prop · G70376 · 1983-12-31 00:00:00 — om vissalivsmedelspolitiska frågor; Regeringenföreslår att antaga de förslag som har upptagits i bifogade utdrag avregeringsprotokoll. Ipropositionen läggs fram förslag om övergripande mål för en samladlivsmedelspolitik. Vidare redovisas riktlinjer för överläggningarna om Jordbruksprisregleringenför tiden efter den 30Juni 1984. Huvudmåletför livsmedelspolitiken föreslås vara att trygga vår livsmedelsförsörjningsåväl i fred som under avspärtning och krig. Konsumenternas intresse avlivsmedel av god kvalitet till rimliga priser föreslås bli ett medJordbrukarnas inkomstmål likställt delmål. Dettillfälliga investeringsstoppet inom animalieproduktionen föreslås bli förlängtmed . I 1983/84. Prop.1983/84:76 2 Lagom dels fortsatt giltighet av lagen (1983:147) om förbud motnybyggnad av djuirstallar för nötkreatur, svin och fjäderfä, dels ändring isamma lag Härigenomföreskrivs i fråga om lagen (1983: 147) om förbud mot nybyggnadav djurstallar för nötkreatur, svin och fjäderfä, vilken gäller till utgångenav Juni månad 1984, delsalt lagen skall äga fortsatt giltighet till utgången avjuni månad 1985, delsatt 1 § skall ha nedan angivna lydelse. 1§ För atl motverka överskott inom För att motverka överskott inom jordbruketsanimalieproduktion är Jordbrukets animalieproduktion är nybyggnad avdjurstallar för nöt- nybyggnad av djurslallar för nötkreatur, svin ochfjäderfä förbjuden kreatur, svin och fjäderfä förbjuden intill uigången avjunimånad 1984. intill utgången avjuni månad 1985. Dennalag träder i kraft den Ijuli 1984. Prop.1983/84:76 3 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden I. , , , , , , ,, , , , , , , R. ,, , , Proposition om vissa livsmedelspolitiska frågor Nuvarande rikfiinjer för Jordbrukspolitiken fastställdesav (prop. 1977/78:19, JoU 10, rskr 103). Utvecklingen avsamhällsekonomin och början av 1980-taIet medfördeemellertid att Jordbrukspolitiken inte längre fungerar på det sätt riksdagenförutsatte när den fattade sitt beslut . har det blivit alltmerangeläget atl sätta injordbrukspolitiken i ett samlat livsmedelspolilisktsammanhang. Med stöd av regeringens bemyndigande den 9december 1982 tillkalladejag en kommitté med uppgift att utforma en livsmedelspolitik. Enligt sinadirektiv (Dir 1982: 103) skall kommittén med förtur behandla frågor avgrundläggande betydelse för de överläggningar om priserna på Jordbruksproduktersom avser tiden efter den 30Juni 1984, när nu löpande prisregleringsperiod gårut. Kommittén har vidare haft till uppgift att med förtur lämna förslag tillåtgärder som kan åstadkomma bättre balans mellan produktion ochkonsumtion av jordbruksprodukter. Kommittén, livsmedelskommitté', har den II lämnat betänkandet (DsJo 1983: 10) Vissa Jordbrukspolitiska förtursfrågor. Till betänkandet harfogats en reservation och fyra särskilda yttranden. Kommitténs sammanfattningav sitt betänkande bör fogas som bilaga 1 till regeringsprolokollet i dettaärende. Efler remiss har yttranden över betänkandet avgetts av slyrelsenför internationell utveckling (SIDA), kommerskollegium (KK), överstyrelsen ' Generaldirektören , ordförande,riksdagsledamoten , lantbrukaren . journalistenBirgitta , riksdagsledamöterna . 1983/84:76 4 förekonomiskt försvar (ÖEF), , , (), statens pris- och kartellnämnd (SPK), , lantbruksslyrelsen,statens jordbruksnämnds konsumentdelegation, (),(), statens industriverk (SIND), statskontoret,(), (), Sverigeslantbruksuniversitet (SLU), länsstyrelserna i , ,, , , , , ochNorrbottens län, glesbygdsdelegationen. i (LO),(), Centralorganisationen /SR, . (), () gemensamt med (), . (), . och Handelns samarbetsorgan i Jordbruksfrågor. Ensammanslällning över remissyttrandena bör fogas som bilaga 2 till regeringsprotokolleti detta ärende. Sedanriksdagen fastställde de nu gällande riktlinjerna för jordbrukspolitikenhar de samhällsekonomiska förhållandena i i hög grad ändrats. Ännu ibörjan av rådde i vårt land en relativt god ekonomisk tillväxt ochökande köpkraft. 