prop · G70376 · 1983-12-31 00:00:00 — Alternativa kompensationssystem för jordbruket och vissförädlingsindustri anför: Ett skäl för att införa ettmera obundet kompensationssystem kan tänkas vara att det skulle underlätta enövergång till ett mera begränsat Jordbruksstöd med allmänt sett kärvarevillkor för Jordbruksproduktionen. Om detta inte är avsikten försvagas argumentenför ett mera obundet kompensationssystem. Vad som tillfälligtvis står Prop.1983/84:76 Bilaga 2 36 att vinna ur konsumentsynpunkt i form av pressadeJordbrukspriser skulle nämligen få lov att tas tillbaka genom etlmera effektivt prisstöd. Det är så vilt institutet kunnat bedöma inte troligtatt övergången skulle vara ägnad att underlättastabiliseringspolitiken. Kommittén har för sin del uttalat all ett system medobundna förhandlingar kan bli mera tungrott och att det kan skapa en vissosäkerhet om framtiden för såväl Jordbruksföretagen som förädlingsindustrin.Som institutet i det föregående framhållit kan detta påverka investeringsbenägenhetenoch därmed produktiviteten inom jordbruket framöver. Visserligen finns det förnärvarande ett behov att motverka expansionsinvesteringar inom jordbruket mensamtidigt fin,ns ett ständigt behov av rationaliseringsinvesteringar. Omsädana inte kommer till stånd i tillräcklig omfattning kan detta relativtsnabbt få negativa effekter på produktivitetsutvecklingen och därmed pä längresikt på möjligheterna till en återhållen prisutveckling förJordbruksprodukterna. NO anför: NO finner det angeläget alt man så långt sommöjligt undviker det nuvarande systemets låsningar l.ex. till löneavtal ochautomatisk kompensation för kostnadsökningar och anpassning av jordbrukarnas inkomstertill övriga grupper. De nackdelar som kommittén anger med ett sådant friaresyslem är att det förhtindlingsmässigt blir tungrott och materi-alkrävande ochgör det svårare att nå uppgörelse. Detta kan emellertid inte vara någraavgörande skål för ett friare system. Förhandlingarna kommer att föras underförhållanden som liknar dem som gäller vid arbetsmarknadsparternasförhandlingar. Som en annan nackdel anför kommittén att ett friareförhandlingssystem kan skapa en viss osäkerhet om framtiden för såvälJordbruksföretagen som förädlingsindustrin. Detta är ett ganska anmärkningsvärtsynsätt som visar vilken "skyddad" sektor jordbruket är. Andraföretag torde få leva i en ständig osäkerhet inför ändrade förhållanden. Dennaosäkerhet gäller också i allt högre grad för löntagare. Förhandlingarna bör enligt NO föras utifrån enskildaprodukter eller produktionsgrenar även om detta kräver att kompletterandematerial behöver tas fram. Det nuvarande systemet med att fastställa etttotalbelopp som sedan fördelas ut som prishöjningar pä produkter efter marknadsmässigabedömningar kan medföra risk för konkurtenssnedvridningar mellan olikabranscher. Lantbruksstyrelsen anför: Lantbruksstyrelsen anser att detär nöd vändigt med en omprövning av nuvarande tekniska syslem för priskom- pensalion för kostnadsökningar i Jordbruksproduktionen. För en sådan omprövning lalar även att det inom ramen för nuvarande prisregleringssy- slem visat sig vara svårl att erhålla en rättvis fördelning av koslnadskom pensationen lill olika kategorier av jordbruksföretagare, l.ex. mellan hel tids- och deltidsföretagare. Med hänsyn till att livsmedelskommitlén skall framlägga sina huvudförslag är det enligt lantbruksstyrelsens mening naturligt att den prisregleringsperiod som börjar blir ettårig. Behovet av nuvarande automatiskt verkande regler för priskom pensation är då mindre framträdande. Lantbruksstyrelsen vill därför förorda att under dennaperiod prövas det system som kommittén betecknat som alt. 2 dvs. obundnaförhandlingar med någon form av enklare kontrollstation vid periodens mitt. Deinvändningar som kommittén anfört mot etl sådani system är närmast av förhand- Prop.1983/84:76 Bilaga 2 37 lingsteknisknatur och bör kunna bemästras. Styrelsen vill framhålla att givetvis bör även idetta syslem beräkningar