prop · G703100 · 1983-12-31 00:00:00 — För dessa två utbildningartillsammans räknar utredningen med 15 årsstudieplatser. Kostnaderna förutbildningarna avser dels utrustningskostnader, dels kostnader för denkontinuerliga driften av verksamheten. Utrustningskostnaderna uppskattarutredningen till 1,5-2 milj. kr. Prop.1983/84:100 Bilaga 10 511 ras på en genomsnittlig årsstudieplatskostnad somutredningen uppskattar till /plats. De totala kostnaderna underuppbyggnadsperioden beräknastill följande belopp. I dessa belopp ingårkostnader för planering och handledararvoden för praktikperioderna. I och med att deföreslagna utbildningarna inte ersätter några redan existerande utbildningarmåste finansieringen av utredningens förslag huvudsakligen bli en fråga omomfördelning av resurser inom totalramen för grundläggande högskoleutbildning. Prop.1983/84:100 Bilaga 10 512 Sammanställning över remissyttranden över betänkandet (DsU 1981:22) Konservatorn i centrum Alla remissinstanserkan sägas vara nöjda eller "hälsa med tillfredsställelse" att detnu kommit ett förslag till grundläggande konservatorsutbildning. Så gott som allainstanser har varit övervägande positiva eller mycket positiva tillförslagen i huvuddrag med invändningar endast på någon eller några punkter. Det kan dock nämnas att exempelviskonservatorerna vid i sitt yttrande anser att behov och resurser iSverige inte motiverar enutbildningsorganisation enligt utredningens modell. Det vore enligtdessa både billigare och effektivare att "köpa" utbildningsplatserinom befintliga konservatorsutbildningar utomlands. Att dengrundläggande konservatorsutbildningen anordnas som en reguljär utbildning påhögskolenivå tillstyrks av nästan alla remissinstanser som yttrat sig i dennafråga. vill emellertid se etttydligare och mer formaliserat samband mellan konservatorsutbildningenoch en grundläggande hantverksutbildning, vilket bl.a. får konsekvenser närdet gäller utbildningens allmänna organisation. Utredningensresursuppskattning och förslag till plan och organisation av utbildningen måste enligt institutet te sig somprovisoriska. En mer långsiktig och permanent lösning kan formuleras först närhantverksutbildningens uppläggning är klar. De huvudsakligainvändningarna rör annars främst följande sex frågor: I) konservatorslinjensförkunskapskrav, 2) grenindelningen, 3) färdighetsträningen, 4)utbildningens lokalisering, 5) linjens sektorstillhörighet samt 6)konservatorsassistenutbildningen. Den fortsatta redovisningen koncentreras därför till dessa områden. Allaremissinstanser som kommenterat förkunskapskraven - ca hälftenav samtliga som yttrat sig- anser att praktiska förkunskaper och/eller konstnärlig eller hantverksmässigutbildning bör uppställas som ettbehörighetskrav eller i varje fall tillmätas betydligt större meritvärde än vadutredningen har föreslagit. Bl.a. landsarkivet i och statensmusiksamlingar anser att relevanta hantverksutbildningar bör utgöra absoluta behörighetskrav för tillträde tillvissa av konservatorslinjens grenar. SFT) vill se en textilutbildning som behörighetskrav för textilgrenen. Endast statenskonstmuseer och ställer sig tveksamma till kravet på särskild behörigheti kemi. Beträffandeförslaget till grenindelning av konservatorslinjen går åsikterna isärfrämst när det gäller antalet grenar eller snarare graden av Prop.1983/84:100 Bilaga 10 513 specialisering inom konservatorslinjen. Grovt uttrycktstår de centrala institutionerna för en önskan om specialisering i stort sett ienlighet med utredningsförslaget medan de mindre och medelstora museernas företrädare hellre vill se enbredare och mindre specialiserad grundutbildning. Förslagettillstyrks sålunda i princip av statens försvarshistoriska museer (SFHM), ,(), livrustkammaren,och (LSH), museet samtstatens kulturråd. SFHM yrkar dock påatt en särskild gren för teknikhistorisk konservering inrättas. Nordiskamuseet avvisar bestämt en sammanslagning av pappers- och fotokonservering gren. () föreslår en annan grcnindelningmed följande