1 stort sett rådde balans mellan produktion och konsumtion avjordbruksprodukter. Från slutet av 1970-ta-let försämrades den ekonomiskasituationen. Tillväxten i ekonomin upphörde, vilket i kombination med starkaprisökningar medförde att konsumenternas köpkraft minskade. uppkomett stort budgetunderskott och växande underskott i utlandsaffärerna. För konsumenterna harutvecklingen inneburit kännbara prishöjningar på livsmedel bl. a. som en följdav kraftiga kostnadsökningar både inom Jordbruket och efterföljande led.Prisökningarna och den minskade köpkraften har lett till att konsumtionen avvissa livsmedel, främst kött och fläsk har minskat. har produktionenökat bl.a. genom att Jordbrukarna sökt kompensera en sjunkande lönsamhet medökade arbetsinsatser och större besättningar. Jordbruket kan därför inte avsättahela sin produktion inom landet utan måste i allt högre grad sälja produkterna utomlandsmed ökade exporlkostnader som följd. Infiationenoch det höga ränteläget har också vållat ekonomiska problem inom Jordbruket.Inte minst gäller detta för nyetablerade jordbrukare. 1983/84:76 5 Denutveckling somjag nu i korthet har beskrivit gör att den Jordbrukspolitik sombeslöts 1977 inle längre fungerar på det sätt förutsatte närbeslutet fattades. Det var bl.a. mot denna bakgrund som regeringen fann detnödvändigt atl göra en översyn av Jordbrukspolitiken. var det enliglregeringens mening alltmer angeläget atl sätta in jordbrukspolitiken i elt livsmedelspolifisktperspektiv. Av denna anledning tillsattes livsmedelskommitté. Ienlighet med sina direktiv har kommittén med förtur behandlat vissa frågor. Detgäller målen för livsmedelspolitiken, systemet för kostnadskompensation och inkomstföljsamhetför jordbruket inom ramen för prisregleringen samt vissa ålgärder för attåstadkomma bättre balans mellan produkfion och konsumtion avJordbruksprodukter. Jag avser nu att ta upp dessa frågor inför deöverläggningar om priserna på Jordbruksprodukter som avser tiden efter den 30juni1984. Enligt1977 års beslut är utgångspunkten för Jordbrukspolitiken att landets naturligaresurser för Jordbruksproduktion skall utnyttjas och att familjelantbruketskall vara den dominerande företagsformen. Ett huvudsyfte medJordbrukspolitiken är att tillförsäkra dem som är sysselsatta inom jordbruket ialla delar av landet en ekonomisk och social standard som är likvärdig med densom Jämförbara grupper uppnår (inkomstmålet). Detta skall särskill beaktas vidprissättningen av Jordbruksprodukterna. Vidare skall jordbrukspolitiken ha tillmål att tillgodose konsumenternas berättigade krav på säker tillgång tilllivsmedel av hög kvalitet till rimliga priser. Denbrukningsvärda åkerjorden skall utnyttjas för jordbruksproduktion, vilketinnebär ett bibehållande av ungefär nuvarande åkerareal. Den freds-lida mjölkprodukfionenskall med hänsyn till dess stora betydelse för livsmedelsberedskapenupprätthållas vid en nivå som ungefärligen motsvarar konsumtionsbehovet avmjölk och mjölkprodukter. För övriga anima-lieprodukter skall eftersträvas istort sett balans mellan produktion och avsättningsulrymme inom landet. Detöverskott som uppkommer till följd av målsättningen i fråga om åkerarealen böri första hand utgöras av spannmål. Rationaliseringspolitikenskall främja uppbyggandet och vidmakthållandet av effekfiva familjeföretag. Rationaliseringspolitikenskall därutöver kunna användas för att uppnå andra från samhällelig synpunktangelägna mål, l.ex. tjäna som regionalpolitiskt instrument. 