prop · G703136 · 1983-12-31 00:00:00 — Bestämmelsen har behandlats i den allmänna motiveringen (seavsnill 2.15.2) och har utformats efler mönsler av första stycket, som avserlokalhyra (se prop. 1978/79:89 s. 28-30). Jag hänvisar också till vad jag iavsnitt 4.1 anfört om 11 kap. 5 a 5 JB. bör alltidinleda medlingsförfarandet på samma säll som f. n. Nämnden bör alltså klarläggatvistefrågorna och inrikta med-lingsarbeiet på att finna en lösning somparlerna kan godta. Om det emellertid redan i ett inledande skede av medlingenframslälls begäran om yttrande om arrenderättens värde på öppna marknaden,torde detta i allmänhet kunna uppfattas som om förlikningsförsök i annanordning är meningslösa, särskill om en sådan begäran görs av båda parlerna.Nämnden kan då inrikla det fortsalla arbelel på atl ett yttrande skall ges.Nämnden har emellertid alltid frihel att anpassa förfarandel till förhållandenai det enskilda fallet. Del cenlrala är alt få lill slånd en rimlig uppgörelsemellan parterna. Även i ett läge där yttrande redan har begärts bör nämndensjälvfallet la fasla på de förlikningsmöjligheter som kan yppa sig undermedlingsarbetets gång. I fråga om tvister omarrendeavgiften är arrendenämndens prövning begränsad av de yrkanden somparterna har framställt i ärendet, öm nämnden finner att den artendeavgift somjordägaren har begärt inte överstiger arrenderättens värde på öppna marknaden,skall nämnden begränsa sitt yttrande till ett konstaterande av att fordradarrendeavgift får anses skälig. Om nämnden däremot finner att den av jordägarenfordrade arrendeavgiften översliger artenderättens värde på öppna marknaden,måsle nämnden ange den marknadsmässiga arrendeavgiften. Denna bör anges lillvisst bestämt belopp. Nämnden får alltså inle nöja sig med alt ange alt denmarknadsmässiga arrendeavgiften finns inom vissa beloppsgränser (högstlägst).Den osäkerhet som nämnden eventuellt känner får nämnden i slällel redovisa iskälen för yttrandet. När nämnden i ettmedlingsärende skall avge yttrande om den marknadsmässiga artendeavgiflen,skall nämnden verka för all utredningen i ärendel får den inriklning ochomfattning som är lämplig med hänsyn till ärendets beskaffenhet. Det syneslämpligl atl nämnden tar upp en diskussion med parterna om den utredning deönskar förebringa. Vid planeringen av medlingsförfarandet måsle nämnden beaktabåde alt förhandlingarna kan bedrivas med önskvärd skyndsamhet och all parternages tillräcklig lid för de undersökningar de önskar företa. Nämnden skallsåvitl möjligl se till atl onödig utredning inle förebringas. Partemas utredning torde iförsta hand komma alt omfatta ortsprisjämförelser avseende artenderättensmarknadsvärde eller det artenderade markområdets värde. I sistnämnda fall tordeartenderättens värde kunna 1983/84:136 113 framräknassom produkten av markområdets värde och en räntefot som ansetts skälig. I vissafall torde parternas ulredning också komma att omfatta anbud som Iredje man harlämnat lill jordägaren eller eventuellt avtal som har ingåtts med tredje man. Enligl19 a 8 får arrendenämnden hålla förhör med vittne eller sakkunnig under ed ochförhör med part under sanningsförsäkran, om någon part begär det och förhöretär erforderiigl för utredningen prop. 1978/79; 89 s. 30). Ulredningar omortspriser bör dock i allmänhel kunna redovisas skriftligen. Enligt11 kap. 5 a 8 andra stycket JB får artendenämndens yttrande enligt förevarandeparagraf