prop · G70384 · 1983-12-31 00:00:00 — För detandra föreslås att en medlem skall få uppskov med beskattning i samband medökning av insatskapitalet. Slutligen föreslås atl en kooperativ förening skallfå avdrag för belopp som sätts av till en särskild kooperativ kapitalfond. Beiräffande förslaget om enkelbeskatlningär utredningens utgångspunkt att lindringen i dubbelbeskattningen skall ske påså sätt att föreningen får avdrag för lämnad utdelning. Lättnaden skall alltsåligga på föreningsnivå. Den alternativa metoden att lindra dubbelbeskattningengenom att medge medlemmarna skattelättnader för uppburen utdelning har ulredningenav flera skäl förkastat. Det föreslagnautdelningsavdraget tar sikte på insatsuldelning, dvs. utdelning som utgår i förhåUandefill inbetalt kapital. Prop.1983/84:84 169 lanseffeklenav denna avdragsrätl består enligt utredningen i atl det ger föreningarnamöjlighet att höja utdelningen och därmed underlätta beslut om ökad insatsskyldighel.Avdragsrätten anses också göra det lättare för föreningarna att dra till sigriskvilligt externt kapilal. Ulredningen hänvisar därvid fill sitt förslag omatt - vid sidan av medlemmarnas insatskapital -tillskapa en ny form avriskkapital, s. k. B-irisalser. Dessa insatser skiljer sig från nuvarandeinsatskapital, som tillskjulils av medlemmarna, bl. a. så till vida att de inteär förenade med röstrält i föreningen. Föratt säkerställa att insatskapitalet faktiskt ökar föreslår ulredningen attavdraget avseende utdelning pä medlemsinsatser görs beroende av att insatsernaökar åtminstone i takt med beslutad utdelning. Om detta villkor är uppfylltföreslås hela insatsutdelningen vara avdragsgill. Vissa begränsningar har dockföreslagits i de fall då mottagaren enligt 53 § I mom. första Slyckel a och gsamt 54 § KL inle är skattskyldig för utdelningen. Utredningen har föreslagitalt de nya bestämmelserna om rätt till utdelningsavdrag införs i punkt 13 avanvisningarna till 29 § KL. Utredningenframhåller atl den föreslagna avdragsrätten för insatsuldelning i första handär inriktad på att lösa konsumentkooperationens kapitalproblem. Producentkooperationendelar normalt ut uppkomna överskott i form av pristillägg. Deproducentkooperativa föreningarna undviker därigenom redan nudubbelbeskattningen. Utredningens förslag är emellertid inte begränsat till de konsumentkooperalivaföreningarna gäller alla ekonomiska föreningar som i skattehänseende äratt anse som kooperativa. Förslagetom avdragsrätl för insatsuldelning har tillstyrkts eller lämnats utan erinranav del helt övervägande antalet remissinstanser. anser dockall förslagel oliUbörligl gynnar kooperationen i förhållande tillaktiebolagen. Enligt bör förslagel genomföras endast omskattesatsen för ekonomiska föreningar och akfiebolag utjämnas.Några remissinslanser menar att slutlig slällning till beskattningensutformning bör las försl när arbetet med aktiebolagens dubbelbeskattning haravslutats. () har påpekat alt de lantbrukskooperativa förelagen ipraktiken inte kommer att få någon nytta av förslaget. Dessa företag lämnarnämligen av tradition inte någon insatsutdelning och kommer troligen inteheller att göra det i framliden. (), som tillstyrkt utredningens förslag, har även framfört enalternativ lösning. Enligt denna skall en medlem inte beskattas förutdelning som läggs till insatsen. Försl vid uttag ur föreningen exempelvis isamband med utträde - skall den obeskattade delen av insatsen bli föremål förbeskattning, dock endast realisationsvinstbeskattning. Den nu nämnda principenskall gälla för såväl primärföreningar som sekundärföreningar. Svenskariksbyggen har avstyrkt utredningens förslag till förmån för del 1983/84:84 170 avKF skisserade alternativet. Även har hänvisat tiU KF:salternativa lösning. Föregen del får Jag anföra följande. Jag delar utredningens bedömning att det ärönskvärt att stimulera de kooperafiva föreningarnas försörjning medriskkapital. En allt mer kapitalkrävande verksamhet och den fortgåendeinflationen medför en stor