prop · G703128 · 1983-12-31 00:00:00 — Besvärstidenär i fråga om slutligt beslut från den inskrivningsdag till vilkenbeslutet är att hänföra. Besväröver beslut som har förts in i företagsinteckningsregistret skall antecknasdär. När slutligt beslut med anledning av besvären har vunnit laga kraft skallanteckning göras om beslutets innehåll. (Jfr3 kap. 24 § i utredningens förslag.) Paragrafenmotsvarar 33 och 34 §§ FL och har en fasfighetsrättslig förebild! 19 kap. 14§JB. Enligtförsta stycket överklagas beslut i inskrivningsärenden genom besvär tillhovrätten. Besvärsinlagan skall ges in fill inskrivningsmyndigheten.Föreskriften att besvärstalan förs i hovrätten medför att rättegångsbalkensbestämmelser om fullföljd av lalan fill hovrätt och högsta domstolen samt omrättegången där, i mål som har väckts vid underrätt, skall tillämpas (se 21 §lagen, 1946:804, om införande av nya ). Besvärstidenär enligt andra stycket såvitt gäller slutligt beslut från deninskrivningsdag till vilken beslutet är att hänföra. Såväl utgångspunkten förbesvärstiden som besvärstidens längd överensstämmer med vad som gäller enligt19 kap. 14§ andra stycket JB. Enligt58a§ lagen (1970:995) om införande av nya jordabalken (JP) har den nämndabestämmelsen i JB ännu inte trätt i kraft (se härom prop. 1971: 179 s. 44).Tills vidare gäller i stället en besvärstid av från den dagexpeditionen hölls sökanden till banda, dock minst från deninskrivningsdag till vilken beslutet är att hänföra. Utredningenhar föreslagit en ordning som överensstämmer med 58 a § JP (se punkl 20 iutredningens förslag till övergångsbestämmelser). Enligt min mening saknas detemellertid i förevarande sammanhang skäl för en sådan övergångsreglering ochpromulgationslagen till förevarande lag innehåller alltså inte någonmotsvarighet till utredningens förslag i denna del. andra stycket i förevarande paragraf angivna besvärsfiden gäller endast ifråga om slutliga beslut. Beträffande andra beslut, i den mån de får överklagassärskilt, blir allmänna bestämmelser om besvärstidlillämpliga (se 52 kap. I § ). Ett beslut om utdömande av vitesom meddelas under handläggningen av ett inskrivningsärende bör därför delgesden som har förpliktats att utge vitet. För klagan över onödigt uppskov gällerinte någon viss besvärstid (se 49 kap. 6§ och 52 kap. I § ). Besväröver beslut som har förts in i företagsinteckningsregistret skall enligt tredjestycket antecknas där. En sådan anteckning har inle någon rättsbildandebetydelse utan tjänar endast som en upplysning till tredje man. Anteckning omslutligt beslut med anledning av besvären skall göras först när beslutet harvunnit laga kraft. Av 52 kap. 13 § och 56 kap. 13 § 1983/84:128 85 rättegångsbalkenföljer att högre rätl skall sända avskrift av sill beslut till inskrivningsmyndighetenså snart beslutet har vunnit laga kraft. Anteckning om innehållet bör görasden inskrivningsdag då beslutet kommer in till inskrivningsmyndigheten. 25§ Beslut i ärenden om rättelse får överklagas även av den myndighet som avses i5 kap. 3§. (Jfr3 kap. 25 § i utredningens förslag.) Paragrafen,som har en fastighetsrätlslig förebild i 19 kap. 18 § andra stycket JB,berättigar den myndighet som skall företräda staten att överklaga beslut irättelseärenden (se 22 och 23 §§). Rätt till ersättning i vissa fall Kapitletbehandlar rätten till ersättning av staten för förlust som vållas genomtekniskt fel i företagsinteckningsregistret eller genom rättelse avregisterinnehållet (se 9§ lagen om inskrivningsregister och 349-353§§sjölagen). Däremot behandlas inte en skadelidandes rätt till ersättning avstaten för fel eller försummelse som inskrivningsmyndighetens personal kan begåi samband med registerföringen. Frågan om skadestånd i sådana fall regleras iskadeståndslagen (1972:207). 