prop · G703144 · 1983-12-31 00:00:00 — Förslagetmedför att de fackliga organisationerna i högre grad än kommer atlmedverka i prövningen av principiella frågor kring arbetskraftsinvandringen ochinte endast la ställning i de enskilda fallen. LO ställer sig hell bakomkommitténs förslag i denna del. Det innebär en stärkt möjlighet för samhälletatt få överblick över och därigenom också förstärkta möjligheter att påverkaarbetskraftsinvandringens inriktning både på näringsgrenar och yrken på längresikt. Prop.1983/84:144 161 LO tillstyrker förslaget alt personer som fårarbetstillstånd som ett led i ett inlernalionelll utbyte (l.ex.ledningspersoner i internalionella företag, artister, cirkelledare i språk ochforskare i fortsättningen bör få sådant begränsat arbetstillstånd som innebär,att de inte efler elt år kan byta yrke och anställning utanarbetsmarknadsprövning. Enligt LO:s erfarenheter har nämligen nuvarandeordning i många fall skapat problem, inle minst inom yrken där inhemskarbetskraft funnits tillgänglig. TCO framhåller att de principer och riktlinjer somföreslås i betänkandet i stort överensstämmer med TCO:s syn. Den gemensammanordiska arbetsmarknaden måste enligt TCO ses i ell helhets- ochtidsperspektiv ej enbart som en arbetsmarknadsfråga. Detta medför att man börse till atl olika styrinstrument t.ex. för social service måste utvecklas föratt motverka sociala negafiva konsekvenser. De kompletteringar fill 1968 årsriktlinjer som IPOK föreslår bygger enligt TCO på de gångna årens erfarenheteroch bör genomföras. Grundläggande principer för flyktingpolitiken Kommitténs förslag har i allmänhet godtagits eller lämnatsutan erinran. En lång rad remissinstanser har framfört synpunkter i frågan. Kammarrätten i anför att det är av stor vikl allinvandringspolitiken i stort i praktiken omsätts på sädani sätt alt de invandrarpolitiskamålen upppnås. Spontaninvandring av personer med flyktingliknande skäl ellerandra politisk-humanitära skäl måsle således regleras, om än i varierandegrad. Kammarrätten ser i detta sammanhang som ytterst angeläget att enåterkommande bedömning sker av den förda invandringspolitiken samt atl eningående sammanhållen redovisning av alla former av flyktinghjälp lämnasårligen. En reglering av främst spontaninvandring av enskilda utlänningar somåberopar politisk-humanitära skäl måste också ses mot bakgrund av alt dennainvandring, enligt kammarrättens mening, inte får inverka menligt på Sverigesmöjligheter al ta emot flyktingar genom l.ex. organiserad överföring och att hatillräckliga resurser för flyktinghjälp inom ramen för bistånd. Kammarrättenanser vidare alt beträffande nya kategorier av asylsökande med politisk-humanitäraskäl i större utsträckning än vad som sker bör överlämna ärenden till regeringenför avgörande så alt regeringen härigenom får tillfälle att utbilda praxis. SIDA håller med om att en generös flyktingpolitik bör varaett självständigt övergripande samhällsmål och anser det tillfredsställande,att fömtom s.k. konventionsflyktingar även tar emot personer med "flyktingliknandeskäl" enligt 6 § UtlL och därutöver också vissa icke flykfingliknande politisk-humanitärafall. I en värld där flyktingströmmarna inte visar några tecken på atl minskaär det enligt SIDA nödvändigt att solidariskt tar ansvar för atl lindraproblemen, vilket bl.a. innebär en 11 1983/84. 1983/84:144 162 generösbehandling av asylsökande. Styrelsen understryker vidare att överföring avflyktingar till endast bör tillämpas som lösning i sista hand.Följaktligen är kraven slora såväl på flyklinghjälpen i tredje land som påsamordningen mellan denna och flyktinghjälpen i . 