prop · G703136 · 1983-12-31 00:00:00 — Avserupplåtelsen jord, varöver upplåtaren inte kan förtbga ulöver sin egenbesittningslid, får avtal träffas även för sådan lid (se om sådana avtalavsnitt 2.9). 'Är arrendetiden inle bestämd enligt vad som har sagts , gälleravlalel . För arrende som omfallar bostad åt arrendalorn ärminimitiden i princip (jfr avsnitt 2.5). För övriga jordbruksarrendenfinns ingen minimitid (jfr avsnitt 2.3). Enligl 7 kap. 5 § JB är avlal om upplåtelse av arrendeinte bindande längre än från det avtalet slöts. Upplåtelse av faslegendom inom stadsplan är dock inle bindande längre än . Upplåtelse avarrende för någons livstid gäller utan begränsning till viss lid. De nämndareglerna gäller även för upplåtelser av övriga nyltjanderäller ulom tomträttoch skogsavverkningsräll. Reglerna gäller inte upplåtelser från slalen.Slatliga upplåtelser är alltså bindande även om upplåtelsen avser änmaximitiden. Avlal för längre lid än maximitiden är inte ogiltiga ochavtalet förfaller inte vid maximitidens ulgång. För alt avlalel skall upphöramåste endera parlen säga upp del lill maximitidens ulgång. Är del jordägaren somgör uppsägningen, kan arrendalorn begära föriängning av avtalet enligt regler- Prop.1983/84:136 67 naom besittningsskydd (prop. 1970:20 s. 982). Sker uppsägning och blir avlalelinle föriängl, upphör del all gälla på den fardag som inträffar närmast från uppsägningen (se 8 kap. 4 8 andra stycket JB). Maximitidenför upplåtelse av jordbruksarrende bestämdes lill . Skälettill att en maximitid infördes var all man från statsmakternas sida fann detolämpligt att en jordägare skulle binda sig i ell arrendeavtal . Del ansågs ligga i utvecklingens intresse alt jordägaren inle sattesig ur slånd alt vidta behövliga ändringar av en fastighets användningssätt.Atl maximitiden ändå är så förhållandevis lång beror på alt ivissa fall ansågs erforderiig för atl nyttjanderällshavaren skulle kunna dranylla av nedlagt arbele och kapilal. Föratt jordbruksföretagen skall kunna drivas rationellt krävs det attbrukningsenheterna fortlöpande anpassas till nya förhållanden. Långvarigaarrendeupplåtelser kan komma alt motverka en ur samhällets synpunkt lämpligulveckling. Inle heller jordbruksarrendatorn synes med nuvarandearrendelagstiftning ha något påtagligt behov av alt kunna leckna extremtlångvariga arrendeavtal. En jordbruksarrendator har ju enligl JB i princip rätttill föriängning av arrendeavtalet om arrendetiden överstiger . Kommitlénhar inhämlal uppgifter om arrendeperiodernas längd. Såvitt framgår av dessauppgifter är avtal om jordbruksarrende med en längre arrendelid än tio årsällsynta. I det insamlade materialet avsåg endasl mindre än en procent avavtalen sådana upplåtelser. Mol bakgrund av delanförda delar jag kommitténs uppfallning att det ur jordbruksnäringens ochsamhällets synpunkt inle finns några skäl alt främja mycket långvariga avlalom jordbruksarrende. Ytterligareett skäl som lalar för att maximitiden för upplåtelse av sådana arrenden börsättas ned är alt den kan ulnylljas för atl kringgå jordförvärvslagstiftningen.En av lanlbruksstyrelsen företagen undersökning visar således all 49-årigaupplåtelser har skett i delta syfle. En sänkning av maximitiden för upplåtelseav jordbruksarrende kan bidra lill att minska antalet sådana kringgåenden. Jag finner mot bakgrund avdet sagda alt maximitiden för upplåtelse av jordbruksarrende bör sänkas. har funnit lorde det