prop · G703124 · 1983-12-31 00:00:00 — Förden sjukvård som ges till flyktingar när de flyttat ut från förläggning kommersjukvårdshuvudmannen alt få ersättning från sjukförsäkringen efter gängseregler eftersom dessa personer kommer att vara inskrivna hos försäkringskassan.För sjukhusvård utgör denna ersättning endast en mindre del av den faktiskakostnaden medan staiens ersättning av sjukhusvård för flyktingar som ärinskrivna vid förläggning i princip täcker hela kostnaden. Därigenom kommervissa landsting atl få högre sjukvårdskostnader fill följd av tidigareomhändertagande av flyktingar ute i samhället. Kostnadsökningarna torde dockför de flesta landstingskommuner - till skillnad mot kommunernas merkostnaderför lokalt omhändertagande -bli begränsade. Det är bl. a. mol denna bakgrundenligt min mening i normalfallet inte motiverat med någon särskild ersättningtill sjukvårdshuvudmannen för vård av flyktingar. I vissa fall kan emellertid,med hänsyn till flyktingarnas bakgrund, särskilda behov av speciella sjukvärdsinsatseruppstå som kan motivera statlig ersättning. Inomramen för flyktingkvoten tar normalt emot ett anlal flykfingarsom behöver sjukhusvård eller p. g. a. fysiskt eller psykiskt handikapp behöversärskild omvårdnad. Vid uttagning och mottagning av dessa flyktingar medverkarsocialstyrelsen, som också genom elt särskilt bemyndigande kan utge ersättningtill sjukvårdshuvudmännen för varaktig vård av sjuka och handikappadeflyktingar som inte kan tas emot på moltagningsförläggning. Sådan ersättningutgår med de belopp som finns angivna i riksavtalet. Vårtradition atl inom ramen för flykfingkvoten la emot ett antal sjuka ochhandikappade flyktingar bör bibehållas. För att dessa flyktingar skall kunnatas om hand på ett bra sätt krävs en överblick över landets samlade vårdresurser.Del innebär att , som har fill uppgift alt ha denna överblick,på samma sätt som måste kunna medverka vid uttagningen av kvotflyktingar.För att vidmakthålla våra möjligheter alt ta emot sjuka och handikappadeflyktingar bör också nuvarande möjligheter att utge ersättning för varaktigvård på sjukvårdsinrättning bibehållas. 1983/84:124 47 Uppgiftenbör emellertid föras över från till mol bakgrund av attSIV, enligt vad jag tidigare föreslagit, bör svara för ersättningen tillsjukvårdshuvudmännen för sjukvård av asylsökande. F.n.tas handikappade flyktingar, som ej är i direkt behov av annan vård, emot påförläggning . bekostar länsarbetsnämndernasjukvårdsinsatser, hjälpmedel etc. Förläggningen i är handikappanpassad.Här finns också träningsmöjligheter för vissa handikapp. Det kan mot dennabakgrund i vissa fall vara lämpligt med någon längre föriäggningsvislelse fördessa flyktingar än de normal-fider jag tidigare angivit. Det innebär också bättre hinner planera vård- och behandlingsinsatser på inflyttningsorten. Jaghar tidigare föreslagit av bör bemyndigas alt kunna utge särskilda bidrag fillbl. a. kommuner som tagit emot handikappade flyktingar som kräver särkildainsatser. På samma sätt bör under vissa förutsättningar kunna utgesärskilda bidrag till landstingskommuner för särskilda insatser förhandikappade flyktingar. Även för vissa andra extraordinära insatser bör SIVvid behov ha möjlighet atl ge särskilda bidrag till sjukvårdshuvudmännen. gälla extraordinära insatser, exempelvis inom den psykiatriskavården. Det bör ankomma på regeringen atl utfärda de riktlinjer härför sombedöms erforderliga. Huvudpartenav de flyktingar som las emot i är unga och arbetsföra. En avförutsättningarna för att de skall kunna anpassa sig i det svenska samhället äratt de får ett lämpligt arbete. Självfallet måste därför insatserna för attbereda flyktingarna plats på arbetsmarknaden även framöver bli ett av deviktigaste inslagen i mottagandet av dem. Ansvaret för flyktingarnasintroduktion på arbetsmarknaden kommer alt åvila arbetsmarknadsverket ävensedan de frågor som rör flyktingarnas mottagande förts över fill . Flyktingarnahar mycket skiftande bakgrund och erfarenheter. Medan