1 yttrandet framhållsatt den framtida invandringspolitiken måste innebära att även iframtiden är berett alt i krislägen öka den totala invandringsvolymen. Eltstort behov av flyktinghjälp kan uppstå oväntat. bör därför ha enberedskap atl med kort varsel anpassa sig - åtminstone tillfälligtvis - tillkraftiga fluktuationer i inflödet av flyktingar. Om ändrade förhållanden inågon flyktinggrupps ursprungsland medför en avsevärd ökning av det antal personersom önskar återvända, kan detta vidare enligt SIDA komma alt kräva en betydligtmer medveten älervändandepolitik än vad IPOK anger. SIDA anser attuppmärksamhet bör ägnas ål del eventuella behovei av en sådan aktivarepolitik. SIDAberör därefter frågan om flyktinghjälp i tredje land. En flyktingpolitik somuttryckligen lar ställning för flyktinghjälp i tredje land skall inte innebäraen mindre generös inställning till flyktinginvandringen. Delframhålls på flera ställen i utredningen alt den svenska flyktingpolitiken iförsta hand syftar till atl motverka alt flyklingproblem uppkommer och till attskapa möjligheter för flyktingar att få en i sina hemländer.Kommitténs direktiv slår fast att "överföring av flyktingar till Sverigebör tillgripas som lösning först i sista hand". De svenska bidragen till FN:sflyktingkommissarie och FN:s hjälpprogram för Palestinaflyktingar, programmenför humanitärt bistånd i och södra och flyktinghjälpen inomramen för SIDA:s katastrofbistånd uppgår till sammanlagt nära 500 miljonerkronor medan anslagspost för omhändertagasndeav flyktingar är i storleksordningen 200 milj. kr. Det är anmärkningsvärt alten så stark betoning - både i ord och handling - på hjälpen utanför Sverigesgränser till flyktingar inle återspeglas i invandrarpolitiska kommitténsbetänkande. trots detta praktiskt tagel har uteslutit diskussionen om flyktinghjälputanför ur sill belänkande är olyckligt. Principerna för flyktinghjälpi tredje land och för flyktinghjälp i måsle vara komplement tillvarandra. I stället har framställningen fått en kraftig slagsida - utredningenlägger hela tyngden på ena hälften av vad som borde vara en genomgång av heladen svenska flyktingpolitiken. Följaktligenbör utredningen kompletteras med en betydligt utföriigare diskussion dels av flyktinghjälpi tredje land, dels av samordningen mellan de tvä formerna av flyktinghjälp. Härvidbör det betydligt klarare än vad som är fallet framgå atl flyktinghjälpen iförsta hand skall inriktas på atl motverka de omständigheter - ekonomiska och polifiska- som bidrar till att orsaka flyktingproblem. Länsstyrelseni förordar i likhet med kommittén en fortsalt generösflyktingpolitik. Insatserna måste dock i första hand avse bistånd tillflyktingar i andra länder. Prop.1983/84:144 163 internationelltverka för ökat samarbete i avsiki att förhindra nya flyktingströmmar.Länsstyrelsen pekar vidare på all flyktingsituationen i väriden är svår i mångaavseenden som kännedom om existens ökat bland människor, sompå grund av politiskt oliktänkande, religiös tillhörighet eller låg materiellstandard har det svårt. Detta ställer ökade krav på på svenska myndigheter"för vilka det är nödvändigt att det finns internafionell orientering ochfasta regler alt hålla sig till." Vikten av en "generös bedömning ochtillämpning av den svenska flyktingpolitiken" betonas även avlänsstyrelsen i . AMS anser att degrundläggande principer för flyktingpolitiken som återfinns i 1979 årsflyktingpolitiska beslut bör bibehållas. Först i andra hand bör överföring avflyktingar till komma i fråga. AMS erfarenheter visar alt flyktingarmed en helt annan kulturell bakgmnd än vår har stora svårigheter att finnaarbete och att anpassa sig pä den svenska arbetsmarknaden. Överföringen hit börsärskilt inriktas på flyktingar i akut behov av . AMS vill i dettasammanhang anmäla atl det finns behov av beredskapsregler i händelse flyktingarpä grund av utrikespolitiska förvecklingar eller krig och krigsfara i störreantal anländer till landet. AMS framhåller också altdet i nuvarande arbetsmarknadsläge är myckel svårt att arbetsplaceraflyktingar direkt från mottagningsföriäggning eller enskild inkvartering. Arbetsplaceringenmåste därför i regel föregås av en arbetsmarknadsutbildning. De hjälpmedel somarbetsförmedlingen disponerar är inle avpassade till de särskilda behov somflyktingarna frän allt avlägsnare länder har. Del är nödvändigt förarbetsförmedlingen