däremoi inle finnas skäl att ändra reglernabelräffande övriga arrendeformer. Kommillénhar föreslagil alt maximitiden sänks till . Flertalel remissinstansertillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran. Föregen del harjag kommil till den uppfattningen atl maximitiden bör vara 25 år.Denna maximitid gäller redan nu beträffande upplåtelser inom stadsplan. Attsamma tid används även i nu ifrågavarande fall gör regelsystemet enklare ochöverskådligare. Den nu föreslagna maximitiden bör gälla utan undantag för t.ex. upplåtelser till anhöriga. Kommitténhar vidare föreslagit alt möjlighelen atl upplåta jordbruksar- 1983/84:136 68 rende för arrendatorns livstid avskaffas. Förslaget, somnärmasl är en konsekvens av förslaget om en sänkning av maximitiden, hartillstyrkts eller lämnals ulan erinran av remissinstanserna. Även jag anslutermig lill kommitténs uppfattning på denna punkt. Som kommittén har funnil bör statens möjligheter allupplåta jordbruksarrende för längre lid än maximitiden slå kvar. 2.12 Arbetsavtal i samband med jordbruksarrende Mitt förslag: Reglerna i 9 kap. 36-39 88 JB om arbetsavtali samband med jordbruksarrende upphävs. innebär all i princip sammaregler som för arbetsavtal i allmänhet kommer att gälla för arbetsavtal mellanjordägare och arrendatorer. Vidare upphävs regeln i 8 kap. 23 8 första stycket2 JB om alt arrenderätten är förverkad för det fall all arrendatorn undandrarsig alt ulföra arbete som åligger honom enligl arrendeavtalet. Kommitténs förslag: Överensstämmer med mitt förslag (se s.163-167 i belänkandel). Remissinstanserna: Remissinstanserna har tillstyrkt ellerlämnat utan erinran kommitténs förslag (se remissammanställningen avsnill 13). Skäl för mitt förslag: Tvingande regler om arbetsavtal isamband med jordbruksarrende infördes i lagstiftningen genom lag omnyttjanderätt lill fasl egendom. Reglerna i 9 kap. 36-39 SS JB om arbetsavtali samband med jordbruksarrende motsvarar i huvudsak reglerna lagefter arrendereform. Dessa regler är tvingande till arrendatornsförmån men gäller inte om arrendatorns åliggande är av ringa betydelse. Reglerna innebäri huvudsak följande. En arbelsskyldighet, som har föreskrivits i ettarrendeavtal, skall vara tiUsitt mått bestämd och utkrävas under iakttagande aven viss ordning. Bl.a. får arbetet i princip inle utkrävas så alt arrendalornhindras alt behörigen sköta sitt jordbruk. 1 ett arrendeavtal får inle las inell förbud för arrendalorn atl ulföra arbele ål någon annan än jordägaren. Ärarrendatorn enligt arrendeavtalet eller ett annal avtal med jordägaren skyldigatl ulföra arbele, skall ersättning lill arrendalorn utgå efter ortens pris vidliden för arbetet. Tillhandahåller jordägaren inte arbele som arrendalornenligl arrendeavtalet eller annat avlal med jordägaren är skyldig att ulföraeller annal lika förmånligl arbele, har arrendalorn i princip rätt all säga upparrendeavtalet. Arrendalorn har också viss rätt lill skadestånd. 