prop · G703100 · 1983-12-31 00:00:00 — Kommunernas och näringslivets medverkaninte minst när det gäller åtgärderna för ungdomar och långtidsarbetslösa hardärvidlag stor betydelse för sysselsättningsutvecklingen för dessa grupper. En utveckling i linje medvad som nämnts skulle innebära en dämpning av arbetslösheten från nuvarande3,av arbetskraften ner till . Osäkerheten i utvecklingen bådeinternationellt och nationellt ställer emellertid krav på betydandearbetsmarknadspolitiska insatser och en hög beredskap under nästa är. Att intesysselsättningsökningen i industrin kom , trots att orderingång,produktion och vinstläge förbättrades, beror pä de betydande trögheter ocheftersläpningar som finns mellan orderingång och sysselsätt- Prop.1983/84:100 Bilagal 28 För att illustrera detta kan jag nämna attindustrins orderingång frän exportmarknaderna ökade med i volymmellan bottenläget i mitten av 1982 och . Exportleveranserna ökadeemellertid bara med . Dessa leveranser kunde i storutsträckning säljas från lager. Den produktionsökning som kom till stånd kundeockså genom att öka utnyttjandet av den befintliga kapaciteten. Förstnär denna fas i industrikonjunkturen är passerad ökar nettoefterfrågan påarbetskraft. Som jag framhöll i denproposition om vissa ekonomisk-politiska åtgärder, m. m. som föreladesriksdagen (prop. 1983/84:40) aren av den ekonomiska politikensviktigaste uppgifter att på nytt uppnå en mer balanserad statsfinansiellsituation. En rad andra mål för politiken kan infrias endast om vi lyckas meddetta. Jag har i skilda sammanhang understrukit att det inte ärmöjligt att lösa de stalsfinansiella problemen snabbt. Arbetet med attåterskapa starka statsfinanser kommer att bli långvarigt och är krävande. Ävenframöver kommer budgetpolitiken att behöva innefatta både en hårdutgiftsprövning och åtgärder för att öka inkomsterna. Utöver denna allmännasträvan att bringa balans i statsfinanserna måste budgetpolitiken konsekventutformas så att den aktivt stöder den ekonomisk-politiska strategi somregeringen lagt fast. Det innebär bl. a. att realkapitalbildningen stimulerasoch stöds. I gengäld måste transfereringarna hållas tillbaka, liksom denstatliga konsumtionen. Det innebär vidare att den samlade effekten avåtgärderna skall vara fördelningspolitiskt väl avvägd. Förändringarna päbudgetens inkomstsida syftar både till en allmän inkomstförstärkning och enrättvis fördelning. Därutöver måste de inriktas mot att påverka utbudssidan iekonomin. Arbete och sparande skall stimuleras, liksom kapitalets rörlighet. Budgetpolitiken - liksomden ekonomiska politiken i stort - bygger sålunda på en kombination avexpansiva och kontraktiva inslag. 4.2 Budgetförslaget för /85 Den långtidsbudget somredovisades i den senaste kompletteringspropositionen visade attbudgetunderskottet, om inga aktiva åtgärder för att stärka statsfinansernavidtas, skulle fortsätta att öka i snabb takt. Med de antaganden somberäkningarna byggde på skulle underskottet komma att Prop.1983/84:100 Bilagal 29 redan budgetåret1984/85 och uppgå till ca . Jagframhöll redan i kompletteringspropositionen att en sådan utveckling avstatsfinanserna skulle vara oförenlig med regeringens föresats att rätta tillobalanserna i den svenska ekonomin. Till denna bedömning av den långsiktigautvecklingen kommer de stabiliseringspolitiska överväganden som redovisades i prop.1983/84:40. När vi nu går in i en period av stärkt efterfrågan och ökadekonomisk aktivitet i den svenska ekonomin, bör särskilda ansträngningar görasför att bringa ned budgetunderskottet. Det var dessa överväganden som låg tillgrund för de förslag som lades fram . Förslagen var av tre slag:inkomstförstärkningar, direkta utgiftsbegränsningar och åtgärder för attbegränsa utgiftsautomatiken. har med några fä undantag ställtsig bakom de framförda förslagen. Inkomstförstärkningarna beräknas /85 totalt inbringa ca . Därtill kommer de förslagsom framlades bl. a. i syfte att begränsa kostnaderna förinkomstskattereformen. De