prop · G70376 · 1983-12-31 00:00:00 — De Jämförelser som görs mellan Jordbrukares och andragruppers inkomster avser genomsnitt för större aggregat. Inom dessa kanspridningen vara myckel slor. Jordbruksstatistikens traditionella uppdelningefter åkerareal räcker inte till för att besvara frågorna rörande inkomstutvecklingenvid olika produktionsinriktning, för nya förelag Jämfört med etablerade sådanaetc. () anftir: SCB vill peka påalt verket i samarbete med lantbruksekonomiska samarbetsnämndensinkomstgrupp bedrivit ett arbete som syftar till en samordning av de lanl-bruksekonomiskaundersökningarna. Målsättningen i detta arbele är att de väsentligasteanvändarbehoven skall lillfredsställas som de samlade kostnaderna minimeras.1 väsentliga delar synes samordningsarbetet också bidraga till att fylla vissaav de behov av ytteriigare statistiskt material som kommittén pekat på. Ikorthet kan här nämnas följande planerade förändringar. Bland planerade förändringar av de lantbruksekonomiskaundersökningarna kan nämnas införandet av det nya typklassificeringssystemet(typologin) för lantbruksslatisliken, vilket påverkar planeringen av population,urval och redovisning. Typologin torde utgöra ell viktigt hjälpmedel för de ibetänkandet diskuterade avgränsningarna till heltidsjordbruket samt till olikadriftsinriktningar. Lönsamhetssludier enligt förelagsekonomiska principerbaseras på den Jordbruksekonomiska undersökningen (JEU) som planerasbli 1983/84:76 Bilaga 2 29 koncentrerad lill exempelvis 5 driftsinrikiningar islättbygderna och eventuellt 1-2 driftsinriktningar i skogsbygderna. Härigenomskapas möjligheter atl utveckla sådana typgårdar/modelljordbruk somaktualiseras i betänkandet. Uppgifter om enskilda intäkts- och kostnadsposter avseendehela Jordbrukssektorn kan i första hand hämtas från deklarationsundersökningenför Jordbrukare (DU). Nuvarande urvalsstorlek i DU avses bli minskad samtidigtsom användningen ökas av ADB-register innehållande bl.a. taxeringsuppgifter. diskuterade normkalkylerna för del av jordbrukssektornkan hämta underiag från DU efter omläggningen av undersökningen. Vid inkomsljämförelser mellan Jordbrukare och andragrupper utgör inkomstfördelningsundersökningen (HINK) det främsta underlaget,då undersökningen omfattar hela befolkningen. Ett av lantbruksekonomiska samarbetsnämndeninitierat projektarbete som pågår syftar till en samordning mellan DU ochHINK. Vidare undersöks möjligheterna att genomföra de i betänkandet efterlystaförbättringarna i underlaget rörande småföretagarna. i anför: Länsstyrelsenanser i likhet med kommittén, att ytterligare material för inkomstjämförelsererfordras, som belyser jordbrukarnas inkomster Jämförda med andra småföretagargruppers,om sädana Jämförelser skall ligga till grund för bedömningar avinkomstförhållandena för Jordbrukare. Även om, som kommittén framhåller,svårigheter föreligger att Jämföra Jordbrukarnas inkomst med andrasmåföretagares är sådana Jämförelser mer relevanta än Jämförelser avJordbrukarnas inkomst med löntagares. I samband med det fortsatta arbetet för framtagning avmaterial lill inkomstjämförelser mellan Jordbrukare och andrasmåföretagaregrupper behövs enligt bedömning analyser, somklarlägger de företagsekonomiska förhållandena vid olika typer avJordbruksföretag. Härvid bör beaktas den växande divergens iekonomiska förutsättningar mellan nystartade Jordbruksföretag och sådana somstartade längre tillbaka i tiden. Då dessa skillnader väntas bestå under enlängre period bör dessa förhållanden komma till uttryck vid utformningen av ettnytt prisregleringssystem. Därigenom bör större ekonomisk rättvisa kunnaåstadkommas mellan olika grupper Jordbrukare och tillfälliga, administrativtbetungande lösningar i form av nu tillämpade ränte- och etableringsslöd kunnaundvikas annal än i undantagsfall under exceptionella förhållanden. Målsättningenbör enligt mening vara att nyetableringar i näringen kan skeinom ramen för generellt verkande regler. LO anför: Enligt LOs uppfattning är det