prop · G703168 · 1983-12-31 00:00:00 — Jag delar ilikhet med remissinstanserna denna uppfattning. Riksrevisionsverketframhåller i sitt remissvar bl.a. att de olika exportfrämjande åtgärderna börutformas så att de träffar de marginella exportörerna, dvs. företag med rimligstorlek och i övrigt realistiska förutsättningar att etablera siginternationellt . Jag delar uppfattningpå denna punkt. Kommerskollegiumunderstryker i sitt remissvar att de internationella handelspolitiska reglernaför exportfrämjande stöd inte gör några särskilda undantag för små ochmedelstora företag. Under alla förhållanden bör, enligt kollegiet, tillses attinförda stödåtgärder inte kan hänföras till de i Prop.1983/84:168 11 internationella överenskommelser uppräknade förbjudnaexportsubventionerna. Jag delar kommerskollegiums synpunkter härvidlag. Jaganser det också angeläget att alla de organ som är engagerade i exportfrämjandeverksamhet håller kontakt med kommerskollegium för synpunkter på sin verksamhetutifrån våra handelspolitiska åtaganden. Frågan omstöd för individuella insatser jämfört med kollektiva insatser har tagits uppav några remissinstanser. Dessa anser att stöd också bör kunna utgåindividuellt. Jag vill för egen del peka på att en viss flexibilitet redanföreligger i det stöd som administreras av . Det finns således vissamöjligheter att ge individuellt stöd. Sådana möjligheter kan enligt min meningbehöva utvecklas ytterligare . Ibetänkandet redovisas såväl insatser som de som görs av statensindustriverk, de regionala utvecklingsfonderna och av andra statliga ochprivata instanser. Samtliga dessa instanser har enligt utredningen en roll attspela när det gäller att bistå småföretag. Jag delar denna uppfattning. Enligtmin mening finns det anledning att åter, liksorh utredningen ochflertalet remissinstanser, framhålla exportråds centrala roll på detexportfrämjande området. Ett fördjupat samarbete i konkreta frågor mellanberörda instanser har här enligt min mening sin givna plats. Detta gällerexportrådets samverkan med såväl industriverket och olika regionalaorganisationer som med exempelvis styrelsen för teknisk utveckling. Det fårankomma på exportråd att ta initiativ till utökat samarbete medberörda instanser. Enligt minmening kan det här ha sitt intresse att något beröra frågan om andra ländersexportfrämjande verksamhet. Jag finner det naturligt att exportrådetkontinuerligt följer vad andra länder gör i syfte att förbättra och utveckladet statliga exportfrämjandet. Från tid till annan kan det dock finnasanledning att mera genomgripande få belyst hur andra länder bedriver sinexportfrämjande verksamhet. I det sammanhanget finner jag det naturligt att dencentrala organisationen på det handelspolitiska området, kommerskollegium,engagerar sig på detta område. Ibetänkandet konstateras att det särskilda småföretagsprogrammet vid Sverigesexportråd fungerar tillfredsställande. Särskilt framhålls verksamheten med exportchef-att-hyrasom en av företagen uppskattad insats. har gjortde anpassningar som har bedömts som nödvändiga för att på bästa sätt kunnabistå de små företagen. Utredningen föreslår mot denna bakgrund inte någraspecifika förändringar i nuvarande program men anser det vara av vikt att rådetfår resurser för att fortsätta och utöka denna verksamhet. Detta gäller inteminst den uppsökande verksamhet som bedrivs i samarbete med regionalaorganisationer i syfte att diskutera exportförutsättningar. Utredningenföreslår ett ökat anslag om 4,5 milj.kr. Därutöver föreslår utredningen att demedel industriverket har avdelat av sina resurser för det nämnda exportpulsprojektetöverförs till . Detta belopp uppgår f.n. till ca3,5milj.kr. Prop.1983/84:168 12 Utvecklingsfondernaavses även fortsättningsvis driva projektet. Genom detta förfarande stärksenligt utredningen centrala roll. För egen del vill jaganföra följande. Inte heller jag vill förorda någon grundläggande förändring avexportrådets program för små företag. Den anpassning till näringslivets