av nuvarande slag ske i fråga om kostnadsutveckling m.m.för att ingå som ett av underlagen för prisöverläggningarna. Enligllantbruksstyrelsens mening utgör det förhållandet att statsmakterna haransvaret för resultatel av prisöverläggningarna en garanti för att formelltobundna förhandlingar ej leder till obilliga verkningar vare sig förJordbruksföretagarna eller konsumenterna. Två ledamöter i lantbruksslyrelsenhar anmält skiljaktig mening. Konsumentdelegationen(KD) anför: Det är enligt KDs uppfattning orimligt att tolka alternativen 2 och3 sä, att Jordbruket därmed inte längre skulle få någon kompensation för ökadekostnader resp. ökade kapitalkostnader. Friheten för parterna att åberopa deomständigheter, som i varje given överläggning kan vara relevant bör leda tillalt kompensationen ibland ligger under och ibland ligger över det beloppnuvarande system skulle medföra. Vilket system som än tillämpas kommer givetvisdet ekonomiskstatistiska material som ligger till grund för det nuvarandesystemet, att även i fortsättningen spela betydande roll för prissättningen. KDförutsätter alltså att en ändring av del nuvarande kompensationssystemetkommer till stånd och förordar ett system, som inte ärbundet till automatiskt verkande regler, dvs. kommitténs alternaliv 2. Liksom hittillsbör man därvid förhandla på basis av sektorskalkyler. Någon övergång tillöverläggningar produkt- eller produktionsgrenvis vill KD åtminstone f. n. interekommendera. () anför: Valet av metod för att kompensera jordbruket förkostnadsökningar har inga direkta effekter på miljön verkethar därför från sina utgångspunkter inga preferenser rörande de tre alternativenför en framtida prisreglering. anför: anser att det nuvarande systemet medautomatisk koslnadskompensation enligt PM-index haren fördel i sin relativaenkelhet Jämfört med de båda andra alternativen. förordar därföratt nuvarande kompensationssystem även tillämpas för kommande avtalsperiod (Iår) i avvaktan på utredningens slutbetänkande . Som ett led i denekonomiska politken att bryta inflationsutvecklingen kan det vara skäl att införaen restriktion att kostnadsökningar utöver en viss nivå, exempelvis fyraprocent, särskilt motiveras för att kompensation skall erhållas. 1 det fall alternalivtvå eller tre väljs bör kostnadsutvecklingen enligt PM-index fortfaranderedovisas och utgöra en viktig del i förhandlingsunderlaget. Statskontoretanför: Statskontorets slutsats av det material som nu redovisasär att systemet inte har sådana brister att det i sin helhet måsle ersättas. Enstyrka med nuvarande kompensationssystem är, enligt statskontorets mening, attdet ger relativt stabila förutsättningar för en långsiktig planering avproduktionen. Detkan däremot finnas anledning att modifiera systemet i syfte att minska inslaget av automatik och minska de risker för kostnadsövervält ring som kan finnas.- Prop.1983/84:76 Bilaga 2 38 () anför: Enligt RRVs uppfattning tillför livsmedelskommitténs övervägandeningenfing nytt, som kan läggas till grund för beslut om lämplig utformning avett framtida kompensationssystem för Jordbruket. Ett ställningstagande till deav kommittén redovisade alternativen försvåras dessutom av att de olikaalternativen beskrivs pä ett sådant sätt, att det är svårt att se i vilkaavseenden de egentligen skiljer sig åt. Av betänkandet framgår inte vilken gradav automatik resp. förhandlingsutrymme som faktiskt ingår i det redan nutillämpade systemet. Därmed framgår inte heller vilka förändringar som ipraktiken skulle bli följden av en eventuell övergång till något av depresenterade alternativen. RRVanser att det är en brist alt kommittén vid sitt framtagande av alternativenbart hållit sig till att diskutera olika alternativs tekniska utformning.Det hade enligl RRVs uppfattning varit önskvärt att kommittén närmare belystockså vilka möjligheter olika typer av kompensationssystem ger att mera akfivtän f. n. användas som styrmedel i Jordbrukspolitiken. Sverigeslantbruksuniversitet (SLU) anför: Det kan