i princip fel atl,som skett, inkomstutvecklingen för löntagare läggs till grund förjämförelser med och anpassning av inkomstutvecklingen för Jordbrukare, som ärföretagare. Detta synsätt motiveras bland annal av, att olika skattereglergäller för löntagare och företagare och att privatekonomin för företagare intealltid kan skiljas från ekonomin inom företaget. konstaterar, att Jordbrukaresinkomster är svåra att Jämföra med löntagares. Kommittén finner det därtorangeläget att ytteriigare material, som belyser Jordbrukarnas inkomsterJämförda med olika andra företagargruppers, tas fram. LO delar dennauppfattning och vill understryka att detta arbete bör ges hög prioritet. 1983/84:76 Bilaga 2 30 anför: Det är enligtförbundets mening angelägel att det inför framlida jordbruksprisförhandlingarskapas underlag för all nå en rättvisare ekonomisk fördelning mellan olikaslag av Jordbruksföretag. Utvecklingen i samhället med starktökande kapitalkostnader har missgynnat mänga företag med en intensiv satsningpå elt rationellt bedrivet jordbruk. Ekonomiska problem har uppstått för mångaföretag med dessa ambitioner. Etl framtida Jordbruk i vårt land måste enligtförbundets mening bygga på rationellt drivna företag, som i största möjligautsträckning ger heltidssysselsättning åt brukare och anställda. Det är därförnödvändigt att ett framtida prisregleringssystem tar hänsyn till sådanafaktorer som ger företag av detta slag bättre ekonomisk rättvisa i Jämförelsemed förelag av dellids- eller fritidstyp. LRF anför:------ LRF vill i detta sammanhang understrykaatt man vid inkomstjämförelser relaterar resultatel till insatserna aveget arbete och eget kapital. Vid jämförelser av sociala förhållanden måstehänsyn tas till bundenheten i t.ex. animalieproduktionen. LRF delar LMKs uppfattning att ytteriigare material fram som belyser jordbrukarnas inkomster Jämfört med andra småföretagares.Det är härvid angelägel att företagare som driver verksamheten i bolagsforminte utesluts ur jämförelsematerialet. Även metoden för jämförelser medlöntagare bör förbättras. LRF vill betona atl det bör endast vara inkomstenfrän en årsarbetsinsats i jordbruket som bör Jämföras med andra gruppersinkomst från en årsarbetsinsats. Mot bakgrund av ovanstående är det angelägetatt material tas fram som belyser arbelsälgången och kapitalinsatsen iJordbruket. anför: 1 detta sammanhangönskar vi också betona vikten av alt det tas fram faktamaterial och statistiksom inte endast belyser brukarens och familjens inkomster och standard iförhållande till andra grupper. Det är synnerligen angeläget för rättvisajämförelser, att rnan dels kan renodla inkomsterna från Jordbruksföretaget, ochinte blanda samman dem med familjemedlemmarnas inkomster av tjänst utanförJordbruket - dels får material som klargör arbetsinsatsens omfattning ochinkomsten . I nuvarande standard- och inkomstjämförelser tas det intehänsyn till det förhållandel att jordbrukaren - i synnerhet den med animalieproduktion- har en avsevärt längre daglig och åriig arbetstid än de löntagargrupper somjämförelserna i regel gäller. Iersättningen till Jordbrukaren för hans arbetsinsatser inräknas ocksåersättningen för eget kapital, vilket ytterligare understryker det orättvisa iJämförelsen. KF anför: Kommittén föreslår att pengar avsätts för enfortsatt metod utveckling avseende inkomstjämförelser mellan Jordbrukare och andra småföretagare, vilket KF anser vara mycket angeläget som komplement till de Jämförelser av levnadsstandarden med andra grupper som ocksä görs.