prop · G703192 · 1983-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1983/84:192 omsanktionsavgifter vid överträdelser av import- och exportregleringar; Regeringenföreslår att antaga de förslag som har upptagits i bifogade utdrag avregeringsprotokoll ovannämnda dag. Ipropositionen läggs fram förslag om regler som gör det möjligt att införa ensanktionsavgift vid överträdelser av föreskrifter om in- och utförsel av varor.Härmed avses sådana föreskrifter om import- och exportbegränsningar m.m. somriksdagen delegerat till regeringen att besluta om. Det föreslås att regeringenbemyndigas att meddela föreskrifter även om sanktionsavgift i dessa fall.Bestämmelserna föreslås bli intagna i lagen (1975:85) med bemyndigande attmeddela föreskrifter om in- eller utförsel av varor. I lagen ges vissagrundläggande bestämmelser om avgiftens utformning. Således anges att avgiftenskall kunna uppgå till högst av varans värde, att den skall påförasden för vars räkning in- eller utförseln sker, att avgift inte skall tas ut vidursäktliga förhållanden samt att ett beslut om avgift skall kunna överprövas.Sanktionsavgiften skall enligt förslaget inte vara avdragsgill vidinkomsttaxeringen. Detta föranleder en ändring i 20 § kommunalskattelagen(1928:370). Enändring av motsvarande innebörd föreslås i 20 § kommunalskattelagen medavseende på kontrollavgift vid olovlig parkering. Ett förslag till lag om sådanavgift har lämnats till . Denya bestämmelserna föreslås träda i kraft den . 1 1983/84. Rättelse: S. 1 i rubriken : 1984/85 Rättat till:1983/84 1983/84:192 2 Lagom ändring i lagen (1975:85) med bemyndigande att meddela föreskrifter om in-eller utförsel av varor Härigenomföreskrivs i fråga om lagen (1975:85) med bemyndigande att meddela föreskrifterom in- eller utförsel av varor delsatt 2 § skall ha nedan angivna lydelse, delsatt i lagen skäll införas en ny paragraf, 3 §, av nedan angivna lydelse. Bemyndigandeti denna lag med- Bemyndigandet i 1 § medför inte förej befogenhet att meddela före- befogenhet att meddela föreskrifter Ej heller medför om tull. Ej heller medför det befo- detbefogenhet att meddela före- genhet att meddela föreskrifter om skrifterom annan avgift än sådan annan avgift än sådan som följer av somavser kostnad för handlägg- 3 § eller avser kostnad för hand- ningav fråga om tillstånd, för om- läggning av fråga om tillstånd, för händertagande av gods eller för omhändertagande av gods eller för kontroll, inspektion eller annan kontroll, inspektion eller annan därmed jämförlig åtgärd. Regeringenfår föreskriva att en särskild avgift skall erläggas. till staten, vidöverträdelser av föreskrifter enligt I §. Avgiften skall tas ut av den förvars räkning in- eller utförseln sker. Den får uppgå till högst tjugo procentav varans värde. Om en överträdelse är ursäktlig skall avgift inte tas ut. Ettbeslut om avgift skall kunna överprövas. Dennalag träder i kraft . Prop.1983/84:192 3 Lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) Härigenom föreskrivs att 20 § kommunalskattelagen(1928:370) skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Vid beräkningen av inkomsten från särskild förvärvskällaskall alla omkostnader under beskattningsåret för intäkternas förvärvande ochbibehållande avräknas från samtliga intäkter i pengar eller pengars värde (bruttointäkt),som har influtit i förvärvskällan under beskattningsåret. Att koncernbidrag,som inte utgör sådan omkostnad, ändå skall avräknas i vissa fall och inräknas ibruttointäkt hos mottagaren framgår av 43 § 3 mom. Avdrag får inte göras för: den skattskyldiges levnadskostnader och därtill hänförligautgifter, såsom vad skattskyldig utgett som gåva eller som periodisktunderstöd eller därmed Jämförlig periodisk utbetalning till person i sitthushåll; kostnader i samband med plocknmg av vilt växande bär ochsvampar till den del kostnaderna inte överstiger de intäkter som är skattefriaenligt 19 §; värdet av arbete, som i den skattskyldigesförvärvsverksamhet utförts av den skattskyldige själv eller