1§ Om någon lider skada till följd av tekniskt fel i företagsinteckningsregistreteller i någon anordning som hos inskrivningsmyndigheten eller annan statligmyndighet är ansluten till registret, har han rält till ersättning av staten. Ersättningenskall efter skälighet sättas ned eller heU falla bort, om den skadelidande harmedverkat fill förlusten genom alt utan skälig anledning underlåta all vidtaåtgärd för atl bevara sin rätl eller genom eget vållande på annal sätt. (Jfr4 kap. I § i utredningens förslag.) Paragrafenhar en fastighetsrätlslig förebild i 9 § lagen om inskrivningsregister (seäven 19 kap. 19 § JB). Enligtförsta stycket ansvarar staten för skada som någon lider till följd av teknisktfel i företagsinteckningsregistret eller i någon anordning som hosinskrivningsmyndigheten eller annan statlig myndighet är ansluten tillregistret. Med skada avses här s.k. ren förmögenhetsskada, alltså sådanekonomisk skada som uppkommer utan samband med att någon lider person- ellersakskada (se I kap. 2§ skadeståndslagen). Det skade-bringande felet kan yttrasig i atl registerinnehållet avviker från vad som egentligen har skrivits ineller vad beslutsfattaren har sökt att skriva in eller i alt det rättainnehållet inle går att avläsa eller annars återges på elt missvisande sätt. 1983/84:128 86 Tillämpningsområdetför paragrafen är begränsat till fd hos statliga myndigheter. Information viaterminaler eller andra anläggningar hos enskilda som kan komma att anknytasfill företagsinteckningsregistret faller således utanför tillämpningsområdet.Sådan information ges och mottas inte på statens risk, såvida inte denfelaktiga informationen i själva verket går tillbaka på registret och någonfelaktighet där. Statensersättningsansvar förutsätter inte att fel eller försummelse föreligger påstatens sida. Frågan om ersättning skall utgå även om felet har uppkommh pågrund av någon utomstående får emellertid överlämnas åt rättstillämpningen (jfrprop. 1973:13 s. 49). Andrastycket, som överensstämmer med 19 kap. 19 § första stycket andra meningen JB,föreskriver att den skadelidandes medverkan fill förlusten kan leda till atlhans ersättning jämkas efter skälighet. 2 §En rättsägare som avses i 4 kap. 22 § har rätt till ersättning av staten, om han lider skada fill följd av ett beslut i ärende om rättelse. Ersättning utgår dock inte, om den skadelidande med hänsyn till felets beskaffenhet eller andra omständigheter borde ha insett alt fel förekommit. (Jfr4 kap. 2 § i utredningens förslag.) Paragrafenreglerar rätten till ersättning av staten för sådan ren förmögenhetsskada somvållas genom att ett oriktigt registerinnehåll rättas enligt 4 kap. 22 §.Paragrafen har en fastighetsrättslig förebild i 9 § första stycket andrameningen lagen om inskrivningsregister (se även 19 kap. 19 § andra stycket JB). Enrättelse av ett oriktigt registerinnehåll kan vålla skada för en rättsägare -i detta sammanhang näringsidkaren eller innehavare av företagshypoteksbrev -som har grandat sitt handlande på det oriktiga registerinnehållet, t. ex.genom att räkna med en annan prioritet för ett visst hypoteksbrev än somegentligen tillkom detta. En sådan skada skall enligt förevarande paragrafersättas av staten. En fömtsättning är alt den skadelidande inte själv bordeha insett att fel förekommit. 3 §Staten företräds i ärenden om ersättning enligt I eller 2§ av den myndighet som regeringen bestämmer. (Jfr4 kap. 3 § i utredningens förslag.) Paragrafenhar en fastighetsrättslig förebild i 18 kap. 5 § första stycket JB (se 9§ andrastycket lagen om inskrivningsregister). Avsiktenär att kammarkollegiet skall företräda staten i de ärenden som avses här. 4 §Om den som enligt 1 eller 2 § är berättigad till ersättning av staten har haft rätt att kräva beloppet som skadestånd av någon annan, träder staten in i rätten mot denne. Ersättningenligt 1 eller 2 § på grund av domstols dom betalas ut sedan domen har vunnitlaga kraft. 1983/84:128 87 (Jfr4 kap. 4 § i utredningens förslag.) Paragrafenhar en fastighetsrättslig förebild i 18 kap. 7 § JB (se 9 § andra stycket lagenom inskrivningsregister). 