prop · G70373 · 1983-12-31 00:00:00 — - vilket är eneffekt man måsle räkna med - uppkommer ökad administration och tidsutdräktockså hos försäkringsbolagen, som i stor utsträckning utger olika ersättningarsom samordnas med socialförsäkringsförmånerna. 1 sin lur kan detta medföraförlängda väntetider när det gäller vissa typer av försäkringsersättningar. Också flera allmänna försäkringskassor påtalar atttillämpningen av reglerna för försörjningsbidrag kommer att bli administrativtkrävande. Sålunda menar läns admänna försäkringskassa att detkommer att ställas stora krav på både resursmåssigt och nårdet gäller avvägningar om vilka åtgärder kassan skall vidtaga och vad som kanvara rimligt begära av den enskilde. allmänna försäkringskassapoängterar atl det föreslagna systemet med försörjningsbidrag synes bli mycket arbetskrävandeför försäkringskassorna inte bara när det gäller att fastställa rätten tillbidrag utan även den fortsatta omprövningen. Sålunda synes inte nuvarandesystem för utbetalning av pensionsförmåner kunna passa in. Samordning med olikaformer av arbetslöshetsersättning m. m. som kan variera torde medföra att enberäkning av bidragets storlek behöver ske före varje utbetalning. Synpunkterav detta slag framförs ocksä av admänna försäkringskassa ochav läns allmänna försäk- 1983/84:73 301 Att försörjningsbidraget ger upphov fill ettmycket resurskrävande utredningsarbete genom den socialt inriktadebehovsprövningen påtalas även av läns allmänna försäkringskassa. I entid med allmänna besparingssträvanden för försäkringskassorna bör man, sägs deti yttrandet, allvarligt överväga reglernas utformning i förhällande tillförväntad arbetsinsats och ambitionsnivån i utredningar om efterlevandeslöd. Den av kommittén valda benämningen på förmånen kommenterasi några yttranden. Statskontoret menar att ingendera av benämningarnaförsörjningsbidrag och anpassningsbidrag är helt invändningsfri. Statskontoretanser dock att benämningen försörjningsbidrag är bättre än anpassningsbidrag.Den sistnämnda beteckningen skulle enligt statskontoret lätt kunna förväxlasmed omstållningsbidraget. i anmärker attbenämningen försörjningsbidrag inte är lyckligt vald. Uttrycket för tanken tillfattigvård och försörjningsinrättningar som är ett reellt begreppför en del äldre människor. Kommitténs alternativ anpassningsbidrag låter inteheller bra enligt . I stället föreslår "förlängt omställningsbidraglevnadskostnadsbidragsärskild förtidspension", eftersom villkoren för försörjningsbidragelnära nog helt överensstämmer med dem för förtidspension. Önskvärt är, betonarlänsstyrelsen, att man ej skapar alltför många former av bidrag frånsocialförsäkringen utan i stället söker rationalisera i bidragsfloran. anser att det kan finnas anledning att närmare övervägaom benämningen försörjningsbidrag är lämplig. Beteckningen ifrågasätts också avDe , som menar att den för tankarna till äldre tidersbehovsprövade bidrag. understryker att socialförsäkringen måsteha kvar sin karaktär av försäkring och därmed rättighet till stöd i visssituation. anger som exempel på tänkbar benämning "särskillefterlevnadsbidrag". OcksåUppsala läns allmänna försäkringskassa och läns allmännaförsäkringskassa angriper den valda termen under hänvisning till risken för enkoppling i det allmänna språkbruket till ersättning från kommunernassocialförvaltningar. Som alternativ förordar läns allmänna försäkringskassaordet försörjningstillskott, medan läns allmänna försäkringskassaförespråkar ord som efterlevandebidrag eller efterlevandeslöd. Kommittén har som grundläggande villkor för rätt tillförsörjningsbidrag föreslagit att den efterlevandes möjlighet alt bereda siginkomst av lämpligt arbete skall - för tiden efter dödsfallet - vara nedsattmed minst hälften på grund av arbetsmarknadsmässiga skäl, försämrathälsotillstånd eller annan dylik orsak. De grunder för bedömningen som angettsav kommittén möter kritik av . Verket framhåller alt detföreslagna försörjningsbidraget kan sägas ha drag av