----- anför: Förbundet finnerdet anmärkningsvärt, att LMK inte undersökt, i vilken utsträckningJordbrukspolitikens inkomstmäl har uppfyllts. Trots detta har LMKövervägt åtgäider och anvisat alternaliv, som påtagligt påverkar Jordbrukarnasinkomster. Förbundet anser det som ett oeftergivligt krav, att LMK dels 1983/84:76 Bilaga 2 31 klarare preciserar inkomstmålet och dels gör en samladanalys av konsekvenserna för Jordbrukarnas inkomster av samtliga genomfördaoch diskuterade åtgärder. Förbundet finner det i detta sammanhang angelägetframhålla, att alla inkomstjämförelser självfallet måste relateras tillmängden insatt eget arbele och eget kapital. () anför: Enligt RRVs uppfattningkan del ifrågasättas, om det är meningsfullt alt sträva mot mer exaktajämförelser mellan jordbrukare och andra grupper - vare sig del gäller löntagar-eller företagargrupper - än vad nuvarande statistik medger. Del ligger isakens natur alt denna typ av jämförelser innehåller en stor osäkerhetsfaktortill följd av att Jordbrukare i likhet med andra företagare är en myckelheterogen grupp och att mätproblemen i sammanhanget är betydande. RRV ställersig mol denna bakgrund tveksamt till värdet av att avsätta ylleriigare resurserför inkomstjämförelser mellan jordbrukare och andra grupper. anför: Jordbrukets produktivitets-och investeringsutveckling och kompensationssystemets inverkan härpå utgöronekligen spörsmål av vital betydelse för det slutliga valet avkompensationssystem. Institutet har därför funnit anledning att ytteriigarenågot beröra detta samband. Det kan konstateras att för var produkttivitetsut-vecklingenför jordbruket ungefär dubbelt så hög som för såväl industrin som för näringslivelsom helhet enligt nationalräkenskapernas uppgifter. Visseriigen är dessaberäkningar behäftade med relativt stor osäkerhet men skillnaden för de nämndaområdena är så stor atl det torde vara obestridligt att Jordbruket verkligenhaft en klart högre arbetsproduktivitet än övriga sektorer under den angivnaperioden. Det förefaller troligt att detta delvis är en följd av den relativtomfattande investeringsverksamheten . Vid sidan härav hardessutom andra faktorer som t. ex. ökad användning av konstgödning liksomförädling inom såväl vege-tabilie- som animalieproduktionen spelat in.Investeringarna steg myckel kraftigt i början och mitten av och lågkvar pä en hög nivå sista år. Av allt att dörna har dessainvesteringar i stor utsträckning bestått av rationaliseringsinvesteringar,som gett utslag i den höga produktivitetsutvecklingen under perioden 1970-1982.Samtidigt måste konstateras att investeringarnas inriktning likafullt varitsådan att de medverkat till en viss tillväxt av överskottsproduktionen räknatfrån senare delen av . Det nuvarande kompensationssystemet tycks i varje fall inleha haft några negativa effekter på Jordbrukels tekniska rationalisering. Genomsina fasta regler och enligt kommitténs bedömning logiska uppbyggnad torde dettvärtom vara gynnsamt för den långsiktiga planeringen inom Jordbruket, vilketgivelvis har sin betydelse för investeringsverksamheten och därmedproduktivitetsutvecklingen. Genom det införda förbudet motexpansionsinvesteringar inom animalieproduktionen verkar tills vidare enstyrning till rationaliseringsinvesteringar. De nackdelar kommittén har funnit hos det nuvarandekompensationssystemet ligger i dess funktion som styrmedel. Enligl kommitténsmening har del nämligen lett till atl del varit svårt atl påverka produktions-och konsumtionsuivecklingen; det skulle finnas "begränsade möjligheter alt 1983/84:76 Bilaga 2 32 vid prissättningen ta hänsyn till den aktuellamarknadssituationen (produktionsbalans, investeringsbehov etc.) och tillsamhällsekonomin i övrigt" (s. 81). Det framgår inle närmare avbetänkandet hur kommittén kommer fram till dessa slutsatser och del är därförsvårt alt följa kommitténs tankegång på denna punkt. Om man vid framräkning av elttotalt kompensationsbelopp till jordbruket använder en bestämd indexutvecklingför beräkning av kompensationen fiir kostnadsökningar eller om man användernågot annat system för att fastställa kompensationsbeloppet behöver ju inteinnebära någon avgörande skillnad med avseende på graden av bundenhetrespektive frihet vad gäller den relativa prissättningen av olikaJordbruksprodukter. Den avgörande problematiken ligger, såsom närmare framgårav det följande, på ett annat plan, nämligen i svårigheten atl differentieraprissättningen för den marginella överskottsproduklionen. NO