frångås i en tvist om ersättning enligl 11 kap. 5 8 JB endast om detvisas eller eljest är uppenbart alt den artendeavgift som artendeställel kanantas betinga på öppna marknaden är påtagligt högre eller lägre änartendenämnden angett. Det är bl. a. därför av betydelse att parternasslutliga ståndpunkter vid förhandlingen inför arrendenämnden blir ordentligtdokumenterade. MedUngen kan inte anses avslutad i och med att artendenämndenhar avgett ett yttrande om den marknadsmässiga arrendeavgiften utan förstsedan parterna har uppgelt sin inställning till nämndens yttrande. Föreskrifterhärom finns i 21 a 8. År1974 infördes en möjlighet för hyresnämnderna all meddela s. k. mellanbeslut(se härom prop. 1974:151 s. 100-101 och 146-147). Paragrafen ändras nu så atläven artendenämnderna får en sådan möjlighel (se avsnitt 2.15.1 i den allmännamotiveringen). Möjligheten alt meddela mellanbeslut är begränsad till fall däen nämnd gemensaml handlägger en förlängningslvisl och en tvist om de fortsattaartendevillkoren. Hinder möter inte mot atl arrendenämnden genom mellanbeslutprövar även en fråga om anstånd med avflyltningen, givetvis under förutsättningall nämnden i samma beslut bifaller jordägarens talan atl artendeförhållandelskall upphöra. Ett mellanbeslut kan överklagas särskill (se 8 kap. 31 8 JB). Genomändringen hänvisar paragrafen inte bara till lagen om räll lillfaslighelsförvärv för ombildning till bosladsräll utan även till den nya lagenom artendalorers rätt all förvärva arrendeslällel. Detta har föranlett énändring även av paragrafens rubrik. Förfarandereglernai förevarande paragraf skall lillämpas om jordägaren ansökt om undanlag fränhembudsskyldighet enligt 6 eller 7 8 lagen om arrendatorers rätt alt förvärvaartendeställel eller om jordägaren ansökt om tillstånd enligt 12 8 nämnda lagtill överiålelse lill någon annan än arrendatorn efter ett hembud som harupphört alt gälla. Artendatornkan godkänna en överlåtelse inför arrendenämnden. Om arrendatorn uteblir frånen förhandling skall villkoren ändå prövas. Arten-8 1983/84. Prop.1983/84:136 114 denämndensprövning torde då emellertid inle behöva bli särskill ingående Gfr prop.1981/82; 169 s. 91). Iandra stycket finns bestämmelser om att artendenämnden i vissa ärenden skallinhämla yttrande från lantbruksnämnden. Ändringen innebär atl sådant yttrandeskall inhämtas i ärenden om jordägarens byggnadsskyldighet enligl dennyinförda regeln i 9 kap. 17 a 8 JB, i ärenden om tillstånd lill överlåtelse avett utvecklat eller utvecklingsbart lantbruksföretag enligt den nya regelnhärom i 9 kap. 31 8 JB saml i vissa ärenden enligt den nya lagen omartendalorers rätt att förvärva artendeställel. Av lantbruksnämndens yttrandei de sist nämnda ärendena bör framgå om nämnden anser det uppenbart attartendatorn skulle vägras förvärvstillstånd enligt jordförvärvslagen liksom omnämnden anser del uppenbart att erforderlig fastighetsbildning inte kan kommatill stånd Gfr 5 kap. 20 8 och 10 kap. 3 S andra stycketfaslighelsbildningslagen, 1970; 988). År1974 infördes möjligheter för hyresnämnderna alt ta upp muntlig bevisning ialla sådana ärenden som nämnden enligl förevarande lag har att pröva (se prop.1974; 151 s. 148-149). Paragrafen ändras nu så alt även artendenämnderna fårmöjligheter att ta upp muntlig bevisning (se avsnitt 2.15.1 i den allmännamotiveringen). Den nya möjligheten för artendenämnderna alt uppta muntligbevisning kan få betydelse