bådeförtidspensioneringen och arbetslös- Prop.1983/84:73 302 hetsstödsystenien men atl likheten rned de senareöverväger bl. a. med hänsyn lill att arbetsrnarknadsniässiga skäl torde bli denhelt dominerande orsaken till de bristande förvärvsmöjlighelerna. Enligl verkets mening bör en stödform vars grundvillkor ärbristande förvärvsarbetsmöjlighet bara utgå under förutsättning av att förmånstagaren- om han är arbetsför - står till arbetsmarknadens förfogande pä samma sätt somkrävs för rätt till arbetslöiihetsstöd. öm man har ett principiellt krav på atlden efterlevande skall förvärvsarbeta kan det inte vara rimligt att särskildagrunder med hänsyn till civilståndet skall gälla vid bedömningen av om han ärvillig och oförhindrad att anta arbete eller om ett arbete är lämpligt förhonom. Med denovan anförda principiella inställningen blir det inte aktuellt med en sammanvägningav hälso- och arbetsmarknadsmässiga skäl. Det förstnämnda skälet blir bara aktuellti fall då den efterlevande visserligen inte anses arbetsför - iarbetslöshetsstödförfattningarnas mening - men dock inte uppfyllerförtidspensioneringens villkor i fråga om omfattning och varaktighet avarbetsförmågans nedsiittning. Fränsett akuta sjukskrivningar torde delta endastkunna bli aktuellt i ett fätal fall. Iförhållande till förtidspensioneringen innebär förslaget om försörjningsbidragpå hälsoskäl främst den skillnaden alt hälsonedsättningen inte behöver påverkaprestationsförmågan och inte heller behöver vara varakfig (bestående avsevärdtid), utan det är nog att nedsättningen inte är endast kortvarig. Påmotsvarande sätt som i fråga om försörjningsbidrag på arbetsmarknadsmässigaskål anser verket att det inte är motiverat att utge bidrag som grundas på hälsonedsättningenligt särskilda regler endast med hänsyn till civilståndet. Frågan om villkoren för rätt till försörjningsbidrag tasupp ocksä av , som saknar preciseringar av vad som menasmed nedsatt hälsotillstånd och vacklande hälsa. En närmare precisering av dessabegrepp är enligt nödvändig för att gränsen mellanförtidspension och försörjningsbidrag inte skall bli diffus. Även föreslår att kriterierna för försörjningsbidragetuttrycks klarare i en eventuell proposition till . Riksförbundetanmärker vidare att kommittén när den anger förutsättningarna för beviljande avförsörjningsbidrag inte nämner begreppet handikapp. Förbundet framhåller attdet inte är ovanligt att den som har hushållsarbete får t. ex. ben- ochryggskador, allergier, nedsatt kondition vilka inte alltid klassas som nedsatthälsotillstånd. Klarareriktlinjer för bedömningen av begreppet nedsättning av förvärvsmöjligheternaefterlyses åven av och Kooperationens pensionsanstalt, somifrågasätter om det i pensionskommitténs betänkande finns fillräckligariktlinjer för att kunna göra en riktig bedömning. I yttrandet anförs bl. Vad händer exempelvis med en person som har försörjningsbidragoch sedan får en högre inkomst? När kan man säga att den personen har uppnåtl"tillfredsställande försörjning" och samhället därmed kan dra införsörj- Prop.1983/84:73 303 Mot vilken inkomst görs denna bedömning? Frågeställningarnatorde visa nödvändigheten av entydiga regler. Behovet av ett klarläggande av villkoren för rätt tillförsörjningsbidrag understryks också av admännaförsäkringskassa. Kassan förutser många svåra bedömningsfall där sammanvägningskall ske av arbetsmarknadsmässiga, medicinska och andra liknande grunder.Kassan förutsätter atl närmare riktlinjer och anvisningar för dessa bedömningarkommer att utfärdas, även om viss ledning givetvis kan hämtas frän nuvaranderehabiliteringsverksamhet. Likaså krävs enligt kassan rutiner och närmaredefinierade former för det ytterligare samarbete med arbetsmarknadsmyndighetersom blir en nödvändighet. Också läns allmänna försäkringskassaangriper förslaget på denna punkt, som kassan anser vara otillräckligtgenomtänkt. Enligt kassan bör det omarbetas så alt rekvisiten för bidraget blirentydiga. L/?F framhåller i enlighet med sin allmänna uppfattning