4.2Förslaget till lag om införande av lagen om företagshypotek Antalelövergångsbestämmelser till lagen om företagshypotek har blivit så stort att dehar tagits in i en särskild promulgalionslag (se avsnitt 2.8 i den allmännamotiveringen). Ipromulgationslagen har inte tagits med någon motsvarighet till vissa punkter iutredningens förslag. Detta gäller till en början punkt 7 i utredningensförslag. Övergångstiden för äldre aktiebolag att höja aktiekapitalet fill minst50000 kronor har numera löpt ut och de särskilda bestämmelserna i och 15 a§§ FL om upplösning av akfiebolag som inte höjt aktiekapitalet kommer därförinte längre att få någon aktualitet (jfr vad som anförs om dessa paragrafer vid2 kap. 4 och 7§§ lagen om företagshypotek). Punkt 20 i utredningens förslag harinte heller fått någon motsvarighet i promulgafionslagen. I fråga omanledningen härtill hänvisar jag fill vad som anförts i specialmofiveringentill 4 kap. 24 § lagen om företagshypotek. Punkt 23, som avserskingringsförbud som har meddelats före då utsökningsbalkenträdde i kraft, har inte heller fått någon motsvarighet i promulgafionslagen. Vissaandra punkter i utredningens förslag till övergångsbestämmelser som befunnitsobehövliga behandlar jag (vid 2, 3, 10 och 13 §§ promulgationslagen). 1 §Lagen (1984:000) om företagshypotek och denna lag träder i kraft . Genom lagen om företagshypotek upphävs, med de be gränsningar som följer av denna lag, lagen (1966:454) om förelagsinteck ning. (Jfrpunkt 1 i utredningens förslag.) Paragrafeninnehåller den grandläggande bestämmelsen om den nya lagstiftningensikraftträdande. 2 §Om det i lag eller annan författning hänvisas fill en föreskrift som har ersatts genom en bestämmelse i lagen (1984:000) om företagshypotek eller i denna lag, tillämpas i stället den nya bestämmelsen. (Jfrpunkt 2 i utredningens förslag.) Förevarandeparagraf motsvarar vad som i allmänhet brukar föreskrivas iövergångsbestämmelser. Utredningen har emellertid dessutom föreslagit enbestämmelse om att föreskrift i särskild lag eller annan författning angåendeföretagsinteckning, förlagsinteckning eller inteckning i jordbruksinventarierskall gälla också i fråga om företagshypotek (punkten 22 i Prop.1983/84:128 88 Enligt min mening behövs det inte någon särskild bestämmelse omdetta. Vad utredningen har föreslagit får ändå anses gälla. 3§ Om inte något annat föreskrivs i denna lag, gäller lagen (1984:000) omföretagshypotek även i fråga om företagsinteckningar som har meddelats ellersökts före ikraftträdandet av lagen om företagshypotek. Vad som föreskrivs idenna lag i fråga om företagsinteckningar gäller även förlagsin-teckningar ochinteckningar i jordbraksinventarier. (Jfrpunkt 3 i utredningens förslag.) Enprincipiell grandsats är alt nya materiella rättsregler normalt bör fillämpasendast beträffande förhållanden som har uppkommit efter det att reglerna harträtt i kraft. Emellertid är det uppenbart opraktiskt att ha olika regler förgamla och nya inteckningar. Vid ikraftträdandet av jordabalken var ocksåhuvudprincipen att de nya panträttsreglerna gjordes tillämpliga även på äldrefastighetsinteckningar. Jag delar därför utredningens uppfattning att lagen omföretagshypotek med vissa undantag bör kunna tillämpas på företagsinteckningarsom har meddelats eller sökts före ikraftträdandet av lagen omföretagshypotek. I första meningen i förevarande paragraf har tagits in en bestämmelsemed denna innebörd. Övergångsregleringeni promulgationslagen bör avse inte bara företagsinteckningar enligt FL utanäven förlagsinteckningar och inteckningar i jordbraksinventarier enligt före FLgällande lagstiftning (jfr punkterna 1 och 3 i övergångsbestämmelserna tillFL). En bestämmelse härom bar tagils in i andra meningen i förevarandeparagraf. Utredningenhar även föreslagit en bestämmelse om att vad i annan lag eller författningstadgas angående företagshypotek skall tillämpas även i fråga omföretagsinteckningar och vissa andra inteckningar enligt äldre lag (punkten 21i utredningens förslag). Enligt min mening behövs det inte någon särskildbestämmelse om delta. Vad utredningen har föreslagit får ändå anses gälla. 