prop · G70384 · 1983-12-31 00:00:00 — Har underlikvidationen kreditkassas tillgångar så nedgått i värde, all fara är förhanden, att de ej fullt förslår till skuldernas gäldande, och är ej ställningensådan, att kassans egendom genast bör avträdas till konkurs, skadlikvidalorerna om ställningen, så snart det kan ske, lämna meddelande på stämmaoch lill denna kalla Jämväl innehavarna av förlagsandelar samt de kändafordringsägare, vilka ännu icke erhållit betalning. Där efter avslutande av kreditkassas konkurs överskott ej finnes, anses kassan upplöst, då konkursen avslutades. Finnes överskott skall likvidation verkställas och skall i avseende därpå vad eljest gäller om likvidation äga motsvarande tillämpning, dock ej 81 § lagen om ekonomiska föreningar. Har ej inom efter konkursens avslutande för registrering anmälts, att kassan trätt i likvidation, skall rätten, på ansökan av styrelseledamot, medlem eller borgenär eller på anmälan av tillsynsmyndigheten, förklara, att kassan skall träda i likvidation. I fråga om ärendets handläggning och om beslutet skall i tillämpliga delar gälla vad i 58 § är stadgat. Där efter avslutande av kreditkassas konkurs överskott ejfinns anses kassan upplöst, då konkursen avslutades. Om överskott finns skall likvidation verkställas ochskall i avseende därpå vad eljest gäller om likvidation äga motsvarandetillämpning, dock ej 81 § lagen om ekonomiska föreningar. Har ej inom en månadefter konkursens avslutande för registrering anmälts, att kassan trätt ilikvidation, skall rätten, på ansökan av styrelseledamot, medlem, innehavareav förlagsandel eller borgenär eller på anmälan av tillsynsmyndigheten,förklara, alt kassan skall träda i likvidation. I fråga om ärendetshandläggning och om beslutet skall i tillämpliga delar gälla vad i 58 § ärstadgat. Hade kassan, i fall som avses i andra stycket, trätt ilikvidation, egendom avträddes till konkurs, skall gälla vad som i92 § lagen om ekonomiska föreningar är stadgal. Denna lag träder i kraft efter den dag, dålagen enligt uppgift på den utkommit från trycket i . 1983/84:84 33 Lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385) Härigenom föreskrivs att 12 kap. 7 § aktiebolagslagen(1975: 1385)' skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 12 kap. 7§ Aktiebolag får ej lämna penninglån till den somäger aktier i eller är styrelseledamot eller verkställande direktör i bolageteller annat bolag i samma koncern. Detsamma gäller i fråga om penninglån till 1. den som är giftmed eller är syskon eller släkting i rätt upp- eller nedstigande led tillaktieägare, styrelseledamot eller verkställande direktör, 2. den som ärbesvågrad med sådan person i rätt upp- eller nedstigande led eller så atl denene är gift med den andres syskon, eller Juridisk personöver vars verksamhel person som nämnts ovan har etl bestämmande inflytande. Bestämmelserna i första stycket gäller ej om 1. gäldenären är kommun eller landstingskommun, 2. gäldenären ärförelag i koncern i vilken det långivande bolaget ingår, 3. gäldenärendriver rörelse och lånet betingas av affärsmässiga skäl saml är avsettuteslutande för gäldenärens rörelse, eller 4. gäldenäreneller honom närstående fysisk eller Juridisk person som avses i första stycket1-3 är aktieägare samt det sammanlagda aktieinnehavet ej uppgår till enprocent av aktiekapitalet i bolaget och ej heller, om bolaget ingår i koncern,till en procent av de sammanlagda aktiekapitalen i koncernbolagen. Förstastycket tillämpas dock, om gäldenären eller Juridisk person över vars verksamhelhan har ell bestämmande inflytande eller båda tillsammans äger mer än 500aktier i bolaget eller, om bolaget ingår i koncern, i koncernbolagen. Aktiebolag får icke lämna penninglän i syfle attgäldenären eller honom närstående fysisk eller Juridisk person som avses iförsta stycket 1-3 skall förvärva aktier i bolagel eller annat bolag i sammakoncern. Är gäldenären anställd i bolaget eller i ett annat bolag isamma koncern gäller inte förbudet mot penninglån i tredje