prop · G703172 · 1983-12-31 00:00:00 — I ansvaret ingår bl.a. atl för obligalionsinnehavarnas räkning förvara ochbevaka värdet av säkerheten för obligationslånet. Prövning av tillstånd att i fondkommissionsbolag driva fondkommis-sionsrörelseavser emellertid andra kriterier än de som sålunda krävs för emissionsansvar.Bankföreningen kan därför inle tillstyrka förslaget. vill understryka att bankers medverkani emissioner av obligationer grundar sig pä djupgående och långsikligaengagemang i emitlerande företags affärsverksamhet. Banker har utvecklat enbetydande kompetens för långsiktiga bedömningar av kreditvärdighet, vinstutveckling,säkerheter etc. Den föreslagna vidgningen av kretsen avobligationsförmedlare innebär i praktiken en strukturell förändring avkreditmarknaden på detta område. Någon sådan förändring kan inte motiveras avbristande konkurrens eller kompelens. Tvärtom, konkurrensen på bankmarknaden äralldeles tillräcklig för att pä elt progressivt sätt främja initiativ om nyalånekonstruktioner samt bibehålla och utveckla kompetens på obligalionsomrädet.3 Riksdagen1983184. 1983/84:172 22 Underde har en rad fondkommissionsbolag etablerats pä den svenskamarknaden. Ett skäl till dessa elableringar har varit den goda lönsamhet somföljt av en livlig aktiehandel och en utveckling av nya penningmarknadsinslrumenl. Sparbanksföreningenser inga sakliga skäl att förändra strukturen på kreditmarknaden genom atl AP-fondenges möjligheter att bidra till en fortsatt överflyttning av uppgifter fränbanker till privata fondkommissionsbolag. Sparbanksföreningenavstyrker således fondstyrelsernas förslag. 3 Rätt att ge direktlån i vissa fall , SHIO-Familjeföretagen, LO och fondkommis-sionsbolagentillstyrker eller lämnar utan närmare kommentar förslaget utan erinran. Fondkommissionsbolagentillägger dock alt direktlånemöj-ligheten är särskilt angelägen i syfte attutveckla en effektiv kreditmarknad. Dengenom förslagen längst gående förändringen av nuvarande ordning är enligtinspektionens uppfattning införandel av möjlighet för AP-fonden att lämna direklläntill privata förelag. Därmed ändras i viss män karaktären av fondensverksamhet. AP-fonden har varken vid sin tillkomst eller vid senareöverväganden av statsmakterna ansetts böra genom direkt kreditgivning ochdärmed förenad säkerhetsprövning fungera såsom kreditinstitut. Förstatredjefondstyrelserna föreslog vid remissbehandlingen av kapilalmarknadsulredningensbetänkande (SOU 1978: 11) en möjlighet för styrelserna att lämna reverslån tillstörre företag. Förslaget avvisades av statsmakterna med hänvisning till atlrådande ordning med mellanhandsin-stilutens och bankernas medverkan vidförmedlingen av AP-fondens medel till låntagarna fungerade väl. Det nuföreliggande förslaget tar emellertid sikte på en kreditgivning till storaföretag vilken är avsedd att ersätta eller komplettera obligationslån.Fondstyrelserna vill med sitt förevarande förslag undvika den stelhet och dekostnader som är förbundna med obligationslån. Man avser också att somkomplement till företags obligationslän kunna erbjuda län som är konstruerademed hänsyn till företagets speciella behov. Därmed förändras motiven jämförtmed vad som gällde beträffande det tidigare förslaget. Bankinspektionenhar förståelse för de skäl som förs fram. Skälen är av praktisk natur.Samtidigt står klart att ökade risker för AP-fonden Prop.1983/84:172 23 Eljest elimineras i stort sett fondens riskergenom förmedlande institut eller ocksä föreligger den grad av trygghet somföljer av bankernas emissionsansvar. En koncentrafion av risken till AP-fonden kommer atl ägarum jämfört med vad som är fallet vid industriobligationslån vilka har vissspridning. Det förekommer emellertid att fonden förvärvarbankernas förlagslån. Även i fall då "betryggande säkerhet" ställs kangraden av risk vara betydande. Värdet av ställd säkerhet kan vara ovisst vidett ev. fallisse-mang. Det gäller särskilt industrianläggningar och maskiner. Företagsin-teckningmed bra underlag kan