prop · G70350 · 1983-12-31 00:00:00 — 1/ Enligt vad som påpekas i betänkandet, böravkastningskravet inte ses kortsiktigt, utan över en längre tidsperiod, kanskemer än . Del innebär en avsevärd uppmjukning av kravet. De fonder sommisslyckas i sina placeringar kommer att kunna ursäkta sig med att de har"längre perspektiv" än övriga marknaden. 2/ Fondernas tillflöde avnytt kapital är inte pä något sätt kopplat till ett uppfyllande avavkastningskravet. Löntagarfonderna blir på delta sätt befriade från den pressatt prestera bra avkastning som gäller för exempelvis investmentbolag ochaktiefonder. En dåligt skött fond kommer alt tilldelas lika mycket pengar som enskickligt skött fond. 3/ Löntagarfondernas styrelser kommer atl enligt förslagbeslå av fackliga och politiska företrädare med regional förankring. Dessastyrelseledamöter kommer med all rimlig sannolikhet all vara mer intresseradeav bygdens arbetstillfällen än av ell teoretiskt avkastningskrav. De kommeratt satsa större eller mindre delar av fondernas tillgångar i regional-polifiskastödinsatser, vilka regelmässigt ger dålig avkaslning. Dessa tre punktersammantaget gör det mycket svårt för statsmakterna att på något verksamt sättfå fonderna att verkligen uppfylla ställda avkastningskrav. Aktiespararna finner detsannolikt, atl löntagarfonder av föreslagen modell inte kommer att styras avdet uppställda avkastningskravet. Vi anser därför, atl det är meningslöst attalltför mycket i detalj diskutera dessa avkastningskrav. Prop.1983/84:50 267 I promemorian föreslås att de pensionsutbelalandefondstyrelserna åriigen bör utvärdera löntagarfbndernas - och 4:efondstyrelsens - place-ringsverksamhet. I promemorians sammanfattning angesdock att "det gemensamma kansliet" skall göra denna utvärdering. Enviktig skillnad torde föreligga mellan dessa alternativ. Ett utvärderings- och granskhingssystem av den innebördsom nu föreslås måsle i praktiken grundas på vissa kriterier och principer,för alt en meningsfull utvärdering och jämförelse mellan de 5 olika löntagartbnder-nasverksamhet och andra placerares verksamhel skall kunna ske. Delta kan leda anpassning från fondernas sida, vilket i sin tur minskar utrymmet för ettsjälvständigt agerande. En sådan utveckling slår i motsats till det resonemangsom placeringsutredningen och arbetsgruppen för, beträffande önskvärdheten aven sådan självständighet. Dessa negativa effekter blir naturtigtvis kraftigareju mer rigoröst granskningen utvecklas. Allt detta talar i första hand för altutvärderingen inte bör ske på sätt som föresläs eller - i andra hand - attflera instanser än I :a-3:e fondstyrelserna åläggs en kontroll avlöntagarfondernas verksamhel. 1 del senare alternativet torderiksrevisionsverket (RRV) och RFV vara två myndigheter som lämpligen bör bliaktuella. En annan faktor som bör uppmärksammas när löntagarfbndernassjiilv-ständighet diskuteras är den gemensamma begränsningsregeln för aktieinnehaveti ett visst bolag. Det synes uppenbart att detta kommer au fordra en samverkansom går utöver elt passivt summerande av de olika fondstyrelsernas innehav. I del föreliggande förslaget formuleras beiydandeavkastningskrav på lönlagarfonderna vars kapilal kan komma att uppgåtill ca (priser) ulan en diskussion av vad somskulle kunna anses vara en rimlig riktpunkt för l;a-3:e fondstyrelsernasavkastning. disponerar dessa styrelser . De resonemang som förs i promemorian kunde motivera en molsvarandeutvärdering av de tre första fondstyrelsernas placeringsverksamhei. Hovrätten över och anför: Arbelsgruppen belönar (s. 66) au del finns etl klartintresse av att även personer från l.ex. företagarsidan ingår i fondensstyrelse och au det, utöver personer med förankring på löntagarsidan, börfinnas platser för personer med annan bakgrund, insikter och ert"arenhetervad gäller nii-ringsliv och kapitalmarknad. Arbetsgruppen anför inga skäl lillvarför man likväl öppnar möjlighel att låta samtliga ledamöter i styrelsen haanknytning lill löntagarsidan. Prop.1983/84:50 