omkommitténs förslag att som skäl för erhållande av försörjningsbidrag bör räknasäven förhållandena i tidigare drivet och efter dödsfallet behållet lantbruk. och Samhälle betonar att även yngreefterlevande kan komma i situationer dår läng bortovaro frän förvärvsarbete,bosättning i glesbygd, nedsatt arbetsförmåga eller annat kan medföra storasvårigheter för dem att genom eget arbete försörja sig själva. Vid bedömningenav rätten till försörjningsbidrag bör hänsyn tas till sådana faktorer. Arbelsmarknadspolttiska insatser m. m. 1 betänkandet har kommittén föreslagit att det skall åvilaförsäkringskassorna att, innan beslut meddelas i fråga om rätt tillförsörjningsbidrag, undersöka huruvida skäl föreligger all vidta åtgärd som ärägnad att förbättra den efterlevandes möjligheter att bereda sig inkomst genomarbete. Det skall härvid kunna röra sig om medicinska eller arbetsmarknadspolifiskaåtgärder. Detta förslag kommenteras av , sompåpekar atl försäkringskassorna har begränsade förutsättningar för att görabedömningar av arbetsmarknadspolitisk art. Verket anser därför att ansvaretför de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna måsle läggas på arbetsmarknadsmyndigheterna.Frågan berörs åven av , som i anslutning till kommitténsuttalande om vikten av nära samarbete mellan försäkringskassorna och de olikamyndigheterna pä arbetsmarknads- och utbildningsfälten påpekar att ävensocialnämnderna i många fall torde vara en aktuell samarbetspartner. understryker att möjligheterna att genom samhälleliga insatserplacera den enskilde på arbetsmarknaden är slarkt konjunkturberoende. I yttrandena från flera allmänna försäkringskassorunderstryks behovet av utökade resurser för rehabilitering. Prop.1983/84:73 304 Varaktighet, anknytning till dödsfallet, m. m. Enligt kommitténs förslag skall en förutsättning förrätten till försörjningsbidrag vara att den efterlevandes försörj n i ngssvårigheter utgör en direkt följd av makens död. Detta innebär att den efterlevandesförsörjningsmöjligheter måste vara nedsatta med minst hälften alltsedan makensdöd och fortlöpande fram till den tidpunkt dä rätten till omställningsbidragupphör. Förslaget kritiseras av , som anför: Delta villkor medför beiydande administrativa svårighetereftersom bedömningen av den efterlevandes möjligheter till inkomst av lämpligtförvärvsarbete omställningsbidrag utgår måste göras i efterhand.Särskilt i de fall då förlängt omslällningsbidrag utgått - vilket iextremfallet innebär att rätten till försörjningsbidrag blir aktuell förstnästan efter dödsfallet - blir svårigheterna påtagliga. Enligt verkelsmening torde bedömningen i dessa fall inte kunna göras med någon grad avtillförlitlighet. Bortsett från de administrativa svårigheterna är det tveksamtom en sådan reglering är motiverad. Med hänsyn till att förslaget utgår från atlvardera maken svarar för sin försörjning kan makens död i sig inte motivera ettstöd enligt särskilda grunder i andra fall än då den efterlevande t. ex. pågrund av vårdarbete varit borta frän förvärvslivet ochdärigenom fått en svag ställning på arbetsmarknaden. Den efterlevande har isådana fall inte bara svårigheter att fä ett förvärvsarbete, om han saknarsådant vid dödsfallet, utan han löper också - om han har arbele - större risk atlbli arbetslös. Även den av kommittén föreslagna preskriptionsregelnbemöts negativt av . Verket anför i delta avseende: Verket delar visserligen kommitténs uppfattning om viktenav atl eventuella rehabiliterande åtgärder sätts in möjligt. Men motbakgrund av att försörjningsbidraget utgår först sedan rätten tillomställningsbidrag upphört och till att sådana åtgärder inte kan företas underden avsevärda tid omslällningsbidrag kan utgå anser verket att detta inte årett tillräckligl skäl för den föreslagna förverkanderegeln. Kommittén åberoparvidare att om ansökan dröjer torde man kunna utgå från att denefterlevande har sin försörjning tryggad pä annat sätt och därför inte harbehov av stöd. Förutsättningen för försörjningsbidrag är