fyra grenar; - konserveringav oorganiskt material - konserveringav organiskt, kulturhistoriskt material - konserveringav organiskt, naturhistoriskt material Föreningen framhåller att behovet av konservatorer vid landetslänsmuseer och vid de stockholmska statliga specialmuseerna inte ärjämförbart och av samma slag vad gäller utbildning. Länsmuseerna behöverallmänkunniga "provinsialkonservatorer". Likartade synpunkterrörande behov av skickliga allmänpraktiker framförs av ,. Länsmuseernas samar-betsråd, , efterhörande av museer, (RfH), utredningen om samordningav viss konservering i samt . Enligt dessa kan behovet avspecialisering tillgodoses i examensarbete och genom påbyggnadsutbildning. RfHanser att en särskild utbildningsgren för de mindre och medelstora museernasbehov borde övervägas. samt utredningen om samordning av viss konservering i.Västsverige framhåller behovet av utbildning inom arkitekturkonserveringens område. I ungefär entredjedel av remissvaren tas frågan om färdighetsträningupp. Så gott som alla understryker viktenav färdighetsträningen men harinvändningar mot den föreslagna utformningen. Flera remissinstanser anser att färdighetsträningen bör knytas till konservatorsutbildningen och några föreslär t. o. m. att den bör ingå i utbildningen.Många av de presumtivamottagarmyndigheterna/arbetsgivarna påpekar att de måste få ekonomiska förstärkningar för att kunna ställaupp med handledare till färdighetsträningen. Utredningsförslagettillstyrks av museet och statens konstmuseer, detsistnämnda dock under förutsättning att särskilda medel anvisas för sådanverksamhet och att de arbetsrättsliga svårigheterna undanröjs. avvisar förslaget om en färdighetsträning på ett eller efter genomgångenutbildning. Åsikten att färdighetsträningen bör knytas tillkonservatorsutbildningen, 33 1983/84. /r 100. Prop.1983/84:100 Bilaga 10 514 styras av "konservatorsskolan" samt ge utbildningspoängeller intyg framförs avbl.a. SFHM, och Nordiska konservatoriorbundets svenska sektion(NKFs). Enligt NKFs bör dock ekonomisk ersättning (lön) utgå till de studerandeunder . , () och SFT föreslår därutöver attfärdighetsträningen skall ingå i utbildningen. Vikten av att ekonomiskaresurser tillförs de för färdighetsträningenansvariga institutionerna framhålls av hugerådskam-maren, kungl.biblioteket (KB), RAÄ, LSH och . /SR anser att finansieringen måste inom utbildningslinjen. När det gäller ut bildningens lokalisering finns delademeningar blandremissinstanserna. En klar majoritetbiträder utredningsförslaget att lokalisera konservatorsutbildningen tillStockholm, bl.a. husgerådskammaren, krigsarkviet, statskontoret, (),, , statens konstmuseer, LSH, museet, universitets-och högskoleämbetet (UHÄ), (), Nordiskamuseet, TCO, /SR, NKFs samt har förståelse för att är det lämpligastelokaliseringsalternativet om utbildningen måste hållas samman på en enda ort. Om en sådan koncentrationinte är nödvändig vill rådetframhålla som lämpligaste lokaliseringort för bl.a. utbildning i konservering av måleri och moderna textilamaterial. förenadestudenkårer (SFS) anser att förslaget att lokalisera utbildningen till förefaller välgrundat men att enlokalisering av konservatorsutbildningentill även bör undersökas närmare. För en lokaliseringtill eller uttalar sig bl.a. LO, (U 1978:08), SMF, Göteborgskommun efter hörande av Göteborgsmuseer, Föreningen , och länslandsting, läns landstingskommun samt utredningen om samordningav viss konservering i . SFHM ochLänsmuseernas samarbetsråd anser att frågan om lokalisering behöver utredas vidare. Av de 16 remissvari vilka förslaget till konservatorslinjens sektorstillhörighetkommenteras tillstyrks utredningens förslag om placering av linjen i dentekniska yrkesutbildningssektorn av tio, nämligen husgerådskammaren,statskontoret, , , , TCO, /SR, SMF, NKFs ochSFT. Landstingsförbundetär tveksamt till förslaget och menar att en nära koppling till kulturvetenskapliga och museala utbildningar ärönskvärd. Avstyrker förslagetgör statens