stycket, om 1. lånebeloppetjämte tidigare lån enligt della stycke från bolaget eller annat bolag i sammakoncern inte överstiger etl belopp som motsvarar två gånger gällande basbeloppenligt lagen (1962: 381) om allmän försäkring, 2. låneerbjudandelriktar sig till minst hälften av de anställda i bolaget och lånet skallåterbetalas genom regelbundna amorteringar samt 3. hinder mot låninle föreligger vid en tillämpning av första och andra styckena, även om deaktier som skall förvärvas räknas med. Därvid skall dock det i första stycketangivna förbudet mot att lämna län till styrelseledamot inte gälla i fråga omden som år styrelseledamot enligt bestämmelserna i lagen (1976:351) omslyrelserepresentalion för de anställda i aktiebolag och ekonomiskaföreningar. ' Lagen omtryckt 1982:739. 3 1983/84. 1983/84:84 34 Bestämmelsernai denna paragraf om förbud mol penninglån äger molsvarande tillämpning i frågaom ställande av säkerhet. Vid tillämpningen av dennaparagraf likställes äktenskapsliknande samlevnad med äktenskap, om desammanlevande har varit gifta med varandra eller har eller har haftbarn gemensamt. Somaktieinnehav eller aktieför- Som aktieinnehav eller aktieför värv enligt bestämmelserna i denna värv enligt bestämmelserna i denna paragraf räknas inte innehav eller paragraf räknas inle innehav eller förvärv av andelar i en aktiefond förvärv av andelar i en aktiefond eller i en aktiesparfond som inte är eller i en aktiesparfond eder kapl- förelagsanknuten. talsparfond som inte är företagsan- knuten. Dennalag träder i kraft . Prop.1983/84:84 35 Närvarande:Statsministern , ordförande, och statsråden I. , ,, , , , , , ,, , , , , R. Carisson, , ,, Propositionom kooperationens kapitalförsörjning, m. m. Kooperationenhar sina idémässiga rötter och första praktiska erfarenheter från förstahälften av . Det började då växa fram idéer om ekonomisk verksamhetoch företagsformer, som direkt skulle ulgå ifrån och tjäna människors behov somarbetare, , konsumenter, bostadsbehövande, småsparare ochhantverkare. Denkooperativa verksamheten skiljer sig till såväl syfte som form från andraekonomiska verksamheter. Syftet med den kooperativa verksamheten år atttillgodose medlemmarnas intressen på områden, där de som konsumenter ellerproducenter är direkt engagerade. Den kooperafiva verksamheten har således ettdirekt samband med medlemmarnas grundläggande behov och dagliga verksamhel. Denkooperafiva verksamhetens inriktning och utformning bygger på en internationelloch historisk utveckling. Formerna för den kooperafiva samverkan harutvecklats under iakttagande av vissa grundläggande principer. En sådan principär att medlemskap i en kooperativ förening skall vara frivilligt och öppet. Enannan är den demokratiska beslutsprincipen en medlem - en röst. En tredjeviktig princip har med överskoltsfördélningen alt göra. Kapitalvinst skall inteulgå men normal bankränta kan betalas på medlemmarnas insatta kapilal. I övrigtskall utdelning av överskott i verksamheten ske till medlemmarna i proportiontill deras utnyttjande av föreningen. Självfinansiering är ytterligare envikfig princip som innebär Prop.1983/84:84 36 attbehovel av egenkapital i rörelsen skall tillgodoses genom medlemsinsatsereller fonderade överskott. Ytterligaretvå viktiga principer för kooperationen gäller upplysningsverksamhet ochsamverkan. Upplysningsverksamhet bedrivs av kooperationen för att medlemmar,förtroendevalda, anslällda och allmänhet skall få upplysning om kooperationsgrundsatser och metoder. Samverkan innebär att olika kooperativ skall strävaefter samarbete med andra kooperativ för att på bästa sätt främja sinamedlemmars intressen. Kooperationeni har utvecklats starkt och spelar en viktig roll i det svenskasamhället. De grenar av kooperationen som är mest utvecklade i är denallmänna konsumentkooperationen, lantbrukskooperationen, bostadskooperationenoch oljekooperationen. I liksom i andra länder finns även kooperativverksamhet med annan inriktning, t. ex. organisation av sparande och krediteroch