vissa är välutbildade ochhar god arbetslivserfarenhet har andra ingen eller bristfällig skolgång och enyrkesbakgrund som inte passar svenska förhållanden. Möjligheterna atl direktfå arbete efter genomgången svenskundervisning har också försvårats undersenare år p. g. a. arbetsmarknadsläget. De arbetsmarknadspolifiska medlen ochdå främst AMU har därför fått anlitas i allt större utsträckning. Dethar emellertid visat sig att de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna måsteanpassas efter flyktingarnas behov. Det är t. ex. ofta värdefullt om det gesmöjlighet för flyktingen atl varva yrkesutbildning med arbete i syfte attunderlätta såväl språkinlärning som anpassning till svensk arbetsmarknad.Genom den nya form av värvning mellan beredskapsarbete och utbildning saml delnya rekryteringsstöd som regeringen föreslagit i prop. 1983/84:124 48 1983/84:26om särskilda sysselsättningsåtgärder för /84, och som riksdagenbeslutat om (AU 8, rskr56), bör möjligheter för flyktingarna att komma ut påarbetsmarknaden öka. Fr.o.m. kan också - genom ett tillägg iarbetsmarknadskungörelsen - nyanlända flykfingar som inte är arbetslösa, menändå kan sägas ha en svag ställning på arbetsmarknaden, beviljasarbetsmarknadsutbildning. Enutgångspunkt i reformeringen av flyktingmoltagandet är atl flyktingen så långtmöjligt bör tas om hand och få grundläggande svenskundervisning i en kommundär han fortsättningsvis kan bo kvar och arbeta. Det innebär av vidplaneringen av flyktingmottagningen noga bör uppmärksamma den förväntadearbetsmarknadssituationen samt möjligheterna all arbetsplacera flyktingarnaeller ordna utbildning för dem. Överenskommelser med kommunerna om mottagningav flyktingar bör bl. a. föregås av en kartläggning av de arbetsmarknadsmässigaförutsättningarna samt fillgången på utbildningsplatser - inte minst inom AMU -i de olika kommuner/regioner som kan komma i fråga. Innan träffar överenskommelsemed en kommun bör yttrande regelmässigt inhämtas från AMS. F. n.sker huvuddelen av arbetsplacering av nyanlända flyktingar genom särskildaplatsförmedlare som är avdelade för flyktingverksamheten och som är knutna tillflyktingförläggningarna eller flyktinggrupperna vid länsarbetsnämnderna iStockholm, , och . Vid ett kommunall omhändertagandekommer denna uppgift primärt att åvila den lokala arbetsförmedlingen. För attde skall kunna fullgöra denna uppgift och för att nivån påarbetsmarknadsservicen till flyktingar skall kunna vidmakthållas är delnödvändigt alt särskilda resurser tillförsäkras arbetsförmedlingarna i dekommuner som tar emot flyktingar enligt del nya systemet. Dessa resurser börvara av minst samma omfattning som de resurser AMS använder förarbetsmarknadsservice ål nyanlända flyktingar. Ipromemorian (Ds A 1983: 10) Genomförande av ändrad statlig ansvarsfördelninginom flyktingomsorgen uppskattades resursåtgången för den arbetsförmedling förflyktingar som finansieras över flyktinganslaget till 9,4 milj. kr. Till delta skall läggas vissa tolkkostnader. AMS har i enskrivelse till regeringen beräknat eu permanentmedelsbehov på ca 12,8 milj. kr., vid en mottagning av ca 5000 flyktingar perår. AMS anser alt dessa medel bör tillföras verket under anslaget B 1.Arbetsmarknadsservice när huvudmannaskapsförändringen genomförs och AMSsärskilda flyklinganslag upphör. Jagräknar för egen del med att den del av AMS nuvarande flyktinganslag som avserarbetsmarknadsservice och som bör ligga kvar hos AMS för attbibehålla nivån på arbetsförmedlingens insatser uppgår till ca 11,5 milj. kr.per helår. Jag har därvid räknat med all 4 500 flyktingar tas emot . Jagåterkommer senare till anslagsberäkningen för /85. 