1983/84:76 6 Enligtmin mening bör huvudmålet för en samlad livsmedelspolitik och därmed också förJordbrukspolitiken vara att trygga vårt lands livsmedelsförsörjning såväl ifredstid som under avspärtning och krig. Detta bör ske genom en långsiktig ochplanerad hushållning med de naturtcsurser som utnyttjas i Jordbruket och underhänsynstagande till miljön. Som likställda delmål under det angivnahuvudmålet bör gälla att konsumenterna får tillgång till livsmedel av godkvalitet till rimliga priser och att Jordbrukarna får en med andra Jämförbaragrupper likvärdig standard. Att konsumentmålet och inkomstmålet blirlikställda är enligt min mening en viktig förutsättning för attJordbrukspolitiken skall kunna mötas med förtroende av både konsumenter ochJordbrukare. Inkomstmåletbör i första hand avse heltidssysselsalta vid rationellt drivnajordbruksföretag.Som bör det gälla i alla delar av landet. Det är enligt min meningangeläget att främja en bättre och mer solidarisk inkomstfördelning mellanolika kategorier Jordbrukare. Inte minst gäller detta inkomstfördelningenmellan nyetablerade och äldre Jordbrukare. bör en önskvärdrationalisering främjas. Familjejordbruket kommer också framöver att vara dendominerande förelagsformen inom ramen för en geografiskt väl differentieradjordbruksproduktion. Jag vill här understryka den roll som jordbruket spelarför sysselsättningen i bygder där det råder brist pä andra arbetstillfällen. Föratt konsumentmålel skall uppnås krävs att jordbruksproduktionen bedrivsrationellt. En fortlöpande rationalisering av Jordbruksnäringen är därförnödvändig. Rationaliseringspolitiken bör liksom syfta lill att byggaupp och vidmakthålla effektiva Jordbruksföretag. Olika former av samverkanmellan jordbrukare, t. ex. gemensamt utnyttjande av maskiner, som innebär lägrekostnader, liksom sambruk, bör främjas. Konsumentmålet bör också innefattagoda möjligheter att välja mellan livsmedel av olika slag, varför möjlighetertill produktutveckling bör tas till vara. Kvalitetskravet innefattar givetvisatt livsmedlen är fullgoda ur kost- och näringssynpunkt. Ettav de medel som används för att nå målen för Jordbrukspolitiken ärjordbruksprisregleringen. Den innebär bl. a. att prisnivån på alla viktigare Jordbruksprodukterfastställs av statsmakterna. riksdagsbeslut fastställdes grundernaför den nu gällande Jordbruksprisregleringen. Införvarje s. k. prisregleringsperiod, som brukar omfatta ett eller fiera år,beslutar statsmakterna om den närmare utformningen av prisregleringen förperioden. Beslutet gäller bl.a. det s.k. kompensationssystemet, dvs. hurJordbruket skall få kompensation för ökade kost- Prop.1983/84:76 7 nådersamt hur jordbrukarnas inkomster av eget arbete och eget kapital skall följainkomstutvecklingen för andra befolkningsgrupper. Kostnadskompensationengäller förutom Jordbruket också den del av livsmedelsindustrin som omfattas avprisregleringen (bl.a. mejerier och slakterier). Undernu löpande regleringsperiod får jordbruket och viss livsmedelsindustri koslnadskompensationtvå gånger , den Ijuli och den IJanu-ari. Jordbrukarnas inkomstföljsamhetberäknas normalt en gång , den Ijuli. Ett totalt kompensationsbeloppberäknas som sedan fördelas i form av prishöjningar på olika produkter. Till grund förstatsmakternas beslut om den närmare utformningen samt tillämpningen avprisregleringen ligger förslag från statens eller en särskiltutsedd kommission. Innan förslag läggs fram har överläggningar ägt rum medLantbrukarnas förhandlingsdelegation och konsumentdelegation. Del kompensationssystemsom nu tillämpas innebär i huvudsak alt Jordbrukets kostnadskompensationberäknas utifrån prisutvecklingen för inköpta produktionsmedel enligt ettsärskilt index, produktionsmedelspris-index (PM-index). Ändringar i PM-indexmultipliceras med Jordbrukets kostnader. Uppgifterna om Jordbrukets kostnaderhämtas från den s.k. normkalkylen, som är en beräkning av helajordbrukssektorns intäkter och kostnader. PM-index belyser prisutvecklingen förjordbrukets inköp av produktionsmedel exkl. lejt arbete under senast kända sexmånadersperiodföre kompensationstillfället. Prismätning sker för förnödenheter, tjänster, underhäll,avskrivningar och ränta pä lånat kapital. Detfinns möjlighet att i överläggningarna ta upp frågor som hänger samman med omdet registrerade indexutfallet ger en rättvisande bild av den faktiska kostnadsutvecklingen.Della gäller t. ex. kostnaderna för lejt arbete, som i överläggningarnabehandlas i särskild ordning. kan också under vissa