268 Rörandesammansättningen av styrelserna talar vägande skäl för alt olika allmännaintressen och arbetsmarknadsorganisationerna är företrädda. Mot bakgrund avkammarrättens uppfattning all den avgift som skall finansiera de nya fonderna iprakfiken inle är någon form av vinsldelning mellan lönlagare och ägare ulanen skall måsle dock sällas i fråga om lönlagarintressena verkligen bör gesmajoritet i de nya fondstyrelserna. Över huvud taget är det svårt att finnatillräckliga motiv till att de nya styrelserna skall utses efter andrakriterier än de nuvarande fondstyrelserna (jfr promemorian s. 42 f). Medhänsyn lill att aktieplacering och aktieförvaltning (inklusive utövande av ägarinflylande)kräver betydande ekonomiska insikter och annan specialkunskap är det allmäntsett angeläget att slyrelserna ges en sådan sammansälining all insikter av detslaget kommer att finnas företrädda, inte endast på kansliplanel, utan också itillräcklig utsträckning i den ansvariga styrelsen. Med hänsyn till de storaaktieinnehav som fonderna kommer au besitta skulle en annan ordning kunna fåolyckliga återverkningar på näringslivet. Enligtförslaget skall ledamöterna i de nya styrelserna utses i sänder.Ledamöterna i de nuvarande fondstyrelserna utses däremot för tre år.Kammarrätten kan inte finna all något bärande skäl har anförts för denföreslagna avvikelsen. Den längre mandatperioden är i viss mån ägnad atlmarkera ledamöternas självständighet och därför att föredra. Ireglementet (1959:293) angående allmänna pensionsfondens förvaltning (APR)anges" hur de nuvarande styrelserna skall vara sammansaUa och ledamölernanomineras. Vad som skall gälla i aktuellt hänseende med avseende på de nyafonderna bör författningsregleras på molsvarande sätt. Fondstyrelsernaskall enligt promemorian (s. 66, 77) ha en regional sammansättning vilken skallkomma lill uttryck i rekryteringen av ledamöter. Det antyds emellertid inlevilka kriterier som skall styra denna regionalisering. Frågan bör övervägas ocheventuellt även författningsregleras. IAPR anges bl.a. att ledamöter och suppleanter i styrelserna skall vara svenskamedborgare. Enligt promemorian (s. 77) skall motsvarande krav inle gälla för denya slyrelserna. Något motiv för avvikelsen har inle anförts. Kammarrättenförordar att lika regler får gälla i aktuellt hänseende i fråga om allafondstyrelserna inom APs ram. Detkan från principiell synpunkt te sig överraskande atl svenska medborgare, somarbetar i svenska företag utomlands, inle skall kunna ingå i fondstyrelserna.Praktiska skäl talar dock för en sådan ordning. Del är värdefullt alt de pensionsutbelalandefondstyrelserna skall utvärdera och redovisa placeringsverksamheten(jfr promemorian s. 67). Därmed ges praktisk möjlighet till insyn och enoffentlig debatt om denna verksamhet. Utvärderingen bör även avse styrelsernasutövande av ägaransvar, l.ex. i form av styrelserepresentation i bolag elleraktioner i 1983/84:50 269 särskilda frågor på bolagsstämmor. En insyn i sådanafrågor synes nämligen också angelägen. Kammartätten finner tanken på att de pensionsutbetalandefondstyrelserna skulle få något slags sanklionsinstrument mot de nyafondstyrelserna främmande (jfr promemorian s. 68). Om en fondslyrelse inle skölersill uppdrag, synes den naturiiga reaktionen vara att slyrelsen byts ut. Fullmäktige i (majoriteten) tillstyrkerförslaget att därest de lokala fackliga organisationerna i ett företag begärdet, skall fonderna lill dessa överföra av rösträtten för aktieinnehavet iföretaget. Fullmäktige framför vidare följande synpunkter beträffandelöntagarfondernas organisation: Av styrelsens nio ledamöter, som enligt förslaget skall ulsesav regeringen, skall fem företräda lönlagarinlressel, varvid önskvärdheten avregional anknytning bör beaktas. Det uttalas vidare atl ett klart intresseföreligger att även näringslivet och företagarsidan har en direktrepresentationi fondernas styrelse. Mandattiden för styrelsens ledamöter begränsas enligtförslaget till . Fullmäktigevill