prop · G703105 · 1983-12-31 00:00:00 — Delta blir naturligtvis särskill besvärandenär den tilltalade förnekar gärningen och dennes försvarare från sinautgångspunkter kanske därför söker ifrågasätta trovärdigheten av målsägandensuppgifter. Redan den omständigheten atl målsäganden måste konfronteras med densom begått brottet innebär f. ö. säkeriigen ofta i sig en svår påfrestning. Vadsom har sagts nu gäller för målsägande i allmänhet. Har målsäganden blivitutsatt för ell broll som innefattar en allvarlig personlig kränkning - såsomsexualbrott men även exempelvis vissa former av misshandel måste situationenofta vara särskilt obehaglig. Den speciella påfrestning som kvinnorerfarenhetsmässigt ofta har upplevt som målsägande i mål om våldtäkt och andrasexualbrott måste generellt sett minska, om mina förslag i del föregåendegenomförs. All ett behov av personligt stöd för målsäganden under självarättegången kommer atl finnas kvar i en hel del av dessa fall slår dock klarl.Detsamma gäller för vissa andra situationer. Jag tänker här t. ex. på vissarättegångar om kvinnomisshandel. Närdel gäller frågan i vilka former detta behov skall tillgodoses finns del somnämnts förespråkare för alt det bör ske genom att ell juridiskt bilrädeförordnas för målsäganden. Jag är medveten om alt en sådan ordning förekommer iDanmark och såvitt gäller våldtäklsmål. Somjagser det kan del på goda grunder ifrågasätlas om jusl denna form av hjälp ärmest adekvat annal än för fall då del är frågor av rent juridisk natur sommålsäganden behöver hjälp med. Det gäller ju här inte all rättsligt styrkaåtalet för det brott som är aktuellt; den uppgiften ankommer på åklagaren. F.ö. kan det somjag har antytt inte sällan förhålla sig så all de irättegången dellagande juristernas infallsvinklar på problemen bidrar lill altgöra en.rättegäng påfrestande för målsäganden. Omden som blivit utsatt för sexualbrott, vid behov fär en kontaktperson förordnadål sig enligl socialtjänstlagen, förefaller del vidare opraktiskt att i ettsenare skede koppla in en annan person på fallet. Delta gäller i synnerhet omkontaktpersonen har närvarit som förhörsviltne vid de förhör som hållits medmålsäganden under förundersökningen. 1983/84:105 49 Meraändamålsenligt är då som jag ser del alt bereda ulrymme för den som i övrigtbiträder målsäganden med personligt stöd att göra detta även i rättegångenliksom att över huvud tagel skapa utrymme för sådanl biträde. F.n. saknasnämligen uttryckliga regler om rätt för en målsägande som med hänsyn tillbrottets karaktär eller eljest är i behov av personligt stöd under rättegångenalt ha någon vid sin sida för att hjälpa till i detta hänseende. Jaganser detta vara en brist och förordar atl saken rättas till genom en särskildregel i . En sådan regel bör naturligtvis inte ta sikte enbartpå en kontaktperson som förordnats enligt socialtjänstlagen ulan utformasgenerellt, sä att även t. ex. företrädare för kvinnojourer eller kvinnohuseller närstående kan medverka på angivet sätt. Jag ålerkommer ispecialmofiveringen lill hur en sådan regel bör ulformas. är inte bara i själva rättegången som en målsägande kan behöva personligtstöd. Erfarenheten visar all sådant stöd kan behövas redan vid polisanmälan ombrottet. Delsamma gäller naturligtvis som jag var inne på vid förhörenunder förundersökningen. Varken under förundersökningen eller rättegången ärdet fråga om uppgifter som i första hand kräver juridiska kunskaper. Vad somkrävs är framför allt psykologiska och sociala insikter och erfarenheter. Jaganser att det personliga slöd som målsäganden behöver ges bäsl av ett biträdesom besitter sådana kvalifikationer. Jagär emellertid medveten om atl man kan se frågan om i vilken form målsägandenbör få biträde i här aktuella fall på olika sätt. Del är angelägel attuppmärksamt följa effeklerna av den nya lagstiftningen i stort och av de formerför hjälp ål framför alll kvinnor som varil utsatta för sexualbrott somjag härhar förordat. Om det