1983/84:136 69 Arrenderätten och arbetsprestationen skall uppskattas varför sig och lill sitt verkliga värde. gäller dock inte om arrendatornsåliggande är av ringa betydelse, t.ex. om del gäller vedhuggning. Del ärsåledes inle tillåtet enligt JB alt beslämma atl vederlaget för ett arrendeskall utgå i dagsverken eller annat arbete (se 9 kap. 29 S JB). Undandrar sig arrendatorn en arbelsskyldighet som ärföreskriven i arrendeavtalet är arrenderätten förverkad. Delta gäller dock inleom del som ligger arrendalorn till last iir av ringa belydelse (8 kap. 23 8första stycket 2 och andra stycket JB). För egen del vill jag till en början erinra om altreglerna om arbetsavtal i samband med jordbruksarrende tillkom medhelt andra sociala och ekonomiska förhållanden än de nuvarande. Redan iförarbetena fill JB framhöll departementschefen atl bestämmelserna hade fållvida mindre belydelse än lidigare. En särskild reglering ansågs dock alltjämtbehövlig, eftersom det kunde antas att det även i enstaka fallskulle komma atl finnas kombinerade arrende- och arbetsavtal (prop. 1970:20 s.B 1010). Av belydelse i sammanhanget är också atl de s. k. skogsarbetarar-rendenaoch därmed jämförliga arrenden i och med JB överfördes till hyreslagenstillämpningsområde (se 12 kap. I 8 andra stycket JB och prop. 1970:20 s. B1017). Efter JB:s ikraftträdande innehåller hyreslagstiftningen inga särskildaregler om arbetsavtal i samband med hyra (se prop. B 1018 och s. A380 och 408). Efter detall JB trädde i kraft har de ifrågavarande reglerna kommit all framstå som änmer otidsenliga. Enligt vad organisationerna på jordägar-resp. arrendatorssidanhar uppgetl för kommittén utgör de fåtaliga arbetsavtal som forlfarande kanförekomma ingel bärande skäl alt behålla reglerna om arbetsavtal i samband medarrende. Uppfattningen atl reglerna är otidsenliga har godtagits eller lämnatsutan erinran av remissinstanserna. För ett upphävande av reglerna talar, somkommittén påpekar, även andra skäl. Bl.a. kan förverkanderegeln i vissa fallvara direkl ogynnsam för arrendalorn. Ett upphävande innebär också att manslipper den gränsdragning mellan ringa och icke ringa arbete som skall görasenligl gällande regler. Mot bakgrund av del anförda finner jag all reglerna i 9kap. 36-39 88 JB om arbetsavtal i samband med jordbruksarrende bör upphävas.Till följd härav bör även förverkanderegeln i 8 kap. 23 8 första stycket 2 JBupphävas saml regeln om arrendeavgiften i 9 kap. 29 8 JB ändras. 9 kap. 298 JB bör i fortsäUningen ha del innehållet alt om i arrendeavtalet intas ettvillkor orn skyldighet för arrendatorn atl ulföra arbele, så skall - oberoendeav om arbelel är av ringa betydelse eller ej - avtalet ange det belopp somskall lillkomma arrendatorn i ersällning för arbetet. Arbelel fär alltså inleutgöra vederlag för arrendet. Har aVtal träffals i slrid häremot skallarrendavgiften utgå med belopp som är skäligt med hänsyn främsl till parternasavsikter och övriga förhållanden när avtalet träffades. Prop.1983/84:136 70 torn är i sådana fall inte skyldig atl ulföra arbetet.Uppenbart är också alt ett avlal om skyldighet för arrendatorn alt utföraarbete bör bli ogiltigt, om ersättningen för arbetet satts så lågt att denreella innebörden av avtalet är atl arbetet ulgör vederlag för arrendet. 2.13 Ränta på retroaktiv arrendeavgift vid jordbruks- ochbostadsarrende Mitt förslag: Särskilda ränteregler införs för det fallatt arrendavgiften slutligt faslställs av arrendenämnd eller domslol förslefler del all arrendeliden har gått ut för del avlal som förlängningslvistengäller. Såväl jordägaren som arrendatorn blir skyldiga all utge ränla. De nyareglerna utformas efter mönster av 12 kap. 53 8 andra stycket JB. Kommitténs förslag: Överensstämmer med mitl förslag (sebelänkandel s. 169-173). Remissinstanserna: Kommitténs förslag godtas eller lämnasutan erinran (se remissammanställningen avsnitt 14). Skäl för mitt förslag: Är en förlängnings- ellervillkorstvist ännu inle avgjord när arrendeliden går ul, har arrendatorn rättatl sitta kvar på arrendestället till dess frågan är slulligt avgjord. 