behovsom kan behöva göras får liksom beslutas av . Jag vill härframhålla vikten av att sådant anpassningsarbete fortsätter löpande. Motbakgrund av programmets betydelse för denna företagskategori vill jag förordaatt ytterligare 3 milj.kr. tilldelas detta program. Detta bör göras genomomfördelning under anslaget E2. En del av deföreslagna medlen bör användas till fler exportchefer-att-hyra, en verksamhetsom har rönt stor uppskattning. Jag vill framhålla attsamarbetet mellan och utvecklingsfonderna har utvecklats undersenare år. Flera av utvecklingsfonderna understryker också behovet avsamarbete i sina remissyttranden. Jag vill i likhet med remissinstansernaframhålla vikten av att detta samarbete fördjupas ytterligare så attdubbelarbete undviks och de olika insatser resp. organ gör så långt möjligtkompletterar varandra. Detta gäller inte minst den uppsökande verksamheten.Däremot är jag inte beredd att föreslå en omfördelning av medlen för exportpulsprojektet.Detta projekt bör liksom bedrivas i samarbete med . Enligtmin mening kan en fördjupad samverkan mellan , industriverket ochutvecklingsfonderna utvecklas inom ramen för nuvarande anslagssystem. I betänkandet konstaterasatt nuvarande samarbete mellan och industriverket inom ramen för desärskilda branschprogrammen fungerar tillfredsställande. Jag delarutredningens syn att någon förändring av formerna för rådande samarbete intebör genomföras. vill jag framhålla centrala roll även idetta sammanhang. Utredningen pekar på attsvenska underleverantörer av varor och tjänster harvarit utsatta för en hårdnande konkurrens. För underleverantörsbranschernagenerellt sett konstateras i betänkandet att den svenska marknaden är förliten. Fler företag måste således söka sig till exportmarknaden. Den uppsökandeverksamhet som bedriver inom ramen för det särskildasmåföretagsprogrammet är av väsentlig betydelse för att identifieraunderleverantörsföretag som har möjlighet att gå ut på exportmarknaderna.Vidare understryks i betänkandet att ett närmare samarbete mellan storaexportföretag och svenska underleverantörer är nödvändigt för att främjaunderleverantörsexporten. Ett sådant samarbete sker för fordonsindustrin inom Swedishautomotive suppliers. I sammanhanget kan också framhållas det program statensindustriverk, exportråd och driver i syfte attförmedla svenska underleveranser till utländska underleverantörer i JAS-projektet.Vidare har verksamheten vid Svensk projektexport stor betydelse för svenskaunderleveranser till projekt. 1983/84:168 13 Isyfte att främja underleverantörernas export föreslår utredningen ett treårigtprogram om totalt 10,5 milj. kr. En samverkan bör skemellan , styrelsen för teknisk utveckling, industriverket och deregionala utvecklingsfonderna i syfte att komplettera annat stöd tillunderleverantörsföretag. Regeringenhar (prop. 1983/84:135) behandlat frågan om bl.a. insatser förunderleverantörer. Där redovisas aktuella åtgärder för att stärka de svenskaunderleverantörernas ställning genom insatser av industriverket såsom centralinstans på detta område samt av utvecklingsfonderna, ochIndustrifonden. Vidare föreslås att 24 milj. kr. ställs till förfogandebudgetåren 1984/85-1986/87 för åtgärder i syfte att stimulerateknikupphandlingsprojekt och åtgärder inom underleverantörsområdet. Föregen del vill jag framhålla följande. Jag delar, liksom de remissinstanser somhar yttrat sig i frågan, utredningens syn på behovet av ytterligare insatserför att främja underleverantörers export. exportråd bör således gesmöjlighet till insatser på detta område genom ett särskilt underieverantörsprogram.Ett samarbete måste enligt min mening ske med statens industriverk m.fl.berörda instanser i denna fråga. Ett belopp om 3 milj. kr. bör ställas tillexportrådets förfogande under /85. Detta bör ske genom enomfördelning av medel under anslaget E 2. Jagvill i sammanhanget ta upp frågan om samarbete mellan stora och små företag.Stora exportföretag har möjlighet att genom företaget i