förutsättningarkompensationen för avskrivningskostnaderna, som normall beräknas med PM-index,tas upp i överläggningarna en gäng . Kompensationenför kostnadsökningar gäller förutom Jordbruket också viss förädlingsindustrisom omfattas av prisregleringen på Jordbruksprodukter. Kompensationen förkostnadsökningar inom förädlingsindustrin sker med hänsyn till den faktiskakostnadsutvecklingen. Som utgångspunkt för överläggningarna liggerkostnadskalkyler för berörda branscher. Tillgrund för beräkningarna av det belopp som jordbruket skall erhålla i inkomstföljsamhetläggs dels uppgifter om Jordbrukarnas inkomster av eget arbete och eget kapitalenligl normkalkylen, dels bl.a. uppgifter om löneavtalen för de storakollektiven. Vidare tas hänsyn fill ändrade sociala avgifter samtrationaliseringsutvecklingen inom Jordbruket. Jordbruketfår endast tillgodoräkna sig kostnadskompensafion och inkomstföljsamhet förden del av Jordbruksproduktionen som säljs inom landet. Om den inhemskaprisnivån genomsnittligt skulle komma att av- Prop.1983/84:76 8 vikafrån åsyftad prisnivå (mittprisnivån) kan kompensationsbeloppet efter överläggningarJusteras härför. Viid tre tillfällen har devalveringarna av den svenska kronanbeaktats genom att avdrag gjorts från kompensationsbeloppet. Avdragen harhuvudsakligen motiverats med de positiva effekter devalveringarna har förJordbruket genom att exportintäkterna ökar. Hänsyn har vid vissa tillfällenockså tagits till effekter av olika slag, såsom eftersläpningseffekter ikostnadskompensationen. Kommitténanför att det nuvarande kompensationssystemet tillkom som en följd av denkritik som riktades mot det tidigare systemet, vilket inte byggde på indexrelaterade fill kostnadsutvecklingen i Jordbruket utan på konsumentprisindex.Kommittén uttalar att det nu tillämpade systemet får anses ha en i huvudsaklogisk uppbyggnad eftersom det är anpassat till förhållandena i Jordbruket. är en av de frågor som diskuterats i samband med nuvarandekompensationssystem hur detta har fungerat som styrmedel. Bl.a. har dessmöjligheter att styra produktionsutvecklingen i enlighet med produktionsmåletibland ifrågasatts. a. mot denna bakgrund har kritik riktats mot detautomatiskt verkande kompensationssystemet och dess detaljerade regler vilkethar medfört att det funnits begränsade möjligheter att vid prissättningen tahänsyn till den aktuella marknadssituationen (produktionsbalansen,investeringsbehov, etc.) och till samhällsekonomin i övrigt. Kommittén har inte kunnatkonstatera att indexsystemet som sådant inneburit att prishöjningarna påJordbrukets produktionsmedel har blivit högre än vad som varit kostnadsmässigtmotiverat. Inte heller har det kunnat påvisas att effektivitetsutvecklingenavvikit från den inom andra branscher. Enligt kommittén kan därmed emellertidinte uteslutas risken för att de långsiktiga effektivitetssträvandena påverkasav kompensationssystemet och marknadsförhållandena för produktionsmedel. Enviss risk för kostnadsövervältring kan också föreligga. Att avgöra om det nuanvända kompensationssystemet har påverkat priserna på produktionsmedel i höjanderiktning är emellertid enligt kommittén förenat med betydande svårigheter. Defaktorer som framför allt medför vissa risker för sådan påverkan ärförhållandena på produktionsmedelsmarknaderna med stor ägarkoncentration därJordbrukarna själva också är stora företagsägare. Kommitténframhåller vidare att en fråga som diskuterats mycket i samband med prisöverläggninganiaär hur kompensationen till Jordbruket ges för ökade kapitalkostnader. har ifrågasatts om inte kompensation för avskrivningskostnadernaborde ges på annat sätt än via index, exempelvis genom atl lägga uppgifter ominvesteringsbehov etc. till grund för bedömningarna. Ifråga om kostnadskompensationen till förädlingsindustrin har kritik riktals motatt systemet inte skulle ge företagen inom förädlingsindustrin Prop.1983/84:76 9 tillräckligamotiv att pressa kostnaderna eftersom den faktiska kostnadsutvecklingenkompenseras. Mot