att ha möjligheter atl på ett okonventionellt sätt utnyttjaoch kombinera de olika arbelsmarknadspolitiska hjälpmedlen för att kunna nåresultat. Åven om ansvaret för överföring och omhändertagande av flykfingar gåröver till , måste AMS ha tillräckliga personella och administrativa resurserför att ge flyktingarna en effektiv arbetsmarknadsservice. Resurserna måste ståi rimlig proportion till det antal flyktingar, som regeringen medger får tasemot i landet. instämmer i IPOK:suttalanden och understryker i likhet med kommittén atl som ett ultryckför en internationell solidaritet bör bedriva en fortsatt generösflyktingpolitik. En försämrad samhällsekonomi och därmed sysselsättning fårinte leda till att den grundläggande solidaritetstanken överges. Utformningenav vår flykfingpolilik bör enligt vägledas av den speciella roll somSverige i vissa situationer har förutsättningar att spela. Hela flykfingpolitikenmåste vidare också i fortsättningen vara generös vid en inlernalionelljämförelse. anser dock all det är viktigt atl endast undantagsvispåbörjar kvolöverföring av flyktingar som tillhör en helt ny kategori. Verketställer sig vidare bakom den av IPOK åsyftade uppföljningen av invandringen avpersoner som åberopar politisk-humanitära och liknande skäl. är vidareense med IPOK om att alla som beviljas tillstånd på grund av någon form avpolitiska skäl Prop.1983/84:144 164 börfå samma hjälp att komma in på arbetsmarknaden och samhället i övrigt. och frikyrkorådlsamråd delarkommitténs övergripande synpunkter på engagemang och aktivadellagande i internationella insatser, som härtill syfte att angripagrundorsakerna till de förhållanden som tvingar våra medmänniskor att lämnasina hemländer. De saknar en mer utförlig principiell och praktisk behandlingav sambandet mellan svensk biståndspolitik och de länder varifrån invandrarnahar kommit. De fyra remissinstanserna understryker alt ansträngningarför atl få till stånd ett internationellt klimat som präglas av fredligsamexistens och rättvisa är flyktförebyggande och bör fortsätta med förnyadkraft. Vianser atl måste utöka sitt arbete för mänskliga rättigheter. sådantarbete måste enligt vår mening innefalla åtgärder som på kort och lång siktangriper flyktingskapets grundorsaker. Det vore rimligt att regeringensmarkerade sin inställning till delta arbetes betydelse genom att ta initiativtill bildandet av ett rådgivande organ, vari skulle ingå, förutom representanterför regeringen och partier, företrädare för fackliga, kyrkliga ochandra humanitära organisationer som arbetar för mänskliga rättigheter ochflyktingar. Remissinstansernaframhåller i detta sammanhang atl en restriktiv tolkning av UtlL:sskyddsbestämmelser kan motverka huvudmålet för flyktingpolitiken attinternationellt stärka skyddet för de mänskliga rättigheterna. De stöderkommitténs grundsyn, alt bistånd i första hand bör ges på ett sådant sätt attflyktingarna kan få en nära sina hemländer, men anser attmålsättningen troligtvis är svår att i alla lägen tillämpa i praktiken. Manpekar på atl situationen i erbjuder endast ett fåtal flyktingarmöjlighet till ett regionalt omhändertagande och ett minimum av skydd. Enliknande situation gäller i och . Kritikriktas i yttrandet mol förslaget att antalel flyktingar som överförs tillSverige skall anpassas till sysselsättningslägel samt statens och kommunernastillgängliga resurser. De fyra remissinstanserna anser all den aktuellaflyktingsituationen i väriden i minst lika hög grad som resurs-aspekter skallvägleda statsmakterna vid beslul om flyktingkvotens storlek och inriktning. Vidbedömingen av frågan om storleken av insatser borde beaktas, att deländer som av tradition har tagit emot flyktingar i avvaktan på avresa förbosättning i annal land med all sannolikhet kommer att vidta nödvändigaåtgärder till nackdel för flyktingarna, om de länder som har överförtflyktingar minskar sin andel i denna internationella s.k. burden sharing".Remissinstanserna anser vidare att det torde bli svårt atl, som IPOK föreslår,få till stånd en mera utvecklad internationell ansvarsfördelning i syfte attbäst utnyttja olika länders basresurser för samhällsservice till olikaspråkliga, etniska och religiösa minoriteter. Hursomhelst måste den fakfiskatillståndsprövningen i del enskilda fallet ske oberoende av ett eventuelltsådant samarbete. 