vara en bättre säkerhet i en krissituation. Ytterst måstedock den kreditgivning det här är fråga om baseras på ingående kännedom omförelaget, dess marknadssituation och framtidsutsikter samt på förtroende fördess ledning. Det kan tilläggas att försäk-ringsinslilulen i stor utsträckningkräver bankgaranli för krediter till industriförelag. Därmed reducerasemellertid kostnadsfördelarna. Om förslaget skall genomföras förutsätter det, såsom tordeha framgått, att AP-fonden förfogar över expertis för kredilbedömning ochkredituppföljning, som motsvarar bankernas, dvs. resurser jämväl förföretagsekonomisk granskning av kalkyler, för framlidsbedömningar etc. Kravet på särskild, ställd säkerhet torde inte alltidkunna upprätthållas beroende på atl ifrägakommande förelag har s. k. negativklausul i fråga om upptagna obligationslån eller andra krediter. Om delframlagda förslagels intentioner skall infrias, bör därför kravet på ställdsäkerhet inte vara ovillkorligt utan kunna frångås om särskilda skälföreligger. Detta understryker behovet av resurser för bedömningar fränföretagsekonomiska och hknande synpunkter. Sammanfattningsvis vill inspektionen inte motsätta sigförslaget förutsatt all de av inspektionen framförda synpunkterna beaktas. Vidare föresläs all AP-fonden skall få rätt att gedirektlån till privata svenska aktiebolag och ekonomiska föreningar motbetryggande säkerhet i fast eller lös egendom eller i form av borgen. Dessadirektlän, som skulle utgöra ett alternativ till obligafionslån, innebär alt AP-fondenfär möjligheter till mer flexibla lånekonstruktioner och kan på ett bättresätt konkurrera på en marknad där bl. a. de enskilda försäkringsbolagen ärverksamma. Mot bakgrund av beskrivna konsekvenser harriksförsäkringsverket inget att erinra mot förslagen. 1983/84:172 24 Förslagetsom nu framförs i skrivelsen att AP-fonden skall ges möjligheter att lämnadirektlån till privata företag är inle ny. Frågan behandlades utförligt av Kapitalmarknadsulredningensom helt avvisade tanken. I sill remissvar på Kapitalmarknadsutredningenåterkom AP-fonden till denna fråga. 1978/79: 165, Den svenskakapitalmarknaden, avvisades förslaget av dåvarande departementschefen somframhöll; "Med anledning av vadförsta-tredje fondstyrelserna har anfört vill jag anknyta till de principerefter vilka AP-fondsmedel i första hand kanaliseras till kapitalmarknaden.Fondmedlen fördelas i huvudsak genom förvärv av obligationer som har bjudits utpå öppna marknaden och genom revers-långivning till olika mellanhandsinslitutsom därefter i sin tur lånar ut medlen. Detta system har stora fördelar och hari stort sett fungerat väl. Genom mellanhandsinstilutens inrättande har kunnat hällas starkt begränsad, trots den mycket omfattande kreditgiv-ningenoch medelsförvaltningen. Även mellanhandsinstituten och AP-fonden sammantagnahar en föga omfattande administration i förhållande till kreditvolymen.Systemet innebär dock all ansvaret för kredit-provningen har sprittspå flera händer än om denna skulle ha skötts inom AP-fondens egenadministration. Från den enskilde lånesökandens synpunkt får det ses som enbetydande fördel att flera värderingar kan göra sig gällande imellanhandsinstitutens administrationer och styrelser än som hade kunnat ske omAP-fonden ensam hade haft hand om den individuella kreditprövningen. När detgäller AP-fondens placering i obligationslån medverkar bankerna och andra vidkreditprövningen m.m. Denna väl fungerande ordning skulle i viss mån brytas, omuppgiften att ge reverslån till företag skulle förläggas inom AP-fondens egenadministration. Jag är därför inle benägen att tillstyrka första-tredjefondstyrelsernas förslag i denna del. Inte heller kan jag tillstyrka atl AP-fondenskulle kunna lämna reverslån till företag sä snart det har ställts statliggaranti för länet eller det allmänna eljest har gått i borgen för länet. Somhittills bör den möjligheten vara begränsad till statliga, kommunala ellerdärmed jämställda förelag och enligt min mening utnyttjas restriktivt ocksä närdel gäller sädana företag." Deargument som departementschefen anförde i propositionen äger enligtfullmäktiges mening fortfarande full giltighet. Med tanke på de stora lånebehov,som staten, bostadssektorn, energisektorn och de befintligamellanhandsinstituten har - behov som kommer att accentueras framöver - kommer AP-fondensresurser dessutom att bli väl utnyttjade. Fullmäktige avstyrker därför enändring av AP-fondens reglemente pä denna punkt. 