utgiftsbe-gränsande åtgärderna uppgick till ca 5miljarder kr. Till detta kommer deåtgärder som vidtagits för att begränsa den automatiska utgiftsökning somfinns inbyggd i budgeten. Dessa åtgärder syftar i första hand till att brytainflationsförväntningarna. Som jag framhöll i prop. 1983/84:40 finns det dock,särskilt i ett skede av snabbt avtagande infia-fionstakt, också starkabudgetpolitiska skäl för att begränsa automatiken i utgiftsökningarna. En sänkt inflationstaktger snabbt utslag på budgetens inkomstsida genom att skatteunderlaget inominella termer får en långsammare tillväxt. Med de starka bindningarna påutgiftssidan till historisk inflationstakt dröjer det däremot åtminstone någotår innan en lägre inflationstakt ger utslag i form av en långsammare ökning avstatsutgifterna, räknat i löpande priser. Därtill kommer att en sänktinflationstakt inte kan förväntas leda till motsvarande sänkning avden nominella räntenivån. Av dessa skäl är det avstor vikt att just i en situation av snabbi sjunkande inflation sätta inåtgärder för att förhindra att den tidigare höga inflationstakten automatisktlänkas vidare till statsbudgetens utgiftssida. 1983/84:40 och det budgetförslag som framläggs skall ses i ettsammanhang. Prövningen av statens utgifter för /85 hargenomgående varit utomordentligt stram. Huvuddragen i budgetförslaget /85 kan sammanfattas på följande sätt. De direktautgiftsbegränsande åtgärderna har huvudsakligen framlagts i prop. 1983/84:40.Pä några områden lämnas nu ytterligare sådana förslag. I särskildapropositioner som avses framläggas kommer att föreslås åtgärdersom gör att ytteriigare utgiftsneddragningar på vissa områden uppnås. 9 Genomförslagen i prop. 1983/84:40 och vissa andra propositioner bryts automatiken iutgiftsökningarna på väsentliga områden för budgetåret Prop.1983/84:100 Bilagal 30 1984/85, varigenom den tidigare högainflationstakten förhindras att fortplanta sig via statsbudgeten. ® Genom neddragningar avutgifter på andra områden, och i något fall genom inkomstförstärkningar, harutrymme skapats för vissa viktiga reformer. Sålunda avses senare under vårenatt framläggas en forsk-ningspolitisk proposition och en proposition medåtgärder för att främja industriell förnyelse. I budgetpropositionen föreslåsökade insatser för att vidmakthålla vägnätet och återhämta eftersatt underhåll.Vidare framläggs ett antal förslag för att stärka stödet till de handikappade.På kulturpolitikens område föreslås vissa resursförstärkningar. Anslagen tillidrottsrörelsen ökar. Vad gäller nya tjänster hos de statliga myndigheternagäller i princip att sådana inte kunnat beviljas. Pä några få prioriteradeområden har dock en ökning av lönemedlen utöver normal löneomräkning medgivits.Det gäller t. ex. arbetsmarknadsverket, länsstyrelsernas skatteavdelningar ochinsatser inom åklagar- och tullväsendet för bekämpning av ekonomiskbrottslighet. I huvudsak har även dessa resursökningar finansierats genom andrabesparingar. Årets budgetförslag visar sålunda att det även i en situation medmycket stram budgetpolitik är möjligt att möta angelägna behov genom attomfördela de resurser som finns. De struktur- ochöversynsprojekt som regeringen initierat drivs vidare och har i flera fallredan resulterat i förslag till . Sådana projekt har på flera punkterutgjort undertag för tidigare och framlagda förslag om direktautgiftsbegränsningar, minskad utgiftsautomatik och finansiering av reformer viaomprioriteringar. ® Regeringenssjupunktsprogram för neddragning av subventionerna till näringslivet fullföljs.Under hösten fattade beslut om att avskaffa det s. k.forskningsavdraget i företagsbeskattningen. I budgetpropositionen presenterasförslag till utgiftsbegränsningar vadgäller de subventionerade exportkrediterna och bättre utnyttjande av resursernahos svensk projektexport. En särskild översyn av systemet med exportkreditgarantiergenomförs. Därutöver återstår av programmet endast att vidta åtgärder för attminska kostnaderna för systemet med