1avbidan på del slutliga avgörandet gäller provisoriskt den gamla arrendavgiften(se 9 kap. 11 8 och 10 kap. 6 a 8 JB). eller domstolenarrendavgiften för den nya arrendeperioden blir arrendatorn, när avgörandetvinner laga kraft, skyldig all för den lid som har gått av den nyaarrendeperioden belala skillnaden mellan den gamla och den nya avgiften.Arrendelagstiftningen saknar föreskrift om atl ränla skall ulgå på en sådanretroaktiv arrendeavgift. Sänker å andra sidan arrendenämnden arrendeavgiften, skallgivelvis jordägaren belala lillbaka vad han har uppburit för mycket. Inteheller för della fall innehåller arrendelagstiftningen någon föreskrift omskyldighel atl betala ränla. Om hyresnämnden eller bosladsdomstolen i en förlängnings-eller villkorstvisl fastställer en högre hyra för förfiulen del av den nyahyresperio-den än den som har ulgåtl förul, skall hyresgäslen enligt 12 kap. 538 andra stycket JB betala ränla på del överskjutande beloppet. Ränla skall ulgåsom om beloppet har förfallit lill belalning samlidigi med den förul utgåendehyran. Räntan skall beräknas enligt 5 S räntelagen (1975:635), s. k.avkastningsränla, för tiden innan beslutet har vunnit laga kraft och enligl 6 8räntelagen, s.k. dröjsmålsränta, för liden därefter. I 12 kap. JB finns detdäremoi ingen bestämmelse om att hyresvärden skall betala ränta om hyran sänks(se dock SOU 1981:71 s. 373 och 22 S tredje stycket hyresförhandlingslagen,1978:304). 1983/84:136 71 Jag delar kommilténs uppfattning att inte någon avparterna bör kunna dra ekonomisk nytta av alt avgiftsfrågan avgörs försl efterutgången av den gamla arrendeperioden. Härav följer alt arrendatorn bör bettilariinta på en retroaktiv arrendehöjning och all jordägaren bör bcttila ränla pådet avgiftsbelopp som han skall betala tillbaka, när den nya avgiften blir lägreän den gamla. Under hänvisning till del sagda föreslår jag alt särskildaräntcrcglcr införs för det fall att arrendeavgiften slulligt fastställs avarrendenämnd eller domslol först efter det att cn ny arrendeperiod harintriitt. Reglerna bör utformas efter mönsler av 12 kap. 53 8 andni stycket JBoch bör, som kommittén har föreslagit, gälla vid jordbruks- och bostadsarrende. Milt fiirslag: En framställning till arrendenämnden omgodkännande av ett avtalsvillkor, som inte är gilligl om det inte har godkäntsav arrendenämnden, får inte göras senare än cn månad efter del atl avtalet haringåtts (sc 8 kap. 2 8 andra stycket JB). Görs ansökan om godkännande för sentgiiller inte avtalsvillkoret. 1 stället gäller den lagbestämmelse från vilkendispens skulle ha sökts. Kommilténs ftirslag: Överensstämmer med milt förslag (sebetänkandet s. Remissinstanserna: Samlliga remissinstanser tillstyrkereller lämnar utan erinran att del införs en regel om alt godkännande skallsökas . Några instanser anser att den föreslagna tidsfristen om enmånad iir för kort. men flertalet godtar denna tidsfrist. (Seremissammanställningen avsnitt 15.) Skäl för milt förslag: Enligl 8 kap. 2 8 första stycket JBär arrendereglerna tvingande till arrendatorns förmån, om inte annat anges.Vissa bestämmelser, exempelvis reglerna i 9 kap. 2 S JB om arrendetid, ärtvingande mot båda parler (prop. B 935 och 972-973). Arrendenämndenkan ge dispens från vissa av de tvingande reglerna