konstmuseer, UHÄ, SFS, Länsmuseernas samarbetsråd samt Jämtlandsläns museum och förordar i stället en placering av linjen inom sektorn för kultur-ochinformationsyrken. UHÄ finner att övervägande skäl talar för att föra linjen tilldenna sektor. Avgörande i sammanhanget är enligt UHÄ:s mening attkonservatorns Prop.1983/84:100 Bilaga 10 515 yrkesfunktioner är en del av den kulturbevarandeverksamheten i samhället, även om den innehåller väsentliga inslag avteknisk-naturvetenskaplig karaktär. Beträffandekonservatorsassistentutbildningen slutligen finns en hel del invändningar motförslagen. Bland de instanser som kommenterat frågan vill en relativtstor andel att denna utbildning läggs på gymnasial nivå och med enhuvudsakligen praktisk inriktning. Sådana åsikter förs fram av SFHM, RRV, LSH, naturhistoriskariksmuseet, SMF, SFT m.fl. Utredningsförslagettillstyrks av KB, RAÄ (för den personalgrupp som direkt biträder konservatorn iateljéerna), museet, , , lantmäteriverket. , TCO,RfH samt Föreningen . vill dock att mandubblerar platsantalet på utbildningen och RfH vill ifrågasätta den relativtkorta utbildningstiden.Enligt RfH behövs konservatorsassistenter särskilt till hembygdsgårdarna och deras samlingar. Förslaget avstyrkshelt av statens konstmuseer, SSHM och Länsmuseernas samarbetsråd. Konservatorernavid betraktar inte utbildningen som meningsfylld och /SR är myckettveksam till den föreslagnautbildningen. anser att förslaget är alltför ofullgånget för att det skall genomföras ochhusgerådskammaren föreslår att beslutetom inrättande av en eventuell konservatorsassistentutbildning skjuts upp. När det gäller benämningenkonservatorsassistent anser SFHM och SFT attföremälsvårdare är en bättre benämning på den aktuella yrkesgruppen medannaturhistoriska föreslår att den redan etableradebenämningen museitekniker används. Vidare har följande synpunkter från remissinstansernaredovisats. ochflera landsarkiv påpekar att utredningen i förslaget till konservatorsutbildninginte i tillräcklig utsträckning tagit hänsyn till de speciella förhållandensom gäller för konservering vid arkiv och bibliotek. Dessa har bl. a. en delvis annorlundakonserveringsetik och andra utbildningsbehovän museer och kulturvårdande institutioner. Naturhistoriskariksmuseet föreslår en treårig grundläggande konservatorsutbildning fördet området som till sin uppläggning och organisation skiljer sig frånutredningsförslaget. Museet föreslår att utbildningen skall bestå av två påvarandra följande faser enligt följande: Fas 1) Högst två terminers utbildning gemensam med övriga konservatorer (i likhet med utredningsförslaget). Fas 2) Fasta fyra-terminersutbildningsplatser vid de museerna i ,och , där de studerande kanvarva praktik med deltagande i vissa av kurserna på universitetensbiologlinjer. I några remissvarföreslås att konservatorslinjen skall ha en omfattning av 140 poäng. Statens konstmuseer menar att ingen praktisk utbildningunder studieti- 1983/84:100 Bilaga 10 516 den kan förläggas till någon av centralmuseernaskonserveringsavdelningar. Flera remissinstanser anser att det är avvikt att ett konserveringstek-nisktcentrallaboratorium byggs upp i anslutning till . museetfinner det önskvärt att blivande konservatorer från utvecklingsländerna beredsmöjligheter att delta i den svenska utbildningen. Behovet avfortbildning och vidareutbildning - inte minst för nu verksamma konservatorer- understryks i många remissvar. Likaså påpekas behovet av handledarutbildningför dem som skall ta emot praktikanter. Ett stort antalremissinstanser framhåller vikten av att konservatorsutbildningen kanstarta . Det är åtminstone under uppbyggnadsskedetönskvärt att ha kvar utbildningsplatser vid i anser att de mest akuta utbildningsbehoven finns inomområdet konservering av måleri på trä (polykromt trä). Det är därför enligtmuseet viktigt att de första kurserna vänder sig till studerande som villarbeta med polykromt trä. 1983/84:100 Bilaga 10 517 Sammanfattning av statens kulturråds rapport (1982:4)Dramatikerersättning För att stimuleratillkomsten av svensk dramatik infördes /66 ett statligtstöd till svenskt sceniskt verk. Stödet utgår under vissaförutsättningar till upphovsmännen till nya svenska taldramatiska, musikdramatiskaoch koreograftska verk vid verkens uppförande pä svensk scen. Förutsättningarnaför stödet har efter hand förändrats bl.a. genom utvecklingeninom teaterområdet och genom utvecklingen av upphovsmännens i avtal reglerade ersättningar viduppförandet av deras verk. Stödet harockså vissa tekniska brister. har därför gjort en översyn av bidragsformen. Stödet utgår i formav ett kontant bidrag till svenska dramatiker, koreografer och tonsättare,och kan utgå för samma verk högst två gånger. Ersättningens storlek är bl.a.beroende av verkets längd. För taldramatik är högsta ersättning . pergång (uppsättning), för musikdramatik ochkoreografiska verk högst . Ersättningen till en och sammaupphovsman är också i de senare fallen begränsad till högst . Stöd kan utgå för uppförandevid institutionsteatrar (inklusiveprivatteatrar), av fria grupper och, om särskilda skäl föreligger, avamatörgrupper. Uppförande i radio och TV är inte ersättningsberättigande. /82fördelades ca . i stöd till sceniskt verk. Ungefär hälften av stödbeloppet gällde uppsättningar på institutionsteatraroch hälften uppsättningar inom fria grupper. finner vid sin bedömning avstödet att det förmodligen spelat en vissroll vid utvecklingen av den svenska dramatiken. För de fria grupperna har stödet ibland som komplement till det upphovsrättsligt grundade arvodet möjliggjort att verk har kunnatuppföras. Stödet har i praktiken iviss utsträckning fungerat som ett allmänt verksamhetsbidrag till fria grupper, bl. a. därför att verken oftaskrivs kollektivt av gruppmedlemmarna. För institutionsteatrarnas deltorde man kunna utgå frän att stödet intepå något avgörande sätt bidragit tillatt ny svensk dramatik spelas. Föramatörteatern har stödet till sceniskt verk inte varit av nägon betydelse,vilket knappast heller varit avsikten. Vad som anförtsom svensk dramatik torde också gälla svenska koreografiska verk. Stödet tillsceniskt verk kan ha haft stor ekonomisk betydelse för vissa enskilda upphovsmän. Generellt sett torde dock denekonomiska betydelsen förupphovsmännen med tiden ha minskat. En avgörande faktor vid bedömningen avstödets ekonomiska betydelse för berörda upphovsmän är Prop.1983/84:100 Bilaga 10 518 att stödet kommer dem till del , nämligeni samband med att defillförsäkras upphovsrättsliga ersättningar för uppförandet av deras verk. Det är en stor brist att det inte ger nägotbistånd då upphovsmännen behöverarbetsro för att helhjärtat kunna ägna sig åt skapande . Stödet är dessutomadministrativt svårhanterligt genom att stödreglerna i många fall ärsvåra att tillämpa. Effekterna av ersättningen torde inte motsvara detomfattande administrativa arbete som handläggningen innebär. anseratt stödet i sin nuvarande utformning bör avvecklas och ersättas med stimulansåtgärderi andra former. Om stödet trots allt behålls i huvudsak i sin nuvarande form bör vissaändringar göras för att förenklahandläggningen. Bortfallet avstödet till sceniskt verk bör enligt kompenserasav andra statliga insatser med syfte att främja tillkomsten av svensk dramatik och koreografi. De skall bl. a, ökamöjligheterna att kunna verka som dramatiker, översättare av dramatikoch koreograf på heltid och därmed attodelat kunna utveckla de speciella färdigheter som är förknippade meddessa former av konstnärligt skapande. Dessa insatser skall också syfta till att stärka den svenska dramatikens och koreografins ställning.Kulturrådet har utgått från att kostnaderna för ett genomförande av förslagen i stort sett skall motsvaras avbesparingar och omdisponeringar avredan förefintliga statliga anslag inom de områden förslagen avser. De insatser somskall ersätta det nuvarande stödet till sceniskt verk bör i huvudsak riktas direkt till upphovsmännen. har övervägt tvåalternativ för dessa insatser. Det första