1983/84:144 165 Allmänt understryker dessa fyra remissinstanser att ensolidarisk flyktingpolitik måsle utgå ifrån den faktiska flyktingsituationen iväriden. Det är enligt dessa oroväckande att kommittén utgår ifrån en "omföringspolitik"där insatser inom flyktingpolitikens biståndsdel kan innebära att undantagsklausuleninom utlänningslagen tas i bruk. För att flyktingpolitiken med rätta skallkunna beskrivas som generös måste den präglas av en politisk vilja att skapaökade resurser för hela flyktingpolitiken. Man anser det nödvändigt allsamtliga kommuner solidariskt tar sin del i ansvaret atl förverkligainvandrings- och invandrarpolitiken. I motsats till vad kommittén anför anserdessa remissinstanser att enskilda kommuners situation inte bör ligga till gmndför bedömningen av våra möjligheter alt ta emot flyktingar. Svenska kommunförbudelvill betona viklen av en generös flyktingpolitik, som den regleradeinvandringen på ett bättre sätt än anpassas till statens ochkommunernas resurser. LO harstor förståelse för kommitténs synsätt. Organisationen erinrar om allkommitténs förslag kan få till följd atl invandringen av personer med mindrestarka flyktingliknande skäl får stå tillbaka för en väsentligt ökadtillströmning av konventionsflyktingar. Detla är enligt LO en principielltmyckel viktig punkt. kan inte påta sig elt störte ansvar förflyktinginvandringen än vad vi med tillgängliga samhällsresurser klarar av.Invandringen måste anpassas till möjligheter atl erbjuda arbete, bosladoch social service inklusive svensk- och hemspråksundervisning. LO säger vidareatt den politiska viljan att hjälpa människor i nöd i högre utsträckning änhittills måste synkroniseras med en erforderlig resurstilldelning för exempelvisarbetsmarknadsåtgärder, svenskundervisning m.m. En generös flyktingpolitik kaninte enbart mätas i tillståndsgivning ulan måsle även mätas i mottagningsålgärder.En generös tillståndsgivning som inte följs av liknande generösresurstilldelning för mottagningsåtgärder leder enligt LO till en starkförsvagning av möjligheterna alt bibehålla och utveckla politiken förinvandrarnas ställning i samhället. En sådan försvagning leder också tillnegativa konsekvenser för den nu bosatta invandrarna. TCO noterar medtillfredsställelse att kommittén föreslår, att regeringen regelbundet förriksdagen skall redovisa fördelningen mellan de olika formerna av flyklinghjälpen.Det bör enligt TCO även i fortsättningen finnas en koppling mellan avsatta resurseroch mottagningen av flyktingar av olika kategorier. Den enda grupp där ingabegränsningar bör göras är enskilt hitresta konventionsflyktingar. TCO anservidare atl det är absolut nödvändigt med en klar praxis i denna fråga så attbegreppet "generös flyktingpolifik" inle misstolkas. Generös flyktingpolifikinnebär enligt TCO atl bidrar till att största möjliga anlal flyktingarfår skydd - antingen inom biståndspolitikens ram ellergenom mottagning här iSverige. De personer som har störst behov av skydd måste prioriteras. Om detnärmare hemlandet finns andra lösningar än invandring i bör vi stödjadessa i första hand. Slutligen vill TCO markera sin oro för de 1983/84:144 166 politiska och facktiga ledare och aktiva som på grund avden politiska utvecklingen kommer i svåra situationer i det egna hemlandet. TCOkräver alt verkar för alt dessa ledare garanteras flyktingstatusexempelvis vid invandring till . instämmer helt i kommitténs uttaladeövergripande mål atl skall fortsätta en generös flyktingpolitik. Manpåminner om atl en generös flyktingpolitik inte nödvändigtvis ärförenlig med den angivna "regleringen" av kvot- och spontaninrestaallt efter vårt interna sysselsättningsläge och våra