1983/84:172 25 Fondstyrelsernaföreslår all fonden skall fä rätt alt ge direkllän också till privata svenskaaktiebolag och ekonomiska föreningar mot betryggande säkerhet i fast eller lösegendom eller i form av borgen. Såsommotiv för sill förslag anför fondstyrelserna alt efterfrågan på kapital viaobligationsmarknaden från dessa låntagarkategorier kraftigt har minskatsamtidigt som ett växande intresse från nya köparkategorier för förvärv avobligationer har kunnat förmärkas. Det har lett till minskade möjligheter för AP-fondenatl placera sitt kapital på obligationsmarknaden till marknadsmässiga villkor. Dennasituation har dock enligt fullmäktiges mening i grunden förändrats efter detatt fondstyrelsernas skrivelse ingivits genom introduktionen av de statligariksobligationerna. Genom statens inträde såsom låntagare pä den oprioriteradeobligationsmarknaden torde AP-fondens och andra placerares önskemål om långfristigplacering av sitt kapital till marknadsmässiga villkor väl kunna tillgodoses. Enutvidgning av AP-fondens rätt till direktutlåning skulle vidare kunna försvårastatens möjligheter till en långfristig finansiering av budgetunderskottet. Medhänsyn härtill vill fullmäktige inle tillstyrka förslaget. Allmännapensionsfonden föreslår atl fonden skall ges möjHgheler att som ett alternativ tillfondens obligationsförvärv erbjuda låntagare med stora och långsiktigainvesteringar specialkonstruerade direktlån. Förbundetfinner alt förslaget ur kreditpolitisk synpunkt har både för-och nackdelar.Till den positiva sidan hör att ytterligare en "direkllångi-vare"uppträder på marknaden vilket kan gynna lånlagarna genom stimulerandekonkurrens. Tillnackdelarna hör att AP-fonden inte konstruerats att vara direktlängi-vare. Detkan bli en konkurrens på olika villkor_gentemol affärs- och sparbanker om enlångivare med ständig påfyllning från statsmakten uppträder på marknaden.Därtill kommer risken att fondens pengar som är avsedda atl trygga pensionernaanvänds så att kravet på fullgod säkerhet sätts åt sidan vilket allvarligt kanskada allmänhetens förtroende för AP-systemet. Dessutom råder fortfarandeoklarhet om AP-systemets roll i samband med de kollektiva löntagarfonder somförväntas införda fr, o. m, den 1/1 1984. Motdenna bakgrund avstyrker förbundet förslaget att ge AP-fonden möjlighet att gedirektlån och föreslår i stället att frågan överföres till kommittén (Fi1983:06) med uppdrag all se över kredilmarknadens struktur. 1983/84:172 26 Landstingsförbundetsstyrelse anser det angelägel att sådana ändringar vidtas i reglementet för AP-fondenatt intentionerna bakom reglementet uppfylls. Styrelsen tillstyrker därförfondstyrelsernas förslag att fonden skall ges möjligheter all som eltalternativ till fondens obligationsförvärv erbjuda låntagare med stora ochlångsiktiga investeringar specialkonstruerade direktlän. Motbeslutet anmälde , , , följande reservation: "Landstingsförbundetsstyrelse anser det angeläget atl sådana ändringar vidtas i reglementet för AP-fondenatt intentionerna bakom reglementet uppfylls. Styrelsen ställer sig emellertidinte bakom förslaget alt fonderna ges möjligheter att som ett alternativ till obligalionsförvärverbjuda låntagare med stora och långsikliga investeringar specialkonstrueradedirektlån." Bankföreningenkan för sin del inte finna atl de av AP-fonden anförda skälen - nämligenminskande marknadsandel för AP-fonden, obligationslånens"mellanhandsprovisioner" samt reduktioner av tecknade obliga-lionsbelopp- utgör grund för all AP-fonden skulle få den föreslagna