tyckas att en avindexeringav systemet har vissa politiska fördelar. En rad svårigheter kan dock förutsesvid en övergång till mindre fasta förhandlingsregler. Framför allt vill SLUpeka på den komlexitet livsmedelssystemet uppvisar och den ovan nämndabristen på en livsmedelspolitisk helhetssyn. Dessutom är det sannolikt attnytt förhandlingsunderlag erfordras och att förhandlingsarbetet blir mermödosamt . Motbakgrund härav anser SLU att konsekvenserna av en omedelbar övergång till eltalternativt kompensationssystem ej belysts i fillräcklig grad. Prövningen avalternativen bör anstå till dess utredningen har behandlat de övergripandefrågorna rörande livsmedelspolitikens utformning. Länsstyrelseni anför: finner vid en prövningav de av kommittén redovisade tre alternativen övervägande skäl talar för detsystem som redovisas enligt alternaliv 2 utan automatiskt verkande regler.Ställning får senare tas till systemutformning sedan livsmedelskommitténlämnat sitt huvudförslag om en ny livsmedelspolilik . Länsstyrelsenförutsätter att åven vid obundna förhandlingar om ett ettårigt avtal från 1Juli 1984 det material, som användes för beräkning av kompensationsbelopp inuvarande system, kommer till användning. Två ledamöter i haranmält skiljaktig mening. Länsstyrelseni anför: I avvaktan på en samlad bedömningav jordbruks- och livsmedelspolitiken menar att det inte finnsanledning att frångå nuvarande kompensafionssystem. Sex ledamöter har anmält skiljtiktigmening. Länsstyrelseni län anför: anser också att det är svårt alt pågrundval av redovisat utredningsmaterial få en klar uppfattning om vilkaeffekterna för jordbruket blir med ett nytt kompensationssystem. Detär därför uppfattning att val av kompensationssystem bör anstå tillsstatsmakterna tar ställning till livsmedelskommitténs samlade förslag. Ettavgörande inslag i den ekonomiska politken är att nedbringa inflatio- Prop.1983/84:76 Bilaga 2 39 nen.Alla grupper i samhället måste medverka till detta. I nästa förhandlingsomgångom ett nytt Jordbruksavtal måste avtalsparterna - enligt mening även beakta målsättningen att hålla tillbaka inflationen. Sex ledamöter haranfört skiljaktig mening. Länsstyrelseni anför: Eftersom kommittén anfört att nuvarandesystem fungerat som avsett dock inte som styrmedel, borde nyttkompensationssystem inte införas förrän produktionsmålet behandlats. Först dåkan behovet av styrmedel bedömas. Om det av andra skäl, t. ex. behov av en merallmän avindexering i samhället är angeläget att vid kommandeJordbruksförhandlingar ändra nuvarande kompensationssystem, har docklänsstyrelsen inte något att erinra mot detta. Två ledamöter har anförtskiljaktig mening. Länsstyrelseni anför: Frånsett förbättringar i beräkningsmetoderna ochsäkrare underlagsdata synes nu använda system kunna tillämpas även ifortsättningen. I vart fall motsätter sig att något kompensationssysteminförs som uppenbart medför en risk för att näringens lönsamhet ytteriigareförsämras. Länsstyrelseni anför: framstår det som önskvärt att kompensationsreglernakan utformas så att konsekvenserna i stort kan överblickas av näringsutövarna.Länsstyrelsen vill dock understryka atl styrelsen har förståelse för attkompensationssystemet måste utformas så att ovidkommande faktorer inte kanpåverka kompensationens storlek. Ett system uppbyggt på en begränsad automatikkompletterad med förhandlingar inom ramen för överenskomna principer uppfyllerenligt dessa båda önskemål. vill understryka att oberoendeav hur systemet utformas det är angeläget alt kompensation utgår för verkliga fördyringarsom uppstår . LOanför: Sammanfattningsvis finner LO del motiverat, att man redan den 1 Juli1984 övergår till ett kompensationssystem, som inte är bundet av automatisktverkande regler. TCOanför: TCO har ofta påtalat den stelhet som finns i nuvarande syslem. Det årenligt TCO:s mening nödvändigl att nuvarande överläggningsform ersäits med friaöverläggningar. 