föreslå den ändringen att mandattiden förlängs till för såvälledamöter som suppleanter. Därigenom uppnås en bättre kontinuitet ochsammanhållning i såväl den allmänna placeringspolitiken som hanteringen av detenskilda fallet. Även med längre mandatperioder än kan styrelsenpartiellt förnyas , varvid man förenar kontinuiteten med förnyelse ifondstyrelserna. Vidare bör bland de fyra icke löntagarrepresentanterna istyrelsen ingå någon med erfarenhet; delta med hänsyn till det starkaberoende och samband som föreligger mellan näringslivets expansion och denkommunala utbyggnaden på olika samhällsområden. Allmänna pensionsfonden, fjärde fondstyrelsen anför: I en ny 18a § föreslås att första, andra och tredjefondstyrelserna skall göra en sammanställning av fjärde fondstyrelsensoch löntagarfondstyrelsernas verksamhetsberättelser samt avge utlåtande överdessa styrelsers förvaltning av medel. En sammanställning av samtligafondstyrelsers (alltså inklusive förstatredje fondstyrelserna) verksamhet kanvara önskvärd för att ge en samlad överblick över ATP-systemet, Fjärde fondslyrelsenfinner det däremot principiellt felaktigt att vissa fondstyrelser avgeryttrande över andra fondstyrelsers förvaltning. Ansvaret för att - som anförtsi specialmotiveringen lill denna paragraf - pensionsåtagandena tryggasmåste rimligen ligga hos regering och riksdag, som anförtrott olikafondstyrelser atl i enlighet med reglementet självständigt förvalta olika delarav allmänna pensionsfonden. Till denna principiella invändning mot förslagetkan fogas ett ifrågasättande av förstatredje fondstyrelsernas möjligheter attindividuellt eller i samråd avge meningsfyllda yttranden över enförvaltningsverksamhet som i väsentliga avseenden skiljer sig från dessastyrelsers egna verksamhet. I betänkandet sägs (s. 68) att det bör kunna övervägas attsenare tilldela de pensionsutbetalande fondstyrelserna något slags direktsanktionsinstrument, l.ex. innebärande att de pensionsutbelalandefondstyrelserna ge- 1983/84:50 270 nom gemensamt beslut skulle kunna 1. v. stoppa ytterligaremedelsöverföringar till löntagarfond som allvarligt åsidosattplaceringsreglementets intentioner. En bestämmelse av sådant slag är enligtinspektionens uppfattning ett viktigt inslag i regelsystemet. Den bör därförinföras redan från början. Man bör dock vara medveten om svårigheterna alt. pågrundval av redovisade riktlinjer, i enskilda fall avgöra om placering innebäråsidosättande av intentionerna bakom placeringsreglementel. Löntagarfondernas slyrelser föreslås bestå av nio ledamölervarav minsl fem ska företräda löntagarintresset. Styrelsernas ledamöter skallutses av regeringen. Slyrelserna och därigenom fonderna, föresläs få enregional förankring. Det är rimligt all fondernas styrelser får en löntagarmajoritetoch uttrycket minst fem innebär att fler kan representera löntagarintresset.LO förordar en utökad löntagarrepresenlalion i fondernas slyrelser. Likaså ärförslaget om fondernas regionala förankring välgrundat. Fonderna blir dockoförhindrade att satsa sitt kapital utan regionala begränsningar. LO anser atl styrelseledamöter under en övergångsperiodkan utses av regeringen men kan i längden inte acceptera en sådan form. LO villistället förorda atl slyrelsernas ledamöler ulses i direkta val blandlöntagarna och anser därför alt regeringen bör tillsälta en utredning som fårtill uppgift alt förbereda valproceduren till löntagarfondernas styrelser. Under den övergångsperiod slyrelserna ulses av regeringenmåste löntagarrepresentanterna nomineras av löntagarnas organisationer. Nomineringenav styrelseledamöter kan ske på samma sätt som till . Detinflytande som lönlagarfonderna får genom sina köp av aklier ska delas mellanfonden och den lokala fackliga organisalionen i det företag där fonden har köptsina aktier. LO finner denna delning av inflytande väl avvägd. Den gerfonden det avgörande inflytandet genom möjligheten all sälja aklieposlen. Delär emellertid fullt logiskt att den lokala fackliga organisationen