rätten alt ge direkfiån.Bankföreningens ställningstagande baseras på följande förhållanden: - AP-fondens minskande andel avkreditmarknaden beror givelvis på att AP-fondens kapitalresurser har vuxitlångsammare än den totala kreditmarknaden. Denna utveckling skulle inte ändrastill följd av att AP-fonden fick ökad rätt alt ge direkfiån som alternativ tillandra placeringar. - Ökade direkllånemöjlighelerbehövs inte för all AP-fondens resurser skall utnyttjas. Även om vissa obligalionslåneteckningarhar reducerats, såsom framhålls i skrivelsen, råder ingen brist pä alternativaplacerings-möjligheter för AP-fonden enligt nuvarande reglemente. - AP-fondens placeringar avpensionspengarna skall vara riskfria, med undantag för de avgränsade medel somFjärde AP-fonden placerar i aktier m.m. - Grunden för AP-fondensplaceringar är den från början fastställda principen atl utlåningen skall skeindirekt genom förvärv av obligationer eller genom lån till kreditinstitut.Fonden skall inle vara ansvarig för utlåningens slutliga fördelning mellanlåntagarna annat än i vissa speciella, noga avgränsade och lätt definieradeundantagsfall. Härigenom undviker man alt AP-fonden behöver bygga upp en egenspecialistorganisation för kredilbedömning, säkerhetsprövning, långsiktigbevakning av förelagels utveckling och kreditbehov som dubblering till den omfattandekompetens 1983/84:172 27 pädetta område som redan finns över hela i de kreditinstitut där låntagarnahar sina vanliga krediter och övriga affärer. Denna princip fastslogsånyo i kapitalmarknadsutredningens betänkande 1978 där del framhölls: "Dendirekta långivningen mot revers bör inle utvidgas till andra låntagargrupper"(SOU 1978: 11, sid. 469). - Förslaget i skrivelsen skullemedföra stora svårigheter att i reglementet på ett tillfredsställande sättavgränsa och definiera AP-fondens rätt att ge direkllän. Förslaget till lydelsei 12 § fjärde stycket ger AP-fonden sä gott som obegränsade direkllånemöjligheler. - De föreslagna direktlånen från AP-fondenskulle - som också framhålls i bankinspektionens yttrande oundgängligenmedföra kostnader för kreditbedömning, säkerhetsprövning, säkerhetsbevakning,täckande av förlustrisker etc. Det finns ingen anledning förmoda att dessakostnader i AP-fonden skulle bli lägre än nuvarande"mellanhandsprovisioner" vid obligationslånen. Bankernas medverkanvid obligationsemissioner baseras på ett rikstäckande nät av kontor och kunnigpersonal, som genom löpande affärer har god kännedom om förelagen. Förelagenslånekostnader skulle således inte bli lägre genom AP-fondens förslag. - AP-fondens uttalande om alt obligationslånekonstruklionensstelhet bidragit till att minska denna låneforms attraktivitet ägde sinriktighet , , då detaljstyrdeemissionsvillkoren. Därefter har, enligt bankernas erfarenhet, villkorenkunnat varieras och anpassas så, att förelagens intresse för obligationslän idetta hänseende inle minskat. - AP-fondens tilltänkta direkllånemöjlighelerskulle, i strid mot syftet med fonden, kunna leda till en ändring av strukturenpä kredilmarknaden i det atl gränsen mellan banker och AP-fonden skulle kommaatt förskjutas. Statsmakterna har i annat sammanhang - under hänvisningtill pågående utredning om strukturen på kreditmarknaden avvisat förslag omförhållandevis obetydliga organisatoriska ändringar inom kreditväsendet. Delfinns därför inte anledning att nu särskilt genomföra den av AP-fondenföreslagna ändringen. Avovannämnda skäl avstyrker bankföreningen den föreslagna direkl-lånemöjligheten. 