skulle visa sig behövas, är jag beredd atl ta upp fråganom juridiskt biträde till omprövning. Jagvill slutligen påpeka alt jag är väl medveten om alt ell sexualbrott -liksomkanske i ännu högre grad kvinnomisshandel i olika former - kan vara enutlösande faktor till all ett behov för målsäganden av juridisk hjälp uppkommerför skilda ändamål - del kan gälla försäkringsproblem, skilsmässofrågor,bodelning etc. Här skall naturligtvis behovel av jurislhjälp tillgodoses enligtallmänna regler. Ienlighet med vad jag nu har anfört har inom justiliedepartementet upprättatsförslag lill 1. lagom ändring i , 2. lag om ändringrättegångsbalken, 3. lag om ändring i jordabalken, 4 1983/84. 1983/84:105 50 4. lag om ändring i bosladsrätlslagen(1971:479), 5. lag om ändring i sekretesslagen(1980:100). Förslagenbör fogas till regeringsprotokollel i della ärende som bilaga 3. 4.1Förslaget till lag om ändring i Denföreslagna ändringen är föranledd av att begreppet otukt genomgående avses bliutmönstrat ur . Någon ändring i sak beträffande paragrafensräckvidd är inle avsedd. den nuvarande rubriken använda begreppet "sedlighetsbrott" framstårspråkligt som någol föråldrat. Sexualbrottskommitléns förslag "Om sexuellaövergrepp" synes av olika skäl - bl.a. med hänsyn till 5 § - inle fulltadekvat. Mitt förslag innebär i stället att kapitlet rubriceras "Omsexualbrott". Förslagetinnebär flera förändringar i förhållande till den nuvarande lydelsen avstycket. De allmänna övervägandena bakom förslaget redovisas i avsnitt 2.2. Enförändring hänger samman med alt gällande rätt uppställer krav på samlag föratl ett sexuelll övergrepp skall rubriceras som våldtäkt. Någon definition avbegreppet samlag har inte lämnats. Klart är emellertid atl enligt gällande rättåsyftas endast sexuella handlingar mellan personer av olika kön. Av förarbetenaframgår vidare att man inle kräver att samlaget skall ha lett till att mannenhaft sädesavgäng. Den vedertagna uppfattningen är alt ansvar för fullbordadvåldläkl kan ådömas, om mannens och kvinnans blottade könsdelar har kommit iberöring med varandra. Förslagetinnebär en förändring i detta avseende. Ansvar för våldtäkt skall nämligenkunna komma i fråga ocksä vid sådanl sexuellt umgänge som är jämförligt medsamlag. Med sexuellt umgänge avses delsamma som med gällande rätts uttryck"könsligl umgänge", dvs. handlingar vilka typiskt sett avser att tillfredsställaeller uppväcka bådas eller enderas sexuella drifl. Exempel på beteenden somnomalt bör kunna jämställas med samlag erbjuder fall då en man berör kvinnansanalöppning med sin manslem eller tvingar kvinnan att suga på den (s.k. analaoch orala samlag). Alla former av sexuellt umgänge kan emellertid inte ansesjämför- Prop.1983/84:105 51 liga med samlag. Exempelvis kan det normall intejämställas med samlag all en man tvingar en kvinna alt onanera ät honom. En annan förändring består i atl broitsbeskrivningen hargjorts könsneulral. Ett homosexuellt övergrepp liksom ett övergrepp av enkvinna mot en man blir sålunda all betrakta som våldtäkt, om förutsättningarnaför detta i övrigt är uppfyllda. Kravet pä att handlingen skall ha föregåtts av våld ellerhot som innebär trängande fara bibehålls. I överensslämmelse med vad som gällerbelräffande rån (8 kap. 5 § BrB) har emellertid gjorts ett tillägg. Dellainnebär alt man med hot som innebär trängande fara skall likställa hot som förden hotade framstår som trängande fara. Med hänsyn till all en särskild siraffskala har införtsför grov våldtäkt har straffmaximum för normalfallet av våldtäkt satts lillfängelse . Minimum är som förul fängelse . När del gäller allavgöra vilkel straff inom skalan som skall tillämpas i det särskilda falletblir våldets och hotets beskaffenhet liksom den sexuella kränkningens art avgrundläggande belydelse. Härutöver gäller givetvis liksom i andra sammanhangalt slraffmätningen måsle ske med utgångspunkt i en helhetsbild av den situationsom föreligger till bedömning i del särskilda