inteförsörjningsoförmåga i sig ulan bristande möjligheter att få inkomst avförvärvsarbete. Verket anser inte att det kan anses atl behov av förmån saknas,om en efterlevande - som t. ex. kan ha haft sin försörjning genomsocialtjänsten eller av försäkringar som fallit ut vid dödsfallet-pä grund avt. ex. bristande information eller elt missförstånd inte gjort ansökan inom denföreskrivna tiden. Verket anser således att förverkanderegeln skall utgå. Gradering av försörjningsbidraget, m. m. Kommitténs synpunkter i frågan om gradering avförsörjningsbidraget ger upphov till en del frågor av ,som yttrar: Prop.1983/84:73 305 Vid bedömningen av graden av nedsättning skall man iförsta hand utgå från arbetstiden. Har den efterlevande eller beräknas hankunna få förvärvsarbete med inkomster som överstiger det normala skall dettabeaktas. Kommittén har inte utvecklat på vilka grunder bedömningen skall göras.Skall lön som är vanlig inom yrkesområdet anses som normal lön? Eller skallbedömningen utgå frän en gradering i låglöne- resp. höglöneyr-ken? Statskontoret erinrar om atl kommitténs förslag innefattaren prövning av den efterlevandes möjligheter att försörja sig genomförvärvsarbete och alt kommittén avvisat inkomstprövning som ett medel atlavgränsaden förmånsberättigade kretsen pä åsyftat sålt. Statskontoret anför sedan: Statskontoret är väl medvetet om att en inkomstprövning avtraditionell art innebär administrativa och vissa andra olägenheter men finnerdet både slötande och stridande mot behovsprincipen, om försörjningsbidragskulle komma att utges fill efterlevande med stora förmögenheter och/ellerstora inkomster av annal slag ån förvärvsarbete. Mot denna bakgrund synes detdärför rimligt att man vid bedömningen av behovet av försörjningsbidrag vägerin också den efterlevandes eventuella förmögenhet och inkomster av annat slagån inkomst av förvärvsarbete. Tid varunder försörjningsbidrag kan utgå Kommitténs förslag att försörjningsbidrag inte skall kunnautges till efterlevande efter det att vederbörande uppnått ålderkommenteras i remissyttrandet av och Kooperationens pensionsanstah. Dårframhålls alt det år vanskligt att förutse det behov av livsvariga pensionersom kommer att finnas när de föreslagna reglerna har slagit igenom hell. Enlösning vore att införa någon form av garanti för att en person som fram till65 års ålder haft försörjningsbidrag skall få en viss nivå på sin pension förtiden därefter. De nämnda remissinstanserna har inget konkret förslag pä dennapunkt men pekar pä den garantiregel som gäller enligt lagen om arbetsskadeförsäkringoch som innebär atl en person som fram till haft en arbetsskadelivränlaefter uppnåendet av denna ålder alltid är garanterad en ålderspension som ärminst av den tidigare livräntan. Omprövning m. m. Enligt pensionskommitténs förslag skall rätten tillförsörjningsbidrag kunna tidsbegränsas och skall omprövning ske minst en gångom året. Förslaget i denna del ger upphov till kritik av ,som framhåller: Som verket tidigare anfört kan rätlen tillförsörjningsbidrag - rnot bakgrund av den principiella utgångspunkten förförslaget - inte i sig motiveras av dödsfallet, utan av att den efterlevande,t. ex. genom avbrott i förvärvsarbetet för vård av barn, fält en svag ställningpå arbetsmarknaden, vilkel innebär att han, även om han har elt förvärvsarbete,dock löper siörre 1983/84:73 306 risk alt bli arbetslös än andra. Bestämmelserna om attförmånen inte kan utgå på nytt och alt omprövning inte får leda till höjning avförsörjningsbidraget kommer därför att ge ett slumpartal ulfall. a.mot bakgrund av att den försörjningsoförmåga, sorn kan medföra att förmånenbeviljas, endast behöver bestå efter det att rätten tillomställningsstöd upphört och förhållandena torde vara syårutredda. Är försörjningsförmågan visserligen förbättrad men kanförbättringen inte antas bli bestående avsevärd tid - dvs. ett är - kanbidraget dras in eller nedsättas . En sådan indragning får högstavse , eftersom förbättringen får anses ha bestått avsevärd