resurser. Generositetenstillämpning måste givetvis bygga på trovärdighet. Vem sätter ur internationella perspektiv solidariskt takför hur många flyktingar vi kan la emot? Del måsle alltid i första hand varaden aktuella flyktingsituationen, sedd ur internationellt perspektiv, som börvara vägledande för myndigheternas övervägande vid fastställande avflyktingkvotens storlek och inriktning. Nödvändiga prioriteringar bör göras inära samarbete, såväl med flyktingkommissariatet, som med berörda frivilligorganisationer.I delta sammanhang såväl som i t.ex. rena tillståndsfrågor efterlyser viupprättandet av ett regionalkontor för flykfingkommissariatel i . Föreningen utvecklar synpunkter isamma riktning. Man anför alt förslagen rent allmänt förefaller präglade avdagens aktuella läge på arbetsmarknaden och ell antagande om elt kraftigt invandringstryck.Del är enligt föreningen mot den bakgrunden lätt atl få del helhetsintrycket avbetänkandet, alt har små möjligheter all ta emot flyktingar och atlstarka motiv för restriktiv inställning till invandring föreligger. mening bör tillvaralagande av fler kommuners resurser ochmöjligheter att på ell positivt sätt ta emot invandrare leda till förbättradeförutsättningar för generös flyktingpolilk. Föreningen säger sig i anslutninghärtill vilja opponera sig mol kommitténs synpunkt, att inle bara landetsresurser som helthet utan också enskilda kommuners resurser bör beaktas vidbedömningen av våra möjligheter alt ta emot flyktingar m.fl. Ett gmndläggandesyfte med atl åstadkomma en positiv styrning av invandrares bosättning är just atlta tillvara resurserna i dess helhet. Vi måste enligt föreningens mening hatilltro till atl lyckas med detta. Röda korset ansluter sig i princip till kommitténuppfattning att principerna flyktingpolitiska beslut ska slå fast.Samtidigt vill Röda korset dock framhålla atl enskilt inresta asylsökande äveni framtiden måsle ges ett långtgående skydd i överensstämmelse med UtlL:sbestämmelser och FN-konvenlion angående flyktingars rättsliga ställning,oberoende av vilka insatser som kan och vill göra från tid fill annanmed hänsyn till tillgängliga resurser m.m. Detta synsätt har stor betydelse förhur regler och principer tillämpas inom invandringspolitikens 1983/84:144 167 Organisationen instämmer i att behandlingen avasylsökande och tolkningen av UtlL:s bestämmelser skall vara generös och dériunderstryker vikten av att de rätlssäkerhetsgarantier som uppställts i lagenefterföljs i tillämpningen. Därför är det angeläget att den avvägning somkommittén efteriyser inte får till följd att enskilt anlända asylsökande blirdrabbade av en fluktuerande tillämpning av flyktingbeslämmelserna iutlänningslagen. Röda korset säger vidare att del finns uppenbaraoklarheter i proceduren för flyktingskapsbedömningen, t.ex. avsaknad av klarakriterier för bedömningen av konventionsflyktingar respektive de flyktingliknandefallen och brist på motiverade beslut, vilket gör del nära nog omöjligt allavgöra hur bedömningarna görs. Mol bl.a. den bakgrunden vill Röda korsetåterupprepa förslaget om att FN:s flyklingkommissarie inbjuds att öppna ellkontor i samt att flyktingkommissariens handbok rörande procedurer ochkriterier för flyklingskapsbedömning används som grund i flyktingskapsprövningeni . Vad gällerflyktinghjälp i tredje land anser Röda korset att uttalandet, alt flyklingpoliliskabeslut skall stå fast, framstår som innehållslöst, såvida inte en löpandeutvärdering och uppföljning görs av säväl flyktingsituationen rent generelltsom effekten av de olika flyktingpoliliska åtgärder som vidtas på detinternationella planet. Kommittén har beklagliglvis valt all helt utelämna ensådan analys i beskrivningen. Om ansträngningarna internationellt när detgäller rehabilitering och repatriering i stort visar sig resultatlösa, måsteföljden för bli att vi antingen försöker medverka till en omprioriteringav det internationella flyktingarbetet eller också att vi accepterar attSverige måste vara berett att ta emot ell relativt