belastning på de kooperativa företagens soliditet.En ökning av riskkapitalet förutsätter enligl min uppfattning alt tiltförsdn avriskkapital från såväl medlemmarna som utomstående intressenter underlättas. Isistnämnda hänseende kan den nya form av riskkapital som utredningen föreslårutgöra ett värdefullt inslag. Genom lagstiftning år 1982infördes en rätt till avdrag för utdelning på icke börsnoterade aktier (prop.1981/82:191, SkU 65, rskr 368, SFS 1982:336). Lindringen i dubbelbeskattningenuppnås genom alt bolagel får avdrag av utdelat belopp. För avdragsrättkrävs - förutom atl aktierna inte är börsnoterade - att den huvudsakligaverksamheten avser rörelse. Jordbruk eller skogsbmk. Avdragsrätten har satts irelation till aktiekapitalet och maximerats beloppsmässigt. Ytterligarebegränsningar gäller för atl förhindra omotiverade skattelättnader exempelvis ide faU då utdelningen tillfaller en mottagare som är frikallad frånskattskyldighet för utdelning eller utdelningen legat tiU grund för elt Annellavdrag. Motbakgrund av de genomförda lättnaderna i dubbelbeskattningen av aktiebolagens vinsleranser Jag - i likhet med flertalet remissinstanser -att del är befogat alllindra dubbelbeskattningen även inom den kooperativa sektorn. Iöverensstämmelse med utredningens förslag finner Jag det lämpligast attlättnaden i beskattningen av utdelningen läggs på föreningsnivå. Enbegränsning av dubbelbeskattningen på föreningsnivå gör del möjligt förföreningarna att utan besvärande skattekonsekvenser - lämna störte utdelningän . Medlemmarna kan därigenom få en rimligare avkastning på sittinsatskapital vilket i sin tur kan utgöra etl motiv för dem att öka sina insalseri föreningarna. I sammanhangel bör erinras om all utrymmet för vinstutdelning iförhållande till inbetalda insatser ökades genom ändring i FL. Högsta tiUålnautdelning höjdes då och gjordes rörlig genom anknytning till diskontot. Enavdragsrätt för insatsutdelning kommer även att underlätta för de kooperativaföreningarna alt dra till sig egenkapital i form av förlagsinsatser (jfravsnitt 2.1.3). För att sådana insatser skall kunna bli attraktiva placeringsobjekltorde krävas att innehavaren får en marknadsmässig avkaslning på satsat kapilal.Innehavaren kan nämligen inte, som vid satsning av medel i aktier, nöja sigmed en låg direktavkastning i avvaktan på alt insatsens värde skall stiga.Insatt kapital kommer Ju atl återbetalas i nominellt belopp. En hög utdelningpå föriagsinsatser förutsätter emellertid att utdelat belopp inte träffas av dubbelbeskallning. Medhänsyn till det anförda föreslär Jag atl ekonomiska föreningar, som i Prop.1983/84:84 171 beskattningshänseendeär kooperativa, skall få avdrag för utdelning som utgår i förhållande tillinbetalda insatser. Av delta följer att Jag inte kan ansluta mig till det av KFskisserade alternativet, som Ju syftar till en lindring av beskattningen hosmedlemmarna, inte i föreningarna. KF:s förslag strider bl. a. mol principen om atlriskkapital skall utgöras av beskattade medel. Konsekvenserna av ett sådantingrepp i uldelningsbeskaltningen är f. ö. inte utredda. När del gäller den lekniskautformningen av avdragsreglerna bör avdragssystem för aktiebolag varavägledande. Vissa begränsningar måste således gälla för att hindra omotiveradeskattelättnader exempelvis då utdelning lämnas till en mottagare som inte ärskattskyldig för utdelningen. För avdragsrätl bör vidare krävas attföreningens huvudsakliga verksamhet avser rörelse. Lagrådet har inte haftnågra invändningar mot den föreslagna avdragsrätten för insatsuldelning.Enligt lagrådels uppfattning bör dock bestämmelserna om föreningars avdrag förutdelning inte behandlas i 29 § KL utan flyttas till en ny paragraf (41 f §KL). Utdelning kan nämligen anför lagrådet - inte hänföras till driftkostnadi rörelsen. Jag kan ansluta mig filllagrådels uppfattning alt insatsuldelning inte utgör driftkostnad i egentligmening och att del därför kan anföras skäl för att placera de nyabestämmelserna på annan