1983/84:124 49 En kommunalisering av flyktingmoltagandet leder till attarbetsmarknadsservicen för flyktingar i viss utsträckning behöver ordnas påandra orter än . Behovet av insatser pä olika orter kan ocksåförväntas variera från tid till annan. Jag förutsätter atl AMS omfördelar sinaresurser för verksamheten och i övrigt tillämpar de flexibla lösningar somverksamheten kommer att kräva. Arbetsförmedlingen för flyktingar kan delvis också behövaordnas i andra former än f. n. Den försöksverksamhet avseende arbetsförmedlingför invandrare som bedrivits i har visat att det är möjligt alt även i eltkärvt arbetsmarknadsläge nå goda resultat genom intensifierade arbetsförmedlingsinsatser.Olika metoder som har ingått i bör med fördel kunna användas iverksamheten för flyktingar. Jag vill också framhålla atl elt nära samarbetemellan arbetsförmedlingen och olika funktioner i kommunerna som är engageradei flyktingmoltagandet är nödvändigt. 2.11 Behovet av förläggningar 2.11.1 Mottagningsförläggningar för kvotflyktingar De förslag jag har redogjort för innebär att kvotflylingarnasvistelse på moltagningsförläggning skall kunna minskas från till normalt . Delta leder naturligtvis till eltväsentligt mindre behov av föriäggningsplatser än för kvotflyktingarna. finns permanenta förläggningar i , , Flenoch Hallslahammar med sammanlagt ca 700 platser. Det motsvarar grovt räknatden kapacitet som behövs för ett över årel relativt jämnt fördelat mottagandeav ca 1 250 kvotflyktingar, vilka i genomsnitt vistas i förläggning någothalvår. Det ligger i sakens natur all inresorna inte fördelar sig jämnt övertiden. Detta har tillsammans med längre förläggningsvistelser under senare tidoch extra kvoter för båtflyklingar och början av 1980-laletlett till ett närmast behov av tillfällig föriäggningskapacitet. Desenaste åren har AMS föriäggningskapacitet motsvarat ca 1 300 platser. fullt utbyggt lokall flyktingomhändertagande medtillräckligt antal kommunala mottagningserbjudanden och en förläggningstid skulle med samma antal kvotflyktingar som inte kräva en föriäggningskapacitetpå mer än 150 platser. Inresetoppar av de senaste årens karaktär får emellertidanses vara sannolika även , varför antalel platser kan behöva varanågot fler. Det leder till atl jag bedömer att, vid elt fullt utbyggt syslemmed kommunala mottagningserbjudanden, antalet föriäggningsplatser för kvotflyktingarskulle behöva uppgå till ca 200 platser med en oförändrad storlek av flykfingkvoten. Mot bakgrund av att det råder viss osäkerhet om i vilkentakt kan träffa överenskommelser med enskilda kommuner om mottagning avflyktingar och med hänsyn till att en successiv uppbyggnad av det nya mottag-4 1983/84. 1983/84:124 50 ningssystemethar vissa fördelar anser jag att avvecklingen av nuvarande mottagningsförläggningarbör ske stegvis. Den arbetsgrupp som lämnat förslag till genomförande av enförändrad flyktingmottagning bedömde att om får i uppdrag att överenskommamed kommuner fr. o. m. borde del vara rimligt atl anta atlöverenskommelser om mottagning motsvarande åtminstone ett halvårsorganiserad flyktingöverföring finns färdiga att tillämpa fr.o.m. den 1 januari1985. Jag delar denna bedömning och finner atl behovet av förläggningskapacitetdärför redan då bör ha minskal avsevärt. Jag föreslår att föriäggningskapacitetmotsvarande ca 400 platser överförs till och att SIVsvarar för drift och ledning av dessa förläggningar fr. o. m. denna tidpunkt.SIV bör få i uppdrag all därefter genomföra den anpassning av kapaciteten fråndenna nivå ner till den lägre nivå som en fortgående kommunalisering avflykting-mottagandet innebär. Det är omöjligt att exakt ange i vilkentakt en sådan anpassning kan ske. Om inte förutsättningarna helt förändras bedömerjag dock att anpassningen i sin helhet bör vara genomförd senast den 1 juli1987. I den anpassning av förläggningsverksamheten som kommer att få iuppdrag att genomföra ligger inte bara en minskning av antaletförläggningsplatser för kvotflyktingar utan också en successiv neddragning avde funktioner vid förläggningarna som i det föreslagna systemet inte längreskall finnas kvar vid förläggningarna. Ifråga om vilken del av dagens förläggningsverksamhet som bör föras över tillSIV ansluter jag mig till den nämnda arbetsgruppens kriterier ochslutsatser. Jag föreslår således att