bl. a. när nämnden vid medling skall avge yttrandeenligt 12 a §. Iparagrafens nu gällande lydelse meddelas vissa föreskrifter om hyresnämndsyttrande enligt 12 a 8. Dessa föreskrifter har utan sakliga ändringar gjortstillämpliga även på artendenämnds yttrande enligl nämnda paragraf. När delgäller den närmare innebörden av föreskrifterna hänvisas till prop. 1978/79; 89(se s. 31 -32). Paragrafeninnehåller bestämmelser om rättskraft. De beslut som arrendenämnden meddelarenligt lagen om artendalorers rätt att förvärva artendeställel bör varautrustade med rättskraft i likhet med hyresnämndens beslut enligt lagen om rättlill fasUghetsförvärv för ombildning lill bostadsrätt. Paragrafen har därförändrats så att detta blir fallet Qfr. 1981/ 82: 169 s. 92). Ändringeni andra stycket är redaktionell. Ävenändringarna i tredje och fjärde styckena är redaktionella och beror Prop.1983/84:136 115 pä all det är oegenlligt atl tala om särskild talan mot t.ex. eU avvisnings-beslut (se bl. 49 kap. 2-5 88 samllagrådets yttrande i prop. 1977/78:175 s. 223-224). Bestämmelsen i andra stycket alt arrendenämnds yttrande omanläggningsarrende enligt 12 a 8 andra siyckei inle får överklagas moisvararvad som gäller vid lokalhyra (se 23 8 andra stycket). I andrasiyckei har ocksä föreskrivits atl lalan mot arrendenämndens beslut enligllagen om artendatorers rätt au förvärva artendeställel förs genom besvär hosfastighetsdomstolen. Av 14 8 nämnda lag följer all vardera parten i principskall svara för sina rättegångskostnader i besvärsmålet. Av tredje stycketförevarande paragraf framgår all talan inte får föras mot fastighetsdomstolensavgörande i ett sådant mål. Enligt övergångsbestämmelserna gäller de nya reglerna iprincip även i fråga om artendeavtal som har slutits före ikraftträdandet. sagts upp före ikraftträdandet, tillämpas dock fortfarande den äldrelydelsen av 8, 12 a och 21 a 88 Gfr punkt 3 i övergångsbestämmelserna tilllagen om ändring i jordabalken). 4.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1957:390) omfiskearrenden Lagen har behandlats i den allmänna motiveringen (seavsnitt 2.17). Kravet alt en dispensansökan för alt kunna prövas måslegöras inom efter del aU avtalet ingicks motsvarar vad som föreslåsgälla enligl 8 kap. 2 8 JB (se avsnitt 2.14 och 4.1). Enligtövergångsbestämmelserna (punkt 5) fär en ansökan om godkännande göras före den1 om arrendeavtalet har ingåtts före ikraftträdandet. De nya reglerna om förfarandet vid förlängnings- ochvillkorstvisier motsvarar vad som föreslagits i 9 kap. 3 8 JB (se avsniu 2.15.1och 4.1). Ändringen av första stycket motsvarar i princip ändringeni 9 kap. 8 8 första stycket JB. Ändringarnaav andra stycket är redakfionella och har tillkommit i anledning av de nyaförfarandereglerna Gfr förslagel till ändring av 10 kap. 6 a 8 JB).Hänvisningen till JB kommer bl. a. atl omfatta de nya räntebestämmelserna i 9kap. 12 a 8 JB. Tredje stycket har ändrats pä motsvarande sätt som 9 kap.7 8 JB. Prop.1983/84:136 116 Ändringenhänger samman med atl reglerna i JB om arbetsavtal i samband med artendeföresläs bli upphävda (se avsnitt 2.12 och 4.1). Jag har i den allmännamotiveringen (se avsnitt 2.17) behandlat frågan om ålaganden av arrendatornatl svara för fisketillsynen på de artenderade vattnen. Enligtövergångsbestämmelserna (punkl 4) gäller äldre bestämmelser om arbetsavtal isamband med arrende fram till den tidpunkt till vilken fastig-helens