4§ Om det finns synnerliga skäl, får en företagsinteckning som gäller vidikraftträdandet av lagen (1984:000) om företagshypotek efter beslut avinskrivningsmyndigheten stå kvar i inskrivningsboken utan hinder av vad somföreskrivs om ett särskilt inskrivningsregister i 4 kap. 1 § lagen omföretagshypotek. (Paragrafensaknar motsvarighet i utredningens förslag.) Förevarande paragraf innehållerett undantag från huvudregeln i 3 § att lagen om företagshypotek skalltillämpas även i fråga om äldre inteckningar. Undantaget är betingat avpraktiska skäl. Ävenäldre inteckningar skall föras över fill del med hjälp av automatiskdatabehandling förda företagsinteckningsregistret (se 4 kap. I § lagen omföretagshypotek). I fråga om vissa inteckningar kan det föreligga sådanasvårigheter att identifiera den intecknade verksamheten atl det i praktiken 1983/84:128 89 äromöjligt alt föra över inteckningen från den manuellt förda inskrivningsbokentill företagsinteckningsregistret, där näringsidkarens person- ellerorganisationsnummer skall utgöra registerbeteckning (se vad som anförs härom ispecialmotiveringen till 4 kap. 10 § andra stycket lagen om företagshypotek).I förevarande paragraf har taghs in en undantagsbestämmelse som gör detmöjligt atl låta vissa företagsinteckningar slår kvar i inskrivningsboken. Jagvill understryka vikten av att bestämmelsen tillämpas med återhållsamhet. Ifråga om överföringen till företagsinteckningsregistret vill jag i dettasammanhang även framhålla följande. Enligt nu gällande bestämmelser (5 §företagsinteckningsförordningen) görs i inskrivningsboken elt särskilt uppläggför varje verksamhet beträffande vilken det förekommer elt inteckningsärende.Vid överföringen till det nya företagsinteckningsregistret bör det av praktiskaskäl inte komma i fråga atl göra någon materiell kontroll av att flerainteckningar på ett och samma upplägg verkligen har samma gihighetsområde (sevad som anförs om betydelsen av den s.k. kongruensprincipen vid 14 och 15 §§promulgationslagen). Detkan finnas anledning att återkomma till utformningen av förevarande paragrafnär har redovisat sin utredning när det gäller frågan omövergången fill ADB bör ske successivt eller på en gång. 5 § Om egendom, i vilken enföretagsinteckning som avses i 3 § gäller, är utmätt vid ikraftträdandet avlagen (1984:000) om företagshypotek eller om näringsidkaren är försatt ikonkurs på grund av en ansökan som har gjorts före ikraftträdandet, gälleräldre bestämmelser beträffande utmätningen eller konkursen i stället för 2kap. 1 och 5 §§ och 3 kap. 5 § lagen om företagshypotek. 6 § Om en intecknad verksamhethar överlåtits före ikraftträdandet av lagen (1984:000) om företagshypotek,gäller i stället för 2 kap. 3§ andra stycket nämnda lag motsvarande äldrebestämmelser. Detsamma gäller, om skifte eller bodelning som avses i 2 kap. 4§första stycket lagen om företagshypotek har skett före ikraftträdandet avnämnda lag. Vadsom föreskrivs i 2 kap. 4§ andra stycket lagen om företagshypotek gäller inteom köpehandlingen har upprättats före . (Jfrpunkterna 46 i utredningens förslag.) Paragrafernainnerhåller undantag från huvudregeln i 3 § all lagen om företagshypotek skalltillämpas även i fråga om äldre inteckningar. När del gäller skillnadernamellan gammal och ny lag får jag hänvisa till vad som anförts ispecialmotiveringen till de paragrafer i lagen om företagshypotek som anges iförevarande paragrafer. 6§andra stycket motsvarar vad som gäller enligt punkten 3 d i övergångsbestämmelsernatill FL. Bestämmelsen innebär att den genom 12 § FL införda (och fill 2 kap. 4§andra stycket lagen om företagshypotek överförda) regeln som begränsar ettlösöreköps verkan mot en intecknings- 1983/84:128 90 borgenärinte skall gälla, om köpehandlingen har upprättats innan FL trädde i kraft den1 . 