ges ett betydandeinflytande över aktieägandets röstrält. Metoden är redan beprövad i Fjärde AP-fondensagerande. Den förenar kraven pä både lokall och övegripande löntagarinflytande, Arbetsgruppen föreslår under rubriken inflytande attrespektive fond får en styrelse om nio personer varav minst fem ska företräda löntagarintressetoch atl fyra suppleanter utses. Dessutom ska fonderna utrustas med kanslifunklion.I rekryteringen av styrelseledamöter ska fondens regionala inriktning komma lilluttryck. Därmed uppnås syftet en decentraliserad förvaltning. Ledamöler ochsuppleanter utses av regering och mandatperioden föreslås bli elt år. anser med tanke påtidsperspektivet all det är rimligt alt fondstyrelsernas ledamölerinledningsvis ulses av regeringen men i längden är denna metod inle atlföredra. Att utse ledamölerna i direkta val är atl rekommendera och hurdella val ska gå lill bör vara etl uppdrag för en av regeringen snarasttillsalt ulredning. Alt arbelsgruppen slår fast att en majorilel avfondstyrelsen ska företräda löntagarintresset är bra liksom att styrelsenssammansättning får en regional prägel. Den avkastningsnorm som föreslås plus atlkapitalplaceringen 1983/84:50 271 ej begränsas till vissa regioner bör vara nog för atlförhindra all fonderna "åtar sig" ett regionalpolitiskt ansvar. När det gäller utövandet av den röstrält som följer avfondernas placeringar föreslås, att om den lokala fackliga organisafionen viddet bolag som en fond äger aktier i så begär, ska de erhålla hälften avrösträtten. anser att denna rättighet förde lokala fackliga organisationerna ger dessa möjlighet till ett vidgatinflytande vilket är rimligt. I detta sammanhang finner vi att arbetsgruppensförslag lill ändringar i aktiebolagslagen i syfte att skapa större klarhet ifrågan om rösträtten är väl grundade. anser ocksåatt det hade varil bra om arbetsgruppen även sett över och lagt förslag om attdel i framliden inte ska vara möjligt att ge ut aktier med olika röstvärde. Vimenar att åtgärder i denna riktning bör tas. Svenska fabriksarbetareförbundel anför; För att ytterligare accentuera fondernas regionalaanknytning anser vi det befogat att förlägga kanslierna till de regionervarifrån styrelserna rekryteras. anser det också varaangeläget att fondstyrelsernas sammansättning blir sådan atl frågor som ärviktiga för industriförbunden med kraft kan drivas. Utredningen föreslår att av fondstyrelsensröstinnehav i ett bolag skall kunna överföras till den lokala fackligaorganisationen när denna så begär. Förbundet har ingen erinran mot detta. anser beträffande fondernasstyrelseledamöter att dessa kan utses av regeringen.En sådan regel kan dock inte accepteras i längden. Regeringen bör snarasttillsätta en ulredning med uppgift all skyndsamt utreda och föreslå formernaför hur styrelseledamöterna kan utses genom direkta val bland lönlagarna.Därför bör man inte binda sig vid att fondstyrelserna för hela perioden fram t.o. 1990 skall utses av regeringen. Vi betraktar det som självklart atllöntagarrepresentanterna nomineras avlöntagarorganisationerna. Det ligger i sakens natur att löntagarna får majoritet ifondstyrelserna. Därför tillstyrker vi utredningens förslag att minst fem av denio styrelseledamöterna skall företräda lönlagarintressen. /SR påpekar att inte i någon av utredningarnabehandlas frågan vad som händer om löntagarfonderna misslyckas med att uppfylladet långsikliga avkastningskravet och de kortsiktiga inbetalningarna. Gällande lagstiftning vad avser kapitaltillskott tillsparbanker tillåter dels bildande av garanfifond, dels upptagande avförlagslån. Ingen av dessa former ger kapitalägaren något inflytande isparbanken. För att sparbankerna skall omfattas av systemet fordrasdels att fondernas placeringsregler medger investeringar av riskkapital isparbank i ovanstående former, dels att undantag görs för sparbankerna vadgäller det grundläggande kravet på ägarinflylande, eftersom sådant inflylandeinte kan komma ifråga i sparbankernas företagsform. 