anför: 1 fräga om kompensationssystemets effekterkonstaterar ulredningen alt det för insatsvaror tillämpade indexsystemlet somsådant inte inneburit större prishöjningar än som varit kostnadsmässigtmotiverat. En indexbaserad prissättning kan emellertid verka inflationsdrivandeom tilllämpningen leder till cirkeleffekter vilket SPK konstaterat föreliggasåvitt rör fodermedelsposten i viss mån (underbilaga 4). En inflationsdrivandeeffekt kan ocksä uppkomma om företagsstrukturen på området visar högkoncentrationsgrad. Detta gäller särskilt gödselmedel och fodermedel. Med ettlågt konkurrenstryck följer risk för prisstelhet och avtagande effektivitet sompå sikt verkar prishöjande. SPK har också konstaterat attgödselmedelsindustrin, som sä gott som helt behärskas av Supra/Norsk Hydro,haft en betydligt sämre produktivitetsutveckling än övrig tillverkningsindustri. Därutöver föreligger även i fråga om insatsvarorna riskför kostnadsövervältring i l.ex. lantmännenoirganisationen med mångaverksamhetsområden. Även om del finns faktorer som dämpar riskerna är dessadock så stora och allvarliga att NO ifrågasätter lämpligheten av alt användaindexmodellen vid kompensationsberäkningarna. Kostnadskompensationen till förädlingsindustrin somberäknas på den faktiska kostnadsutvecklingen ger enligt NOs mening inteincitament till att pressa kostnaderna. Vidare finns som nämnts risk för kostnadsövervältringmellan ohka verksamhetsgrenar. Det finns därtor anledning alt ifrågasätta ominte allvarliga brister också föreligger ifråga om beräkningen avkompensationen till förädlingsindustrin. Om detta led även fortsättningsvis ivissa fall skall ligga inom prisregleringen bör krav på särredo-visning ilämplig form ställas. SPK anför: SPKs utvärdering visar, vad gäller produklionsmedelsmarkna-derna,att de prishöjningar som genomförts på de tre dominerande delmarknaderna -gödselmedel, fodermedel och lantbruksmaskiner - i de flesta fall varil kostnadsmässigtmotiverade. Detta innebär dock inte i sig någon garanti för att verksamhetenbedrivits i effektiva former. Företag med flera verksamhetsgrenar kan sålundagenom kostnadsövervältring ha låtit den övervakade verksamheten avseende produktionsmedelför Jordbruket bära en för hög andel av gemensamma kostnader. Kompensationsmodellen uppbyggd kring PM-index innebär ävenen risk för att prishöjningarna pä produktionsmedel blir störte än vad somskulle vara fallet i en kompensationsmodell utan automatik, genom att köparna 1983/84:76 Bilaga 2 33 automatiskt kompenseras för kostnadsökningar och därmedkan antas erbjuda mindre motstånd mot prishöjningar än vad som annars skullevara fallet. Detta medför en risk för att de långsiktigaeffektivitetssträvandena kan eftersättas inom produktionsmedelsindustrin. Dennarisk accentueras av marknadsförhållandena på produktionsmedelsmarknaderna medstor ägarkoncentration och med lantbrukarna som dominerande ägare. Visserligendämpas riskerna en del av att den enskilde Jordbrukaren som köpare torde varapriskänslig trots att jordbrukarna som grupp kompenserats för sinakostnadsökningar och av att samhället bedriver en fortlöpande pris-och konkurtensövervakninginom aktuella varuområden. Riskerna år dock så påtagliga att de motiveraröverväganden om förändringar i nuvarande kompensationssystem. Det kan tilläggas att olika system för indexering avpriser kan utgöra ett hot mot prisstabiliteten eftersom de medför attincitamenten att motverka pris- och kostnadsökningar i olika produktions- ochdistributionsled minskar. Visseriigen kan i tider med inflationstakten indexbaserad koslnadskompensation i praktiken motsvara de faktiska kostnadsförändringarna.Detta utesluter dock inte att kostnadsutvecklingen kunde ha blivit annorlundavid ett annat prissättningssystem och därmed givit riktigare signaler tillresursfördelningen i näringslivet och samhället. System med automatiskt verkande kostnadskompensation - l.ex.indexbaserad prissättning - kan sålunda leda till stelhet i prisbildningen sominte gör det