3.8PK-banken ansluter sig till yttrande med följande kompletterandesynpunkter Bankenhar förståelse för all AP-fonden med oro ser andelen industrilån avplaceringarna nedgå, dels därför att staten lar en allt större del avlåneutrymmet (delas med andra placerare) dels för atl antalet obligationslånminskar och AP-fondens andel av dessa nedgår i takt med all nya placerarkalegorieruppträder på marknaden. Denna minskning av långivningen kan rent kvantitativtersättas med ökad långivning till staten, vilket Prop.1983/84:172 28 dock rrienligl påverkar ekonomins tillväxt ochdärmed förutsättningarna för pensionsulbelalningar. Sannolikt har dock ävenden rena reversulläningen till företagen minskat. Botemedlet torde vara störreinvesteringsbehov och låneeflerfrägan hos industrin och därav ökat antalobligationsemissioner. Elt sätt atl öka AP-fondens kreditgivning tillnäringslivet utan att öka risklagandet vore att ändra den regel i reglementet,som begränsar reverslångivningen mot slalsgaranti till enbart stats- och kommunägdabolag och atl sålunda låta även andra företag få låna mot revers försedd medstatlig borgen. Vi anserinte att placeringar av pensionspengar helt kan göras riskfria genom köp avindustriobligationer. Detta skulle innebära en praktisk garanti avemissionsbanken (-erna) under lånens löptid, vilken rimligen ej kan begäras av AP-fondeneller andra placerare. Vore så fallet skulle lånevillkoren närmast sammanfallamed villkoren för bankernas egen upplåning. AP-fonden måste därför i likhetmed andra placerare kunna göra egna bedömningar av obligalionsläntagarens kredilvärdighet.I de fall låntagaren ofta uppträder pä obligationsmarknaden torde AP-fondenskännedom om låntagarens ställning och utsikter vara i paritet även med de kreditinslitut,som förmedlar obligationsemissioner. Enligt styrelsens mening är det viktigt atl AP-fondensreglemente är ändamålsenligt utformat, så att konkurrensen pä kapitalmarknaden bibe-hållesoch AP-fondens kreditkapacilet utnyttjas pä bästa möjliga sätt. Styrelsenhar därför inget att erinra mot förslaget att fonden ges möjligheter att som eltalternativ till fondens obligationsförvärv erbjuda låntagare med storalångsiktiga investeringar specialkonstruerade direkta län. Förslaget innebäralt AP-fonden kan delta i konkurrensen på en marknad där de enskildaförsäkringsbolagen redan är verksamma. Emellertid skulle förslaget om att ge direktlån även tillprivata svenska aktiebolag och ekonomiska föreningar kunna komma alt leda tillförsämrade länemöjligheter för kommunerna eftersom dessa lån liksom kommunernasreverslån innefattas i AP-fondens oprioriterade utlåning. I dagslägel är efterfrågan på kredit från såväl industrisom kommuner svag. I elt läge med en högre aktivitet i ekonomin kommerkonkurrensen om den oprioriterade utlåningen att hårdna. Enligt styrelsen,kommer detta emellertid atl ske även med nuvarande placeringsregler. Någonnämnvärd försämring för kommunerna torde därför inte förslaget innebära. Prop.1983/84:172 29 Sparbanksföreningenvill peka pä att den grundläggande principen för AP-fondens placeringar ärindirekt utlåning genom obligafionsförvärv eller genom lån till vissakreditinstitut. Del är avsikten alt organisationen skall vara begränsad ochinte byggas upp för omfattande hantering av frågor rörande kreditvärdering,säkerheter, bevakning av låntagarnas utveckling etc. uppfattning innebär förslaget om direktlån att dessa grundläggandeförutsättningar ändras. Långfristiga direktlån innebär bl. a. betydandebindningar mellan AP-fonden och lånlagarna under lånens löptid - bindningarsom inte uppkommer vid innehav av låntagarnas obliga-fioner. En sådanutveckling medför efter hand även oklara gränsdragningar mellan AP-fondensverksamhet å ena sidan och bankers och andra instituts verksamhet å andrasidan. Föreningenvill också erinra om att kapitalmarknadsulredningen i sitt betänkande (SOU1978:11) framhöll bl.a. "... atl de nuvarande principerna förfondförvaltning inte bör överges för kanaliseringsformer som förutsätter att enadministration inom fonden byggs för kreditprövning. börsåledes alltjämt i huvudsak bygga pä förvärv av obligationer pä öppna marknadenoch anlitande av mellanhandsinstitut". Vidare säger utredningen . Sparbanksföreningenär inte beredd alt tillstyrka förslaget om rätt att ge direktlån. AP-fondenkonstaterar i sin skrivelse, atl dess andel i kreditgivningen på denorganiserade kapitalmarknaden minskat kraftigt och föreslär attfonden fär rätt all lämna skräddarsydda