andre maken ellerav den skattskyldiges barn som ej fyllt ; ränta på den skattskyldiges eget kapital som har nedlagtsi hans förvärvsverksamhet; svenska allmänna skatter; kapitalavbetalning på skuld; avgift enligt 8 kap. studiestödslagen (1973:349); avgift enligt lagen (1972:435) om överlastavgift; avgift enligt lagen (1976:666) om påföljder ochingripanden vid olovligt byggande m.m.; avgift enligt 99 a § utlänningslagen (1980:376); avgift enligt 26 § arbetstidslagen (1982:673); straffavgift enligt 8 kap. 7 § tredje stycketrättegångsbalken; belopp, för vilket arbetsgivare är betalningsskyldigenligt 75 § uppbördslagen (1953:272) eller för vilket betalningsskyldighetföreligger på grund av underlåtenhet att göra avdrag enligt lagen (1982:1006)om avdrags- och uppgiftsskyldighet beträffande vissa uppdragsersättningar; avgift enligt lagen (1976:206) om felparkeringsavgift; kontrollavgift enligt lagen (1984:000) om kontrollavgiftvid olovlig parkering; ' Senasie lydelse 1983:1051 1983/84:192 4 överförbrukningsavgiflenligt ransoneringslagen (1978:268); vattenföroreningsavgift enligt lagen(1980:424) om åtgärder mot vattenförorening från fartyg; avgift enligl 3 ii lagen (1975:85) med bemyndigande alt meddela föreskrifterom in- eller utförsel av varor: räntapå lånat kapital till den del räntan läcks av sådant statligt bidrag som avsesi punkt 7 av anvisningarna till 24 §; kapitalförlust m.m. i vidare mån än somfår ske enligl 36 S. (Se vidare anvisningarna.) Dennalag träder i kraft . Prop.1983/84:192 5 Närvarande: statsråden I. , ordförande. , , ,, , R. Carisson. , , Thunborg. Lagrådsremiss om sanktionsavgifter vid överträdelser avimport- och exportregleringar Till regeringen har inkommit skrivelser frångeneraltullstyrelsen (GTS) och kommerskollegium (KK) angående oegentligheter isamband med införsel av varor. Bl.a. har påtalats att det ofta skeröverträdelser av importbegränsningar. I skrivelserna har hävdats att man intekan komma till rätia med dessa missförhållanden inom ramen för den nuvarandesanktionsordningen. För atl uppnå en bättre efterlevnad av införselreglernahar GTS hem-slälll all sanklionsavgifier införs av liknande slag som redanförekommer inom liera områden, bl.a. på skaltesidan och inom miljövården. GTShar lämnat ell förslag till ett sådant regelsystem för tullområdet. Jag tar i det följande upp frågan om införande av ensanktionsavgift vid överträdelser av import- och exportregleringar. Jag har samråtti frågan med statsrådet . En beskrivning av tullförfarandet, de nuvarandesanktionsmöjligheterna och kritiken häremot bör fogas till protokollet i dettaärende som bilaga I. GTS förslag har remissbehandlats. En sammanställning avremissyttrandena bör fogas lill protokollet i detta ärende som bilaga 2.Remissuttalandena är lill övervägande del positiva. Ett fåtal myndigheter haruttalat Iveksamhet och invänt bl.a. att rättssäkerhetsintressena inle skullebli tillgodosedda inom ramen för ett sådant avgiftssystem. Prop.1983/84:192 6 Den svenska utrikeshandeln är till övervägande delfri från restriktioner. Licensbelagda varor utgörs i huvudsak av textil- ochkonfektionsvaror, stål samt vissa jordbruks- och livsmedelsvaror på importsidansaml fartyg och skrot på exportsidan. Dessa varor svarade värdemässigtför av utrikeshandelns totala varuvärde. Regleringen av importen har skett i kungörelsen(1947:82) om allmänt importförbud (importförbudskungörelsen), medan exportenhar reglerats i kungörelsen (1950:324) angående allmänt exportförbud (exportförbudskungörelsen).Import- och exportregleringarna enligl de allmänna förbudskungörelserna harhandelspolitiska syften. Vissa varor och varugrupper har emellertid in- eller utförselregleralsav andra skäl och därför kommit att tas in i särskilda författningar. Exempelpå sådana regleringar finns i kungörelsen (1927:129) angående förbud motutförsel från riket av vissa äldre kulturföremål, lagen (1967:340) omprisreglering på jordbrukets område, lagen (1974:226) om prisreglering påfiskets område, skogsvårdsförordningen (1979:791), ulsädesförordningen(1980:438) saml lagen (1982:513) om förbud mot utförsel av krigsmateriel, m.m. års grundlagsreform sågs regeringensbeslutanderätt i fråga om import och export i allmänhet som ell utflöde av denekonomiska normgivningsmakt som enligt regeringsform tillkom konungen.Enligt de nya grundlagsbestämmelserna skall föreskrifter om förhållandel mellanenskilda och del allmänna, som gäller åligganden för enskilda eller i övrigtavser ingrepp i enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden, meddelasgenom lag (8 kap. 3 § regeringsformen, RF). Hit hör sådana föreskrifter somreglerar import och export. Utan hinder härav kan emellertid enligt8 kap. 7 § RF genom lag delegera normgivningsmak-ten såvitt avser föreskrifterom in- eller utförsel av varor. Sådan delegering har också skett genom lagen(1975:85) med bemyndigande all meddela föreskrifter om in- eller utförsel avvaror. Enligt denna lag får regeringen meddela föreskrifter omin- eller utförsel av varor, om det är påkallat av hänsyn till risk förstörning inom samhällsekonomin eller folkförsörjningen, av särskildahandelspolitiska skäl eller av hänsyn till behov att trygga kvaliteten hosprodukter av visst slag, lill hälsovården, miljövården, växtskyddet ellerskyddet mot djursjukdomar eller till kontrollen av materiel som kan få militäranvändning. Regeringen får också överlåta rätten atl meddela sådanaföreskrifter ål förvaltningsmyndighet. Regleringen av utrikeshandeln är fn. föremål för översyn.Förslag till författningsändringar (prop. 1983/84:61 angående en ny import- ochex-porlreglering) har godtagits av (18. rskr 136). Prop.1983/84:192 7 ringarna innebär en formell omläggning av regleringen. Dehar motiverats bl.a. av regeringsform och syftar inle till atl åstadkommanågra egentliga materiella ändringar i den nuvarande regleringen. Den nya regleringenträder i kraft den . Tullprocedurenvid import är i vårt land baserad på ett deklarationsförfarande. Importöreneller hans ombud skall själv deklarera införseln. Därvid skall gällandeursprungs- och hcgränsningsbestämmciser tillämpas. I och med den nuvarandetullagstiftningen infördes ett särskilt importförfarande som fått storbetydelse, del s.k. hemtagningssystemet. En hcmla-gare har särskilt tillståndav en Uillmyndighel och får föra in varor i landet och förfoga över dem utanatt de förtullats. Om en vara är införscireglerad får hemlagarenvisserligen ta hand om varan men inte förfoga över den. Man brukar använda uttrycket att varan är lagd under förfogandclörbud.Bestämmelser härom finns i 2 § 5 lagen (1973:980) om transport, förvaring ochförstöring av införselregleradc varor. Fr.o.m. den gäller ytterligareinskränkningar i rätten att la hem tekovaror. Beslämmelser härom fmns iförordningen (1983:781) med bemyndigande för kommerskollegium atl meddelaföreskrifter om begränsning i rätlen all hanlera införselregleradc varor och i (KFS 1983:14). Merparten av importen sker inom ramen för hemtagningssystemel. Även för exporten finns procedurreglcr som syftar lill attexporlresirik-tionerna blir iakttagna. Jag anser del inle erforderligt atl i dellasammanhang gå närmare in på dessa regler. Överträdelserav in- och utförselregleringarna kan beivras enligt lagen (1960:418) om straffför varusmuggling (varusmugglingslagen), vilken innehåller både straff- ochförverkandebestämmelser. Sanktionsbestämmelser av subsidiär natur finns i tullförfatlningarnaoch i vissa angränsande författningar. Även brollshalkens regler omstraffansvar och förverkande kan vara tillämpliga på överträdelser av dettaslag. I del sammanhanget vill jag särskilt nämna förverkanderegeln i 36 kap. 3a § . Denna bestämmelse, som trädde i kraft den , gördelmöjligt atl förverka sådana förelagsekonomiska vinster som uppkommit hosnäringsidkare lill följd av brolt i näringsutövningen. Bestämmelsen tar inleenbart sikte på direkta brottsförtjänsler ulan även på värdet av sådanaekonomiska fördelar som pä ell mera indirekt säll kan härledas lill brollel,såsom kostnadsbesparingar och liknande. För fällande dom krävs alt det kan klariäggas alt denåtalade begått gärningen med uppsåt eller, i vissa fall, av oaklsamhel ellergrov oaklsamhel. Förverkande enligt varusmugglingslagen kan endasi ske viduppsåtlig! Till straff kan endasi fysiska personer dömas, således inleaktiebolag, andra juridiska personer eller sammanslutningar av annat slag. Däremotkan förverkande ske hos juridiska personer. 