och godkänna ett avtalsvillkorsom strider mot en regel. På så sätt tillgodoses behovel av smidiga lösningaranpassade efler de enskilda förhållandena vid olika arrenden. Dispens kan gesbl. a. från beslämmelserna om arrendelid, återtagande av arrendestället underarrendeperioden, uppsägningskravet och uppsägningstidens längd. Kommerparlerna överens om en avvikelse från en Ivingande regel skall de i avtaletsärskilt ange all dispens får sökas. Saknas detta förbehåll, kan arrendenämndeninte medge dispens, varför de tvingande reglerna kommer atl gälla. Prop.1983/84:136 72 Omförbehåll har gjorts och arrendenämnden avslår en ansökan om dispens, förfalleravtalet, om ptirterna inte har kommil överens om någol annat (8 kap. 2 8 andrastycket JB). En kontraklsbeslämmdse som är beroende av dispens har inte någongiltighet, förrän dispens har meddelats. Gällande rätt innehållerinle någon regel om all dispens skall sökas inom viss lid. Delta innebär altfrågan om dispens kan aktualiseras även efter det att artendatorn hartillträtt arrendestället. En sådan oidning är enligt min meningotillfredsställande ur flera synpunkter. Dels är det allmänt sett olyckligtatt osäkerhet råder om ett arrendeavtals giltighet sedan tillträde har skett.Dels föreligger, som kommittén framhåller, en risk för att stötandekonsekvenser kan uppstå i vissa fall. Arrendatorn kan I.ex. tvingas atl lämnaett arrendeställe som han har lagl ned koslnader på, därför atl arrendeavtaletblir ogiltigt fill följd av att arrendenämnden vägrar dispens i anledning av enansökan som jordägaren har gjorl först efter det att arrendatorn harlilllrätl arrendestället. Mol bakgrund av delanförda föreslår jag alt det införs en regel enligl vilken en ansökan omdispens skall ges in inom viss lid efler det all arrendeavtalet har ingåtts. Omtmsökan görs för sent bör arrendeupplåtelsen bestå. I så fall bör denlagbestämmelse gälla från vilken dispens krävs och inte det av parlernaöverenskomna avtalsvillkoret. Flertalet remissinstanserhar godtagit eller lämnat ulan erinran den av kommillén föreslagna tidsfristenom en månad inoiii vilken en ansökan om dispens skall göras. Även jag anser atldenna lidsfrist innebär en lämplig avvägning mellan å ena sidan detprincipiella kravet att ett giltigt avlal bör föreligga vid tiden förarrendatorns tillträde och å andra sidan parternas behov av skälig lid för rentprakliska ålgärder. Prop.1983/84:136 73 2.15Förfarandet vid förlängnings- och villkorstvister Mittförslag: I fråga om jordbruksartende och bostadsarrende skall uppsägning tillartendeperiodens slul endast ske när jordägaren eller arrendatorn vill attarrendeförhållandet skall upphöra. Uppsägning behövs inte om parterna endastvill atl villkoren skall ändras för den nya arrendeperioden. Det räcker då medall den part som påkallar villkorsändringen underrättar motparten om sinbegäran. Det s. k. avflyttnings-meddelandet slopas och den part som vill halill slånd en ändring blir skyldig att själv hänskjula en evenluell tvist lillarrendenämnden. Jordägarenskall hänskjula en förlängningslvisl lill arrendenämnden senast två månaderfrån den dag då uppsägning senast kunde ske. Den som har begärt villkorsändringskall hänskjula en villkorstvisl senast tvä månader före den nyaarrendeperiodens början. skall i förlängningslvisler innehålla uppgift om varförjordägaren motsätter sig att avlalel föriängs. Ansökan i villkorstvisier skallinnehålla uppgift om den ändring