för olika producentkooperativa verksamheter. En kooperativ form som harrönt ökat intresse i är arbetskooperationen. Syftet medden kooperativa verksamheten kan variera praktiskt taget obegränsat. Detbestäms av medlemmarna gemensami. del av landets befolkning är som medlemmar, kunder eller anställda engageradei någon form av kooperafiv verksamhel. Konsumentkooperationenomfattar dels konsumentföreningar anslutna till ochOljekonsumenlernas förbund, med sammanlagt ca 3 miljoner medlemmar, delsbostadskooperationen. Hyresgästernas () ochRiksbyggen, med sammanlagt ca 600000 medlemmar. Inomproducenlkooperationen, där lantbrukskooperationen är den övervägande delen,uppgår anlalel medlemmar till drygt 150000 om dubbelanslutningar räknas bort. Totaltsysselsatte enligt de sammanställningar som kooperationsutredningen gjort,kooperationen i slutet av 70-taIel ca 165000 personer, vilket motsvarade ca 5 %av samtliga sysselsatta i . Andelen av bruttonationalprodukten varlikaledes . Inom näringarna industri och handel sysselsattes vardera ca70000 personer eller 7 resp. av den totala sysselsättningen inom resp.område. Konsumentkooperationens andel av livsmedelshandel resp. bensinhandeluppgick till . Den bostadsko-operativa delen svarade för avbostadsproduktionen. Av den totala livsmedelsindustriproduktionen svaradelantbrukskooperalionen för . I lantbrukskooperalionen ingår också störtedelen av det privata skogsbruket som svarade för ca hälften av skogsproduktioneni landet. Dekooperativa företagen utgör således en viktig del av det svenska 1983/84:84 37 näringslivetvid sidan av privata eller enskilda förelag och samhällsägda företag. ,som tillsattes efter förslag i en socialdemokratisk riksdagsmotion 1976, harredovisat den principiella grundsynen all "den kooperativa verksamhetensform förenar individuellt och socialt engagemang med ekonomisk verksamhet päett sätt som berikar samhället i flera avseenden. Den motverkar klyftor mellanindivider och socialekonomiska grupper. Den informerar om och levandegörkomplicerade ekonomiska sammanhang. Och den fördelar ansvar, initiativ ochekonomiska resultat enligt demokratiska principer". Jag ansluter mig tilldenna bedömning. Kooperationenhar med sin vittomfattande verksamhet elt stort inflytande såväl på denekonomiska och demokratiska som på den sociala utvecklingen i . Kooperationen kan antasbidra till en effektivisering av del svenska näringslivel. Syftet - atttillgodose medlemmarnas intressen såväl ekonomiskt som ur andra aspekter - haren kvalilelshöjande effekt på produktion och distribution. Detta har positivaeffekter på privat och statligt drivna verksamheter som har de kooperativaföretagen som konkurtenler. Detär emellertid uppenbart atl kooperationens starka utveckling också kan medförarisker på vissa områden. Detta gäller särskilt områden där marknadsdominansenär framträdande. I detta hänseende gäller för kooperationen liksom förnäringslivet i övrigt konkurrenslagstiftning och annan ekonomisk lagstiftning.Därutöver finns det såvitt rör kooperationen anledning att förutsätta attmedlemmarnas krav och intressen utgör en tillkommande kortektionsfaktor. Kravetpå effektivitet och marknadsanpassning får naturligtvis inte heller gå sålångt att det strider mot medlemsintresset. Risker kan finnas för detta i taktmed atl effektivitetskraven nödvändiggör stordrift och anpassning och kanskesamarbete med statliga och privata företag. Även här måste kooperationen inomsig själv vidmakthålla meloder för alt säkerställa medlemmarnas inflytande ochmakt över verksamhetens omfattning och inriktning. Kombinationenav demokratisk rörelse och ekonomisk verksamhet hos kooperationen är unik. Kooperationensutveckling har visat atl ekonomisk effektivitet och demokrati väl låter sigförenas. Enligt min mening bör kooperationens erfarenheter kunna utnyttjas iutvecklingen för ökad ekonomisk demokrati i del svenska näringslivet. Denkooperativa verksamhetens inriktning styrs av medlemmarnas grundläggande behovoch dagliga