fallet. Jag får i detta avseendehänvisa till vad som har anförts i den allmänna motiveringen. Stycket ger möjlighet alt döma till ett lindrigarestraffan fängelse , om brottet med hänsyn lill våldets eller hotets artoch omständigheterna i övrigt framslår som mindre grovt. Av styckets avfallningföljer all våldets eller holets art alllid skall beaktas vid bedömningen av ombrottet kan hänföras under denna regel. En helhetsbedömning av den åtaladegärningen måste dock alltid göras, varvid givetvis även den sexuellakränkningens art får betydelse. Till skillnad från gällande rätt innehållerlagtexten ingenting som hänsyflar på förhållandet mellan offret och gärningsmannen.Della saknar, liksom offrets beteende före övergreppet, över huvud tagelbelydelse när det gäller frågan om ett brott skall rubriceras som våldtäkteller inte. Sådana faktorer avses också sakna självständig belydelse för fråganom ett brott skall hänföras under andra stycket, men ibland kan de naturiigtvisliksom andra omständigheter ulgöra en del av helhetsbilden. Generellt gälleremellertid atl allmänna uppgifter om exempelvis offrets vandel och levnadssättmåsle anses sakna relevans för bedömningen. Här som eljest är del somsexualbrollskommitlén har uttalat gärningsmannens handling och vad som harföranlett honom all ulföra den som skall stå i cenlrum för den rättsligabedömningen. I stycket finns upptagen en särskild siraffskala för grovafall av våldtäkt. Minimislraffel är angivet till fängelse ochmaximistraffet till lio års 1983/84:105 52 fängelse.Vid bedömande av om brottet är grovt skall särskill beaktas om våldet varlivsfarligt eller om det medförde allvarlig skada eller sjukdom eller omgärningsmannen på annat sätt visat särskild råhet. Som exempel på fall närvåldtäkt normall bör bedömas som grov kan nämnas situationer när gärningsmannenhotat med niigol livsfarligt vapen, t.ex. skjulvapen, eller övergreppet harvaril förenat med långvarigt frihetsberövande. Sadistiska inslag i samband medövergreppet eller grovt förnedrande handlingar mol offret är andra exempel påomständigheter som bör föranleda att gärningen bedöms som grov våldtäkt. S. k.gruppvåldtäkter bör uppenbarligen bedömas som grova. Är offretett barn, en invalid eller en på annal säll hjälplös person får ofta anses attgärningsmannen visal särskild råhet. Hit hör också fall då offret utsatts försärskilt allvarlig misshandel liksom normalt också situationer dä väldet ellerhotet har skett med vapen, kniv eller annal farligt tillhygge. Detnuvarande brottet frihelskränkande otukl har delats upp på två brott, varav delena, sexuellt tvång (2 § enligt förslagel) avser det fallet alt någon genomolaga tvång förmår annan lill sexuelll umgänge utan atl fråga är om våldläkloch del andra, sexuelll utnyttjande (förslagels 3 §), avser grovt missbruk avannans beroende ställning eller otillbörligt utnyttjande av annans hjälplösatillstånd, psykiska sjukdom eller psykiska utvecklingsstörning. Ifråga om rekvisiten har endasl språkliga ändringar gjorts i förhällande till 2§ i dess gällande lydelse, och kriminaliseringens räckvidd blir sålunda iprincip densamma som . Med samlag jämförliga former av sexuelllumgänge har hänförts till 1 § för fall dä våld eller hot som innebär trängandefara kommit till användning. De faller således utanför tillämpningsområdet förnya 2 §. Avgränsningen gentemot våldtäktsbrollel beslår i alt sexuellt tvångtar sikte även på fall då annat olaga tvång än s. k. rånlvång har kommit lillanvändning och på fall där fråga har varil om annat sexuellt umgänge än sådanlsom kan jämställas med samlag. Beträffande3 § skall här endasl påpekas all den nuvarande straffbestämmelsen i 4 § förfall då någon har sexuellt umgänge med en person som står underhans lillsyn vid en skola eller annan inrättning saknar motsvarighet iförslagel. Sådana handlingar kan emellertid vara alt hänföra under straffbestämmelsenom sexuellt utnyttjande, om fråga har varil om ett grovt missbruk av den