lönegarantier vid konkurs. Ett nyligenframlagt betänkande med förslag om hur vissa utgiftsbegränsningar kan uppnås pådetta område bereds f. n. inom . ® För det stora flertaletmyndigheter har det s. k. huvudförslaget tillämpats, dvs. anslagen har efteruppräkning för pris- och löneökningar reducerats . För små myndigheterföreslås i ett antal fall ett modifierat huvudförslag. Även på vissa störreverksamhetsområden har resurser motsvarande den tvåprocentiga neddragningenåterf'örts till verksamheten. Detta har skett utifrån en bedömning avverksamhetens karaktär och de faktiska förhållandena, exempelvis i fråga omvolymutveckling, inom resp. område. I sådana fall har regelmässigt ettfullstän- Prop.1983/84:100 Bilagal 31 digt huvudförslag tillämpats på den centralaförvaltningen, medan medelhelt eller delvis återförts på den direkt verksamhetsorienterade delen. Sådana exempel kan hämtas frånjustitiedepartementets område, där huvudförslaget tillämpats för riksåklagarenskansli och , medan resurser återförts i fråga omäklagarverksamhe-ten resp.kriminalvården. Andra områden där sådan återföring av resurser helt ellerdelvis skett är den regionala och lokala skatteförvaltningen, vissa kulturinstitutioner ochyrkesinspektionen. En sådan modifieradtillämpning av huvudförslaget står i överensstämmelse med de önskemål framfört i detta avseende.Strävan har därtill varit att iårets budgetproposition uttryckligen ta ställning till myndigheternas synpunkter på hur en tillämpning av huvudförslaget kan eller bör påverkaverksamheten vid myndigheten i fråga. Utöver de nu nämnda utgångspunkterna kan beträffandebudgetprövningen nämnas att vid prisomräkning av myndigheternas förvaltningskostnader kompensationinte har medgivits för prishöjningar som sammanhänger med delvalveringen hösten 1982.För bidragsanslag gäller dels att endast en begränsad uppräkning med hänsyntill pris- och kostnadsutvecklingen har medgivits, dels att arbetet med att strama uppreglerna för utbetalning av bidrag har fullföljts. Vad gäller den statligautlåningsverksamheten och garantigivningen sker en ytterligare uppstramning i åretsbudgetförslag i fråga om uttag av garantiavgifter, avgifter för att täcka kostnader för lånehantering m. m. I tabell 4 ges en översikt av hur statsutgifternautvecklas fördelade pä ändamål. Som framgår av tabellen svarar räntor påstatsskulden för den klart största förändringen mellan budgetåren 1983/84 och1984/85. 1983/84:100 Bilagal 32 Statsutgifternaefter ändamål budgetåren 1983/84 och 1984/85 1984/85' -1,4 -1,0 -2,0 -14,8 -0,1 '+0,6 -0,7 . -4,8 -18,3 Räntor på statsskulden Folkpensioner,sjukförsäkringm. Utbildning och forskning Totalförsvar Allmänna bidrag till kommuner Kommunikationer Hälso-, sjuk- och socialvård Rätts- och polisväsende Internationellt bistånd m. m. Näringspolitik, energipolitik Övrigt Totala statsutgifter 300,9 +4,0 + 1,3 ' Jämförelsen i dennatabell sker med utgångspunkt från statsbudgeten tor budgetåret1983/84. 1 övriga tabeller i detta kapitel anges för /84 nuberäknatutfall. Förändringen mellanbudgetåren kan i vissa fall ge en ej rättvisande bild avutgiftsutvecklingen. Detta hängersamman med att vissa utgifter som t. ex. investeringsanslag ej längre finansieras via statsbudgeten. Tilldetta kommer att vissa anslag iavvaktan på särproposition på sedvanligt sätt las upp med föregående årsbelopp. Jag vill i fråga omutgiftsutvecklingen i övrigt särskilt kommentera utvecklingen avinvesteringarna. Som jag framhållit i det föregående innehållerden ekonomiska politiken både expansiva och kontraktiva inslag. Till deexpansiva inslagen hör strävan att öka investeringarna. Detta är nödvändigt föratt säkra en långsiktigt god ekonomisk utveckling. På kort sikt är ökadeinvesteringar också ett sätt att hålla sysselsättningen uppe. Staten kanpåverka invesie-ringsutvecklingen på flera sätt. Den allmänna ekonomiskapolitiken är inriktad på att åstadkomma en industriell expansion. Därmed skapasockså förutsättningar för att öka de privata