verksamhet, eftersom syftet är atl tillgodose medlemsintresset. Dekooperativa företagens verksamhet har därför i Prop.1983/84:84 38 storutsträckning hitfills kommit att koncentreras på hemmamarknadsbe-tonadeprodukter, även om undantag finns, som exempelvis skogsindustrin. Kooperationensinriktning och utvecklingsmöjligheter påverkas givetvis av samhälletsekonomiska och näringspolifiska mål. De nuvarande ekonomiska obalanserna medstora underskott i bytesbalans och statsbudget gör att den ekonomiska polifikeninriktas på att hålla tillbaka konsumtionen i landet och föra överproduktionsresurser till den utlandskonkurrerande industrisektorn. Dettainnebär att störte delen av de kooperativa företagen nu arbetar på stagnerandemarknader. Förkooperationen innebär detta en svår valsituafion. Ska man ändra inriktning påproduktionen mot de expansiva sektorerna, vilket skulle överensstämma medsamhällets mål och innebära att kooperationen kan behålla sin starka ställningi näringslivet? Ska man anpassa sig till den krympande marknaden och därmedminska den kooperativa verksamhetens betydelse? Hur kan nya kooperativ på nyaområden kanske med nya medlemmar utvecklas? Riskenmed en expansion på områden utanför medlemmarnas näraliggande intressen är attden kooperativa verksamheten fjärmar sig från medlemmarna och därmed minskarmedlemmarnas intresse för att delta i verksamheten. Det kan vara ett hot moldemokratin i kooperationen. Enkooperativ utveckling måste ske på områden, där det finns aktivtmedlemsinlresse. Härikan det ligga etl problem för den s.k. etablerade kooperationen, som i vissaavseenden kan sägas ha sin mest dramatiska utvecklingsperiod bakom sig. Fleraav den etablerade kooperationens mål kan sägas ha infriats i välfärdssamhället lill en del genom kooperationens egna framgångar. Behovet av och viljan tillfortsatt kooperativ utveckling dämpas nalurligen av uppnådda framgångar. Undersenare år har nya kooperativa verksamheter utvecklats för skötsel av vissagemensamma angelägenheter. De kooperativa idéerna används för att lösauppgifter som det helt eller delvis åligger samhället att sköta. I direktiventill demokratiberedning (dir. 1983:44) anför chefen förcivildepartementet bl. a. alt beredningen bör i sitt arbete belysa nya kooperativaverksamhetsformer. Denetablerade kooperationen har enligt min mening ett ansvar för alt hålla dekooperativa idéerna levande inom den egna verksamheten. Men den har dessulom enuppgift att stödja utvecklandet av nya fristående kooperafiv. Kooperativverksamhet kan emellertid aldrig skapas utifrån. Den måste initieras och byggasupp av dem som har intresse och behov av den kommande kooperativa verksamheten.Samhällets uppgift bör därför enligt min mening vara att skapa sådana villkorför kooperativ verksamhet så att denna blir etl reellt alternativ. Samhälletska således inte styra eller dra Prop.1983/84:84 39 upprikfiinjer för kooperationen, utvecklingen måste ske inom kooperationen ochfrån medlemmarna. Samhällets uppgift blir att skapa förhållanden, som gör enkooperativ utveckling möjlig. Avden redogörelse som Jag här har lämnat framgår det att kooperationen nu och iframliden har en viktig roll atl fylla i det svenska samhället. Det är avväsenlHgt allmänt intresse att de kooperafiva föreningarna kan utvecklasJämsides med näringsverksamhet som bedrivs i andra former. Denövergripande målsättningen är att de kooperativa föreningarna skall så långtmöjligt ges i Jämförelse med andra företagsformer likvärdiga möjligheter.Eftersom de olika företagsformerna i vissa avseenden skiljer sig kan villkoreni vatje enskild detalj inte vara identiska. Jagoch chefen för , statsrådet , kommer i detta sammanhangall ta upp frågor om bl.a. kooperationens kapitalförsörjning. Principenom självfinansiering liksom den personassociativa formen kan innebära ensvaghet för kooperationen när del gäller anskaffning av riskkapital. Som kooperationsutredningenframhåller kan föreningens konsolidering innebära en kooperativ målkonflikt.Höga redovisade