tid, omförvärvsarbetet inte har upphört. Däremot diskuteras inte den minsta tid somett förvärvsarbete skall vara för att medföra att bidrag dras in . I det sammanhangel efterlyser riksförsäkringsverketklarläggande av frågan om rätten till försörjningsbidrag skall påverkas av altden efterlevande avvisat erbjudande om arbete eller pä annat sätt orsakat attanställning inte kommer till stånd. pekar på den situation som kaninträffa om bidraget dragils in till följd av förbättradeförsörjningsmöjligheter och en senare försämring av dessa inträffar. Enligt kommitténs mening kan den förnyade nedsättningen avförsörjningsmöjligheterna inte sättas i samband med dödsfallet. Vad som då kanslå till buds för den enskilde är socialbidrag, om nedsättningen inle grundarrätt lill förtidspension. Detta innebär en kostnadsövervältring på kommunerna. Vidare kandet också tänkas medföra att de arbetsmarknadspolitiska åtgärder, somförutsätts sättes in försörjningsbidraget utgår, upphör och ettmer permanent behov av socialbidrag uppstår. En stabilisering avförsörjningsförmågan måste alltså enligt nämndens mening ske innanförsörjningsbidraget dragés in. Vikten av alt reglerna om vilande rätt tillförsörjningsbidrag vid arbetsför-sök och vid tillfälliga anställningar ges engenerös tolkning understryks ocksä av allmänna försäkringskassa. Även har synpunkter i dellaavseende. PRO finner att möjlighet till kombinafionförsörjningsbidrag - halvlidsan-ställning aktivt kan medverka till anställning.Kommitténs förslag att om försörjningsbidraget en gång slutat att utgå samfidigtinnebär att det aldrig kan återfås år en begränsning som kan motverka enåtergång fill arbetslivet, öm man efter en kort tids anställning förlorararbetet gäller flera karensregler innan andra inkomstbortfallsförsäkringarträder i kraft. PRO anser det därför viktigt att dessa regler inte undantagslöstläggs fast. Den föreslagna omprövningsregeln angrips även av Uppsalaläns admänna försäkringskassa, som anser att man i varje enskilt ärende bör taställning till när omprövning bör ske. Detta bör dock göras minst vart tredjeår. Kassan framhåller atl i de flesla fall bör möjligheterna till försörjningkunna bedömas för ån . Inom kassan finns ettvälutvecklat Prop.1983/84:73 307 system för rapportering mellan kassans arbetsenheter vidanmälningar om ändrade förhållanden. Detta gäller även andra myndigheter. Ocksä och Kooperationens pensionsanstall anser atlomprövningsreglerna bör göras mer flexibla. I yttrandet framhålls attmöjligheten att skaffa sig egen försörjning kommer alt vara minimal för vissamänniskor i tämligen höga åldrar i exempelvis en glesbygd. För personer i ensådan situation bör omprövning kunna ske med betydligt längre intervaller. Detbetonas ocksä atl det administrativt måste bli betungande för försäkringskassornamed en årlig omprövning. och Kooperationens pensionsanstalt tar i sarnmanhangetupp också den föreslagna omprövningens inverkan på skadeständsrättsligaförmåner och framhåller att dessa kan komma att påverkas negativt. Det anförsatt en så ofta förekommande omprövning kan komma att innebära uppenbaraolägenheter och fördröjningar då det gäller att bestämma efterlevandelivräntaenligt skadeståndsrättsliga regler. Bidraget kan t. ex. minskas vid omprövningsamtidigt som den efterlevandes inkomst fluktuerar. En annan effekt av denårliga omprövningen kan bli att omprövningsinstitutet i skadeståndslagenkommer att användas i större utsträckning än f.n. Förslaget att rätten till försörjningsbidrag skall prövasav pensionsdelegation inom försäkringskassa tillstyrks av försäkringsrättenför , som i anslutning härtill framhåller: Med hänsyn till den avgörande vikt för rätten fill bidragsom tillmätes de arbetsmarknadsmässiga skälen och de kraftfulla insatser somförutsätts av arbetsmarknadsmyndigheterna föreslår försäkringsrätten att ipensionsdelegationerna även skall ingå i vart fall en avarbetsmarknadsstyrelsen utsedd ledamot som skall representera länsarbelsnämden.