av villkoren som begärs. eller domslol fastställt villkor för en ny arrendeperiod, fårarrendalorn säga upp avtalet senast efler den dag då avgörandetvann laga kraft. Kommitténsförslag: Överensstämmer i huvudsak med mitl förslag. Villkorstvister skalldock hänskjutas senasl från den dag då uppsägning (och begäran omvillkorsändring) senasl kunde ske. Vidare skall jordägaren iuppsägningshandlingen ange skälen till att han motsätter sig förlängning. (Sebetänkandet s. 179-195). Remissinstanserna:Flertalet remissinstanser godtar eller lämnar utan erinran kommilléförslagetsallmänna konstruktion. Flera sliflsnämnder anser dock alt arrendatornsskyldighet alt hänskjula en förlängnings- eller villkorstvist lillarrendenämnden skall bestå. Kravet att jordägaren skall ange skälet till atlhan motsätter sig förlängning kritiseras också av några remissinstanser. Någraremissinstanser, bl.a. universilel, framhåller all den av kommitlénföreslagna lidsgränsen för hänskjutande av villkorstvisier är olämplig i denpraktiska tillämpningen och föreslår därför all lidsgränsen förskjuts tillarrendeperiodens slul. Andra instanser förordar atl en Ivå-månadersfrist skallgälla för hänskjutande av såväl förlängnings- som villkorstvister. Någraremissinslanser anser att även motparten till den som har begärtvillkorsändring skall kunna hänskjula en villkorstvisl. (Se remissammanställningenavsnitt 16.) Prop.1983/84:136 74 Skäl för mitt förslag: Arrendeavtal för viss lid upphör iprincip all gälla vid arrendetidens ulgång. Avlal om jordbruksarrende som haren arrendelid om och avlal om bostadsarrende måsle dock i principsägas upp för alt upphöra vid arrendetidens utgång (9 kap. 3 8 och 10 kap. 3 8JB). Sker inte uppsägning, blir avlalel automatiskt förlängt, vid jordbruksarrendeför som moisvarar arrendeliden. dock högsl , och vidbostadsarrende . Vid en sådan förlängning kommer de gamla villkorenalt gälla även för den nya arrendeperioden. Uppsägning skall göras senasl ettår före arrendetidens ulgång. Vid avlal om jordbruksarrende med en arrendelidsom är kortare än är dock uppsägningstiden . Förjordbruksarrende och bostadsarrende finns regler om besittningsskydd för arrendalorn,dvs. en rätt för denne att vid uppsägning få avlalel föriängl, evenluelll påändrade villkor. Besittningsskydd föreligger i princip vid allajordbruksarrenden som omfatlar bostad för arrendatorn, s.k. gårdsarrenden,eller som har en arrendelid som är längre än ell år. För atl besittningsskyddskall föreligga vid bostadsarrende krävs atl del på arrendeslällel finns ellhus som har åsatts taxeringsvärde. För arrenden med besittningsskydd måsle uppsägning lillarrendeperiodens slul ske inle endasl dä en part vill att arrendeförhållandetskall upphöra ulan också då parlen vill all arrendet skall fortsätta men medandra villkor. Enuppsägning skall vara skriftlig, om inle skriftligt erkännande av uppsägningenlämnas (8 kap. 8 S JB). När arrendatorn säger upp avtalet för villkorsändringmåste dock uppsägningen alltid vara skriftlig. En skriftlig uppsägning skalldelges motparten. Jordägaren behöver inte ange om uppsägningen avseravflyttning eller endast ändring av villkoren för en ny arrendeperiod. Hanbehöver inte heller ange skälen till atl han motsätter sig förlängning och inleheller de villkor som han uppställer för alt gå med på en förlängning.Arrendatorn rnåste i uppsägningen ange att han begär förlängning på ändradevillkor. Säger han upp