plats än i 29 §. Sedan tillkomsten av KL har dockbestämmelserna om avdragsrätt för kooperativ utdelning varit införda i 29 § 2mom. I 29 § 3 mom. finns vidare bestämmelser om rätt för sparbankernassäkerhetskassa atl göra avdrag för utdelning fill sparbankerna. Mot bl.a. denna bakgrundhar Jag inte funnit anledning att i detta sammanhang frångå den hittillsgällande systematiken. De nya beslämmelserna om kooperativ förenings rätt tillavdrag för insatsutdelning bör därför få sin placering under 29 §. Jag föreslår- i likhet med utredningen - att bestämmelserna införs i den nya punkten 13 avanvisningarna till 29 §. Även de nuvarande reglerna i 29 § 2 mom. KL om avdragför rabatt och pristillägg bör tas in i anvisningspunkt 13. 1 29 § 2 mom. bördärför finnas endast en hänvisning tiU bestämmelserna i anvisningspunkterna 12och 13. Som ulredningen föreslagit bör dessutom en ändring göras i punkt 1 förstastycket av anvisningarna till 54 § KL. Fömtomavdragsrätl för utdelad vinst har, somjag nämnde, kooperationsulredningenföreslagil atl beskattningen av inkomster som används för inbetalning avinsatser senareläggs (s. k. uppskjuten beskattning). Förslaget innebär atlmedlemmarna i lantbrukskooperativa föreningar kan få avdrag med högst ettbelopp som motsvarar av insatsbetalningarna. De ackumulerade avdragsbeioppenbildar en obeskattad reserv som - senast i anslutning till attJordbruket upphör - skall återföras till beskattning. 1983/84:84 172 Ulredningenär inle enig beträffande den föreslagna uppskjutna beskattningen.Reservationer har läninats av två ledamöter. Vidremissbehandlingen har utredningens förslag tillstyrkts av bl.a. de kooperativaföretagen. Enligt det enskilda näringslivets företrädare förutsätterförslagets genomförande dock att även aktieägarna får motsvarande rätt tillavdrag när de deltar i nyemissioner. För egen del fär Jag anföraföljande. Förslaget om avdragsrätl på grund av ökning av insalser strider - ilikhet med KF:s förslag om skattelindring för utdelning som läggs tUl insatsen- mot den gmndläggande principen att riskkapital skall byggas upp av beskattademedel. Principiella skäl talar därför mol förslaget. Det kan vidareifrågasättas om det föreslagna avdraget kommer all öka medlemsinsatserna inämnvärd utsträckning. Avdraget kommer nämligen atl gälla vid sidan av demöjligheter som redan finns lill skallekrediler genom lagernedskrivningar,överavskrivningar på inventarier och olika former av avsältningar. De flestaJordbrukare har inte någon nytta av ett ytterligare avdrag eftersom detbefintliga systemet ger tillräckligt stora skallekrediler. Den som nyligenförvärvat ett jordbruk har dessutom normalt mycket stora ränteavdrag somytterligare reducerar möjligheterna att effektivt utnytQa elt nytt avdrag.Slutligen kan nämnas att ett införande av en avdragsrätt på grund avinsatsbetalning administrativt sett är mycket svårhanterligt. Förslaget bördärför inte genomföras. Vadgäller ulredningens förslag alt avsältning till en kooperafiv kapitalfondskall bli avdragsgill vid taxeringen kan Jag anföra följande. EnligtgäUande rätt skall av föreningens överskott (inkl. rabatter och pristiUägg)sättas av lill en reservfond Sådan avsältning är inte avdragsgill. Ulredningensmajoritet föreslår emellertid att en förening skall - utöver en till 10%förhöjd reservfondavsätlning - frivilligt kunna sälla av högst avöverskottet till en kooperativ kapitalfond och få avdrag för denna avsättning. Förslagetom kooperativ kapitalfond har tillstyrkts av de kooperativa förelagen. Vid remissbehandUngenhar dock framhållits alt anspråk kommer atl ställas på att motsvarande förmåninförs även för övriga företagsformer. Ekonomiskaföreningar har - liksom övriga företag - normalt goda möjligheter att bygga uppobeskattade reserver. Med hänsyn till alt dessa möjligheter ofta inte utnylQasfullt ut finns det knappast någol behov av att komplettera regelsystemet med ytteriigareen obeskattad reserv. Det kan tvärtom anföras skäl för en begränsning avnuvarande s. k. fria reserveringsmöjligheter (jfr prop. 1983/84:64). Enavdragsrätt som är kopplad till storleken av en frivillig fondavsättning blir dessulomkrånglig att tillämpa. Risken för spridningseffekter fill andra företagsformerär också betydande. Enligt min uppfattning bör förslaget om avdrag föravsättning till en kooperativ kapitalfond inte genomföras. Jagövergår nu till att närmare redogöra för förslaget om uldelningsavdrag. 