eller genomdotterföretag utomlands försälja andra svenska företags produkter, s.k. piggy-backing.De större företagen kan därmed komplettera sitt eget produktsortiment eller tatill vara sådana inköpskanaler utomlands, som efterfrågar också andra varor ände företaget i fråga kan erbjuda. Även andra former för stöd från stora företagkan hänföras till begreppet piggy-backing. Enligt min mening öppnar dennasamarbetsform möjligheter för stora företag att bistå små företag i derasexportansträngningar. Jag anser att det är önskvärt att berörda företag tartill vara denna möjlighet i så stor utsträckning som möjligt. harenligt min mening en naturlig uppgift att förmedla denna typ av kontaktermellan företag och bör ägna ökad uppmärksamhet åt denna fråga. Utredningenbehandlar frågan om särskild finansiering av små och medelstora företagsexportinvesteringar. Avsikten är att stimulera enskilda exportörer men ocksåexportörer i samverkan till ett större risktagande. Det är kostsamt och förenatmed stora risker att etablera sig på en exportmarknad, något som små företagdärför inte har möjlighet att göra. Olika vägar föreslås av utrednigen.Det utvecklingskapital som utvecklingsfonderna administrerar bör i störreutsträckning än f.n. utnyttjas för exportsatsningar. Detta bör enligtutredningen kompletteras med insatser på nationell nivå genom att företag kanta upp lån med villkorlig 1983/84:168 14 återbetalningsskyldigheteller att en särskild instans ställer riskkapital till förfogande i form avminoritetsposter. Den föreslagna finansieringskällan utgörs av de särskildalöntagarfondsmedel som avses kanaliseras till småföretagssektorn. Hälften avdet tänkta beloppet eller 50milj.kr. bör enligt utredningen reserveras förnämnda ändamål. Ibetänkandet förs också resonemang om de tre exportagenturer som tre utvecklingsfonderhar bedrivit, nämligen de i , och . Dessa harefter hand funnit nya former för sin verksamhet. Enligt utredningen kan inte resultatetsägas stå i rimlig proportion till nedlagda kostnader. Mot den bakgrundenavråds från att etablera nya sådana företag på det regionala planet.Existerande företags verksamhet följs av bl.a. exportråd. Detraditionella handelshusen besitter ett kunnande på olika marknader som kanvara av intresse för mindre och medelstora företag. Handelshusen har delserfarenhet från de marknader där de är verksamma, dels har de ofta ocksåerfarenhet av motköpsaffärer. Utredningen anser att ett samarbete i konkretafall bör kunna komma till stånd, exempelvis genom försorg.Exportrådet har här en självklar roll att koordinera olika typer av insatser.Dessutom kan enligt utredningen insatser göras för att stimulera tillkomsten avprivata säljbolag, som på affärsmässig basis skulle vara beredda att säljasmåföretags produkter utomlands. Utredningen föreslår att ställer riskkapital till förfogande främst i form avminoritetsposter i handelshus och olika slags privata exportsäljbolag - nyaeller existerande - så att dessa kan utveckla sin verksamhet och i allt högregrad hjälpa enskilda exportörer att komma ut på nya marknader. Satsningarnaavses ske på kommersiella grunder med ett stort risktagande. Mot denna bakgrundanser utredningen det inte vara befogat med ett statligt handelshus eftersomdet syfte som ligger bakom inrättandet av ett statligt handelshus kanförverkligas på nämnda sätt. Sverigesexportråd har i några fall fått regeringens tillstånd att bevilja lån medvillkorlig återbetalningsskyldighet för projekt delvis finansierade med statsmedelinom ramen för exportaktionsprogrammet. Någon total utvärdering är inte möjligatt göra då tidpunkterna för eventuell återbetalning ännu inte har inträffat. Jagvill för egen del anföra följande. I likhet med flertalet remissinstanser delarjag utredningens syn på behovet av ytteriigare insatser för att finansierariskfyllda marknadsinvesteringar. Utvecklingsfondernas utvecklingskapital börsom kunna utnyttjas för detta ändamål. Detta framhålls också av flertaletremissinstanser. En redogörelse