1983/84:192 8 GTSoch KK har i olika sammanhang påtalat att överträdelserna av införselbegränsningarnaär frekventa och att man inte kan komma till rätta med dessa oegentligheterinom ramen för den nuvarande ordningen. Kritiken mot det nuvarandesanktionssystemet går ut på alt det är alltför ineffektivt. Det hävdas attbrottsuppsåt ofta är svårt att styrka, att kravet på vad som är grov oaktsamheti varusmugglingslagens mening ställs mycket högt av domstolarna samt att destraff som utdömts som regel stannat vid måttliga böter medan företagen somsådana ofta gjort stora oberättigade vinster. Avremissinstanserna har endast ett fåtal ifrågasatt behovet av kompletterandesanktionsbestämmelser. Föregen del vill jag framhålla följande. Jag utgår från att flertalet av de företagsom är inblandade i varuimporten importörer, speditörer, m.fl. - görsitt bästa för att iaktta de regler som gäller för importen. Härtill bidrar också att företagen har tillstånd av olika slag, t.ex. till hemtagning eller kredit hos , som kan återkallas. Detförekommer dock att seriösa företagare gör fel och att mindre seriösaföretagare medvetet bryter mot bestämmelserna. Särskilt allvarligt är det närmindre nogräknade företagare genom lagstridiga men vinstgivande åtgärder, somsätts i system, förbättrar sin ekonomiska ställning och konkurrenssituation iförhållande till den seriöst arbetande företagsamheten. Storaansträngningar av olika slag har gjorts för att hålla den inhemska produktioneninom de utsatta näringarna på en godtagbar nivå. 1 detta sammanhang nöjer jagmig med att framhålla att importkontrollen har ägnats särskilt intresse.Redogörelser för åtgärderna inom tekoområdet har lämnats i prop. 1981/82:148och 1982/83:130. Kontrollinsatserär naturligtvis nödvändiga och det är väsentligt att kontrollen görs såeffektiv som möjligt. Enbart kontrollåtgärder är emellertid inte tillräckligtför att komma till rätta med överträdelserna. Erfarenhetsmässigt vet man ocksåatt den illegala handeln snabbt anpassar sina tillvägagångssätt efter nyakontrollrutiner. Vadjag nu sagt gäller i många avseenden exporten likaväl som importen. Föratt nå en bättre regelefterlevnad krävs enligt min mening samverkan av en radolika faktorer, bland vilka - förutom kontrollinsatser av olika slag - etteffektivt och väl fungerande sanktionssystem är särskilt viktigt. Jag delar i allt väsentligt GTS uppfattning att de nuvarande sanktionsmöjlighe- tema är otillräckliga såsom medel att verksamt beivra överträdelser av införselregleringarna. Vidare anser jag denna kritik vara tillämplig även på överträdelser av utförselregleringarna. Den nuvarande ordningen bör kom pletteras med en reaktionsmöjlighet, som är utformad med tanke på att nå effektivitet under rimligt hänsynstagande till rättssäkerhetsintressena. Prop.1983/84:192 9 Systemdär regelöverträdelser sanktioneras med särskilda avgifter utgör ett relativtnytt inslag i den svenska rättsordningen. De har vuxit fram vid sidan avlagstiftningens mer traditionella ekonomiska styrmedel - böter, förverkande,vite och skadestånd - och de har till utformning och tillämpning mångalikheter med dessa sanktionsformer. Avgifterna används således ofta på ettsätt som närmast för tanken till straff och förverkande och de kan på sammasätt som dessa sanktioner genom sin preventiva effekt motverka överträdelser avvissa bestämmelser och eliminera orättmätiga vinster. Formellt står deemellertid utanför den straffrättsliga ordningen och är därför inte bundna avde allmänna principer som där gäller. Avgifterna företer även många likhetermed viten. I vissa fall