överskott, vilka är nödvändiga för att uppnå entillfredsställande konsolidering, kan strida mot kooperativels intresse i denmån överskotten härrör från de egna medlemmarnas ekonomiska aktivitet iföreningen. Konsolideringen kan därför inte "överdrivas", eftersomden kan gå ut över medlemsintresset. Enfungerande självfinansieringsprincip under inflation förutsätter också enkontinuerligt höjd insatsskyldighet. Självfinansieringsprincipen har fördelenatt den hävdar det kooperativa oberoendet. Processen med en ständigäterslussning av överskottsmedel har direkt och indirekt en avgörande betydelseför kooperationens kapitalförsörjning. Den har dock avgörande begränsningar.Självfinansieringen bygger på indirekta kapitaltillskott frän medlemmarna menär den enda egentliga finansieringskällan. Kooperativet får därför tillgångendast till, internt riskkapital och ej, som aktiebolagen, fill externamarknader för riskkapital. Soliditeteni del svenska näringslivel har överlag utvecklats negativt under 70-lalet. Detfinns många förklaringar lill delta. En del av den sjunkande soliditeten är ensjälvvald åtgärd från företagens sida, då det under vissa tider varitförmånligare att finansiera investeringar med främmande kapital än med eget.Den sjunkande soliditeten har dock nackdelar bl. a. i form av mindreuthållighet i lågkonjunkturer. Kravet på en hög och Jämn avkastning blir högreJu lägre soliditeten är. Problemen har enligt min mening kommit lill klartuttryck genom de senaste årens många företagskriser. Behovet av ensoliditelshöjning i det svenska näringslivet torde vara allmänt erkänt. Prop.1983/84:84 40 kooperativa företagen har soliditeten sjunkit snabbare än bland övrigaföretag. De kooperativa företagens soliditet har tradifionelll varil lägre änövriga företags men genom de senasle årens utveckling har klyftan ökat. Denkooperativa företagssektorn har också varit utsatt för svåra kriser undersenare år bl.a. som en följd av den låga självfinansierings-graden. Problemen iproducentkooperationens skogsindustrier är väl kända. Det torde vara oomtvistatatt behovet av en konsolidering är störte bland de kooperativa företagen änbland övriga. Jag delar på denna punkt kooperationsutredningens slutsats attkooperationen är underförsötjd med eget kapilal. Samtidigtsom behovet av en ökad försörjning med riskkapital är relalivi störte ikooperationen än bland övriga företagssektorer får jag konstatera atl destimulansåtgärder som samhället vidtagit för att förbättra näringslivetsförsöijning med riskkapital nästan uteslutande har riktat sig till det enskildanäringslivet och företrädesvis börsbolagen. Sådana stimulansåtgärder är bl.a.Annellagstiflningen som innebär en viss lindring i utdel-ningsbeskattningen,, skaliefondsparande, lindring i dubbelbeskattning bland ejbörsnoterade företag m. m. Förkooperativa föreningar har det varit omöjligt alt, med bibehållande avföreningens slalus, låta andra än medlemmarna satsa riskbärande kapital. Jagkommer därför att föreslå vissa ändringar i lagen (1951:308) om ekonomiskaföreningar som gör det möjligt för föreningarna atl låta andra än medlemmarnasalsa sådant kapital. Detta skall kunna ske genom särskilda kapitalinsatser,förlagsinsatser. Förlagsinsatserna skall därvid ha en mellanställning mellanmedlemskapitalet och lånat kapital. Innehavet av en förlagsinsats kommer inteatt medföra någon rösträtt i föreningen. För förlagsinsatser ska inte gälla debegränsningar i fråga om ränta på insatskapitalet som f. n. gäller förmedlemsinsatser. Förlagsinsatserna föreslås bli bundna i minsl . Chefenför kommer att lämna förslag som gör det möjligt all lillförakooperationen kollektivt eget kapital. Förslaget innebär att 4:e fondstyrelsenges möjlighet att placera medel som förlagsinsatser i ekonomiska föreningar.Denna utvidgning av placeringsområdel medför dock inte att det f.n. finns någotbehov av atl tillföra 4:e fondstyrelsen något nytt kapital. Vid framtidaprövning av tillskott skall emellertid hänsyn tas till att fondstyrelsen fåtten