för utvecklingsfondernas utvecklingskapitalhar lämnats i prop. 1983/84:135. Det är en fråga för fonderna att fattabeslut i varje enskilt ärende. En utökad information om dennafinansieringsmöjlighet är enligt min mening önskvärd. Detta är en fråga förberörda organisationer att ta ställning till. Jagkan, liksom ett antal remissinstanser som har yttrat sig, ansluta mig Prop.1983/84:168 15 till förslaget om att i större grad utnyttja deexisterande handelshusen för export. Det får ankomma på exportråd atttillsammans med handelshusen finna lämpliga samarbetsformer. Enligt min meningfinns det anledning att framhålla behovet av en aktiv insats från exportrådetssida i syfte att stimulera sådan samverkan. Jag vill i detta sammanhang också ta upp frågan om de kravpå motköp som i ökande utsträckning förekommer vid export. I sinaexportansträngningar på i första hand statshandels- och möter desvenska företagen i ökad grad krav på mothandelsarrangemang av skilda slag.Detta är enligt min mening en beklaglig konsekvens av bl.a. många länders ansträngdafinansiella läge. Även om mothandelskraven förhoppningsvis kan komma att avtapå lång sikt är det realistiskt att räkna med att de kommer att aktualiserasunder framöver. Svensk industri kan inte ställa sig vid sidan av dennautveckling. För att underlätta för svensk exportindustri att hantera mothandelskravhar ett arbete påbörjats inom Svensk utrikeshandelskompensationAB () för att förstärka verksamheten, bl.a. för att stärka seviceutbudetför små och medelstora företag. I detta sammanhang har diskussioner förts omett visst statligt engagemang i . Från exportfrämjande synpunkt ser jagpositivt på tanken att investeringsbank AB skall kunna teckna aktieri . Förutsättningen för ett statligt engagemang är att ett tillräckligt starktintresse visas från näringslivets sida för att stärka företaget. Jag ställer mig också, liksom remissinstanserna, bakomutredningens bedömning rörande de tre regionala exportsäljbolagen. Jag ärdärför inte beredd att föreslå att ytterligare medel anvisas för dennaverksamhet. Som ett komplement till utvecklingsfondernasutvecklingskapital och till de övriga insatser som görs på det exportfrämjandeområdet bör det enligt min mening finnas möjligheter till andrafinansieringsinsatser på central nivå. Regeringen har i prop.1983/84:135 om industriell tillväxt och förnyelse behandlat bl.a. frågan om ensärskild småföretagsfond knuten till investeringsbank AB. Enligtpropositionen är det viktigt att säkerställa att en tillräckligt stor del av demedel som disponeras inom ATP-systemet kanaliseras till småföretagssektorn iform av riskkapital. Småföretagsfonden föreslås organiseras som en stiftelsemed ett kapital i storleksordningen lOOmilj.kr. Fonden avses mot ersättningutnyttja Investeringsbankens expertis och kansliresurser. Medel bör ställastill förfogande för sådana investment- och utvecklingsbolag som i sin tur ärinriktade på att göra placeringar av riskkapital i företag inomsmåföretagssektorn. Placering av medel avses ske i form av aktier, skuldebrevoch andelar men också i form av lån. I propositionen föreslås också attInvesteringshanken i sin egen verksamhet bör få större flexibilitet vid val avengagemang och utformning av kreditvillkor m.m. Vidare anges att investeringari bl.a. marknadsföring bör ges lika goda finansieringsmöjligheter som investe- Prop.1983/84:168 16 ringari maskiner och anläggningar. Banken bör också enligt propositionen få vidare möjligheteratt engagera sig med ägarkapital-och att genom utlåning eller på annat sättengagera sig utan särskild säkerhet. Motdenna bakgrund finner jag att det finns goda möjligheter till finansiering avriskfyllda marknadsinvesteringar. Såväl Investeringsbanken som den särskildasmåföretagsfonden är viktiga finansieringskällor. Det finns därför enligt minmening inte anledning att ge särskilda riktlinjer för just denna typ avinvesteringar. Det får ankomma på investeringsbank AB resp. denföreslagna småföretagsfonden att fatta