sett större anlal flyktingarän nu för permanent bosättning i . Det omfattande stödet från Sverigetill FN:s flyktingkommissarie har till stor del koncentrerats tillkortsiktiga insatser av traditionell "relier'-ka-raktär. Våra insatser måsleenligt Röda korset kompletteras med ett mer aktivt politiskt agerande rentallmänt när det gäller problematiken med flyktingarnas rehabilitering. Rödakorset framhåller vidare att situationen när det gäller respekten för mänskligarättigheter i mänga länder har allvariigt försämrats. Man pekar också på"tendensen till alltför summarisk tillämpning av första asyllandsprincipen".Avslutningsvis understryker Röda korset alt en analys av flyktingproblemet istort är absolut nödvändig för all man skall kunna lägga fast principer ochregler för flyktinginvandringen till . Man efterlyser också ett delvisförändrat synsätt där flyktingproblem betraktas ur ett bredare perspektiv ändagens, vilket skulle kunna bidra till en attitydförändring i stort när detgäller flyktingpolitik. berör i detla sammanhang praxis vid flyktingskapsbedömningen.Samfundet anser mot bakgrund av den kritik som förekommer i detta hänseende, atldet föreligger behov av en harmonisering av tolkning och rättstillämpning, särskiltmed avseende på flyktingdefini- 1983/84:144 168 tioneni lagen och konventionen. Härvid är det enligt samfundet naturligt atl låta UNHCRspela en central roll. Del är enligt samfundet angeläget att finna fungerandeformer för ett sådant samarbete, särskilt som är den enda mer betydandeflyktingmottagande region bland konventionsslaterna, där UNHCR inte inbjuditsinrätta något branschkonlor. Enligt samfundet förefaller det som om svenskamyndigheter vid flyktingskapsbedömningen fäster en allt avgörande vikl vid denasylsökandes politiska akfiviteter samt vid vad som genom utrikesdepartementetsförsorg tjänstevägen rapporteras om politiska och andra förhållanden iursprungslandet. Detla sätt atl resonera återspeglas också i IPOK:s betänkande.Härigenom riskerar man emellertid atl definitionens viktigaste kriterium"välgrundad fmktan för förföljelse" trängs alltför mycket ibakgrunden. Det är därför desto angelägnare att man genom utbildning och påandra sätt eftersträvar en enhetlig och traktatsenlig flyktingbedömning.Advokatsamfundet framhåller vidare all åtgärder i form av viseringstvång ochåtgärder mot vissa flygbolag m.m., som är ägnade att redan i ursprungslandetstoppa invandring till , gör del svårare för människor som riskerarsvår förföljelse där att fly hit. kan enligt samfundet allt som görsför alt rädda förföljda och flykfingar även utnyttjas av andra med svagareskäl. Samfundet understryker avslutningsvis att alltför långtgående invandringshäm-mandeåtgärder i utlandet kan få flyktingpolitiken att framstå som inhuman. Blandyttrandena från kommunerna kan följande nämnas. Enligt (socialnämnden) verkar de av IPOK framlagda förslagen rent allmänt präglade avdagens aktuella läge på arbetsmarknaden och bedömningen av ett kraftigtinvandringstryck. Del är mol den bakgrunden lätt att få det helhetsintrycket avbetänkandet, att har små möjligheter att ta emot flyktingar och attstarka motiv för en restriktiv inställning till invandring föreligger. Enligt kommuensmening bör tillvaratagandet av flera kommuners resurser och möjligheter atl påett positivt sätt ta emot invandrare leda till förbättrade förutsättningar förgenerös flyktingpolitik. Kommunen är därför något frågande inför kommitténssynpunkt att inte bara landets resurser som helhet utan också enskildakommuners resurser bör beaktas vid bedömningen av våra möjligheter all la emotflyktingar m.fl. Kommittén betonar vikten av att praxis vid tillståndsprövninghos oss ej skiljer sig alltför myckel i förhållande till den i våra grannländeroch andra länder som kan utgöra alternativ för den asylsökande. Enligt kommunensmening måste dock en sådan anpassning ske med stor försiktighet. Ensjälvständig och individuell prövning av varje asylsökandes skäl och situationmåste alltid garanteras.