andrasberoende ställning. För att ett sådant fall skall anses vara för handen börgenerellt sett krävas alt handlingen framslår som ell maklövergrepp mot ensvagare person. Prop.1983/84:105 53 Deallmänna övervägandena bakom förslagel redovisas i avsnitt 2.4. Istycket straffbeläggs som sexuellt utnyttjande av underårig till en början allnågon har sexuellt umgänge med egen avkomling under . Med hänsyn till atlparagrafens straffskala omfatlar fängelse upp till innebär delta enstraffskärpning för vissa sådana incestfall då en förälder ulan del i vårdnadenhar sexuellt umgänge med ett eget barn mellan . Enligt gällande rätthar i det fallet, om fråga inte har varit om frihelskränkande otukt, straffkunnat ådömas endasl enligt 5 § för otukl med avkomling, varvid straffet varitmaximerat till fängelse . Densom har sexuellt umgänge med någon som är underårig och står under hans fostrandöms enligt stycket likaledes för sexuellt utnyttjande av underårig. Förbudetavser i första hand sexuellt umgänge mellan en underårig och hans eller hennesvårdnadshavare i de fall då vårdnadsha-varen inte tillika är biologisk förälder.Fråga kan exempelvis vara om adoptivförhållande. Även en vuxen person somformellt inle har del i vårdnaden men som faktiskt intar en vårdnadspositiongenlemol den unge omfattas av förbudet. Som exempel kan nämnas den somsammanbor eller är gift med den underåriges vårdnadshavare eller ulanmyndighets beslut tjänstgör som fosterförälder för den unge. Bestämmelseninnebär vidare all den som enligt myndighets beslut har atl svara för vårdeller lillsyn av underåriga inle får ha sexuellt umgänge med den underårige.Härmed avses sådana silualioner då vård eller lillsyn av den unge anordnasenligt särskild lagstiftning. För den ålderskategori det här gäller är del iförsta hand fråga om vård enligl lagen (1980:621) med särskilda bestämmelser omvård av unga med placering i enskilt hem eller hem för vård eller boende. Ävenbehandling enligl lagen (1966:293) om beredande av sluten psykiatrisk vård ivissa fall, enligt den s. k. omsorgslagen (1967:940) eller inomkriminalvårdens ram omfattas av bestämmelsen. Detta betyder att vuxna personer,som enligt del beslut som har meddelats svarar för vård av eller tillsyn överden underårige under inga omständigheter får ha sexuellt umgänge med honomeller henne, således inte ens om han eller hon helt frivilligl inlåter sig påden sexuella förbindelsen. I lillsyn inbegrips olika former av övervakning. Ensärskilt förordnad förmyndare som av domslol anförtrotts vårdnaden om ett barnhar ju också att enligl myndighets beslut svara för vård och Ullsyn av barnet.En sådan förmyndare faller under straffbestämmelsen redan på den grunden attbarnet står under hans fostran. Stycketär tillämpligt på både helero- och homosexuella handlingar. Det har i vissahänseenden en snävare räckvidd än nuvarande 4 §. I förslagel saknas nämligenbl.a. direkt motsvarighet till del nuvarande kategoriska förbudet för en lärareall utöva sexuelll umgänge med en elev i åldern . Som förut harpåpekats (avsnitt 2.4) gäller emellertid generellt Prop.1983/84:105 54 förfallav denna typ alt den som har ett starkt inflytande över den unge och grovtmissbrukar den unges beroendesituation till att skaffa sig sexuelll umgänge kanstraffas enligl 3 §. Försexuelll utnyttjande av underårig kan dömas lill fängelse högst . Sammasiraffskala gäller för olukt med ungdom. Enligtstycket föranleder grova fall av sexuelll utnyttjande av underårig fängelseinom latituden två till . Bestämmelsen är avsedd att i viss utsträckningersätta nuvarande 6 kap. 3 § andra stycket BrB. Bestämmelsen innebär enstraffskärpning för grova övergrepp mol ungdomar mellan 15 och 18 är. a. sikte på fall när en vårdnadshavare eller den som har del i denunderåriges fostran utnyttjat denne sexuelll vid upprepade lillfällen. Vid bedömningenav om brottet är grovt skall hänsyn också tas till om barnet lidit psykiskeller fysisk skada av övergreppet. Ett annal skäl