1 realiteten är förhandlingarna till viss del friasärskilt var avser inkomstföljsamhet. TCO delar de synpunkter som framförs isärskilt yttrande av m. fi. Det måste enligt TCOsmening vid prissättningar också vara möjligt att ta hänsyn till sådana faktorersom marknadssituation och samhällsekonomi. CentralorganisationenSACO/SR anför: Efter en sammanvägning av de olika skälen för och emot detnuvarande systemet anser /SR att övervägande skäl talar för eltkompensationssystem som inte är lika bundet av automatiskt verkande regler somdel nuvarande. Självfalletmåste dock bl.a. det material, som i det nuvarande systemet tas fram förberäkning av kompensationsbeloppel, utgöra underiag för överläggningarna. 1983/84:76 Bilaga 2 40 anför: Enligt SvenskaLivsmedelsarbetareförbundets mening bör skillnaderna i effekt av de olikasystemen ej överdrivas. Oavsett vilkel system som används måste utgångspunktenvara att kostnaderna kompenseras och en rimlig inkomstutveckling erhålles.Förbundet vill emellertid förorda en övergång till ett system som inte ärbundet av automatiskt verkande regler. Ett mer obundet system ger störtemöjligheter att vid prissättning la hänsyn till flera faktorer, l.ex.marknadssituationen och samhällsekonomins utveckling. Ett friare system bordeockså innebära att problemen för Jordbruket till följd av eftersläpning medersättningsnivån kunde lösas. anför; Förbundet alternativ 2, dvs. obundna förhandlingar, prövas redan vidförhandlingarna om Jordbrukets priser efter . Givetvis måsteockså vid etl sådant förfaringssätt beräkningar av kostnadsutveckling m. m.ligga till grund för förhandlingarna. Det skulle emellertid enligt förbundetsmening bidraga till att skapa en mer positiv och öppnare atmosfär frånallmänhetens sida, om känslan av automatik och i förväg klar kompensation tillJordbruket kunde undvikas. Ingen torde dock vilja ifrågasätta nödvändigheten avatt kompensation för höjda produktionskostnader skall utgå till jordbruket.Eftersom statsmakterna har det slutgiltiga avgörandet vid fastställandet avJordbrukspriserna, borde också detta innebära en garanti för att såvälproducenter som konsumenter får en så rättvisande behandling som möjligt. LRF anför: LRF vill här till en början betona skillnadernamellan överläggningar inför en ny avtalsperiod resp. tillämpning av reglerunder gällande period. Kompensationssystemet är grunden för adekvatatillämpningsregler. LMK har redovisat ett antal krav som bör ställas på ettkompensationssystem. Enligt LRF har LMK härvid tilldelat kompensationssystemetfunktioner som ligger inom andra delar av Jordbruksregleringen. LMK anför att möjligheterna att ta hänsyn tillmarknadssituationen och samhällsekonomin varit begränsade i nuvarande system.Enligt LRF saknar detta argument relevans, eftersom dessa frågor behandlas päannat sätt i förhandlingarna. Då finns inga formella begränsningar för sådanahänsynstaganden. En modell för beräkning av kostnadskompensation och inkomstföljsamhetbör enligt LRFs mening utformas från följande grundläggande principer: Modellen för kostnadskompensation bör pä ett riktigt sättbeakta kostnadsökningarna inom ett uthålligt Jordbruk och i förädlingsindustrin. Kompensationsmodellen, som i princip skall vara tillämplig och adekvat för den åsyftade produktionen, s;kall fungera oberoende av den aktuella ekonomiska utvecklingen i samhället och oberoende av den aktuella pro duktionsbalansen. Åtgärder för alt uppnå produktionsbalans måste be handlas separat. Bristerna i den nuvarande modellen hänför sig framför allttill beräkningen av kapitalkostnaderna inom Jordbruket ochförädlingsindustrin. Systemet bör förbättras sä att full företagsekonomiskersättning ges för det kapital som är bundet i produktionen. Metoden för beräkning av beloppet för inkomstnivåoch inkomstfölj samhet bör utvecklas så alt brukarnas prestationer vad gäller arbetstid och 1983/84:76 Bilaga 2 41 kapitalinsats blir mera direkt beaktade. Detta sker inte inuvarande modell. Ersättning till det egna kapital som brukarna bundit iproduktionen bör i detta sammanhang betraktas på samma sätt som