fr. o. m. får ansvarför drift och ledning av förläggningarna i , och Hallslahammar.Det innebär att den permanenta förläggningen i och de tillfälligaförläggningarna i , och bör avvecklas sommottagningsförläggningar för kvotflyktingar. Molbakgrund av atl inte förfogar över någon regional organisation, som kansvara för de administrativa uppgifter som länsarbetsnämnderna sköter, bören viss administrativ förstärkning ske vid de förläggningar skall ta över.Administrationen av förläggningarna i och bör kunna samordnas. Idetta sammanhang vill jag också förorda atl får i uppdrag attsvara för förvaltningen av de lokaler : s förläggningsverksamhel kommer altkräva. Jagåterkommer strax till personalfrågorna i samband med omstruktureringen avförläggningsverksamheten. Jaghar tidigare föreslagit all utlänningar som söker asyl i samband med inresansom regel bör hänvisas till en kortare lids inkvartering i en utredningsföriäggningeller någon annan form av tillfällig bostad utredningen i tillslåndsärendelgörs. skall också göras en planering av var det fortsattamottagandet skall ske. 1983/84:124 51 börnormalt kunna begränsas . Jag har också redovisat att behov avfast förläggningskapacitet i första hand finns i anslutning till Arlandaflygplats eftersom det är dit som de fiesta asylsökande kommer. Flertaletav de asylsökande som kommer via inkvarteras direkt efterankomsten vid den mottagningssluss som finns i och drivs av Sigtunakommun med stöd av särskild statlig ersättning. Denna mottagningssluss har f. n.en fast kapacitet på ca 60 platser. Vistelsetiderna vid motlagningsslussen harhittills i hög grad påverkats av tillströmningen av asylsökande. Vid lågtillströmning har vistdseliden normalt varit och Arlandapolisenhar med hjälp av utredningscenlralen i haft möjlighet att iflertalet fall göra en fullständig utredning i asylärendet under denna tid.Vid hög fillslrömning av asylsökande har vistdse-fiderna vid motlagningsslussenvarit kortare, som regd . Genomströmningen harsåledes skett snabbare för att det skall finnas en viss beredskap med ledigaplatser som kan ta emot de nya asylsökande som anländer. Vid en stortillströmning har det inte heller funnits tillräckliga resurser hosArlandapolisen för alt utredningarna skall kunna genomföras under vistelsen imottagningsslussen. T.o.m.år 1982 var del i huvudsak en uppgift för kommun alt efter det förstamottagandet vid motlagningsslussen även svara för den fortsatta inkvarteringenunder hela den tid frågan om uppehållstillstånd prövades. Detta innebar storaproblem för kommunen, bl. a. vad gällde bostadsanskaffning. Som en följd avdessa problem och ökad tillströmning av asylsökande bemyndigade regeringen idecember 1982 AMS att som en temporär insats erbjuda inkvartering i statligregi för asylsökande som kommer till . Vidutgången av drev AMS fem tillfälliga förläggningar för asylsökande meden total kapacitet på drygt 400 platser. 1984 har förläggningskapacitetenutökats med ytterligare nästan lika många platser för att möjliggöramottagande av det stora antal iranier som kom till . Deasylsökande placeras normalt på någon av AMS föriäggningar efter 1-2 veckorsvistelse vid mottagningsslussen i . Eftersom tillströmningen har varithög och början av är 1984 har polisen som regelinte hunnit göra utredningar i asylärendet innan utplaceringen sker utan den görsav polismyndigheter på den ort där AMS föriäggning ligger eller med stöd av utredningscenlraleni den aktuella regionen. Problem med lång väntan på utredning har i vissa falluppstått genom atl polisen saknat resurser och erfarenhet av denna typ avverksamhet på de orter dit AMS förläggningar har lokaliserats. De asylsökandesom placerats på någon av AMS förläggningar har normall fått stanna där tilldess att slutligt beslut i lillständsärendel har fattats. Så gott som alla somtagits om hand på någon av föriäggningarna har av beviljatsuppehållstillstånd som flykting. De har, när de fått sitt tillstånd, normallfått elt fortsatt omhändertagande som 1983/84:124 