till atlbrottet bör bedömas som grovt kan vara all det innefattar ett förfarande somavses i 2 eller 3 §. I ett sådant fall skall brottet enligl allmänna principerinte bestraffas även enligt någon av de paragraferna. Innefattar gärningsådant tvång till samlag eller motsvarande som avses i 1 § skall man ocksånormall döma enbart för grovt sexuelll utnyttjande av underårig. Detta gällerdock inte om gärningen är att hänföra till grov våldläkl. öm i del falleljustden omständigheten atl brottet innefattar sexuellt utnyttjande av underårig harbeaktats när våldläklsbrotlet bedömts som grovt, skall gärningsmannen enligtvanliga principer för konkurtens dömas enbart för grov våldtäkt och alltsåinte även för grovt sexuellt utnyttjande av underårig. Ansvarskall enligt 11 § ådömas även den som inle insåg men hade skälig anledningantaga att den unge inte hade uppnått . Deallmänna övervägandena bakom förslaget redovisas i avsnitt 2.5. Paragrafenmotsvarar nuvarande 5 § utan någon egentlig ändring i sak. Med hänsyn till altbegreppet otukt i övrigt genomgående har utmönstrats i förslagel harbrottsbeleckningarna dock ändrats till "sexuellt umgänge medavkomling" resp. "sexuellt umgänge med syskon". I fortsättningenliksom nu inriktas emellertid kriminaliseringen endast på samlag. Eftersomsexuellt umgänge med egen avkomling under alltid blir straffbart som sexuelllutnyttjande av underårig enligt 4 §, har fall som avses i 4 § uttryckligenundantagits från tillämpningsområdet för första stycket. Prop.1983/84:105 55 Deallmänna övervägandena bakom förslagel redovisas i avsnill 2.4. Enligtparagrafen, som motsvarar nuvarande 3§ i kapitlet, straffas den som harsexuellt umgänge med barn som inte fyllt . Slraffskyddel för barn under 15är är ovillkorligt. Liksom tidigare kan åtal underiålas dä skillnaden i åldermellan gärningsmannen och barnet är obetydlig. Om detta finns en regel i 13 §. Föratt straff skall ifrågakomma räcker det med all ell sexuelll umgänge med barnunder har förekommit. Beträffande innebörden av begreppet sexuelltumgänge hänvisas till vad som har anförts vid 1 §. För straffbarhel fordrasockså alt gärningsmannen haft uppsåt, vilkel bl.a. innebär all han i principskall ha känt lill all barnet inle har fyllt . I detta hänseende haremellertid i 11 § (nuvarande 9 §) en jämkning gjorts såtillvida alt ansvarskall ådömas också den som inte insåg men hade skälig anledning atl anta atlbarnet inte hade fyllt . Omständigheterna vidbrottet kan naturligtvis variera mycket beroende på bl.a. barnels ålder ochkänslighet samt det sexuella övergreppets art. De allvarligaste sexuellaövergreppen mol barn innefattar så gott som alllid moment som gör all gärningeninte skall hänföras till sexuellt umgänge med barn ulan lill något annal brottsom regleras i 6 kap. BrB. Det kan t. ex. bli fråga om ansvar för våldtäkt,sexuelll tvång eller sexuelll utnyttjande av underårig. anserjag därför att en särskild straffskala för grovafall kan undvaras. Däremot harjag liksom bl.a. funnil anledningsaknas att i enlighet med kommittéförslaget sänka straffskalan förnormalfallet enligl nuvarande 3§. Skalan omfattar alltså liksom lidigarefängelse i högst . Föralt bedömningen av konkurtensfrågor skall förenklas anges i paragrafenuttryckligen att den skall tillämpas endast när gärningen inte faller undernågon av de lidigare straffbestämmelserna i kapitlet. 7§De allmänna övervägandena bakom förslagel redovisas i avsnitt 2.6. Försexuellt ofredande döms enligt förslagel när någon sexuellt berör barn under 15år, ulan att det kan anses som sexuellt umgänge. I denna del överensstämmerförslaget i sak med första stycket i gällande rätts straffbestämmelse molotuktigt beteende (6 kap. 6§ BrB). Vadsom skall anses som sexuellt umgänge framgår av den allmänna motiveringen iavsnill 2.1 och specialmofiveringen till 1 §. Alla beröringar med sexuellinriktning är sålunda inle alt betrakta som sexuellt umgänge. Som exempel på enhandling som utgör sexuellt ofredande men inle sexuelll umgänge kan tas delfallet atl en vuxen person av sexuelll intresse mer flyktigt berör ett barnskönsorgan. 