investeringarna. Staten påverkar också investeringsnivån på ettmer direkt sätt. I statsbudgeten för innevarande budgetår har ca 15 miljarderkr. anvisats till statliga investeringar, främst inom affärsverken. Dettabelopp minskar till nästa budgetår, vilket i allt väsentligt förklaras avtekniska omläggningar av postverkets och finansiering av sinainvesteringar. Ett mer relevant mätt på statens insatser för att direkt främjainvesteringarna är de resurser som inom eller utanför statsbudeten används förstatliga investeringar och för stöd till investeringar i andra sektorer. Försåväl innevarande som nästa budgetär uppgår delta belopp till drygt 25miljarder kr., vilket innebär en kraftig ökning jämfört med /83.Den totala Prop.1983/84:100 Bilaga 1 33 investering som uppnås är än större, eftersomstödet till de privata investeringarna normalt utgår med endast en del avinvesteringsbeloppet. Jag vill understryka alt deii nivå på dessa insatser somuppnås /84 innebär en kraftig vidgning av insatserna. Det ärdärför ett betydande åtagande, när insatserna föreslås ligga kvar på i stortsett sarnma nivå /85. Detta bör även ses i samband med attinvesteringarna inom andra sektorer av ekonomin bör öka påtagligt / 85. Mellan budgetåren 1982/83och 1983/84 ökar statsinkomsterna med ca . Mellan budgetåren1983/84 och 1984/85 blir ökningen endast . Flera faktorer avsåväl institutionell som realekonomisk karaktär betingar denna utveckling. Påinkomstbeskattningens område leder den ökade aktiviteten i ekonomin till ökadpreliminärbeskattning av såväl fysiska som juridiska personer. medförden långsammare löneutvecklingen mellan budgetåren 1983/84 och 1984/85 attutbetalningarna av kommunalskattemedel överstiger de preliminära skatteinbetalningarna,vilket påtagligt försvagar utvecklingen av statsinkomsterna till budgetåret1984/85. Inkomsterna från socialavgifter ökar markant under /84pä grund av den tillfälliga höjningen av den allmänna löneavgiften samt pägrund av de slopade avsättningarna till sjukförsäkringsfonden. Det är bl. a.dessa förhållanden som orsakar den ojämna utvecklingen mellan budgetåren. Denunderliggande inkomstutvecklingen visar ett annat och jämnare mönster och styrsi första hand av utvecklingen av lönesumma och priser, men också av deförändringar i skatte- och utgiftsuttag som sker över tiden. Inkomstutvecklingenmellan budgetåren 1983/84 och 1984/85 påverkas vidare av vissa skattehöjningarsom beslutats . Förändringarna pä skatteområdet syftar, som jagtidigare berört, utöver att förstärka statsbudgeten, till att ge en riktigfördelningspolitisk profil åt de samlade åtgärderna. Ytterligare ett syfte äratt påverka ekonomins utbudssida. Sålunda syftar reformeringen avinkomstbeskattningen till att främja arbete och sparande. Omläggningen avföretagsbeskattningen har som ett viktigt syfte att stimulera kapitaletsrörlighet. För en närmare genomgångav vilka inkomstslag och vilka faktorer som svarar för den nu beräknadeinkomstökningen hänvisar jag till avsnittet om statsbudgeten /85i kapitlet Särskilda frågor. Jag övergår nu till attsammanfatta det aktuella budgetläget för budgetåren 1983/84 och 1984/85. För det närmast förflutnabudgetåret, 1982/83, uppgick budgetunderskottet till 86,6 miljarder kr.Kalkylerna för innevarande budgetär pekar på en förändring av underskottet tillca . För / 85 innebär budgetförslaget ettunderskott om ca , vilket innebär en avsevärd real minskning.3 1983/84. Prop.1983/84:100 Bilagal Diagram 3.Budgetunderskottet åren 19701984 "1------ 1---- 1---- 1---- 1---- 1---- 1---- T 70 72 74 76 78 Utgifterna ökar med ,vilket innebär att de sjunker i reala termer. Utgifterna exkl. statsskuldräntorminskar i absoluta tal, vilket innebär enkraftig minskning i reala termer. Inkomsterna stiger med 6,5 miljarder kr.Budgetsaldot förbättras således med ca . Saldot exkl.räntor minskar med . I takt medstatsskuldens tillväxt har utgifterna för statsskuldräntor kommit att utgöraen allt större andel av utgifterna pä statsbudgeten. Mellan