beslut i varje enskilt ärende.Exportrådet har här en viktig roll att informera om de ökade finansieringsmöjligheterna! Jagvill också, i likhet med flera remissinstanser, peka på det ökande antalföretag som gått in på riskkapitalmarknaden, s.k. venture-capital-för-etag.Dessa utgör också en intressant finansieringskälla för riskfyllda investeringarinkl. Vadslutligen gäller möjligheten för exportråd att bevilja lån bör enligtmin mening denna möjlighet finnas som ett komplement till rådets sedvanligaexportaktioner. Även dä större företag vill engagera sig i en ny samarbetskretsmed andra företag kan denna form av medelstilldelning komma till användning.Eventuellt återbetalade medel inkl. ränta får disponeras av exportrådför nya aktiviteter. En årlig redogörelse bör lämnas till regeringen. Jagåterkommer under avsnitt 2.3 och 2.4 till de ytteriigare förslag utredningenhar presenterat. Såsomhar angivits inledningsvis har frågan om ökade exportfrämjande insatser förbygg- och energisektorn studerats av tre utredningar. Utredningenom export av energiteknik konstaterar i sitt betänkandet att svenskt näringslivtillsammans med svenska universitet och högskolor, offentliga myndigheter ochanvändare besitter en mycket god kompetens i hela kedjan från utvinning,tillförsel och överföring till effektiv användning av energi för olika ändamål,I betänkandet ges exempel på teknikområden där den svenska kompetenseninternationellt sett ligger på en hög nivå. Sådana exempel är bl.a.elproduktion, pumpkraftverk för energilagring, elektrisk energitransmission,energi- och råvarueffektiva industriella processer samt processtyrning, fjärtvärrme,värmeväxlar, hetvattenlagring och förbränningsteknik. Utredningenom export av energiteknik föreslår ett handlingsprogram med syfteatt snabbt öka exporten av energiteknik. Programmet är främst inriktat påmarknader med betalningsförmåga inom och men understrykerockså behovet av ökad bevakning av svenska biståndsländer och internationellafinansieringsorganisationer. 1983/84:168 17 Fyrateknikområden anges som mest angelägna att satsa på, nämligen Qärtvärme, fastbränsleeldning,elproduktion och kraftteknik samt energisnåla processer inom industrin. Ettfemte område har studerats, nämligen energieffektiva byggnader. Detta ingåremellertid inte i utredningens betänkande utan har överiämnats tillutredningen om svensk byggexport att närmare behandla. De i handlingsprogrammetföreslagna åtgärderna syftar till att öka exporten av svensk energiteknik.Särskilt framträdande är enligt utredningen behovet av att föra ut system ochsystemkunnande så att fördelarna med svenska lösningar blir väl kända förutländska köpare av energiteknik. Åtgärderna involverar exporterande företag,konsultföretag, användare samt statliga och kommunala myndigheter av olikaslag. En förutsättning för att målen skall nås är att ansträngningarnasamordnas. Mot den bakgrunden föreslår utredningen att en samordningsgruppbildas i anslutning till . Dess uppgift skall bl.a. vara attsamordna statlig medverkan i sökprocessen kring marknader och projekt, initieraundersökningar och analyser samt samordna handlingsprogrammet för de fyrateknikområdena. Samordningsgruppenbör enligt utredningen disponera medel för personal (2milj. ), information (Imilj.kr.) samt utredningar och undersökningar (3 milj. om totalt 6 milj. kr. Vidareföreslår utredningen att för varje teknikområde bildas en företagsgrupp sominom sig utser en styrgrupp. De fyra styrgrupperna föreslås få ett gemensamtkansli till en kostnad av 2,5 milj. kr. och en basbudget om 3 milj. kr. förmarknadsuppbyggande gemensamma aktiviteter. Därutöver föreslås medel förgemensamma åtgärder på basis av en delad finansiering mellan staten ochnäringslivet. De statliga medlen föreslås uppgå till 8milj. Verksamhetenförutses drivas i nära samråd med exportråd. Utredningenom svensk byggexport har inriktat sitt förslag mot ett målinriktat ochtidsbegränsat program för gemensamma och samordnade långsiktiga insatser inom