används avgifter även för att till samhället dra inersättning för generella skadeverkningar och avgiftsbeloppet kan således iblandha drag av skadeersättning. Det är emellertid inte fråga om skadestånd i ordetsegentliga bemärkelse. Utmärkandeför sanktionsavgifter är att de eriäggs till det allmänna och utgör en form avekonomisk påföljd för överträdelse av särskilda författningsbestämmelser. Exempelpå sanktionsavgifter är skattetillägg enligt taxeringslagen (1956:623),överlastavgift enligt lagen (1972:435) om överlastavgift, miljöskyddsavgiftenligt miljöskyddslagen (1969:387), varselavgift enligt lagen (1974:13) om vissaanställningsbefrämjande åtgärder, byggnadsavgift och tilläggsavgift enligtlagen (1976:666) om påföljder och ingripanden vid olovligt byggande m.m.,sanktionsavgift enligt utlänningslagen (1980:376) och övertidsavgift enligtarbetstidslagen (1982:673). Sanktionsavgifterkan utformas med särskild inriktning på att komma till rätta medmissförhållanden inom vissa avgränsade områden, och de kan därvid"skräddarsys" för just det område det gäller. Det säger sig självtatt avgifter av det här slaget kan vara ett mycket effektivt komplement tillsanktionsordningen i övrigt. 1 förhållande till exempelvis en förverkanderegelkan de sägas ge en mer preventiv verkan, eftersom de kan konstrueras så att deslår till oavsett om det i det särskilda fallet uppkommit någon effekt ellerinte. 1981/82:142 Ekonomiska sanktioner vid brott i näringsverksamhet harangivits vissa riktlinjer som bör gälla för sanktionsavgifter. Dessa riktlinjerhar tagit del av och lämnat utan erinran (JuU 53, rskr 328). Jaghänvisar i denna del i första hand till den nämnda propositionen. ti /84. Prop.1983/84:192 10 2.4Sanktionsavgifter vid överträdelser av in- och utförselregleringar Mittförslag: Regeringen bemyndigas meddela föreskrifter om sanktionsavgifter vidöverträdelser av sådana regleringar av importen och exporten av varor somriksdagen delegerat till regeringen all besluta om. Bestämmelsernatas in i lagen (1975:85) med bemyndigande all meddela föreskrifter om in-eller utförsel av varor. 1lagen anges att avgiften skall erläggas lill staten och uppgå (ill högst 20procent av varans värde, all den skall påföras den för vars räkning in- ellerutförseln sker, att avgift inle skall las ul om förhållandena är utsäktligasamt alt ett avgiftsbeslut skall kunna överprövas. GTSförslag: Del avser enbart överträdelser av handels- och näringspolitiskaimportbegränsningar. Vad gäller avgiftens storlek, beräkningsgrund, m.m., överensstämmerdel i huvudsak med mitt förslag. Remissinstanserna:Med några undanlag tillstyrker de i allt väsentligt GTS förslag eller lämnardetta ulan erinran. Skälför mitt förslag: Del är viktigt all sådana införsel- och utförselreslrik-tioner,som bl.a. av hänsyn lill landels försörjningsberedskap ansetts nödvändigaockså efterlevs. Det behövs enligt min mening en förbättring på den punkten.Ett lämpligt medel för atl uppnå en sädan förbättring är sanktionsavgifter, somtas ut vid överträdelser av import- och exporireg-leringar. Medbegreppet regleringar av import och export avser jag bestämmelser om förbud motin- och utförsel av varor, om tillstånd (licens) saml föreskrifter omordningen vid import och export'. Hit är atl hänföra exempelvis kringgående avinförsel- eller utförselbegränsningar, försök lill sådana förfaranden samtöverträdelser av ordningsföreskrifter, vilka har till syfte att i varjesärskilt fall ge lullmyndighelerna ett fullgott underlag för all bedömahuruvida införsel eller utförsel skall få ske. Även vissa andra företeelser hörhit. Exempelvis förekommer licenser som inte grundar sig på någonbegränsningsbestämmelse, s.k. övervakningslicenser. Dessa sistnämnda licenseranvänds i kontrollsyfte för statistiska och jämförliga ändamål. Sanktionsavgifterbör dock inte kunna påföras vid varje överträdelse av en föreskrift om införseleller utförsel. Endasi vid överträdelser av sådana regleringar, vars syfte detär angeläget att upprätthålla och beträffande vilka de straffrättsliga reaklionsmöjligheternainte är tillräckliga bör avgift 1975:8 s. 91. 