övrigaproduktionskostnader. Det egna kapitalel bör härvid ges en adekvat real förtänlning.Det är vidare rimligt att lantbrukarna för den åsyftade produktionsvolymen erhålleren arbetsersättning som är likvärdig med den som andra grupper erhåller. Eftersom LMKinte påvisat påtagliga brister i nuvarande system torde det vara regeringenskrav på avindexering som är motiv för att alternativ till nuvarande systempresenteras. LRF anser att det är ett uppenbart fel att Jämföra PM-index medindex som används för att schablonmässigt reglera avgifter eller ettkonsumtionsutrymme. Vad gäller lantbrukarnas inkomstföljsamhet sker bedömningarutifrån olika material som belyser bl.a. löneutvecklingen på arbetsmarknadenoch rationaliseringsvinsten i Jordbruket. Med hänvisning till vad som ovan anförts ifråga om krav påkompensationssystemet vill LRF starkt reagera mot varje tanke på atl ryckaundan de grundläggande momenten i nuvarande kompensationsmodell. Jordbruketmåste kunna påräkna den grundtrygghet det innebär för en näring med krav pålångsiktig planering, atl kostnadsfördyringar på produktionsmedel skallkompenseras på ett företagsekonomiskt korrekt sätt vad avser den målsattaproduktionsvolymen. Varje försök att använda kostnadskompensationen som ettstyrmedel typ prispress kommer med skärpa att avvisas. Det bör dock erinras om alt Jordbruket alltid sökt ta sillsamhällsansvar. Jordbrukarna är självfallet beredda att i nuvarandesamhällsekonomiska situation göra samma personliga uppoffringar som andraJämförbara grupper i samhället. Olika kalkyler för kompensationssystem Nuvarande kompensationssystem baseras på en tolalkalkylför hela Jordbrukssektorn. LMK har beskrivit ytterligare några kalkylmodeller.Enligt LRFs mening kan inget av de beskrivna alternativen f. n. ersätta den nuanvända tolalkalkylen. LRF anser dock att ett system med ett begränsat antalmodelljordbruk bör tas fram för att användas som kompletterande material iförhandlingarna. Detta material bör som anförs av LMK tas fram löpande ochenligt LRFs uppfattning vidareutvecklas. Nuvarande syslem för kostnadskompensation syftar till attge jordbruket täckning för ökade produktionskostnader via prishöjningar påprodukterna. Kompensationen omfattar endasl den del av produktionen somavsätts inom landel. Enligt LRFs uppfattning skall inkomstnivå och inkomstföljsamhetdiskuteras utifrån inkomstmålet. LRF anser atl de två presenterade alternativen tillnuvarande system har i princip samma brister och är därför lika oacceptabla.Båda tycks syfta till att göra det möjligt att urholka ingångna avtal för attåstadkomma en allmän pris- och lörisamhetspress i syfte atl styra produktionen.LRF kan inte acceptera att det via kostnadskompensationen skapas ett nyttstyrmedel i syfte att förändra och direkt påverka Jordbrukarnas grundläggandeekonomiska villkor. Ettsystem som inte ger en korrekt kompensation för inträffade kostnadsökningaromöjliggör längre avtal samt gör det omöjligt att i förhandlingarna ta hänsyntill marknadssituationen och samhällsekonomin. 4 1983/84. Prop.1983/84:76 Bilaga 2 42 Enligtalternativförslagen skall det sålunda inle finnas någratillämpningsregler alls eller endasl i begränsad utsträckning. Detta innebärenligt LMKs majoritet att förhandlingar om kostnadskompensationen och inkomstföljsamhetenskall ske förutsättningslöst antingen en eller underavtalsperioden och dessutom under vad som på arbetsmarknadens område skullerubriceras som fredsplikt. För Jordbruket skulle ett sådant systern bortsettfrån fastlagda grundprinciper om gränsskydd, prisregleringsfunktion etc. varaatt Jämföra med något slags avtalslöst tillstånd utan att organisationensamtidigt har möjligheter att vidta fackliga åtgärder därest man anser detnödvändigt att ge eftertryck åt sina rättmätiga krav. Vilken fackligorganisation kan acceptera en sådan situation för sina medlemmar? SIoch SLIM anför: Vi har härvid funnit alt ett bibehållande av nuvarande kompensationssystem(alternaliv 1) inte kan förordas. I avvaktan på en