1983/84:84 173 2.1.3Utdelningsavdragels närmare utformning Tillämpningsområdet Enliglulredningens förslag skall rätten till avdrag för insatsutdelning, dvs.utdelning som utgår i förhåUande till inbetalda insatser, vara förbehållenekonomiska föreningar som i beskattningsavseende är alt anse som kooperativa. Jagdelar utredningens uppfattning att endast kooperativa föreningar i KL:s meningskall omfattas av förslaget. Detta innebär atl fillämpningsom-rådet föravdraget för insatsutdelning blir detsamma som avdraget för rabatter ochpristillägg (kooperativ utdelning). De båda ulddningsavdra-gen kommer alltsåatt omfatta ekonomiska föreningar som enligt punkt 12 första stycket avanvisningarna till 29 § KL är öppna och som tillämpar lika rösträtt. Detkan i detta sammanhang påpekas atl lagstiftning om ekonomiskaföreningar bygger på tanken att endast kooperativa föreningar skall få registreras.Del i FL uppställda kravet på kooperativ natur överensslämmer emellertid inlehelt med motsvarande skatterätlsliga krav. Det kooperativa inslaget uttrycks iFL på del sättet atl det måste röra sig om en ekonomisk verksamhel i vilkenmedlemmarna deltar. Av I § FL framgår sålunda atl en förening kan registreras endaslom dess ändamål är att främja medlemmarnas ekonomiska intressen genom ekonomiskverksamhet. Fråga skall dessutom vara om en förening i vilken medlemmarnadeltar som avnämare eller leverantörer eller med egen arbetsinsats eller genombegagnande av föreningens Qänster. Enligt huvudregeln i 11 § FL får enekonomisk förening inte vägra någon inträde som medlem. Lagen medger dockundanlag om särskilda skäl föreligger. Vidare är bestämmelsen i 56 § FL om attvarje medlem äger en röst endast subsidiär i förhållande till en föreningsstadgar. Föralt en ekonomisk förening skall vara kooperativ i KL:s mening krävs förutomöppenhet att föreningen tillämpar en demokrafisk beslutsordning enligt regelnen medlem en röst. I dessa hänseenden har dock vissl undantag gjorts för dekooperativa centralorganisationerna. Somytterligare villkor för avdragsrätl för insatsutdelning bör enligt utredningengälla att föreningens huvudsakliga verksamhet avser rörelse. För egen del ansluter Jagmig lill utredningens uppfattning att föreningar som förvallar fasligheter,värdepapper eller liknande egendom inte skall omfattas av avdragsrätten förinsatsutdelning. Dubbelbeskattningsprincipen bör således allQämt gälla för kapilalförvaltandeverksamhet. Frågan är emellertid om även Jordbruk och skogsbruk skall undantasfrån tillämpningsområdet. Här är atl märka alt ekonomiska föreningar normaltbedriver varken Jordbruk eller skogsbmk. Elt undantag är sambruksföreningar enligllagen (1975:417) om sambruksföreningar. Sådana föreningar driver Jordbruk ellerträdgårdsnäring för medlemmarnas gemensamma räkning. Prop.1983/84:84 174 har dock - enligt bestämmelser i 22 § andrastycket KL - rätt till avdrag för utdelning som utgår i form av lönetUläggeller annan sådan gottgörelse. Fråga skall vara om lönetillägg som utbetalas pågrundval av resultatet i föreningen. Bestämmelsen har införts - iöverensstämmelse med bestämmelserna om avdrag för kooperativ utdelning - Justför att undvika dubbelbeskattning av föreningens överskott. Behovet av avdragför insatsutdelning för att förhindra dubbelbeskattning torde bl. a. därförvara litet hos sambruksföreningar. Med hänvisning tUl detanförda anser Jag inte att det finns anledning att utvidga avdragsrätten för insatsuldelningtill föreningar som driver jordbruk eller skogsbruk. Jag delar därför ulredningensuppfattning atl endasl föreningar vars