52 flyktingpå någon av AMS permanenta eller tillfälliga mottagningsförläggningar förflyktingar. Skillnadenmellan den form av utredningsföriäggning för asylsökande somjag föreslagitoch de tillfälliga föriäggningar för asylsökande som AMS f. n. driver är främstatt föriäggningsliderna kommer att bli kortare eftersom utflyttning i en kommunnormalt skall ske när polisens grundutredning i asylärendet är klar. Eventuellkompletterande utredning i ärendet på initiativ av eller ev.besvärsprövning av regeringen bör således den asylsökande normalt få avvakta ien kommun där han eller hon erbjudits bostad. I de fall polisen i sin utredningbedömer att den asylsökande bör få tillstånd att stanna i landet och därförinte initierar ett offentligt biträde bör normall kunna fatta ett snabbtbeslut om uppehållstillstånd medan vederbörande är kvar påutredningsförläggningen. Förutsättningen för alt vistelsetiderna vid enutredningsförläggning skall kunna begränsas till de som jagförordat är att det finns tillräckliga och kvalificerade resurser förutredningar i anslutning till förläggningsorten och en flexibilitet så attpolisens utredningsresurser vid behov tillfälligtvis kan omdisponeras. Behovetav utredningsförläggningskapacitei är svårt att ange. Det är givetvis beroendeav tillströmningen av asylsökande. Det är också beroende av hur snabbtutredningarna kan ske och vilka överenskommelser om mottagande som kanträffa med kommuner. En tillströmning på ca 50 asylsökande , vilketinte varit ovanligt vid , skulle med enförläggningsvistelse ställa krav på 150-200 platser. Det behövsenligt min mening en fast kapacitet av ungefär denna storleksordning. Medhänsyn till att en utredningsförläggning i första hand bör finnas för dem somsöker asyl vid ankomsten till finns det vissa skäl som talar för enlokalisering i nära anslutning till Arianda. Ett sådant skäl är att det kanvara rationellt att den fullständiga utredningen i asylärendet görs av sammapolismyndighet som gjort den preliminära utredning som sker när det prövas omden tillståndssökande skall ha rätt atl resa in i landet och få sin ansökanprövad här. 1 finns också god tillgång på tolkar. Om denförsöksverksamhet med lokalt samarbete mellan och lokala polismyndighetersom påbörjats i slår väl ut och leder till en permanentningskulle detta också kunna vara ett skäl att ha en utredningsföriäggning iStockholmsområdet. En lokalisering i direkt anslutning till eller iStockholmsområdet är dock inte nödvändig. Del väsentliga är att det finns ellerkan skapas tillräckliga utredningsresurser på den on där föriäggningen ligger. Eftersomnuvarande mottagningssluss i inte har tillräcklig kapacitet för attensam tjäna som utredningsföriäggning enligt den modell jag föreslagit och detdessutom kommer att frigöras resurser på annal håll i samband med avvecklingenav motlagningsföriäggningar för kvotflykting- 1983/84:124 53 arhar det varit naturligt för mig alt pröva om en lokalisering av en utredningsförläggningkan ske till någon av de orter där en avveckling skall ske. Jag har då av fleraskäl funnit alt en fast utredningsförläggning för asylsökande med fördel kaninrättas i . I finns goda möjligheter till inkvartering av bådeensamstående och familjer. Där finns också stor erfarenhet av mottagning avflyktingar av en rad olika nafionaliteter som bör kunna utnyttjas vidmottagandel av asylsökande. Där finns också tillgång till tolkar på flera språksom kan utnyttjas såväl i det dagliga arbetet på förläggningen som i polisensutredningsverksamhet. Jag kan efter samråd med chefen för justiliedepartementelockså konstatera alt han är beredd att vidta de åtgärder som kan bli nödvändigaför att se till att det finns tillräckliga polisresurser för utredning avutlänningsärenden i . Jag vill också framhålla att närheten till Norrköpinggör det möjligl för personal vid : s fillståndsbyrå att när så bedömslämpligt direkt delta i utredningarna på det sätt som avses ske i denförsöksverksamhet med lokalt samarbete mellan och