grundligare utvärdering avför- och nackdelar med ett system helt utan automatiskt verkande regler (alteniativ2) vill vi föreslå att man prövar en variant av alternativ 3, dvs. elt systemmed begränsade inslag av automatiskt verkande regler. Den förhandlingsmodellsom vi åsyftar kan i korthet beskrivas enligt följande. - Förhandlingarna sker sektorsvis på grundval av denfaktiska kostnadsutvecklingen, marknadssituationen etc. inom de viktigasteproduktionsgrenarna - vegetabilier, mjölk och mjölkprodukter samt kött ochfläsk. (Ägg och fjäderfä skulle enligt vår mening kunna avföras från Jordbruks-prisregleringen. )Eventuellt kan också material tas fram som belyser utvecklingen för olika lypjordbrukeller modelljordbruk. - Parallellt härmed framräknas också ett totalbelopp,grundat på PM-index (uppdelat på index för inköpta förnödenheter och tjänster respekfivekapitalkostnader). Detta sålunda framräknade totalbelopp blir emellertid inteavgörande för hur storjordbrukets kostnadskompensation skall bli utan ulgörendast en kompletterande faktor att ta hänsyn till vid förhandlingarna. - Vad gäller kompensation för kostnadsökningarna inomviss förädlingsindustri kan denna om prisregleringen även i fortsättningenkommer att ligga i partiledet grundas på uppgifter om den faktiska kostnadsutvecklingen,granskade av SPK. Vi vill emellertid påpeka att problemet med avgränsning avverksamhet innanför och utanför prisregleringen och risken för kostnadsövervältringmellan olika verksamhetsled kvarstår även om förhandlingarna ges mindre inslagav automatik. - Vad slutligen gäller jordbrukarnas ersättning föreget arbete och kapital bör överiäggningarna om inkomstföljsamheten görasmindre bundna av automatiskt verkande regler. anför: - - tar förbundet bestämt avstånd från de framfördaalternativen till system för kostnadskompensation för Jordbruket och förordaratt nuvarande system även i fortsättningen skall gälla efter den 1 juli 1984.Eftersom prisregleringen är den enda fråga som utredningen haft tid att ägnasig någorlunda ingående åt, finns det inga grunder för några väsentligaförändringar i andra avseenden heller, varför det för oss framstår som naturligttitt i väntan på utredningens slutresultat förlänga gällande avtal. Prop.1983/84:76 Bilaga 2 43 Handelssamarbetsorgan i Jordbruksfrågor anför: anser vi således motiveratatt man övergår till ett kompensationssystem, som inte är bundet avautomatiskt verkande regler. Även om vi främst sympatiserar med en ordning sombygger på helt fria förhandlingar, vill vi förorda alternativet på försök fr. o. m. den tillämpar ett kompensationssystem medvissa inslag av förhandlingar och värderingar av det slag vi ovan redovisat. Viförutsätter att frågan om vilket kompensationssystem som skalltillämpas i ett längre perspektiv kommer att omfattas av kommitténs fortsattaanalyser och värderingar. KFanför: Sammanfattningsvis fär KF således i flera avseenden ifrågasätta detnuvarande systemet och får därför framhålla atl det bör revideras. Fråganuppkommer härvid om något av utredningens två övriga alternativa kompensationsmodellerklart kan förordas. ---- KFdelar utredningens uppfattning att i vatje fall ett sådant produktvisupplagt fritt system skulle kunna bli onödigt komplicerat och svårt att uppnåöverenskommelser med, som fördelarna skulle vara att inte vara bundenav något totalt förhandlingsbelopp, av löneavtal etc. Ett fritt system baseralpå att man först förhandlar fram elt totalbelopp som sedan fördelas påJordbruksprodukterna kan delvis få viss likhet med nuvarande kompensationssystem,även om man inte gör direkta Jämförelser med utfallet av PM-index. Ett problemuppstår härvid hur kompensationen lill berörd livsmedelsindustri skall ske omman helt frångår nuvarande av SPK granskade beräkningssystem. Hur livsmedelsindustrinskall beaktas vid produktvisa överenskommelser är också ovisst. Somframgår av KF:s synpunkler på det nuvarande kompensationssystemet skulleolägenheterna kunna reduceras vid en övergång till alt. 3, dvs.