7 §En inteckning till säkerhet för fordran som har beviljats eller sökts före ikraftträdandet av lagen (1984:000) om företagshypotek skall anses som en enligt nämnda lag beviljad eller sökt inteckning på ett belopp som motsvarar den tidigare beviljade eller sökta inteckningens kapitalbelopp. Om inteckningen är beviljad, skall inteckningshandlingen anses som ett företagshypoteksbrev på samma belopp. (Jfrpunkt 10 i utredningens förslag.) Somjag har berört vid 3 § är huvudregeln att lagen om företagshypotek skall gällaäven i fråga om äldre företagsinteckningar. Övergångsregleringen i förevarandeparagraf överensstämmer med vad som gäller enligt 23 § lagen (1970:995) ominförande av nya jordabalken (JP). Av paragrafen följer att intecknad räntablir utan belydelse. I stället kommer bestämmelserna om tillägg i 2 kap. 5§lagen om företagshypotek att gälla (med de inskränkningar som följer av 10 och11 §§ promulgationslagen). 8 §Om en inteckningshandling utgör säkerhet för fordran vid ikraftträ dandet av lagen (1984:000) om företagshypotek, skall företagshypotek enligt 1 kap. 3 § lagen om företagshypotek anses upplåtet till säkerhet för fordringen. Om en borgenär innehar en inteckningshandling vid ikraftträ dandet av lagen om företagshypotek utan att handlingen utgör säkerhet för fordran, skall företagshypotek anses upplåtet till säkerhet för borgenärens rätt på grund av handlingen. Utanhinder av första stycket gäller fortfarande 9 § första stycket lagen (1966:454)om företagsinteckning. (Jfrpunkl 11 i utredningens förslag.) Paragrafenöverensstämmer med vad som gäller enligt 24 § JP. Iförsta stycket regleras det fallet att en inteckningshandling vid ikraftträdandetinnehas av en borgenär. Innehas inteckningshandlingen av borgenären somsäkerhet för fordran enligt en omslagsrevers skall handlingen anses som ettföretagshypoteksbrev fill säkerhet för omslagsreversen. Ominteckningshandlingen däremoi innehas av borgenären utan annan fordran än densom det intecknade skuldebrevet utvisar, skall företagshypotek anses ställt förden intecknade fordringen. Inleckningshandlingen får alltså här på en gångutgöra hypoteksbrev och bevis om fordringen. Om betalningsrätten sedermeraupphör, kommer inteckningshandlingen därefter endast att kunna användas somhypoteksbrev. Enligtnuvarande bestämmelser finns det en möjlighet att angripa inteckningsrältenmed åberopande av en brist i fråga om den intecknade fordringens ellerinteckningsmedgivandets giltighet. Denna möjlighet bör bibehållas trots attinteckningshandlingen skall betraktas som elt hypoteksbrev. En regel omfortsatt giltighet av 9 § första stycket FL har därför tagits in i andrastycket. 1983/84:128 91 9 §Om en ansökan om företagsinteckning har gjorts före ikraftträdandet av lagen (1984:000) om företagshypotek men inte blivit slufiigt behandlad vid ikraftträdandet, skall inteckning beviljas och företagshypoteksbrev utfärdas enhgt lagen om företagshypotek, om ansökningen uppfyller vill koren för inteckning enligt äldre bestämmelser. Söksefter ikraftträdandet av lagen om företagshypotek inteckning på gmnd av enfordringshandling på vilken det före ikraftträdandet har tecknats ett sådantmedgivande som avses i 8 § lagen (1966:454) om företagsinteckning, skallansökningen tas upp och prövas som en ansökan om inteckning enligt 4 kap. 10 §lagen om företagshypotek. Ansökningen skall därvid anses avse ett belopp somsvarar mot fordringens kapitalbelopp. Omen inteckning beviljas enligt första eller andra stycket, gäller vad somföreskrivs i 8§ om upplåtelse av företagshypotek. (Jfrpunktema 12 och 19 i utredningens förslag.) Förstaoch andra styckena, som överensstämmer med 61 § JP, reglerar hur det skallförfaras med en inteckningsansökan som bygger på bestämmelserna i men somprövas efter ikraftträdandet av lagen om företagshypotek. En sådan ansökangodtas som en ansökan enligt lagen om företagshypotek i de fall som anges iförevarande paragraf Då inteckningen har sökts före ikraftträdandet gällerenligt första slyckel att ansökningen skall leda till atl inteckning beviljasoch hypoteksbrev utfärdas enligi lagen om företagshypotek, om ansökningenuppfyller villkoren enligt FL (se även 7§ promulgationslagen). När inteckningensöks efter ikraftträdandet på gmnd av elt fordringsbevis medinteckningsmedgivande som har tecknats för ikraftträdandet gäller däremotenligt andra stycket att ansökningen fullt ut skall prövas enligt lagen omföretagshypotek. Tredjestycket överensstämmer med 25 § JP (jfr punkten 12 i utredningens förslag). 