avtalet blankt, gäller uppsägningen för avflyttning. Enuppsägning-av ett arrendeavtal gäller alltid avtalels upphörande. Även omarrendatorn har sagt upp avtalet för alt arrendevillkoren skall ändras, kan hanbli tvungen alt lämna arrendestället vid avtalstidens ulgång, om jordägarenvägrar förlängning. Sedan uppsägning har skell. skall parterna förhandla omfortsatt arrende och om de nya arrendevillkoren. Kommer parlerna inle överens,skall jordägaren skriftligen meddela arrendatorn alt denne, om han inte villflytta, har atl hänskjula tvisten till arrendenämnden från detatt han delgivits meddelandet (9 kap. 10 8 och 10 kap. 6 a 8 JB). Någon fristför lämnande av avflytt-ningsmedddandet är inte föreskriven. Arrendatorns rätt till förliingning av avtalet förfaller,om han inte hän-skjuter tvisten till arrendenämnden i rätt tid sedan han hardelgivits avflytt- 1983/84:136 75 Han blir då skyldig att avträda arrendetvid arrendeperiodens slut. Om en tvist mellan jordägaren och arrendatorn inte haravgorts före arrendetidens ulgång, har arrendalorn räll alt sitta kvar påarrendestället tills frågan är slutligt avgjord. De gamla villkoren skall gällalills slutliga villkor för samma lid blir bestämda. Bifalls arrendatorns talanom förlängning, skall villkoren för den nya arrendeperioden fastställas enligl9 kap. 9 8 eller 10 kap. 6 8 JB. Bifalls inle denna lalan, är arrendalornskyldig alt avträda arrendet. I sådant fall kan på begäran av jordägaren ellerarrendalorn skäligt uppskov med avlrädet medges. Denuvarande uppsägningsreglerna har utsatts för åtskillig krifik (jfr prop.1978/79: 183 s. 28-30). En invändning är atl de försvagar arrendatornsförhandlingsposilion. Arrendatorn kan nämligen få full visshet om jordägarensavsikt med en uppsägning försl sedan arrendalorn har hän-skjutit tvisten lillarrendenämnden. En annan olägenhet med del nuvarande systemet är att bådefrågan om fortsatt arrende och frågan om nya arrendevillkor kan hållas svävandeunder . Delta beror på atl det slår jordägaren frill alt lämnaavflytlningsmeddelande när han själv vill och att arrendatorn inle gärnahänskjuter en (vist innan han har erhållit ett avflyitningsmeddelande. Enliglden nuvarande ordningen tvingas vidare jordägaren all begära arrendatornsavflyttning för att få hänskjulandefris-len atl börja löpa även fördel fall altjordägaren endasl vill all villkoren för del fortsatta arrendet skall prövas avarrendenämnden. skapar i många fall en onödig irritation mellan parlerna. Mol bakgrund av den kritik som har riktats mol delnuvarande uppsäg-ningsförfarandel har kommittén funnit atl följande principerbör vara vägledande vid utformningen av nya uppsägningsregler. Syftet meduppsägningen bör så tidigl som möjligt slå klarl för motparten. Det bör åviladen part som önskar en ändring av del beslående arrendeförhållandet att lainitiativ till att en tvist förs lill artendenämnden. Tvistefrågorna bör normallvara avgjorda före den löpande arrendeperiodens utgång. De angivna principerna har i allt väsenlligl godtagits avremissinstanserna. Även jag anser att det nya uppsägningsförfarandei bör vilapå dessa principer. Jag ansluter mig alltså till kommitténs förslag atl denpart som vill ha till stånd en ändring i ett arrendeförhållande också skallvara skyldig att hänskjula en förlängnings- eller villkorstvisl tillarrendenämnden. En sådan ordning är närmast en konsekvens av principen omparternas jämställdhet i avtalsförhållandet.