ägaretidigast kan säga upp avtalet genom uppsägning efter ikraftträdandet. Genomden nya lydelsen klargörs atl arrendenämnden kan bevilja uppskov med avträdeenligl 5 8 andra stycket förevarande lag jämförd med 9 kap. 12 b 8 JB, omarrendalorn säger upp avtalet efler del att artendenämnden har fastställtvillkor för det fortsatta fiskearrendet. Förbudetmot atl överklaga hovrätts dom i fråga om uppskov med avträde moisvarar vad somföreslås i 8 kap. 33 S JB (se avsnill 4.1). Övergångsbestämmelsernamoisvarar i tillämpliga delar vad som föreslagits beträffande ändringarna ijordabalken (se avsnitt 2.18 och 4.1). Jaghemställer atl lagrådels yttrande inhämlas över förslagen lill 1. lagom ändring i jordabalken, 2. lag om artendatorers rätt allförvärva arrendestället, 3. lag om ändring i lagen(1973:188) om arrendenämnder och hyresnämnder, 4. lag om ändring i lagen (1957:390) om fiskearrenden. Regeringenbeslutar i enlighet rned föredragandens hemslällan. 1983/84:136 117 Kommitténs sammanfattning av betänkandet Arrende föreligger när någon upplåter jord lill nyttjandemot vederlag. Upplåtelse av arrende kan ske i form av jordbruksarrende,bostadsarrende, anläggningsarrende, lägenhelsarrende eller fiskearrende.Allmänna bestämmelser om arrende finns i 7 och 8 kap. jordabalken (JB). Desärskilda reglerna om jordbruksarrende finns i 9 kap. JB. Bestämmelserna ombostadsarrende och anläggningsarrende finns i 10 och 11 kap. JB. När någon molvederlag upplåter fiskerätt åt annan, kan del ske som fiskearrende.Bestämmelser härom finns i lagen (1957:390) om fiskearrenden. skall jordbruksarrendatorn vårda ochunderhålla arrendestället. Förbättrar han arrendestället, kan han inte enliglnågon tvingande regel få ersättning av jordägaren. Avsaknaden av sådana reglerbedöms ha bidragit till atl arrendeställena har kommil alt bli eftersatta itekniskt hänseende. Kommitlén föreslår därför regler, som i korthet innebär altarrendalorn hos arrendenämnden skall kunna ansöka om tillstånd all görainvesteringar, som medför varaktig nytta för jordbruket på arrendestället. Vidarrendets upphörande skall enligt dessa regler jordägaren betala ersättningtill arrendatorn med ett belopp, som skall motsvara vad arrendestället genominvesteringen har ökat i värde. De investeringar som skall ge arrendatorn rätttill ersättning har i lagen beskrivits som uppförande eller förbättring avekonomibyggnad, utförande eller förbättring av markanläggning ellerförbättring av jorden. I huvudsak är det fråga om sådana åtgärder som enliglförordningen om statligt stöd till jordbrukels rationalisering betecknas sominre rationalisering. Sådan arrendalorn tillhörig egendom som lillförsarrendestället till följd av en ersältningsgill inveslering skall tillfallajordägaren vid avträdet i den mån egendomen då finns kvar på arrendestället. 1983/84:136 118 Muntliga arrendeupplåtelser samt arrendetid ochbesittningsskydd vid sidoarrende Avtal om arrende skall upprättas skriftligen. En muntligupplåtelse faller ulanför tillämpningsområdet för jordabalkens bestämmelser ornjordbruksarrende. Delta innebär atl en arrendator med muntligt avtal saknarbesittningsskydd. Även i övrigt är hans rättsliga ställning i hög grad osäker.Har arrendalorn tillträtt arrendeslällel utan all skriftligt avlal harupprättats, är han dock berättigad till skadestånd av jordägaren, om del inlehar berott på arrendalorn atl ell skriftligt avlal inte har kommil till