möjligt att på ett tillfredsställande sätt beakta förändrademarknadsförutsättningar eller ta hänsyn till den aktuella samhällsekonomiskasituationen. Lantbruksstyrelsen anför: Enligt lantbruksstyrelsensmening fungerade kompensationssystemet relativt väl så länge de allmännaförutsättningarna på vilka det ytterst grundade sig alltjämt var rådande dvs.fram till slutet av 1970-talet. har genomgripande förändringarinträffat inom samhällsekonomin. Vidare har till stor del som en följd avden ekonomiska utvecklingen - allvarliga produktionsbalansproblem uppkommitinom Jordbruket. Vid de senaste årens prisöveriäggningar har det också blivitallt svårare att inom ramen för nuvarande system nä samförstånd mellanJordbrukets och konsumenternas företrädare om prissättningen på Jordbruksprodukterna.Enligt lantbrukssstyrelsen är del av utomordentlig vikt för en god och stabilutveckling av jordbruket att det system som måste finnas för fastställandet avpriserna på jordbruksprodukter av både jordbruksföretagarna och konsumenternaomfattas med största möjliga förtroende. Konsumentdelegationen (KD) anför: LMK-83 har utfört engrundlig och förtjänstfull utvärdering av det nuvarande kompensationssystemet. ----- 1 mer teknisk bemärkelse har systemet fungeratsmidigt. förtjänar också att påpekas att prisutvecklingen förJordbruksprodukter i stort sett följt den allmänna prisutvecklingen underperioden. Den kritik som dock kan riktas mot systemet skulle KDvilja sammanfatta med att det i vissa avseenden inneburit en läsning. Påpekasbör att denna inle från början var avsedd, enligt det förslag som lades fram av1972 års jordbruksutredning. (Behandlingen av kapitalkostnaderna lämnades iviss mån öppen och inkomstföljsamheten skulle bestämmas i fria förhandlingar. )Låsningen har framför allt verkat negativ ur följande aspekter. - Systemet ärhelt inkomstorienteral. Läsningen har medfört att prisreg- 1983/84:76 Bilaga 2 34 leringen inte mer än i begränsad omfattning kunnat verkastyrande pä produktionen. Tillräcklig marknadshänsyn har inle kunnat tas. - Den automatiska kompensationen för jordbruketskostnader (genom PM-index) medför risker för atl producenterna av insalsvaror blir mind re intresserade av att hålla tillbaka pris- och kostnadsstegringar. Denna risk var man i och för sig medveten om när systemet började tillämpas. har företagskoncentrationen på ifrågavarande marknader ökats. Vidare är jordbrukarna lyälva stora företagsägare. Statens pris- och kartellnämnd (SPK) har sårskilt bevakatprisutvecklingen för de värdemässigt mer betydande förnödenheterna i jordbruksproduktionen.1 sin utvärdering, utförd på uppdrag av LMK-83, har SPK kunnat konstatera atlföretagna prishöjningar förefaller kostnadsmässigt motiverade. De har inleheller varit markant annorlunda än för liknande produkter inom andni sektorer. SPKmenar dock - och häri instämmer KD - att förekomsten av dessa nämnda risker ärtillräcklig för att man skall försöka ändra kompensationssystemet. - Problemen somgäller förädlingsindustrins kostnader är i viss mån desamma som förprimärproduktionen. Härtill kommeratt förädlingsindustrin ibland äventillverkar produkter som inte ingår i Jordbruksregleringen. Risker föreliggeratt kostnader övervältras mellan de olika verksamhetsgrenarna. De analyser somhunnit utföras av jordbruksnämnden och SPK har inte varit tillräckligtomfattande för att förekomsten av sädana övervältringar skall kunna avgöras.Att sådana skett har dock konstaterats i en utredning av professor konkurrensförhållandena inom költbranschen. - Kompensationenhar varil alltför bunden till löneavtalen. Jordbrukarna är en företagargruppoch bör inte så strikt Jämföras med löntagare. LO anför: LO delar de uppfattningar som SPK framfört vidsin genomgång av kompensationsmodellen till Jordbrukets primärproduktion. LOmenar också alt den nu tillämpade modellen för att kompensera kostnadsökningarvid förädlingsindustrin kan innebära risker för kostnadsövervältringar,eftersom kostnadsutvecklingen ofta mäts hos