av ellförlagsandelsbevis ställt lill viss man eller order skall förmodas äga rätt attgöra beviset gällande, fömtom när han på sätt föreskrivs i 13 § andra stycketskuldebrevslagen kan åberopa lydelsen av sammanhängande skriftligaöverlåtelser, även när han enligl föreningens påskrift på beviset är ägare tillförlagsandelen. Den föreslagna möjligheten till påskrift om rättinnehavare av andelsbevis kan få praktisk betydelse l.ex. när beviset fillfallitnågon genom arv eller annat familjerättsligt fång. Förvärvaren kan då hosföreningen förete arvskiftet eller annan handling som utvisar förvärvet,varefter föreningen förser beviset med legitimerande påskrift. Fångeshandlingenbehöver därefter inle förebringas vid framtida överlåtelse av beviset.Påskriften får betydelse även för en senare förvärvare av andelsbeviset genom atlden har samma rättsverkan som en sådan skriftlig överlåtelse som avses iskuldebrevslagen. Det kan anmärkas att föreningen kan bliskadeståndsskyldig, om den vid sin prövning av etl förvärvs giltighet förfarvårdslöst (jfr SOU 1971:15 s. 166). Enligt lagrådets förslag till paragrafindelning fårförevarande paragraf beteckningen 16f §. Denna paragraf innehåller bestämmelser om vinstutdelning.Som anmärks i remissprotokollet skall de allmänna ramar som anges i förstastycket gälla även i fråga om utdelning på förlagsinsatser. Vidare kommer sådanutdelning att omfattas av begränsningsregeln i tredje stycket, enligt vilkenutdelning inle får ske med så slort belopp att den står i strid med godaffärssed. Däremot är förlagsinsatserna genom etl föreslaget tillägg till andrastycket undantagna från den där angivna begränsningen till en ränla motsvarandedet av fastställda diskontot med tillägg av . I 19 § första stycket första meningen föreningslagen finnsen regel för det fallet att vinstutdelning har beslutats och verkställts istrid med 18 § eller med bestämmelse i föreningens stadgar. Den som haruppburit sådan utdelning är skyldig att återbära utdelningen Jämte ränta. Dennareglering kommer enligt det remitterade förslaget alt bli tillämplig även ifråga om utdelning på förlagsinsatser. Bestämmelser liknande de nu berörda finns i 12 kap.aktiebolagslagen. Där föreskrivs vidare i 12 kap. 5 § att återbäringsskyldighetinte föreligger, om mottagaren hade skälig anledning antaga att utbetalningenutgjorde laglig vinstutdelning. Ett liknande godtrosskydd fmns stadgat i 19 §första stycket andra meningen föreningslagen för det särskilda fallet att lillnågon 1983/84:84 147 utbetalatsgottgörelse som avses i 17 § 1 mom. och som ej inräknats i årsvinsten samtutbetalningen skett i strid med 18 § eller med beslämmelse i föreningensstadgar, Enligl lagrådets meningbör ett godtrosskydd av det slag som nämnts införas i föreningslagen ävenbeträffande vinstutdelning till innehavare av förlagsandel. Sådan innehavarehar visserligen möjlighet att kontrollera att balansräkning för föreningenblivit fastställd och att den ger utrymme för den beslutade vinstutdelningen.Man får emellertid räkna med alt många andelsinnehavare, särskilt sådana som endaslhar mindre andelar, inte förmår avgöra om utdelningen står i överensstämmelsemed reglerna i 18 § första stycket. Än vanskligare kan det vara atl bedöma, omden är förenlig med god affärssed enligl vad som sägs i tredje stycket i sammaparagraf. Del måsle anses innebära beiydande olägenheter atl enandelsinnehavare skall behöva betala tillbaka utdelning som han i god trouppburit och kanske också förbrukat. En bestämmelse om godtrosskyddbör lämpligen få sin plats i 19 § första stycket efter den förstameningen. Där torde inskjutas en mening av innehåll, atl vad som sägs i förstameningen inle gäller beträffande utdelning på förlagsinsatser, om mottagarenhade skälig anledning antaga att vad han erhållit utgjorde lagligvinstutdelning. Ett sådant tillägg föranleder vissa redaktionella