1983/84:192 II 1 princip anser jag att föreskrifter om begränsningar i in- ochutförseln samt sådana ordningsföreskrifter, som är väsentliga för tullmyndigheternaskontroll och för deras möjligheter till riktig införselprövning, barett sådantsyfte. Somjag tidigare nämnt har med stöd av 8 kap. 7 § första stycket RFbemyndigat regeringen att meddela föreskrifter om in- och utförsel av varor.Bemyndigandet innefattar även rätt för regeringen att överlåta åtförvaltningsmyndighet att meddela sådana föreskrifter. Det är lämpligt attregeringen även får möjlighet att meddela föreskrifter om sanktionsavgifter avdet slag det här är fråga om. Däremot bör förvaltningsmyndighet inte kunnameddela sådana föreskrifter. Ensanktionsavgift innebär ett åliggande för den enskilde och ett ingrepp i hansekonomiska förhållanden. Föreskrifter om sådana avgifter hör därför enligt 8kap. 3 § RF till det s.k. primära lagområdet. Eftersom sanktionsavgiften idetta fall avser överträdelser av in- och utförselregleringar är det emellertidmöjligt att med stöd av 8 kap. 7 § RF delegera normgivningskompetensen tillregeringen. Med hänvisning till vad jag nu sagt förordar jag att riksdagsbemyndigandei frågan inhämtas. Lämpligenkan bemyndigandet tas in som en ny paragraf i lagen om bemyndigande att meddelaföreskrifter om in- eller utförsel av varor. Somframgår av det jag sagt anser jag att bemyndigandet bör gälla föreskrifter omavgift vid överträdelser av såväl import- som exportregleringar. Vad gällerexporten har rapporter om oegentligheter av olika slag blivit allt vanligare påsenare tid. Det har visat sig att kontrollen på detta område varit klartotillräcklig. har dock problemen uppmärksammats och olika åtgärderplaneras för att bl.a, få till stånd en bättre kontroll (prop. 1983/84:100bilaga 9). Jag anser det befogat att regeringen ges möjligheter att tillgripasanktionsavgifter även mot överträdelser av exportregleringarna, om det skullevisa sig erforderligt. Avsiktenär dock att avgiftsområdet åtminstone till en böijan skall vara begränsat tilli huvudsak viss tekoimport, beträffande vilken det ansettsangeläget att införa sanktionsavgifter (prop. 1981/82:148, 1982/83:130 och150). Pågrund av avgifternas karaktär bör det i bemyndigandelagen föreskrivas vissaramar för regeringens normgivningskompetens, varigenom de viktigaste grundernaför avgiftskonstruktionen fastslås. Jagskall i korthet ange vissa riktlinjer för avgifterna samt förklara i vad månjag anser att riktlinjerna bör tas in i lag. Ensådan bestämning som det i och för sig vore motiverat att ha i lagen ärangivande av de företeelser som skall kunna beivras med sanktionsavgifter.Till detta vill jag dock anföra följande. Den konstruktion jag förordat -bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter om avgifterna -gerregeringen möjlighet att besluta inte enbart om tillämpningsområdet, dvs. vilkalicensbestämmelser m.m., som skall skyddas med sanktionsav- 1983/84:192 12 gifter,utan även om vilka förtaranden, dvs. vilka orikliga handlingar och underlåtenheter,som skall kunna föranleda avgiftspåföring inom tillämpningsområdet. Jag anserdet vara värdefullt atl regeringens befogenhet atl besluta i dessa frågor inleinskränks lill några särskilda företeelser mot bakgrund av att bl.a.skyddsintressena på delta område kan ändras ganska snabbt. Som allmän riktpunktbör dock gälla atl möjligheten all införa sanktionsavgifter endast skallutnyttjas beträffande regleringar, som skall tillgodose angelägna intressen,såsom exempelvis vissa importbegränsningar. Vidare skall det finnas elt uttalatbehov av en sanktionsavgifi vid sidan av de straffrättsliga reaklionsmöjligheterna.Vad sedan gäller de förfaranden till vilka avgiften skall knytas skall dessavara av den arten att de typiskt sett är resultatet av uppsåt eller oaklsamhet.En särskild undantagsregel bör dock finnas som gör det möjligt att underlåtala ut avgift i ursäktliga fall.