prop · G703107 · 1983-12-31 00:00:00 — Även delegationen församordning av havsresursverksamheten (DSH) förordar en ökning av insalsernainom havsteknikområdet men menar att insatserna måste ligga på en betydligthögre nivå än vad STU föreslår. Min bedömning är attoljeutvinningsverksamheten på erbjuder en intressant marknad försvensk industri. Många produkter lämpade för denna verksamhet karakteriseras avkorta serier och snabb teknisk utveckling. Oljeutvinningsverksamheten drivsockså kontinuerligt mot nya svårare förhållanden, vilket ställer krav på högreteknisk kvalitet samt bättre tillförlitlighet och säkerhet, dvs. områden därsvensk induslri bör ha komparativa fördelar. Jag har beräknat medel för ökadeSTU-insalser inom området havsteknik. STU;s insatser bör i första hand inriktaspå framtagning av produkter och system för oljeulvinningsmarknaden och dåsärskilt den norska marknaden. Samråd bör härvid ske med styrelsen för detprogram för havsinduslriell kompetensutveckling som inrättas vid SIND. Jagfinner det naturligt med ett närmare samarbete mellan och påoljeutvinningsområdet. har en betydande oljeimport medan ärEuropas största nettoexportör av olja. är den kompetens som svenskindustri besitter, vikfig för den norska oljeulvinningsmarknaden. Eftersomoljeulvinningsmarknaden är en förhållandevis ny marknad för svensk induslri harSTU:s insatser hillills i första hand inriktats på att bredda den tekniskakunskapen om branschen och dess problemområden. Insalserna bör nu fokuseras påett antal större projekt för att åstadkomma konkreta resultat. STU bör härvidsärskilt beakta problemen för subarktiska och arktiska havsområden. STU börstödja verksamheten vid SSPA för all vidmakthålla institutet som en resurs försvensk havsleknisk industri. STU föreslår ökadeinsatser för forskning inom området civil flygteknik. Flygtekniskaförsöksanstalten (FFA) tillstyrker ökade insatser men anser att de ökningar STUföreslår är otillräckliga. FFA pekar på den stora positiva effekt somflygindustrin har ur bl. a. teknikspridningssynpunkt för den kvalificeradeverkstadsindustrin. Svensk flyginduslribyggdes upp med målsättningen att i första hand tillgodose försvarets behov avstridsflygplan. Den militära delen har också 1983/84:107 Bilaga 9 Industridepartementet 19 Statsmakternas uttalade målsättning är emellertid påsikt en flyginduslri med väsentligt ökad andel civil produktion. Industrinsträvar också i denna riktning. Flygmotor och driver ettantal avancerade civila utvecklingsprojekt i samarbete med amerikanskindustri, delvis finansierade med statliga län. För att en medverkan för svenskindustri i framtida samarbetsprojekt inom det flygtekniska området skall kunnauppnås är det viktigl att landets knappa resurser utnyttjas väl. Detta kaninnebära koncentration av resurserna till vissa områden avflygteknikutvecklingen, medan insatserna inom andra områden begränsas tillteknikbevakning. Denya civila flygplan som skall utvecklas för att säljas i framfiden måstekonstrueras för en marknad där förulsättningarna jämfört med de senastedecennierna är väsentligt förändrade. Dessa ändrade förutsättningar gällersåväl bränslekostnadernas ökade andel av driftskostnaderna som ökade krav påmiljövänlighet, komfort och säkerhet. STU:sprogramförslag omfattar insatser inom områdena: aerodynamik, flygmekanik,stabilitet och flygegenskaper, struktur och material samt buller ochvibrationer. Programmet är tänkt att genomföras i samarbete med industrin,högskolor och FFA. Vid programmets utarbetande har förutsatts att utvecklingenav civila flygplan inom vissa områden kan dra nytta av det kunnande som redanfinns beträffande militära flygplan. Jagdelar uppfattningen atl ökade satsningar bör göras på civil flygtekniskforskning. För att slödja den pågående omställningen inom flygindustrin mot