är att de medel, som utgår somstöd till sceniskt verk, överförstill fördelas till dramatiker och koreografer samt tonsättare som komponerar musik för scenen.Det andra alternativet är att medlen överförs till en eller flera fonder fördessa upphovsmannakategorier. förordaren lösning enligt det andra alternativet, dvs. inrättandet av en ny fond fördramatiker, översättare av dramatiska verk och koreografer - . Också koreologer -en yrkesgrupp som noterar koreografi föreslås bli innefattade i fondens verksamhet. Det vore från vissa synpunkter önskvärtatt fonden kunde omfatta samtliga auktorerpå scenkonstens område, dvs. utöver de nämnda också åtminstone tonsättare som komponerar förscenen och scenografer. Det är emellertid konstlat att skilja de tonsättare somär verksamma inom scenkonstensområde från övriga tonsättare vad gäller de organisatoriska formerna för bidrag och ersättningar. Dessutom kanen pågående, av initierad, utredning komma attaktualisera tanken pä en särskild fond för tonsättare. Vad beträffarscenograferna får utvecklingen visaom det senare kan finnas anledning att inlemma dem i scenauk-torsfondensverksamhel. Prop.1983/84:100 Bilaga 10 519 Fonden föresläsvaije är tillföras medel över statsbudgeten. Den bör dessutom fåmöjlighet att ta emot uppdrag från upphovsmännens organisationer att förvaltaoch fördela medel som organisationerna erhållit som kollektiv ersättning genom avtal. mening bör de statliga medel som skall tillföras scenauktorsfonden iförsta hand ses som ett uttryck församhällets vilja att upprätthålla en nationell dramatik och koreografi och att säkerställa kontakten med deninternationella utvecklingen inomdessa konstarter genom att ge dramatiker, dramatiska översättare och koreografer möjligheter till arbete underviss tid utan ekonomisk press. Upphovsmännen börha ett avgörande inflytande över användningen av till fonden influtnamedel. Fondmedlen förutsätts emellertid i första hand användas för ändamål som syftar till atlge yrkesverksamma dramatiker, översättareav dramatik och koreografer ekonomisk och arbetsmässig trygghet. Kulturrådetförutsätter vidare alt detta kommer alt ske genom bidrag av den typ somförfattarfonden och konstnärsnämnden fördelar, t. ex. femåriga bidrag och bidrag till resor. Det skall också varamöjligt för fonden att dela ut enmotsvarighet till författarfondens garanterade författarpenning. Fonden skall även kunna fördelaprojektbidrag. De upphovsmän somomfattas av medelstilldelningen ur scenauktorsfonden skall i fortsättningeninte komma i fråga för konstnärsbidrag från konstnärsnämnden. Fördelningen avSveriges scenauktorsfonds medel och övriga angelägenheter som rör fonden bör handhas av eninom konstnärsnämnden verksam fondstyrelse.Styrelsen bör bestå av en ordförande och fyra andra ledamöter jämtesuppleanter. Ordföranden och en av de andra ledamöternajämte suppleant bör utses av regeringen. Två ledamöter jämte suppleanter börutses av och en ledamot jämte suppleant bör utses av Svenska teaterförbundet.Ordföranden i fondstyrelsen bör tillika vara ledamot avkonstnärsnämnden. föreslärvidare att man inrättar särskilda grundbelopp till institulionsteatrarna föranställning av dramatiker, koreografer och tonsättare. Rådetföreslår att tre sådana grundbelopp skall fördelas bland institutionsteatrarna.De skall alternativt kunna utnyttjas för beställningar av verk. Kulturrådetföreslår vidare att medel avsätts för alt förbättra amatörteaternsmöjligheter att ersätta dramatikerna och koreograferna för utnyttjandet avderas verk. Bidraget föreslås utgå centralt till Amatörteaterns riksförbundför avräkning gentemot dess egna medlemmar och andra amatörgrupper vidköp av uppföranderättigheter via riksförbundet. föreslär också atlAmatörteatrarnas riksförbund ges ett särskiltbidrag till utvecklandet av sitt pjäsbibliotek. Rådet förklarar sig även berettatt medverka i ett kommande utvecklingsarbete med sikte på att skapa entillfredsställande informationsförsörjning på teaterområdet i sinhelhet. 