slånd. Trols lagens krav på skriftlig form för arrendeupplåtelseär antalet muntliga arrenden påtagligt högre än vad som kan godtas. Kommillénföreslår därför en reglering, som gör del fördelaktigt för jordägaren altanvända skriftlig form för upplåtelsen. Regleringen har i huvudsak följandeinnehåll. Om arrendalorn har tillträtt arrendeslällel ulan atl skriftligt avlalhar upprällals och jordägaren inle medverkar lill atl sådanl avlal kommer tillslånd, skall arrendalorn ha rätt alt hos arrendenämnden ansöka om förklaringalt arrende föreligger, s. k. arrendeförklaring. I samband därmed kanarrendenämnden beslämma skäliga villkor för arrendet. beslutskall anses som ell skriftligt avtal om arrende. Nämnden skall inte stadfästavad parterna kan ha avtalat utan i slällel rikta in sig på vadsom bör gälla för framtiden. Sedan arrendenämnden har meddelal enarrendeförklaring, skall, oavsett vad som lidigare kan ha gällt mellanjordägaren och arrendatorn, samtliga villkor för arrendet vara bestämda genomarrendenämndens beslut. Arrendetid och besittningsskydd vid sidoarrende Sidoarrenden (arrenden som inte omfatlar bostad förarrendatorn) med en avtalstid eller kortare lid är inle förenade medrätt till förlängning. Någon minimitid gäller inte för sidoarrende. Det ärganska vanligt alt även mera permanenta sidoarrenden upplåts i laget.Olägenheterna för en arrendator med ett sidoarrende ulan besittningsskydd äruppenbara. Om kommitléns förslag beträffande de muntliga arrendeupplåtelsernagenomförs, är del tänkbart atl flerlalel av de muntliga avtalen ersätts medskriftliga ettärsavtal. Förslagel belräffande de muntliga upplåtelserna skullemista en del av sin avsedda effekt, om inle reglerna rörande de ettårigaavtalen ändras. Enligt kommitléns mening bör frågan lösas så atlbesittningsskydd införs även för sidoarrende och att ettårigminimitid föreskrivs för upplåtelse av sidoarrende. skall dockkunna lämna dispens från regeln om minimifid. när jordägaren har sakliga skälhärför. Upplåtelsetiden vid kommunala jordbruksarrenden För upplåtelse av jordbruksarrende, som omfallar bostadför arrendalorn (gårdsarrende), gäller en minimitid . Är jordägaren enkommun. Prop.1983/84:136 119 är minimitiden dock . Anledningen till atl ensärskild minimitid gäller för de kommunala arrendena är alt den kommunalamarken snabbt kan behöva las i anspråk för kommunala ändamål. Kommitténsenkätundersökning beträffande kommunernas avtalspraxis ger vid handen alt av den kortlidsupplåtna gårdsarrendearealen ligger inom områden, sominle enligt kommunernas planer kommer alt användas för annal ändamål änjordbruk . Kommitlén föreslår att kommunalt gårdsarrende, som helteller delvis är beläget inom område med fastställd detaljplan, även ifortsättningen skall kunna upplåtas . Upplålelseliden för kommunalagårdsarrenden, som helt ligger ulanför delaljplanelagt område, bör dock, ilikhel med vad som gäller för gårdsarrenden i allmänhel, vara fem år.Arrendenämnden skall kunna ge dispens från den femåriga minimitiden, närkommunen har sakliga skäl för sin begäran om . Ett sådant skäl kanvara atl marken enligl en översiktsplan skallanvändas för annat ändamål än jordbruk. Förköps- och friköpsrätt för jordbruksarrendatorn finns inga regler om förköps- ellerfriköpsrätt för arrendatorn. Före jordabalkens införande hadejordbruksarrendatorn emellertid förköpsrätl i vissa fall enligt lag omarrendators förköpsrätl. Enligl de