detta har dock hävdats att för det enskilda företagel kvarståralltid dessa motiv. Kommittén anför att i de förädlingsföretag som berörs avprisregleringen och även bedriver annan verksamhet finns viss risk för kostnadsövervältringmellan olika verksamhetsgrenar. Sådan övervältring kan få menlig inverkan påkonkurrensen. Kommitténhar gått igenom ett antal tänkbara kompensationssystem för nästkommande regleringsperiodoch preciserat tre som alla kan börja tillämpas redan fr.o.m. den IJuli 1984.Kommittén anser att de tre kompensationssystemen ger möjligheter att uppnå deJordbrukspolitiska målen. För alt möjliggöra en fri prövning har kommitténvalt alt lägga fram dessa tre syslem för statsmakternas ställningstagande utanatt lämna förord för något av dem. Utaninbördes rangordning är de tre alternativen följande: Alt. 1 Nuvarandekompensationssystem. Alt.2 Ett kompensationssystem utan automatiskt verkande regler. Alt. 3 Ettkompensationssystem med begränsade inslag av automatiskt verkande regler. Förett kompensationssystem utan automatiskt verkande regler behövs enligtkommittén i stort sett samma statistiska underlag som i det nuvarandesystemet. Ett viktigt moment i överiäggningarna blir de frågor parterna självakommer alt aktualisera. Systemet ger större möjligheter att ta hänsyn fill defrågor som är mest aktuella l.ex. marknadssituationen och förhållandena iJordbruket och samhällsekonomin. Som nackdelar med systemet anges att det förhandlingsmässigtkan bli mera tungrott, att det kan bli svårare alt uppnå överenskommelser samtatt det kan skapa osäkerhet om framliden för Jordbruket ochförädlingsindustrin. Överläggningarom inkomstnivå bör enligt kommittén inte föras mer än en gång . Medhänsyn till att det är svårt att endast genomföra prishöjningar en gång vaiJeår beräknas någon form av enklare kontrollstationsförhandling behövas imellantiden. Kommitténsförslag till system med begränsade inslag av automatiska regler bygger också pånuvarande kalkylunderlag. Vid prisavvägningen skulle stor hänsyn kunna las tillmarkriadssituation och till förhållandena i samhällsekonomin. Systemet skulleinnebära att vissa delar av kompensationen, t. ex. kostnaderna för Jordbruketstjänster och förnödenheter beräknades med samma grad av automafik som f. n.Kompensationen för kapitalkostnaderna och l.ex. ersättning för eget arbete ocheget kapital skulle däremot göras mindre bunden av automatiskt verkande reglerän f.n. Kommitténhar också diskuterat vissa förändringar i kalkylunderiaget. 1983/84:76 10 Flera remissinstanser har pekat på de läsningar som detnuvarande systemet inneburit med sin automatiskt verkande kostnadskompensationoch hårda koppling till l.ex. löneavtal för andra grupper. Krifik riktas ocksåmot de begränsade möjligheterna att påverka produktionsinriktningen i jordbruketoch ta hånsyn till den aktuella marknadssituationen saml till aktuellaförhållanden inom jordbruket och samhällsekonomin. Riskerna för kostnadsövervältringoch för atl den långsiktiga effektivitetsulveckling-en påverkas negativtunderstryks också av mänga remissinslanser. Dessa risker bedöms l.ex. av NO, SPKoch konsumentdelegationen som så allvarliga alt de motiverar en ändring avkompensationssystemet. LRF anser alt kommittén inle kunnat påvisa några sakligabrister i nuvarande syslem. Enligl LRF:s uppfattning finns inga belägg för deriskhypoteser i fråga om kostnadsövervältring och effektiviletsutveckling som kommilléntar upp. LRF känner därför en betydande olust mot att så väsentliga frågor förnäringen behandlas utifrån så lösa grunder. LRF anser att de två presenteradealternativen lill nuvarande system har samma brister och därför är likaoacceptabla. Även , ett par länsstyrelser samt motsätter sig en ändring av kompensationssystemet. Flertalet av de remissinstanser som tar upp frågan omkompensationssystemet uttalar sig emellertid för en övergång till mera obundnaöveriäggningar. Ett system ulan automatiskt verkande regler (dvs. kommitténsalternativ 2) förordas av