enstörre andel civil och exportinriklad produktion bör ett flerårigt ramprogramgenomföras för alt säkerställa den långsikliga kunskapsutvecklingen inomsvensk flygindustri. Del är enligt min uppfattning nödvändigt att etablera ochupprätthålla en kunskapsnivå, som är tillräcklig för att industrin skall kunnasamarbeta med utländska flygindustrier och medverka som partner, underleverantöreller huvudleverantör i kommersiellt intressanta civila flygplansprojekt. Jag har mot denna bakgrundberäknat medel för en successiv ökning av STU:s stöd till civil flygtekniskforskning. Vid min medelsberåkning har jag tagit hänsyn till de belydandeutvecklingsinsatser som görs på den mililära sidan. De insatser somjag förordarbör således samordnas med det militära forskningsprogrammet inom området ienlighel med vad chefen för försvarsdepartementet förordat angående flygtekniskforskning (bilaga 2). Regeringenhar i proposition 1982/83:130 om åtgärder för tekoindustrin bl.a. framhållitatt insatser på forsknings- och utvecklingsområdet är av stor betydelse för attpå lång sikl öka konkurrenskraften inom tekobranschen. Det är enligt minmening ett överievnadsvillkor för denna industri i att tekoteknikenutvecklas. Jag har beräknat medel för att STU i samverkan med SIND skall kunnaöka insatserna för produkt- och produktionsteknisk utveckling inomkonfeklionsindustrin. En del av dessa insatser bör ske vidTextilforskningsinslitutet (TEFO), som bl.a. därige- Prop.1983/84:107 Bilaga 9 Industridepartementet 20 nom ges möjlighet att utvecklas till ettkonfektionslekniskt . Jag avser nu att ta upp frågan om en teknisk forskningsrådsfunktion. STU redovisar vissa förslag fill åtgärder för att ta ettökat ansvar för stöd till kvalitativt högtstående forskning vars relevans kanavgöras försl på sikl. Tekniska högskolan i (KTH) och iLund förordar att ett särskilt forskningsråd inrättas för att ulifrån enbariinomvelenskapligt motiverade bedömningar stödja vetenskapligt betydelsefulloch kvalitativt högtstående forskning. Flertalel remissinstanser som berör denna fråga, bl.a.universitets- och högskoleämbetet (UHÄ), CTH, forskningsrådsnämnden (FRN),() och tjänstemännens centralorganisation(TCO), anser dock all denna funktion bör kunna inom STU. FRN menar att ett lekniskl forskningsråd med slällningmellan STU och nalurvelenskapliga forskningsrådet (NFR) knappast skulle lösa degränsdragnings- och ansvarsproblem som alltid kommer att finnas; tvärtom.Vad som kan och bör diskuteras, enligl FRN:s mening, är avvägningen mellanSTU:s olika former av forskningsstöd. CF och TCO avråder också bestämt frånsärskilda organisatoriska lösningar. Flera remissinslanser, bl.a. CTH och NFR, anser all ensärskild beslutsordning bör skapas för den lekniska grundforskning som STUstöder. Det är härvid väsentligt all STU använder forskare som beslutsfattare,inle sina handläggare. säkrar, enligl NFR:s mening, en god förankring iforskningsvärlden och ulgör den bästa garanlin för upprätthållandeav kvalileten. Föregen del vill jag anföra följande. Det häri olikasammanhang, bl.a. i industridepartementets industriella och tekniska råd,anförts all det finns en oro i forskarsamhället för all STU:s uppgift allbevaka de induslri- och sektorpolitiska aspekterna skulle medföra att i ellinternationellt perspektiv särskilt framstående teknisk forskning, varsrelevans är svår att skönja, inle ges slöd efter sin förtjänst. Tanken på allinrälla ett lekniskl forskningsråd har förls fram. De undersökningar som STU har företagit, för allsystematiskt klargöra vilka förslag till forskning vid högskolans tekniskafakulteter som saknar finansiering men som på grund av sin kvalitet bordeha finansierats, visar att de nämnda farhågorna är överdrivna. Det finnsdock ett mindre antal projekt som del är svårt att finna finansieringför. För