jordbrukspolitiska riktlinjer som riksdagenantog skall familjejordbruket vara den dominerande företagsformen ochvidare bör yrkeskunniga förvärvare, som har för avsikt att bosätta sig på ochsjälva bruka en jordbruksfastighet, erhålla företräde vid förvärv av elljordbruk. jordförvärvslag syftar bl. a. till atl slärka sambandet mellanägande och brukande av jordbruksfastigheter. Kommitlénanser alt en friköpsrätt, dvs. en räll för arrendalorn atl när han så önskarivångsförvärva den arrenderade fastigheten, innebär ett alltför långtgåendeingrepp i jordägarens rätt atl disponera över sin egendoni. I stället föreslårkommittén atl jordbruksarrendatorn på nytl får en förköps-rätt, dock någotannorlunda utformad än den som gällde enligl lag. Förköpsförfarandetföreslås få följande utseende. En jordägare, som har upplåtit sin fasta egendompå gårdsarrende med förlängningsrätt och som avser att sälja egendomen ellernågon del av denna, måste först erbjuda arrendator, som berörs av dentilltänkta försäljningen, alt köpa arrendestället med de justeringar som avfastighetsbildnings- och rationaliseringsskäl kan vara nödvändiga. Erbjudandelskall vara godkänt av lantbruksnämnden. inte erbjudandel , står det jordägaren fritt atl sälja egendomen lill utomstående.Försäljning lill jordägarens make, barn, syskon eller syskonbarn får ske ulanrätt för arrendalorn atl förköpa. Vissa andra försäljningar är också""fria" från förköpsrätl. Som exempel kan nämnaslantbruksnämndernas och lantbruksstyrelsens köp och försäljningar avjordbruksfastigheter. ett förköpserbjudande, blir denfortsatta gången densamma som vid en vanlig överiålelse av jordbruksfastighet.Arrendatorn har således bl. a. att ansöka om förvärvstillslånd och lagfartsåsom köpare i allmänhel. Förköpsreglerna upprätthålls genom atl 1983/84:136 120 lantbruksnämnden skall vägra förvärvstillslånd förutomstående köpare, om förköpslagens bestämmelser har åsidosatts. Arrendeavtal för viss lid - eller längre - måsle iprincip sägas upp för att upphöra atl gälla vid den avtalade arrendetidensulgång. För arrenden med besittningsskydd gäller vidare alt avlalel måsle sägasupp även om parterna vill alt arrendet skall fortsätta men på andra villkor.Säger jordägaren upp avtalet, behöver han inte underrätta arrendatorn huruvidauppsägningen avser avtalets upphörande eller endast ändring av villkoren för enny arrendeperiod. En uppsägning gäller allfid avtalels upphörande. Även omarrendatorn säger upp avtalet för ändring av villkoren, kan han bli tvungen atllämna arrendet vid avtalstidens ulgång, om jordägaren vägrar medge förlängningmed hänvisning till någon besittningsbrytande grund. Om parlerna efleruppsägning inte kan nå en överenskommelse, skall jordägaren lämna arrendalorn etts. Om arrendalorn inte hänskjuter tvisten tillarrendenämnden därefter, förlorar han rätten till fortsattarrende. Det nugällande uppsägningsförfarandei kan kritiseras på följande punkter. Även omparlerna är överens om all arrendet skall fortsätta, måsle avlalel sägas upp,om någon av parlerna önskar ändring av villkoren. Arrendatorn kan inte få fullvisshet om jordägarens avsikt med en uppsägning innan tvisten har hänskjulilslill arrendenämnden. Frågan om forlsall arrende kan hållas svävande lång lidefler arrendeperiodens ulgång. Förfarandet kännetecknas vidare av en ensidigskyldighet för arrendalorn att hänskjula tvist till arrendenämnden. I syfte attundanröja dessa olägenheter