10 §Om en borgenär har företagshypotek för sin fordran på grund av en inteckning som har beviljats eller sökts före ikraftträdandet av lagen (1984:000) om företagshypotek skall, i fråga om hans rätt till betalning vid utmätning eller konkurs, äldre bestämmelser tillämpas i stället för 2 kap. 5 § lagen om företagshypotek, om det yrkas av någon vars rätt beror därav. Detta gäller dock endast om betalningen föranleds av en utmätning som har skett före utgången av eller av en konkurs efler ansökan som har gjorts före samma tidpunkt. Förstastycket gäller även i fall då efter ikraftträdandet av lagen om företagshypoteken inteckningshandling som avses i nämnda stycke i samband med någoninteckningsåtgärd har ersatts med företagshypoteksbrev. (Jfrpunkt 13 i utredningens förslag.) Paragrafenöverensstämmer med 26 § JP. Denya bestämmelserna i 2 kap. 5 § lagen om företagshypotek om tillägg tillföretagshypoteksbrevets belopp bör i princip gälla även i fråga om äldreinteckningar (se 7§ promulgationslagen). Beroende på den intecknade räntanshöjd skulle emellertid i vissa fall en tillämpning av dessa bestäm- 1983/84:128 92 melserkunna leda till rättsförluster för näringsidkaren, inleckningsborge-nären ellernågon tredje man. Förevarande paragraf och 11 § innehållerövergångsbestämmelser som tar sikte på denna problematik. Iförsta stycket föreskrivs för samtligt sakägare, alltså även näringsidkaren,en övergångstid till utgången av under vilken äldre bestämmelser omintecknad ränta får gälla (se 7 och 13 §§ FL). En förutsättning för att äldrebestämmelser skall tillämpas är att någon vars rätt kan påverkas yrkar det.Med en sådan ordning kan man räkna med atl äldre bestämmelser efter hand baraundantagsvis behöver tillämpas paralldh med de nya reglerna. Eftersomparagrafen är tidsbegränsad kommer den att hell sakna betydelse. Närdet gäller tillämpningen av 2 kap. 5 § lagen om företagshypotek har man ocksåatt la hänsyn till sådana fall då en inteckningshandling i samband medutsträckning eller någon annan inteckningsåtgärd ersätts medföretagshypoteksbrev. Om pantförskrivning av ett sådant hypoteksbrev alltidskulle medföra rätl till betalning enligt 2 kap. 5 § skulle på det sättetbestämmelserna i första stycket kunna kringgås. I andra stycket föreskrivsdärför att första stycket även gäller då en inteckningshandling som avses iförsta stycket i samband med någon inteckningsåtgärd har ersatts medföretagshypoteksbrev (jfr 26 § andra stycket JP). Utredningenhar även föreslagit en inte tidsbegränsad rätt för näringsidkaren att påfordraatt betalning till borgnären skall begränsas enligt äldre bestämmelser (punkt14 i utredningens förslag som överensstämmer med 27 § JP). Jag anser inte attdet i förevarande sammanhang finns behov av en sådan bestämmelse, som dessutomkan medföra praktiska olägenheter. Promulgationslagen innehåller därför intenågon motsvarighet till utredningens förslag i denna del. 11§ Om en borgenär har företagshypotek för en vid ikraftträdandet av lagen(1984:000) om företagshypotek föreliggande fordran på grand av en inteckningsom har beviljats eller sökts före ikraftträdandet och fordringens förfallodaginträffar efter utgången av , gäller följande. Borgenären får säga uppfordringen till betalning , om en tillämpning av 2 kap. 5 §lagen om företagshypotek medför att inteckningssäkerhetens värde går nedväsenfligt och gäldenären inte efter anfordran ställer ytterligare säkerhet somborgenären skäligen kan godta. Uppsi-ningen får inte ske förrän harförflutit från det gäldenären har anmodats att ställa ytteriigare säkerhet ochinte heller före utgången av eller senare än att tiden för att fullgörabetalningen infaller före utgången av . (Jfrpunkt 15 i utredningens förslag.)