företag med fiera andraverksamhetsgrenar. Ur konkurrenssynpunkt kan detta verka snedvridande. Tilldelta vill LO dessutom foga, atl det automatiskt verkande kompensationssystemetoch dess detaljerade regler inneburit små möjligheter att vid prissättningenta hänsyn till den aktuella marknadssituationen (produktionsbalans,investeringsbehov, etc.) och till samhällsekonomin i övrigt. TCO anför: TCO delar den kritik av det nuvarande kompensationssystemetsom kommittén framför nämligen att risk föreligger för att de långsikligaeffektivitetssträvandena påverkas negativt av kompensationssystemet ochmarknadsförhållandena saml att risk för kostnadsövervältring finns mellan Jordbruksprisregleradevaror och icke-jordbruksprisreglerade varor. LRF anför: LMK har analyserat höjningarna av priserna inomde jord-bruksreglerade leden. Det har härvid inte kunnat påvisas att någraprisökningar varit större än vad som varit motiverat. Några negativa effekterför effektivitetsutvecklingen i berörda företag och branscher har ej hellerpåvisats. LRF förutsätter att motsvarande analys av kostnads- och effekti-vitelsutvecklingengörs för de led som kommer efter Jordbruksprisregleringen. 1983/84:76 Bilaga 2 35 1 de utvärderingar som gjorts av nuvarande system har man inlekunnat visa pä några sakliga brister. Det konstateras tvärtom att systemet haren logisk uppbyggnad och tekniskt sett fungerat bra. Mot denna bakgrund är dellogiskt alt LMK anser att nuvarande koslnadskompensation kan till-lämpas även ifortsättningen. LMK tar upp vissa riskhypoteser, som framförts av SPK.rörande den långsikliga effektivitetsutvecklingen inom produktionsmedelsbranschenoch vad gäller s. k. kostnadsövervältring från verksamheter som ligger utanförtill sådana som ligger innanför prisregleringen. Dessa riskhypoteser användssenare som argument för att ifrågasätta nuvarande kompensationssystem, trotsatt LMK inte presenterat något utredningsmaterial som ger belägg för dessahypoteser. Enligt LRFs uppfattning finns inga belägg för sådana riskhypoteser.LRF känner därför en betydande olust mot att så väsentliga frågor för näringenbehandlas utifrån så lösa grunder. LRF konstaterar vidare att LMK använder uttrycket kostnadsövervältringpä ett anmärkningsvärt opreciseral sätt. Det är därför i vissa avseendenoklart om man avser frågan om redovisning och fördelning av samkostnader mellanverksamhetsled som ligger inom resp. utom prisregleringen eller om man avserfrågan om lönsamhelen i resp. verksamhetsled. Inga undersökningar har visat attdet förekommit kostnadsövervältring i den första bemärkelsen. Frågan omskillnader i lönsamhet i verksamheter inom resp. utom prisregleringen saknar enliglLRFs uppfattning relevans i dessa avseenden, eftersom frågan inle har någoninverkan på den kostnadsvolym som ligger till grund förkostnadskompensationen. Trots att del ej direkt berörts i direktiven aviserar LMKatt frågan om prisregleringsledets placering skall tas upp till behandling.Detta är något förvånande mot bakgrund av den noggranna genomgång av ärendetsom gjordes av Jordbruksutredning. Om frågan tas upp igen förutsätterLRF att den blir grundligt och allsidigt belyst utifrån de jordbrukspolitiskamålen. Handelns samarbetsorgan i jordbruksfrågor anför: Vårainvändningar mot det nuvarande kompensationssystemet bygger i första hand påförhållandet atl dess produktionsstyrande effekt kan ifrågasättas. Likasåanser vi betänkligt att den nu tillämpade förhandlingsordningen endast perifertbeaktar marknadshänsyn och reella avsättningsförhållanden. Härigenom förstärksden obalans i förhållandet mellan produktion och konsumtion, som utgör ettav de största problemen i svensk Jordbrukspolitik. anför: Enligt verkets bedömning har denförda prispolitiken inte givit konsumenterna tillgång till livsmedel tillrimliga priser. En ändrad prispolitik pä livsmedelsområdet är av stor vikt såatt detta i kombination med andra och mer riktade åtgärder kan trygga en skäliglevnadsnivå för framför alll barnfamiljer och låginkomsthushåll.