1983/84:105 56 Kriminaliseringenenligt förevarande stycke går emellertid längre än gällande rätt så lill vidaatt den avser även gärningar som innebär alt någon förmår ett barn atl företaeller medverka i handlingar med sexuell innebörd. Det skall med andra ord rörasig om en handling som ulan all innefatta beröring har en klar och för en vuxenperson otvetydig sexuell prägel. Etttypexempel på en sådan handling som avses här är att barnet utnyttjas sommodell för framställning av pornografisk bild. Den som skildrar barn i en sådanbild kan dömas för barnpornografibrotl enligl 16 kap. 10a § BrB. Enförutsättning för ansvar enligt den bestämmelsen är dock atl gärningsmannen haruppsåt all bilden sprids. I typfallet innebär della att gärningsmannen har ettkommersiellt inlresse av fotograferingen. Saknas spridningsuppsål kan gärningenf.n. Enligt förevarande stycke blir framställandet av sådanbild straffbart även då spridningsuppsål saknas, under förutsättning att bildenframslälls efter levande modell. Stycket kommer därmed att omfatta bl.a.handlingar som innebär att någon framställer pornografiska bilder av barn föregel bruk. Äveni de fall ett barn förmås lill sexuell posering ulan samband med alt delavbildas i pornografisk bild skall man döma för sexuelll ofredande av barn.Detta gäller ocksä i fall då barnet inte utsatts för vare sig tvång eller annanotillbörlig påverkan för alt medverka. Delär viktigt atl understryka atl straff för sexuelll ofredande enligl förevarandestycke kan förekomma endasl när den vuxnes handling har sexuell inriklning iden meningen att det är fråga om atl söka reta eller tillfredsställa den vuxnessexualdrift eller om all förmå barnet till handlingar med klar och otvetydigsexuell innebörd. Om sålunda, för att ta ett exempel, vuxna under lek med barnkommer atl beröra barnels blottade könsorgan blir det inte fråga omstraffansvar. Detsamma gäller självfallet om en vuxen person fotograferar ettnaket barn utan att fotografiarrange-mangel har sexuell innebörd. Omde i delta stycke angivna rekvisiten är uppfyllda och brottet dessutom innebäratt gärningsmannen har skildrat ett barn i pornografisk bild med uppsåt atlsprida bilden blir även straffbestämmelsen i 16 kap. 10a§ BrB tillämplig. Idelta fall torde normalt broltskonkurrens föreligga, vilket innebär allgärningsmannen skall dömas både för sexuelll ofredande och förbarnpornografibrotl. Stycket,som behandlar exhibitionistiska beteenden och uppenbart sedlighetssårandeuppträdande mot annan, moisvarar nuvarande 6§ andra stycket med endastspråkliga ändringar. Broltsbeteckningen blir enligt förslagel även här sexuelltofredande. 1983/84:105 57 8§De allmänna övervägandena bakom förslaget redovisas i avsnitt 2.8. Förkoppleri döms enligt stycket den som främjar eller på ett otillbörligt sättekonomiskt utnyttjar alt annan upptar tillfälliga sexuella förbindelser molersällning. Medfrämjande avses detsamma som i den hu gällande koppleribestämmelsen.Främjandet kan ske på många olika sätt. Del kan exempelvis ske genom alt någonlämnar anvisning på prostituerades adresser eller genom atl någon håller enbordell. Även en psykisk påverkan på annan varigenom denne beslutar sig förprostitution kan utgöra ett främjande. I ett sådant fall får dock krävas attden psykiska påverkan inte är alllför obetydlig; den måste verksamt ha bidragitlill den andres beslut alt prostituera sig (jfr rätlsfallet NJA 1982 s. 198). Délkrävs inle alt gärningsmannens åtgärd i det enskilda fallet lett till att annanhaft prostitutionsförbindelser. Det är tillräckligt atl övriga brottsrekvisilär uppfyllda och att gärningsmannen skapal möjlighet eller underlättal förannan atl ha tillfälliga sexuella förbindelser mol ersättning. Gällanderätts krav på att främjandet eller utnyttjandet skall ha skett vanemässigteller för alt bereda gärningsmannen har slopats.