Jämkningar idet följande av stycket. Förevarande69 § 1 mom. handlar om talan mot beslul som har faltals på föreningsstämma. Enliglnuvarande lydelse av första stycket äger förutom styrelsen ochstyrelseledamot - föreningsmedlem väcka talan mot föreningen, om han anser attett beslul på stämman inte har tillkommit i behörig ordning eller att deteljest strider mot föreningslagen eller föreningens stadgar. Genom detremitterade förslaget tillerkänns även innehavare av föriagsandel sådan klandertått.Klandertalan förs vid allmän domstol, om inle skiljeförfarande skall äga rum Qfr116 §). Somberörts i del föregående har innehavarna av förlagsandelar enligl lagförslagetinte rösträtt på föreningsslämma. Förslaget upptar inte heller någonbestämmelse om alt de skall undenättas om sådan stämma. Personliga undertältdserkan i själva verket inte alltid utgå till andelsinnehavarna, eftersom dessasåsom lagförslaget är utformat kan vara okända för föreningen. Motbakgrund av den ställning som innehavare av förlagsandelar sålunda får enligtförslaget ter det sig mindre följdriktigt att tillerkänna dem rätt alt föraklandertalan mot stämmobeslut. Denna rätt innebär att de får framställayrkanden och argumentera i klandermålet men inle på själva stämman. En sådanklanderrätt synes för övrigt obefogad i fråga om beslut som rör uteslutandemedlemmarnas rätt eller föreningens interna angelägenheter. Möjligen kan denmotiveras beiräffande beslul som berör det satsade kapitalel. 1983/84:84 148 I andra stycket av momentet föreskrivs att, om talangrundas pä alt stämmobeslutet inte har tillkommit i behörig ordning eller attdet eljest kränker allenast medlems rätt, talan skall väckas inom tre månaderfrån beslutets dag vid äventyr att beslutet blir gällande. Någon ändring idenna reglering har inte föreslagils. Detta innebär atl innehavare avförlagsandel behöver väcka talan från beslutsdagen endast ifall då han vill klandra stämmobeslutet på den grund alt det inte hartillkommit i behörig ordning. För det fall åter då klandret grundas på attbeslutet kränker andelsinnehavarens rätt innehåller förslaget ingen regel om begränsningav klandertiden. Det kunde övervägas att i överensstämmelse med vad som gällerför medlem införa en sådan tidsbegränsning. 1 sammanhanget är emellertid attbeakta del redan berörda förhållandel, alt det inte är sörjt för attandelsinnehavare får kännedom om när stämma hålls och atl han därför inleheller med säkerhet kan antas få kännedom om fattade beslut förtån långt efterstämman. I 69 § 2 mom. andra stycket stadgas att domstols dom,varigenom föreningsstämmobeslut har upphävts eller ändrats, skall gälla ävenför de föreningsmedlemmar som inte fört talan. Denna bestämmelse torde - omklanderrätt införs för innehavare av förlagsandel - böra utvidgas så, att domenkommer atl gälla också för innehavare av förlagsandelar som ej fört talan. I denna paragraf behandlas det fallet att en ekonomiskförening blivit försatt i konkurs. Om i sådant fall intet överskott finns sedankonkursen avslutats, anses enligt paragrafens första stycke föreningen upplöst.Finns åter överskott och var föreningen ej i likvidation, när konkurseninträdde, skall enligl paragrafens andra stycke på föreningsstämma beslutas,huruvida föreningen skall fortsätta sin verksamhel eller träda i likvidation.Hade föreningen redan trätt i likvidation vid konkursutbrottel, gäller vad somär stadgat i 92 §, dvs. att likvidationen skall fortsättas. Den föreslagna ordningenmed möjlighet fill kapitaltillskott genom förlagsinsatser medför behov av vissaändringar i paragrafen. Enligt del remitterade förslaget har, när överskoll finnsoch föreningen ej var i likvidation vid konkursulbrottet, innehavarna avförlagsandelar rätt att få ut föriagsinsatserna. Förslår inte överskottet tillfull betalning av föriagsinsalserna skall del fördelas på dessa i förhällandetill deras storlek.