förelår kommitlén ett nytt uppsägningsförfarande,som i korihel innebär följande. Vill jordägaren eller arrendalorn atl avlalelskall upphöra att gälla, skall skriftlig uppsägning göras. Vill part altarrendet skall fortsätta men på ändrade villkor, skall han i skriftlig anmälan lillmotparten ange della. Sker ingen uppsägning ulan endast anmälan omvillkorsändring, blir avtalet automatiskt förlängt på tid och på villkor iövrigt som arrendenämnden beslämmer eller parterna kommer överens om .Uppsägningstiden skall vara densamma som och lillämpas även belräffandeanmälan om villkorsändring. Säger jordägaren upp avtalet, skall han iuppsägningshandlingen ange orsaken till att han vägrar medge förlängning.Underlåter jordägaren all göra detta, är uppsägningen ulan verkan. Säger jordägarenupp avtalet, har han alt senasl från den dag uppsägning senasl fårgöras hänskjula evenluell tvist lill arre;ndenämnden. Försitter jordägarenIvåmå-nadersfristen i händelse av tvist, får uppsägningen endast verkan somanmälan om villkorsändring. När part har gjorl en anmälan, har han, omöverenskommelse inte kan nås, atl hänskjula tvisten till arrendenämnden från den dag anmälan senast får göras. Försills tidsfristen,förlorar anmälan sin verkan, vilkel får lill följd all de gamla villkoren skallfortsätta alt gälla även för den nya arrendeperioden. 1983/84:136 121 Kommittén har granskal problemen i samband medarrendeavräkning vid ändrat penningvärde. Kommittén har därvid funnit all denuvarande reglerna om arrendatorns ansvar för arrendeställets skick medför atttillträdets bristbelopp vid avräkningen skall justeras med hänsyn lill denökning av kostnaderna för tilllrädesbrislernas avhjälpande, som kan hainträffat under arrendeliden (avräkningsperioden). Någon lagändring har därförinle ansetts behövlig. Kommittén har också sett över frågan omfideikommissarrendatorns rättsställning. Kommittén har funnit att reglernabelräffande s. k. under-gårdsarrenden inle ger fideikommissarrendalorn en sämrerättsställning än en jordbruksarrendator i allmänhel. Vad sedan gäller arrendeav ell fideikommiss huvudgård är läget ell annal. Avlider innehavaren avfideikommisset, är den nye innehavaren (efterträdaren) berättigad att lilllrädahuvudgården, oavsett vad arrendeavtalet innehåller. En ändring av dessa reglerskulle innebära att hela fideikommissavvecklingsfrågan, som löstes genomlagstiftning , måste tas upp lill ny prövning. Kommitlén anser att ensådan omprövning inle bör ske endast till följd.av huvudgårds-arrendatorns iviss mån osäkra arrendetid. Kommitlén avstyrker således lagändringarbeträffande fideikommissarrendatorns rättsställning. Kommitlén har vidare övervägt frågan om underarrendatornsrättsställning. Ett underarrende föreligger, när en arrendator upplåterarrenderätt i andra hand lill arrendestället eller en del av detta. Träffarjordägaren och huvudarrendatorn överenskommelse om ändring av del mellan demgällande arrendeavtalet, kan underarrendatorns rättsställning förändras ulan allhan har dellagil i överenskommelsen eller haft möjlighel all påverka den. Somexempel kan nämnas att jordägaren och huvudarrendatorn träffar avtal om allhuvudarrendel skall upphöra. Oavsett vad huvudarrendatorn ochunderarrendalorn har kommil överens om vad gäller arrendetidens längd, gårunderarrendalorn i ett sådant fall miste om sitt arrende och får i stället enosäker skadeståndsfordran gentemot huvudarrendatorn.