1983/84:50 272 Ägarkoncentrationen i näringslivet minskar naturiiglvisinte genom atl ägandet koncentreras till en handfull fackligt kollektivafonder. Tvärtom skapas i dessa centrala fonder en makthierarki, och det lär blisvårare alt nå de 25 högsta fackliga styresmännen i fondsamhällets näringslivän t. o. m. gångna tiders kapitalister. Vill man bekämpa ägarkoncentrationen bör samhället istället komplettera den nuvarande utjämning som bedrivs "uppifrån"mot stora inkomster och förmögenheter genom skattepolitiken, med en förmögenhets//pp-hyggandepolitik, riktad mol de breda folkgrupperna. Till skillnad från vissa andra länder har myckel litetgjorts i denna riktning, för all l.ex. ge lönlagarna lockande möjligheter lill elleget ägande i l.ex. I stället har kombinationen av skaller ochinflation skapat en direkt diskriminering av ett breddal aktieägande. Somnämnts har regeringen alldeles gått ett steg vidare på denna diskrimine-ringsväggenom alt belägga frivilliga vinstdelningssyslem med arbetsgivareavgifter. Ett komplement lill en förmögenhetsuppbyggande politik måslevara aU också utreda de små aktieägarnas direkta och indirekla möjligheter tillinformation och inflytande. Inte heller här har regeringen ännu tagit någrainitiativ. Det är demokratiskt betänkligt att det är osäkert vem somblir maktul-övare i de fem fonderna. Är det staten, som sköter finansieringenoch utser styrelserna, eller är del de fackliga organisationerna, som dominerarstyrelserna? Löntagarfonderna kommer sannolikt bara alt köpa aktier av landets hundratusentals företag. Aktier i flera privata,kooperativa och statliga storföretag är inte tillgängliga på marknaden. För många börsföretag innebär dock fonderna atl nya ägarinlressenskall göra sig gällande. Del är svårl atl inse att del innebär enmaktspridning. Statens och de fackliga organisationernas makt är inleobetydlig. Staten är redan en av de största institutionella placerarna påaktiemarknaden. De fackliga organisationerna är också betydande kapilalförvaltare,fastän man valt mindre produktiva placeringsformer än aklier. Både slalenoch facket har ett för västerlandet ovanligt slorl politiskt och ekonomisktinflytande. De fem lönlagarfonderna innebär därför en maktkoncentration. Fastän antalet aktie- och fondsparare har fördubblats till1,2 miljoner . har deras andel av aktiekapitaletminskat från . I stället är det främst stora institutioner,investmentbolag, försäkringsbolag och statliga organ som har ökat. En kraftig ökning av det enskilda aktieägandets andelskulle medföra maklspridning. men i stället har staten sedan årsskiftetgenomfört eller aviserat flera skatteskärpningar, som motverkar detta. Denrekordhöga skattenivån på småsparande i aklier motiveras med att samhället intehar råd med mindre. Skaltenivån på institutionella placeringar är betydligtlägre. Lönlagartönderna blir helt skattebefriade. LRF finner atl en klar målkonflikt kan uppstå genom att50% av rösträtten för löntagarfondernas aktieinnehav kan överföras lill delokala fackliga Prop.1983/84:50 273 Med en sådan fördelning torde farafinnas all fondernas aklieplacering får en permaiienl karaklär, oberoende ävberört förelags framtidsutsikter, lönsamhet etc. Genom delegering av rösträttfår de lokala fackliga sammanslutningarna ett markerat inflylande i företag,utöver vad som gäller. LRF anser det tveksamt om de anställdasorganisationer sedan accepterar att förlora della inflytande, genom attfonderna säljer ut sitt aktieinnehav i berört företag. uppkommergenom att sys- selsätlningsskäl, som kortsiktigt är av primärt intresse förförelagels anställda, kan sättas före långsikliga lönsamhetsmål. kanleda till alt naturiiga och erforderliga förändringar av industristrukturenförsväras och därmed risk uppslår för avtagande ekonomisk tillväxt. En analysav denna målkonflikt saknas helt i departementsutredningen. Några remissinslanser gör allmänna uttalanden om denföreslagna lagtexten. Verket vill för sin del - såsom den interdepariementalaarbetsgruppen själv