1983/84:100 Bilaga 10 520 Endast ett fåtaldramatiska verk ges ut i bokform. har därför övervägtmöjligheterna av att införa ett statligt stöd till utgivningen i trycktform av dramatiska verk. Kulturrådetanser sig emellertid inte nu kunna föreslåett direkt statligt stöd till förlagsverksamhet inriktad på utgivning av svenska dramatiska verk. Rådet pekar i ställetpå möjligheten att införa ett stöd till dramatiker för kontorsduplicering avoriginalmanuskript i samband med upprättandet av scenauktorsfonden. De föreslagnareformerna bör genomföras /85. Kostnaderna uppgår enligtkulturrådets förslag inledningsvis till sammanlagt ca 1,4 milj. kr.ärligen. Av delta belopp faller 1,0 milj. kr. på , ca0,2 milj. kr. pä grundbeloppen för anställning av dramatiker, koreografer ochtonsättare vid teaterinstitutioner, 0,1 milj. kr. på bidraget tillAmatörteaterns av uppföranderättigheter och(preliminärt) 0,1 milj. kr. på bidraget till förbundets pjäsbibliotek. Reformkostnadernamotsvaras av besparingarom ca 1,5 milj. kr., varav ca 1,0 milj. kr.faller på avvecklingen av dramatikerstödel och ca 0,5 milj. kr. på minskade anslag lillkonstnärsnämnden. Prop.1983/84:100 Bilaga 10 521 Sammanställning av remissyttranden överkulturrådets rapport (1982:4) Dramatikerersättning Flertalet remissinstanserinstämmer i beskrivning av dramatikernas situation och delarrådets uppfattning om behovet av att dramatikerstödet avvecklas och att detersätts med andra statliga insalser. Det är ett nationellt intresse att del finns enlevande dramatikerkår inom landet, och att vi har en kvalificerad översättarkärsom kan hålla klassikerna levande och klä utländska verk i svensk språkdräkt,framhåller . föreslår isin rapport att det nuvarande dramatikerstödel avvecklas. I stället bör enfond, benämnd inrättas, som skallhandhas av en inom konstnärsnämnden verksam fondstyrelse. Flertalelremissinstanser ansluter sig till kulturrådels förslag att inrätta en fond, menendast hälften, däribland statskontoret. SvenskTeaterunion - Svenska ITl, Föreningen , , ochSvenska , förordar att fonden skall handhas avkonstnärsnämnden. styrelsen för , , dramatikerförbundoch förordar en fristående fond med en administrativsamverkan med författarfonden. Styrelsen för och principiella invändningar mot det syslem med inom konstnärsnämndenverksamma fondstyrelser, som skapades i och med inrättandet av Sverigesbildkonsl-närsfond. Helt självständiga styrelser är bättre för såvälbildkonstnärsfonden som scenauktorsfonden. Scenauktorsfonden skulle kunna"köpa" de nödvändiga administrativa tjänsterna av författarfondenlikaväl som av konstnärsnämnden. Liknande åsikter framförs av Sverigesdramatikerför-bund, som även framhåller atl förbundet inte kan accepterakulturrådets förslag, om det skulle innebära att konstnärsnämnden blir detorgan som slutgiltigt avväger fondens eventuella krav gentemot anslagsgivaren. Enligt Sverigesförfattarfond ligger det närmare lill hands att fonden administrativt samverkarmed , som redan har tillgängligt en god del av dendokumentation som behövs för stipendiearbetet. Över hälften av dramatikerförbundsmedlemmar är också anslutna till författarfonden. Flera remissinstanser bl.a. TCO, Föreningen och hävdar att det är en viktigprincip att upphovsmännen har det avgörande inflytandet på medlens användning. RRV och konstnärsnämndenavstyrker förslag om en särskild scenauktorsfond. RRV har ingetatt erinra mot att dramatikerstödet i sin nuvarande utformning avvecklas,statsutgifterna kan då minskas med 1983/84:100 Bilaga 10 522 ett belopp motsvarande det nuvarande dramatikerstödet. Omdet är angeläget att stimulera tillkomsten av svensk dramatik, anser RRV, attmedel som motsvarar det nuvarande dramatikerstödet bör överföras tillkonstnärsnämnden som därefter fördelar medlen. anser det varatveksamt att blanda ihop civilrättsliga ersättningar med statliga anslag i en fond enligt förslag. Det skullevidare medföra krångligare administrationoch ökade kostnader om konstnärsnämndens medel splittrades i små fonder.