ny placeringsmöjlighet. De placeringar som 4:e fondstyrelsen gör skalltillgodose kraven på god avkastning och förtäntningen skall avspegla de villkorsom marknaden ställer för investeringar av motsvarande typ. Fondstyrelsenkompletteras med två ledamöter som kooperationen föreslår. Jagvill i delta sammanhang också framhålla att förslaget om löntagarfonder (prop.1983/84:50) innebär att fondmedel kan placeras som riskkapital i ekonomiskförening. Föralt ytterligare öka tillförseln av externt riskkapital kommer chefen 1983/84:84 41 förfinansdepartementet att föreslå att det nya sparsystem - allemanssparandet -som träder i kraft utformas så att riskkapital kan förmedlastill kooperationen. Enligt förslaget skall de s. k. kapitalsparfonderna gesmöjligheter att placera av sina medel i förlagsinsatser. Vidareskall, efter dispens, av medlen i kapitalsparfonder medanknytning till kooperafionen kunna placeras i föriagsin-salser. Chefenför kommer även att lämna förslag som innebär en lindringav dubbelbeskattningen inom den kooperativa sektorn. Lindringen, som sker påföreningsnivå, gör det möjligt för föreningarna att lämna störte utdelning . Genom alt medlemmarna därigenom kan få rimligare avkaslning på sittinsatskapital ökas deras motiv för atl höja insatserna i föreningen. Lindringeni dubbelbeskattningen innebär också att kooperativa föreningar får lättare attdra fill sig riskbärande kapital i form av föriagsinsatser. Chefenför kommer vidare att lämna förslag till ändring avinkomstslag för ränta och utdelning. Förslaget innebär all den ordning som gäller för rörelse även skall gälla för inkomstslagen Jordbruksfasfighetoch annan fastighet. Iårets kompletteringsproposition redovisades att regeringen avser att föreläggariksdagen förslag rörande en omläggning av företagsbeskattningen. Förslagenberör såväl aktiebolag som ekonomiska föreningar och har som övergripandemålsättning alt olika företagsformer skall ha i princip likvärdigabetingelser, en utgångspunkt somjag i del föregående understrukit i deförslagjag förordat. Vissaförslag lämnas också rörande den kooperativa utvecklingen. När det gäller dessafrågor har kooperationen naturligtvis själv ett huvudansvar. Det är som Jagtidigare framhållit främst enskilda medlemmars insatser och idéer som liggerlill grund för en kooperativ expansion. Samhället måste dock i vissa fallställa resurser av olika slag till förfogande. Det är därvid väsentligt attmöjligheter till goda kontakter mellan kooperationen och statsmakternaföreligger. Jag kommer därför att i annat sammanhang föreslåregeringen att inrätta ett kooperativt råd med huvuduppgift att i samarbetemed kooperationen stimulera utvecklingen av såväl befintlig som ny kooperation.Andra uppgifter blir att samordna handläggningen av kooperativa frågor samtatt utgöra en kontaktyta för kooperafionen gentemot . Sommedlemmar i rådet skall ingå företrädare för kooperativ verksamhet. I rådetingår också en arbetsgrupp med representanter för departement med anknytninglill kooperativ verksamhet. Kostnaderna för rådets verksamhet bör belastaindustridepartementets kommiitéanslag. Jag beräknar kostnaderna till högst 1,2milj. Den nuvarande delegationen för arbetskooperation börintegreras i det nya organet. Närdet gäller forskning om kooperationen har Jag erfarit att forsknings- Prop.1983/84:84 42 med anledning av vad som anförts i prop. 1981/82:106 har tillsalt enkommitté för kooperafionsforskning. Jag utgår från att denna kommitté i sittfortsatta arbete kommer att beakta kooperafionsulredningens förslag.Forskningsrådsnämnden bör redovisa de åtgärder somföranleds härav. Dekooperativa organisationerna har förklarat sig beredda alt ställa medel tillförfogande för inrättande av en professur med kooperativ inriktning. Frågan omprofessurens inrättande och dess närmare inriktning bör bestämmas i samråd medde kooperativa organisationerna försl sedan prövning skett och erfarenhetervunnits av forskningsrådsnämndens redovisning. StatsrådenPeterson och anmäler sina förslag.