huvudsakliga verksamhel avser rörelse skaUha rätt tUl utdelningsavdraget. arbetar, liksom ett aktiebolag, med eget och främmandekapital. Föreningens egna kapital beslår huvudsakligen av insatskapital,reservfond samt outdelad vinst på föreningens verksamhet. Vinstmedlen kanhänföra sig till det löpande räkenskapsårels verksamhet eller till verksamhetenunder . Vid redovisning av det främmande kapitalet brukarföreningen skilja mellan lån från medlemmar och andra lån. I FL finns inte någrabestämmelser om insatskapitalets storlek eller om betalningen av insalser.Olika medlemmar kan ha olika stor insatsskyldighet. I stadgarna kanföreskrivas att insatsen skall betalas kontant vid medlemmens inträde. Delförekommer också att medlemmen eriägger sin insats i form av en insatsrevers. Insatsskyldigheten höjsofta successivt under medlemskapet i takt med stigande kapitalbehov hosföreningen. Det är vanligt att beslutad utdelning inte betalas ut lillmedlemmarna ulan används som amortering på insats-skyldigheten. Vid sidan av vanligtinsatskapital bör det - som chefen för industridepartementet anfört i detföregående - införas en ny form av riskkapital (förlagsinsatser).Förlagsinsatserna, som inte är förenade med rösträtt i föreningen, skall intaen mellanställning mellan lånat kapital och eget kapital. Omfattningen av dessainsatser föresläs maximerad till ett belopp motsvarande inbetaldamedlemsinsatser. Utredningens förslag om avdragsrätt för insatsutdelningomfattar även den nya formen av riskkapital. En förening bör således enligtutredningen få avdrag för utdelning på såväl medlems- som föriagsinsatser. För egen del vill Jagframhålla följande. Somjag i det föregående anfört bör kooperativa föreningarsom bedriver rörelse få avdrag inte bara för kooperativ utdelning utan även förvinstutdelning i förhållande till inbetalda insatser. Rätlen till avdrag böromfatta utdelning på såväl medlemsinsatser som de nya förlagsinsatserna. Prop.1983/84:84 175 Uttrycket"inbetalda insatser" avser liksom vad som i föreningensbokföring skall anges som inbetalt på insatskonto. Tecknade men ännu obetaldainsatser bör alltså enligt min uppfattning inle ligga fill grund föravdragsberäkningen. Detta innebär bl. a. att s. k. insatsreverser inte beaklasi delta sammanhang. Rätten tillutdelningsavdrag förutsätter enligt min mening att mottagaren fått en lagligrätt till utdelningen. Beslut om utdelning fattas regelmässigt påföreningsstämma. Sådant beslut måste alltså föreligga för att ett utdelningsavdragskall komma i fråga. Däremot bör inle krävas att utdelningen faktiskt betalats ullill andelsägaren. 1 en ekonomisk förening är det nämligen - som tidigarenämnts inle ovanligt atl utdelningen enligt stadgarna eller föreningsstämmansbeslut hell eller delvis stannar inom föreningen genom överföringar lUl olikamedlemskonton. Som redan framhållits har en medlem i praxis ansettsskattskyldig för utdelning som direkt överförts till dennes insatskonto. Även utdelningi form av sådana överföringar bör ge rätt tUl Uldelningsavdrag. Belopp som en ekonomiskförening i samband med sin upplösning utskiftar till sina medlemmar kan enligl38 § 1 mom. Qärde stycket KL utdelningsbeskattas hos medlemmen. Ulskiftning bördock inte berättiga till utdelningsavdrag. Utredningenhar utgått från att avdrag skall medges med ett belopp motsvarande helautdelningen. Kommerskollegiet har påpekat att det kan vara lämpligt attfastställa ett tak för avdragsrätten. Utdelningsavdraget bör enligt kollegietinte vara förmånligare än de lindringar i beskaltningen som beviljas utdelandeaktiebolag. För egen del får Jaganföra följande. Enligt lagen om avdrag för utdelning på icke börsnoteradeaktier kan avdrag medges med högst av utdelningen. Denna begränsningmedför att utdelningen från skatte- och avgiftssynpunkt blir ungefär lika högtbelastad som en löneutbetalning. Avdrags-rätten för aktiebolag har dessutomsatts i relation till aktiekapitalets storlek och maximerats beloppsmässigt.Avdraget får sålunda inte översliga . och inte heller av bolagetsaktiekapital. Förhållandena i enkooperativ förening skiljer sig på många sätt från dem som råder i ett ickebörsnoterat aktiebolag. Exempelvis har medlemmarna i en förening i regel intemöjlighet att sorn en företagsledare i elt fåmansbolag välja mellanlöneutbetalning och utdelning. Risken för att ersättning för utförda Qänsterfelaktigt betecknas som utdelning är därför liten i en kooperativ förening.Detta minskar behovel av beloppsspärtar för del föreslagna utdelningsavdraget.En omständighet som gör beloppsspärrar onödiga är vidare alt storleken påutdelning som utgår i förhållande till insatskapitalets storlek är begränsad redanenligt bestämmelser i . Enligt 18 § andra stycket FL är sålunda den årligautdelningen på inbetalda 1983/84:84 176 insatsermaximerad lill över det officiella diskontot. Avdrag förinsatsutdelning bör aldrig medges med ett högre belopp än del som ärutdelningsbart enligt FL. Utöverden i FL angivna gränsen anser Jag atl det, såvitt gäller avdrag för utdelningpå medlemsinsatser, inte finns skäl att införa någon spärt för största tUlålnaavdrag. Inte heller bör avdraget begränsas till viss andel av utdelningen. Närdel gäller förlagsinsatser har någon begränsning inte föreslagits i FL avutdelningens storlek. Detta hänger samman med alt förlagsinsatser kan komma altemilteras till högre räntesatser än t. ex. långfristiga lån. Innehavarna avförlagsinsatser måste nämligen kompenseras för såväl den ekonomiska risken sompenningvärdets fall (återbetalning sker i nominella belopp). Frågan är omfrånvaron av utdelningsspärt i FL beträffande förlagsinsatser kräver någonform av begränsning av uldelningsavdraget. Enligt min uppfattning talar bl. a.starka prakfiska skäl mol en sådan begränsning. Utdelning på förlagsinsatserbör alltså - i likhet med ränla på lånat kapital - vara fullt avdragsgill. Jagvill påpeka att avdrag säsom för utdelning kan vägras om en förening i syfteatt undgå skatt eller avgifter beslutar lämna en utdelning på förlagsinsatsersom klart överstiger marknadsmässig ränta. De fall Jag åsyftar är sådana dåutbetalade belopp i realiteten avser något annat än utdelning. I fråga om kooperativutdelning medges avdrag endast då utdelningen hänför sig till vinst på denkooperativa verksamheten. Utredningen anser att bl.a. praktiska skäl talar för atlnågon motsvarande begränsning inte bör uppställas beträffande avdrag förinsatsutdelning. Jag delar utredningens uppfattning på denna punkt.Utredningen har emellertid föreslagit en annan begränsning av avdraget förinsatsutdelning. Syftet med avdraget är all stimulera kapitalbildningen iföreningen. Det säkraste sättet att få till stånd en höjning av insatskapitaletär enligt utredningen atl överföra beslutad utdelning till insatskapitalet. Avdragsrällenskall därför enligt förslaget göras beroende av att insatskapitalet ökaråtminstone i takt med utdelade belopp. Fråga skall vara om en nettoökning avinsatskapitalet under beskattningsåret. Utredningen har dock inte uppställtnågot krav på att Just utdelningen skall föras till insatskapitalet utan deltakan ökas genom att andra medel tillförs. Detbör betonas att den föreslagna kopplingen mellan utdelningsavdrag ochnettoökning av insatskapitalet endast gäller medlemsinsatser. Utredningen harinte ansett skäl föreligga att låta avdraget för utdelning på förlagsinsatservara beroende av alt insatskapitalet höjs. Vidremissbehandlingen har fiera remissinstanser riktal kritik mol den föreslagnabegränsningsregeln. Remissinstanserna har påpekat att det i många föreningarinte uppkommer någon nettoökning av del inbetalda insatskapitalet på grund avatt avgående medlemmar i genomsnitt tar med sig betydligt störte belopp urföreningen än vad nytillkomna för med sig. 1983/84:84 177 Dessaremissinstanser föreslår i stället att avdragsrätten kopplas till årets bmttoinbelalningav insatser. Avdrag kan då medges även i de fall när insatskapitalet äroförändrat eller minskar . För egen del får Jaganföra följande.