- De goda erfarenheter man haft av centrala och lokala rehabiliteringsgrupperinorn kassorna och den ökade betydelse dessa organ torde komma att få, omförslaget rörande försörjningsbidrag genomförs, gör att man bör överväga attlagfästa organen med angivande av sammansättning och allmänna arbetsuppgifter.Bestämmelser härom liksom ett åläggande för kassornas tillsynsmyndighet att isamråd med arbetsmarknadsverket och utfärda detaljföreskrifterbör medföra en komplettering av reglerna i 18 kap. lagen om allmän försäkring.- Det är vidare av yttersta vikt att informationskanalerna mellanförsäkringskassorna och bl.a. länsarbetsnämnderna blir väl fungerande. Deltaär en förutsättning för att bl.a. samordningsreglerna vid utgivande avförsörjningsbidrag och andra förmåner inte i onödan skall behöva medföra för deförsäkrade och administratörerna föga önskvärda återkravs-beslut. allmänna försäkringskassa anser att även beslut omomställningsbidrag bör fattas i pensionsdelegation. Den föreslagnauppdelningen av beslutsfattandet och beredningen av beslutsunderlagen blir tungarbeiadur administrativ synpunkt. Om pensionsdelegation beslutar angående bådaformerna av bidrag blir förutsåtlningarna för en enhetlig administrativhandläggning större. 1983/84:73 308 En annan uppfattning företräds av allmännaförsäkringskassa. För att uppnå en snabbare och något förenklad beslutsprocessvid omprövningar av rätten till försörjningsbidrag, anser kassan att rätt attbesluta om förändrad ersättning bör delegeras till föredragande ensam eller tilldenne tillsammans med delegationens ordförande. Nivåerna för försörjningsbidrag, m. m. Frågan om nivåerna för försörjningsbidrag behandlas inågra yttranden. Kommitténs förslag tillstyrks av , somfinner nivåerna väl avvägda. Förbundet framhåller atl med hånsyn bl.a. till attstödet skall ha en aktiverande roll pensionsnivån inte kan tillåtas bli förhög. I annat fall kan stödet lätt få en icke avsedd passiverande effekt. finner förmånsnivåerna väl avvägda. Nivåerna för bidragetlämnas utan invändningar även av Kommunernas pensionsanstah. i tillstyrker förslaget attförsörjningsbidrag skall utgå från såväl folk- som tilläggspensioneringen underhänvisning till att detta är logiskt med hänsyn till pensionssystemetsuppbyggnad och målsättningen med förslagen. Negativa till de föreslagna nivåerna ställer sigriksförsäkringsverket, i och länsallmänna försäkringskassa, som samtliga anser att en höjning bör ske iförhållande till kommitténs förslag. anser alt nivån påförsörjningsbidraget i vart fall inte bör understiga nivån på ålderspension.Jönköpings läns allmänna försäkringskassa gör en jämförelse med förbehållsbeloppenenligt och föreslår att försörjningsbidraget höjs till en nivåsom tillsammans med stalskommunalt bostadsbidrag gör det möjligt förefterlevande atl utan behov av socialbidrag upprätthälla en standard som inteunderstiger närnnda förbehållsbelopp. Försörjningsbidragel föresläs utgå i situationer där denefterlevande inle kan klara sin egen försörjning, 1 de flesta fiill bör det bliaktuellt med ersättning från såväl folkpension som tilläggspension. Men del kaninte uteslutas att det i några fall skulle kunna bli aktuellt med försöijningsbidragenbart från folkpensioner. I dessa fall måste nivån-elt basbelopp-ben aktas soniförlågföraltge tillräcklig försörjning. Med en hyra om I /iiiänad beräknassocialbidrag i för ensamstående med normala tilläggsbelopp bli /är. Dessa medel är obeskattade till skillnad fiån försörjningsbidragel.För försörjningsbidraget bör det diirför enligt liinssty-relsens ineningåtminstone finnas möjlighel att komplettera med pensions-tilllägg. Det finnsannars en risk atl delta blir en grupp st)ni blir generellt beroende avsocialbidrag. Förslaget ifrågasätts också av i Jönköpingslän som yttrar: Lånsstyrelsen har inget att erinra mot attförsörjningsbidraget har en rörlig ATP-del. Däremot finns anledning atl närmarestudera en lämplig minimini- 1983/84:73 309 vä för försörjningsbidraget om den avlidne hade få elleringa pensionspoäng.