direkllän till privata förelag medstora och långfristiga investeringar. Mot denna bakgrund är del förklarligt,all AP-fonden nu önskar öka sina möjligheter all operera aktivt och flexibeltpå kapitalmarknaden. De privata försäkringsbolagen har redan denna möjlighetoch förenar därigenom låntagarens önskemål om individuella lånekonstruktionermed den egna ambitionen all fä tillräcklig avkastning pä utlånat kapital.Banken delar AP-fondens uppfattning all fonden bör få samma möjligheter somförsäkringsbolagen att lämna direktlän och tillstyrker förslaget i denna del. SFFanser inte atl AP-fonden framfört bärande skäl för sitt förslag att AP-fondenskall få rätt att ge direktlån. Dessa skäl anges vara minskande marknadsandelför AP-fonden, obligationslånens "mellanhandsprovi-4 1983/84. 1983/84:172 30 sioner"samt reduktioner av tecknade obligationsbelopp. Innan SFF närmare utvecklarsitt ställningstagande vill SFF deklarera all AP-fondens förslag om direkfiån f.n. inle i någon större utsträckning inom förenings-banksrörelsen skulle beröraden verksamhet som bedrivs. De direktlån som AP-fonden avser är av denstorleksordning som endast undanlagsvis förekommer inom föreningsbanksrörelsen.AP-fondens direktlån skulle således i första hand konkurrera med de storaaffärsbankernas kreditgivning, i mindre omfattning med övriga bankers kreditgivning.SFF baserar emellertid sin ståndpunkt på principiella överväganden. En rad skälkan anföras mot AP-fondens förslag. AP-fondens placeringar avpensionspengarna skall vara riskfria, med undanlag för de medel som fjärde AP-fondenplacerar i aktier m. m. Direkllän till förelag är givelvis inle ur AP-fondenssynpunkt en riskfri placering. Därför måste en placering i industriobligationervara en betydligt säkrare placering (i praktiken riskfri) än en direktkredit. De föreslagna direktlånenskulle - som även framhålls av såväl bankinspektionen som Svenska Bankföreningen- oundgängligen medföra kostnader för kreditbedömning, säkerhetsprövning,säkerhetsbevakning, täckande av förlustrisker etc. Det finns ingen anledningförmoda att dessa kostnader i AP-fonden skulle bli lägre än nuvarande"mellanhandsprovisioner" vid obligationslänen. SFF har för sin delsvårt att tro - såsom AP-fonden gör - att AP-fonden skulle kunna klara av dessauppgifter inom ramen för befintliga personalresurser. Tvärtom tror SFF all AP-fondenskulle behöva bygga upp en egen specialistorganisalion för kredilbedömning, säkerhelsprövning,långsiktig bevakning av företagens utveckling och kreditbehov. Detta skulleinnebära en dubblering till den omfattande kompetens pä detta område som redanfinns över hela i de banker där låntagarna har sina vanliga krediteroch övriga affärer. SFF befarar vidare atl uppbyggnaden av en sådanspecialistorganisation i AP-fonden i ett senare skede skulle föda krav på all AP-fondenskulle få de direktlån av mindre omfattning med hänsyn bl. a. till atlkompetens och resurser dä redan finns i AP-fonden. Successivtskulle härigenom AP-fondens direktkreditgivning bh allt mer snarlik bankernas.En sådan utveckling skulle helt strida mot intentionerna med AP-fondensverksamhet. Direkllånemöjligheler för AP-fondenskulle kunna leda till en ändring av strukturen på kreditmarknaden. SFF anser atlmer genomgripande förändringar i verksamhetsbetingelserna för befintliga parterpå kreditmarknaden inte bör genomföras innan den tillsatta utredningenangående översyn av strukturen på kreditmarknaden avslutat sill arbete. Vad AP-fonden anfört om dessminskande andel av kreditmarknaden saknar betydelse som argument för att ge AP-fondenmöjligheter till direktlån. Alt AP-fonden minskat sin andel av marknaden berorsjälvfallet på att AP-fondens kapitalresurser vuxit långsammare än den totalakreditmark- 1983/84:172 31 nåden.Givetvis skulle denna utveckling inte påverkas av att AP-fonden fick ökad rättall ge direkfiån som alternafiv till andra placeringar. SFFanser således av anförda skäl att AP-fondens framställning om möjligheten tilldirektlån bör avstyrkas.