NO, lantbruksstyrelsen, konsumentdelegationen,i , LO, TCO, . Några remissinstanser vill komma bort från detnuvarande systemet men kan tänka sig att man prövar varianter med begränsadeinslag av automatiskt verkande regler. Dit hör , , ochstatskontoret. Handelns samarbelsorgan i Jordbruksfrågor med instämmande avGrossistförbundet sympatiserar främst med en ordning som bygger på helt friaöverläggningar men vill inför nästkommande prisregleringsperiod förorda ett systemmed vissa inslag av obundna överläggningar. Med hänsyn fill att priserna på Jordbrukets produkter ärreglerade måste Jordbrukarna inom ramen för prisregleringen få kompensation förökade produktionskostnader till följd av inflationen. Beräkningen av kostnadskompensationenhar somjag redovisat sedan elt antal år tillbaka skett med hjälp av ett särskihindex. En central uppgift för den ekonomiska politiken är attbryta den hittillsvarande inflationsutvecklingen. Detta är av betydelse inteminst för det svenska Jordbruket som drabbats av besvärliga problem på grund avden alltför höga inflationen. Ett led i detta arbete är en strävan att så långtsom Prop.1983/84:76 11 möjligtundvika automatiska indexuppräkningar som kan verka inflationsdrivande. Detvar bl.a. mot denna bakgrund som kommittén fick uppdraget att utvärdera det nutillämpade kompensationssystemet. Av vad som i denna del anförts i kommitténsbetänkande och under remissbehandlingen framgår att indexsystemet kan medföraproblem i olika avseenden. Man framhåller särskilt risken för minskadeffektivitet på produktionsmedelsområdet och hänvisar lill den stora ägarkoncentrationenpå produktionsmedelsmarknaderna. Medhänvisning till vad Jag har sagt om nödvändigheten av att bekämpa infiationenoch de risker för en ur jordbrukets synpunkt ogynnsam kostnadsutveckling påproduktionsmedel som det nuvarande kompensationssystemet kan medföra bör enannan ordning att kompensera Jordbruket för kostnadsökningar prövas för nästaregleringsperiod. Kommitténhar redovisat två alternativ med mer obundna överläggningar. Jag vill i dettasammanhang erinra om vad konsumentdelegationen sagt i sitt yttrande, nämligenatt det är orimligt atl tolka alternativen 2 och 3 så att Jordbruket därmedinte längre skulle få någon kompensation för ökade kostnader resp. ökadekapitalkostnader. I likhet med många remissinstanser förordar Jag en ordningmed obundna överläggningar. Viddessa överläggningar bör hånsyn tas till aktuella förhållanden på marknaden, ijordbruket och i sarhhällsekonomin i övrigt. Det är naturligt att i huvudsakdet statistiska underlag som f. n. används kommer att ligga till grund föröverläggningarna. Det bör i första hand ankomma på parterna vidprisöverläggningarna att närmare överväga på vilket sätt kostnadskompensationenskall beräknas. Även vid ett obundet system kan det naturiigtvis för vissakostnader tillämpas automatiskt verkande regler. Självfalletbör en utgångspunkt för överläggningarna vara de livsmedelspolitiska mål somjagtidigare har förordat. Överläggningarnaom kompensationen till förädlingsindustrin bör enligt min mening också ske påett mera obundet sätt. Avinkomstmålet följer att Jordbrukarna skall ha en med andra jämförbara grupperlikvärdig standard. Den hittillsvarande läsningen av Jordbrukarnas inkomstföljsamhettill inkomstutvecklingen för de stora löntagarkollektiven är enligt min meningmindre lämplig, eftersom Jordbrukarna inte är löntagare utan egna företagare.Mot denna bakgrund finner jag det motiverat att även överläggningarna om inkomstföljsamhetenfär ske på etl mera obundet sätt. Nårdet gäller riktlinjer i övrigt för prisöveriäggningarna vill Jag anföra följande. Det torde vara en allmäntomfattad insikt atl en bättre lönsamhet för Jordbruket i nuvarande ekonomiskaläge inte kan uppnås genom snabbt stigande livsmedelspriser eller genom envolymökning. Möjligheten att uppnå en bättre lönsamhet blir här som på andraområden inom näringslivet beroende av åtgärder som näringen själv vidtager föratt sänka produk- Prop.1983/84:76 12