budgetåren 1982/83och 1983/84 ökar dessa utgifter ned ca . Denna kraftiga ökningförklaras bl.a. av ökade kostnader till följd av kursförluster på utlandslån samt introduktionen avstatsskuldväxlar. Upplåningen mot statsskuldväxlar innebär attränteutgifterna belastar budgeten vid upplåningstillfället i stället för under länetshela löptid, varigenom /84 blir särskilt kraftigt belastat.Mellan budgetåren 1983/84 och 1984/85 ökar statsskuldräntorna endast med ca 4,1miljarder kr. Utöver ovan nämnda skäl förklaras detta av att andelen utländska lån som förfaller tillbetalning är lägre 1984/85 än 1983/84, vilket innebär mindre bokfördavalutaförluster. Prop.1983/84:100 Bilagal Statsbudgetensutveckling budgetåren 1982/83-1984/85 -1,7 -38,4 -24,0 -15,8 -86,6 -84,9 -80,8 har etteffektiviserings- och rationaliseringsarbete bedrivits vad avser den statligakassahållningen samt den statliga fondhanteringen. Detta arbete har bl.a.inneburit förkortade skattekredittider, en samordning av skatteuppbörden mellanolika inkomstslag samt avveckling av vissa statliga fonder i fall därverksamheten mer ändamålsenligt kan redovisas på statsbudgeten. Den förbättrade statligakassahållningen i form av bl.a. en effektivare skatteuppbörd innebär enlikviditetsindragning frän övriga sektorer i ekonomin. På den genomsnittligalikviditetseffekten erhåller staten en räntevinst. Denna effekt ärav reell och bestående natur. I samband med övergängen till de nyauppbördsreglerna uppstår i vissa fall en engångsef-fekt på statsbudgeten, dåskatt inflyter som budgetåret omfattar. Sädanaengångseffekter påverkar det kassamässiga budgetutfallet under omläggningsäret. Den mest betydandeförändringen av detta slag är den omläggning av uppbörden av inkomstskatt ocharbetsgivaravgifter som chefen för avser föreslåregeringen och som jag återkommer till i kapitlet Särskilda frågor. Jag vill understryka attdenna typ av åtgärder inte enbart är av bokfö-ringsmässig karaktär, utan ocksåpåverkar den finansiella utvecklingen i ekonomin. Sädana åtgärder kan alltså,vid sidan av allmänna rationaliseringsskäl, vara ekonomisk-politiskt motiveradegenom att de t. ex. medför en viss minskning av företagens likviditet. De bör itiden förläggas till situationer dä en sådan indragning av likviditet ter sigbefogad frän ekonomisk-politisk synpunkt och utgör ett led iinflationsbekämpningen. Då statliga fonderupplöses och fondbehållningen tillförs statsbudgeten uppkommer engångseffekterpå budgeten. I samband med attteleverkets finansiering lyfts ut till kreditmarknaden kommer en återbetalningav den rörliga krediten att äga rum. Institutionella förändringar av denna artpåverkar i hög grad det kassamässiga bud-getulfallet. Prop.1983/84:100 Bilagal 36 harextra inleveranser från affärsverken inneburit förstärkningar avstatsbudgeten. Dessa extra inleveranser utöver sedvanliga avkastningskravbör, liksom övriga extraordinära kassamässiga budgetförstärkningar, exkluderasdå man bedömer den underiiggande, mer långsiktiga utvecklingen av inkomster och utgifter. Statens redovisning av inkomster och utgifter baseras päkassamässiga principer. Det redovisade kassamässiga budgetsaldot återspeglarsåledes i stort statens upplåningsbehov. har arbetet med altförbättrastatens kassahällning intensifierats. Av detta och andra skäl har extraordinära kassamässigabudgetförstärkningar, av det slag jag just behandlat, fått en allt störreomfattning. Därigenom kommer del kassamässiga budgetsaldot att avvikafrån vad som kan kallas den långsiktiga underiiggande budgetutvecklingen.Jag anser det därför rimUgt att dessa skillnader redovisas för . Av tabell 6 framgår att de extraordinärabudgetförstärkningarna uppgick fill . /84 resp. 11,3miljarder kr. Budgetsaido för budgetåren1982/83-1984/85 Miljarder kr., löpande pris 1982/83 1983/84 1984/85 Inkomster 191,3 217,6 224,1 Utgifter exkl.räntor 229,7 241,6 239,9 Statsskuldräntor 48,2 60,9 65,0 Kassamässigtbudgelsaido -86,6 -84,9 -80,8 Extraordinära budgetförstärkningar + 