ifrågasätter - rekommendera alt hela reglementet (1959:293)angående allmänna pensionsfondens förvaltning omarbetas med hänsyn till deföreslagna ändringarnas och tilläggens omfaltning. Därigenom kan reglementetfå en bättre redaktionell utformning ulan paragrafer med bok-slavsbeteckningar. Kammarrätten i anför; Kammarrätten har inte någon invändning riiot de författningslekniskalösningarna i förslagel. Det är dock önskvärt att 2a § andra och tredje styckenai förslagel till lag om ändring i APR förtydligas så att därav klart framgåratt fråga genomgående är om de belopp som under aktuellt och totaltöverförs eller har överförts till fondstyrelsens förvaltning. Vidare bör det i2b § anges att indexuppräkningen av förvaltade medel skall ske med utgångspunktfrän den dag då beloppet rekvirerats (jfr promemorian s. 75). Andra stycket i I§ böi*lämpligen inarbetas i 4a §. Beträffande löntagarfondstyrelsernas regionala anknytninganges inte i förfaltningsförslagel (I §) vad som konstituerar sådan anknytning.I specialmotiveringen sägs att placeringarna inle skall vara begränsade lilleller inriklade på aktier i företag inom en viss region. Enligt den föreslagna4a § 3 st. skall ledamöter och suppleanter utses med beaktande av lönlagarfondslyrelsernasregionala anknytning. Av den allmänna motiveringen framgår all lönlagarfondslyrelsernasregionala inriktning skall komma till uttryck i rekryteringen avstyrelseledamöter och att syftet med detta är att åstadkomma en decenti"aliseradförvaltning. Hur detta syfte med någon grad av säkerhet skall näs med denföreslagna författningstexten och dess molivutlalanden framstår som oklart. Prop.1983/84:50 27*4 Hovrätten över och anför: Den reellainnebörden av löntagarfondernas regionala anknytning kan inte utläsas, vare sigav lagtext eller uttalanden i promemorian. I denna anges endast vad denregionala anknytningen inle innebäf. Del är anmärkningsvärt att del slälls eltkrav på regional anknytning utan atl skälen härför anges. Om man tänkt sig attde olika fondstyrelserna skulle konceri-Irera sin verksamhel till viss del avlandet hade det vant befogat att tala om en regional anknytning. Så äremellertid inte avsikten. Förslagel kan inte förstås på annal sätt än attledamöterna i de olika styrelserna skall utses med regional anknytning. Dettaär något annat än all verksamheten har regional anknytning. Enligthovrällens meningär bestämmelsen i 1 stycket vilseledande, eftersom den saknar reellinnebörd. Det räcker att reglera styrelseledamölernas regionala anknytning i 4a§. I 2 § lagförslaget anges alt skallöverföra till de tre första fondstyrelserna förutom lilläggspensionsavgifteräven vinstskattemedel och vinstdelningsavgifler. Vidare skall verket efterrekvisition till var och en av de fem löntagarfondslyrelserna överföra medel avnyss nämnt slag i avräkning på de tre första fondslyrelsernai I specialmotivering till 2a S föreslås dessutom atl delbör åligga verket att kontrollera att en lönlagarfondslyrelse inte rekvirerarmedel utöver sm kvot resp, medelsram. Några praktiska eller andra svårigheter torde inteuppkomma i anslutning till dessa nya arbetsuppgifter. I2d § RFV anför; I den föreslagna 12 d S reglementet anges att enfondstyrelse inte mot vederiag får förvärva aktier i etl och samma bolag isådan omfattning, att AP-fonden drabbas av s. k. förelagaransvar. Om aktierskulle förvärvas genom gåva eller testamente (vilket inte torde kunna heltuteslutas) gäller tydligen inte denna begränsning. Detta är en förändring molvad som gäller enligt 12a §, där det talas om innehav av akfier oavsett hurde förvärvats och inte omförvärv mot vederlag. Vidareförefaller terminologin i förslagets I2d § något oklar. I författningsförslageti övrigt används beteckningarna fondstyrelse och löntagarfondstyrelse medolika innebörd, men i I2d § talas endast om fondstyrelse. Delta skulle kunnatolkas som alt lönlagarfondstyrelserna inte omfattas av begränsningsregeln. Iklarhetens intresse borde ordet löntagarfondstyrelse tas in i I2d §.