polisen, som harpåbörjats i . Jagföreslår mol denna bakgrund att bör få i uppdrag atl driva en fast utredningsföriäggningför asylsökande i fr.o.m. . Det saknas f. n. underlagför att närmare ange dimensioneringen på en sådan förläggning. Jag haremellertid för avsikt alt ge i uppdrag att med utgångspunkt i deuttalanden jag gjort i denna proposition närmare utreda hur många platser föriäggningenbör ha och vilken personal som bör finnas vid förläggningen. En sådan utredningbör ske i samråd med AMS och , som samfidigt närmare böröverväga behovet av polisresurser för utredningsverksamheten. En utgångspunkt förpersonaldimensioneringen vid förläggningen bör vara att de asylsökande, somjagtidigare nämnt, inte bör erbjudas svenskundervisning eller barntillsyn och attde i så stor utsträckning som möjligt bör klara sig själva underförläggningsvistelsen. Beslut om förläggningens dimensionering bör fattas avregeringen när har redovisai sitt utredningsuppdrag. Jagvill i delta sammanhang framhålla att man bör sträva efter atl den personal somi dag är anställd vid AMS moltagningsförläggning för flyktingar i börerbjudas anställning i de motsvarande funktioner som kommer att finnas vid dennya utredningsförläggning som där skall svara för. Jag återkommer tillvissa personalfrågor i samband med genomförandet . Mittförslag atl skall driva en utredningsföriäggning i innebär inte attbehovet av nuvarande mottagningssluss i direkt anslutning till Arlandaförsvinner. Denna mottagningssluss behövs liksom f. n. som en buffert där deasylsökande las emot direkt efter ankomsten. Hur länge de skall stanna där blirberoende av bl. a. tillströmningen. Om inte tillströmningen är så stor så atthela mottagningsslussen behövs som buffert bör den också kunna fungera som utredningsföriäggning.Särskilt när Arlanda- 1983/84:124 54 polisenhar gjort en preliminär utredning i samband med alt det har prövats om dentillståndssökande skall direktavvisas kan det ibland vara lämpligt att denfullständiga utredningen också görs av Arlandapolisen. Då bör den asylsökandekunna stanna i motlagningsslussen om det finnsplats. Utflyttning bör då ske direkt till en kommun. Jag förordar att fårett ledningsansvar för verksamheten vid motlagningsslussen i i sambandmed att får huvudansvaret för flyktingmotlagningen, dvs. den 1 januari1985. Liksom f. n. bör även kommun kunna engageras i det praktiskaarbetet. utredning av behovet av förläggningskapacitet i som jag jag har föravsikt att initiera bör även ingå att närmare överväga vilka mottagnings- ochutredningsresurser som bör finnas i direkt anslutning till . Det börockså undersökas i vilken utsträckning det är möjligt att asylsökande från helalandet tas emot på den föreslagna fasta utredningsförläggningen i ochvilket behov det kan finnas av inkvarleringsmöj-ligheter i direkt anslutningtill andra inreseorter än . En viss beredskap på de vanligasteinreseorterna bör kunna åstadkommas genom att träffar överenskommelser medberörda kommuner om att de svarar för inkvartering polisensutredning sker. Iett läge med onormalt stort antal asylsökande lorde det även varanödvändigt atl med kort varsel kunna ordna fillfälliga förläggningar ellerandra inkvarteringsmöjligheter. måsle mot denna bakgrund ges ellbemyndigande som möjliggör detta. Om tillfälliga förläggningar för asylsökandemåste öppnas är det nödvändigt atl samråd sker med polisen så atl dessa föriäggningarinrättas på sådana orter där det finns möjlighet att inom rimlig tid genomförapolisens utredningar i tillståndsärenden. Påsamma sätt måsle ges ell bemyndigande atl med kort varsel kunna agera föratt ta hand om kvotflyktingar om särskilda händelser inträffar och Sverigemåste möta tillfälliga inresetoppar eller beslutar att ta emot ett större antalflyktingar än den normala flyktingkvoten. Vidtillfälliga inresetoppar av asylsökande eller kvotflyktingar bör de tillfälligaförläggningar som kan vara nödvändiga att öppna så långt möjligl vara av sammakaraktär som de fasta förläggningarna, dvs.