5,9 + 7,7 +11,3 Underliggande budgetsaido -92,5 -92,6 -92,1 Som framgår avtabell 6 bibehålls det underliggande budgetsaldot i löpande pris på en istort oförändrad nivå om ca . Därmed uppnäs det mål förbudgetpolitiken som regeringen tidigare uppställt. Realt sett innebär dettaett minskat underliggande budgetunderskott. Genom deextraordinära budgetförstärkningar som föreslås uppnås en påtaglig minskningäven i nominella termer av del kassamässiga budgetunderskottet. Realt ärdet sålunda fråga om en avsevärd minskning av det statligaupplåningsbehovet. Därigenom - och genom den samtidiga omläggningen av krediipolitiken, vilken jagredovisat i det föregående -dämpas detinflationstryck som härrör från budgetunderskottet påtagligt. 4.3 Ue ekonomiska sambanden mellan stat och kommun Kommunsektornsfinansiella situation ter sig nu betydligt ljusare än vadtidigare bedömningar givit vid handen. Boksluten för visar totalt settett relativt stort överskott och därigenom en ökad finansiell Prop.1983/84:100 Bilagal 37 Nuvarande bedömningar pekar på överskottäven för är 1983 för merparten av kommunerna och praktiskt taget samtligalandsting. Kalkyler för visar ett gynnsamt finansiellt läge underförutsättning alt kostnadsutvecklingen kan hällas nere i nivå med regeringensinflationsmål. Utdebiteringshöjningarnaför blir genomsnittligt sett mycket begränsade. En orsak till detta ären lägre budgeterad kostnadsökning än tidigare, såväl vad gäller pris somvolym. Bidragande orsaker är också att skatteunderlaget från fysiska personeråterställs till och att ett riklat statligt stöd utgår för är 1984.Kommuner och landsting har uppenbariigen också i ökad utsträckningtillvaratagit olika möjligheter att rationalisera och effektiviseraverksamheten och i vissa fall också direkt skurit ned sina utgifter. I likhet med tidigare århar den särskilda arbetsgruppen om kommunernas ekonomi (), vari ingårrepresentanter för finans- och civildepartementen, ochLandstingsförbundet, gjort kalkyler i form av räkneexempel över utvecklingen avden kommunala verksamheten och den finansiella utvecklingen fram t. o. m. är1986. Av KEA-kalkylerna framgåratt den volymmässiga ökning som följer av att anpassa den kommunalaverksamheten till förändringarna i befolkningens åldersstruktur endast uppgårtill ett par tiondels procentenheter. Beaktas också effekterna för kommunernaav statsmakternas beslut liksom av andra bindningar och planer samt förlandstingen av planerad utbyggnad enligt de senaste längtidsplanerna (LKELP83), beräknas volymutvecklingen komma att uppgå till 1985och 1986. KEA:s finansiellakalkyler indikerar vid låga pris-ochlönekostnadsökningar, en tämligen stabil finansiell situation i kommunsektorntotalt sett . Av en alternativ kalkyl framgår att en snabbarepris- och löneutveckling leder till en betydande successiv försämring av detfinansiella läget. Helt avgörande för utvecklingen är således att löneavtal kanträffas pä en låg nivå och att prisutvecklingen kan hällas tillbaka. Detta ärockså en avgörande förutsättning för möjligheterna att finansiera en kommunalverksamhetsexpansion och därmed uppnå en sysselsättningsökning i kommunsektorn. Sedan KEA-kalkylernagjordes har en omständighet tillkommit som påverkar den kommunala ekonomin.Regeringen har, som jag tidigare nämnt, fattat beslut om tillfälliga insatserför att stödja reparationer och underhåll av kommunala fastigheter ochanläggningar. Programmet beräknas få en total omfattning av en ,varav staten bidrar med en tredjedel. Projekten skall påbörjas och slutföras senast . För attunderlätta för kommuner och landsting att finansiera sina delar av dessainsatser har beslutat att bl.a. vidga kreditramen förkommunläneinstituten. Regeringen har nyligenhaft överläggningar med företrädare för kommuner och landsting. Avsikten äratt de kommunalekonomiska frågorna Prop.1983/84:100 Bilagal 38 inför är 1985 efter ytterligare överläggningar ochberedning av olika delfrågor skall behandlas i en särskild proposition våren1984.