byggexportsektorn.Olika typer av åtgärder föreslås för sektorerna byggvaror och komponenter samtprefabricerade hus, byggnadsentreprenörer resp. konsulter. Dessa omfattar delsde traditionella insatserna inom ram, dels statliga insatser för marknads-etableringutomlands. Sålunda föreslås att medel ställs till förfogande i form avvillkorslån för att etablera försäljningsföretag för dels monteringsfärdigahus, dels byggvaruproducenter och dels konsultföretag till en kostnad av ca40milj. Vidare föreslås att staten ställer garanti i storleksordningen100150milj. för export av monteringsfärdiga hus och konsulttjänster.Såväl finansieringen av villkorslån som garantiutfästelserna avses ske genomSveriges investeringsbank AB. I avsikt att ge exportframjandeten markerad branschinriktning och en klar organisatorisk hemvist föreslårutredningen att ett särskilt byggex-portråd - Svensk byggexport - bildas medstark anknytning till ,exportråd. Dess verksamhet skall bedrivas i femår, varefter den bör 2 1983184. Prop.1983/84:168 18 utvärderas.Byggexportrådet bör ledas av en styrgrupp och ha ett kansli till sittförfogande. Vidare kan vissa frågor behöva diskuteras i en vidare krets. Fördetta ändamål bör en referensgrupp inrättas. Kostnaderna för kanslietuppskattas till 2,5milj. och för insatser av olika slag till 7milj. Utredningen omträhusindustrins export konstaterar att exportfrämjande insatser för dennabransch motiveras av den ökande världsmarknaden för trähus och vidareförädlatträ, nödvändigheten av att den begränsade svenska skogsråvaran vidareförädlas,de svenska företagens produktions- och kvalitetsmässiga förutsättningar samtav sysselsättningsskäl. exportråds centrala roll på detexportfrämjande området markeras. De statliga åtgärderna bör mot denbakgrunden samordnas inom det av byggexportutredningen föreslagna organetSvensk byggexport. Dess styrgrupp bör enligt utredningen utvidgas till attockså omfatta företrädare för trähusbranschen och berörda fackligaorganisationer. Vidare krävs mer kansliresurser. Svensk byggexport föreslåsunder första verksamhetsåret prioritera uppgiften att identifiera företag somkan nå framgång på exportmarknaden. En utvärdering skall göras efter detta år.Mot denna bakgrund anser utredningen det inte f.n. lämpligt att bilda ettstatligt handelshus. Frågan om ett säljbolag för trähusindustrin kan dock bliaktuell på nytt i samband med den prövning av framgångarna med de föreslagnaexportsatsningarna som avses ske . Utredningenom trähusindustrins export har i sitt huvudbetänkande om exportfrämjande stödtill småföretag föreslagit att Investeringsbanken på kommersiella villkorskulle kunna äga minoritetsposter i exportsäljbolag och handelshus. Sådana kanavse trähus. Vidare framhåller utredningen att Svensk byggexport bör ta uppöverläggningar med existerande statliga företag och de statsägda skogsföretagenom att pröva affärsidén om trähusexport på kommersiella grunder. bör därvid ges möjlighet att ställa garanti för detta företagsaktieteckning upp till en viss del av aktiekapitalet i ett företag som ägnarsig åt svensk trähusexport. Ibetänkandet föreslås också statligt stöd i form av villkorslån administreradeav Investeringsbanken i samarbete med Svensk byggexport till ett belopp om20milj. Detta belopp skall tas ur den särskilda småföretagsfonden. Garanligivningför risker som inte kan täckas på annat håll inkl. tidigare nämnd aktieteckningbör skötas av statens industriverk. Garantiramen föreslås inledningsvis uppgå till25 milj. kr. Föregen del vill jag anföra följande. Jag delar nämnda utredningars uppfattning omatt bygg- och energisektorn har varor och tjänster som är intressanta förutlandsmarknaderna. Detta visar sig redan nu genom att exporten är av storomfattning. Den totala byggexporten beräknas uppgå till ca . ochexporten av energiteknisk utrustning till ca . Exporten bör dockkunna höjas ytterligare. Utökade statliga insatser i samverkan med företagenkan bidra till en sådan utveckling. Prop.1983/84:168 19