all säkerställa stöd till kvalitativt högtståendeforskning vars relevans kan avgöras först på sikl, förordar jag alt på försöken teknisk forskningsrådsfunkiion inrällas inom ramen för STU:s kunskapsulvecklingsprogram.Jag beräknar preliminärl atl 20 milj.kr. avdelas inom program 2 fördetta ändamål. Fördelningen av medel ur denna pott bör ske 1983/84:107 Bilaga 9 Industridepartementet 21 enligt en särskild beslutsordning med faslslälldaansökningstillfällen. Ett slödärende avgörs på grundval av rekommendation frånett forskarsam-mansatt råd. Föredragande skall vara en särskild från STU:sövriga organisation frislående huvudsekreterare. Del forskarsammansatia rådetskall utses av forskarsamhället enligl en förenklad valprocedur: fakulletsnämndernavid högskolor och universitet med anknylning lill STU:s verksamhet, lämnar ettbegränsat antal namnförslag. En av forskarsamhället utvald valberedning utserell allsidigt sammansatt råd på 10-12 personer. råd kompletterar sigsedan med vetenskapliga ad hoc grupper enligt exempelvis den modell som detmedicinska forskningsrådet tillämpar. Del bör ankomma pä regeringen alt göra de närmareavvägandena och vidla de ålgärder som erfordras för atl skapa enforskningsrådsfunktion med den inriktning somjag här skisserat. STU:s stöd lill kollektiv forsk ning syftar lill altstimulera sådan forskning och ulveckling som är gemensam för en bransch ellerannan grupp av företag/intressenter. Stödformen innebär att avlal träffasmellan STU och industrirepresentanterna om gemensam finansiering av ett specificeratforsknings-och ulvecklingsprogram. Avtalen är vanligen treåriga och STU:sfinansiering uppgår i genomsnitt till ca 50 procenl. På grundval av bl.a. de utvärderingar som gjorts bedömerSTU all den kollekliva forskningen har stor belydelse som effeklivi komplementlill förelagens egen forskning. STU anser alt förelagsgemensamma forskningsresurserkommer alt få en ökad betydelse i framliden. Såväl statens råd förbyggnadsjörskning (BFR) som Kollektivjorskningsinsliiutens samarbelsorgan(SAMKO) delar denna bedömning. SAMKO konslalerar vidare atl företagen, trotsde ekonomiskt bistra lider som har varil. i ökande omfattning engagerar sig iden kollekliva forskningen. STU föreslår att slödet till kollektiv forskningförstärks. STU föreslår vidare en ny modell för finansiering som innebär altindustriintressenterna och staten i princip bör dela finansieringen lika ochatl i stället för att som variera finansieringsandelen kan enanpassning ske genom atl den totala omfattningen av ramprogrammet varieras.Slutligen föreslår STU all slödel till kollektiv forskning i sin helhelredovisas under delprogram Ib i stället för nuvarande uppdelning mellandelprogram Ib och program 2. SAMKO stöder STU:s samtliga förslag. För egen del vil! jag anföra följande. Jag delarbedömningen att den kollektiva forskningen utgör ett värdefullt komplement tillföretagens egen forskning. Det är milt intryck alt den kollektiva forskningen imånga fall har ett högt anseende och är väl respekterad i industrin. finns 28 kollekliva forskningsprogram. Avdem har 12 utvärderats. Del är enligl min mening angelägel all ettordentligt beslulsunderiag finns tillgängligl inför varjeavlalssilualion.Taklen i ulvär-deringsarbelel bör därför öka. Härigenomsäkerställs all programmen anpassas lill den lekniska ulvecklingen och lillinduslrins behov. Prop.1983/84:107 Bilaga 9 Industridepartementet 22 meningen att STU:s stöd till en kolleklivforskningsverksamhel automatiskt skall förnyas. Inför varje förnyelse av avlalskall en reell prövning göras. Avgörande för eventuellt engagemang från statenssida är bedömd nytta av verksamhelen saml induslrins inlresse av attfinansiellt medverka. Jag är inte beredd alt i sin helhet tillstyrka STU:sförslag lill ny finansieringsmodell. Huvudregeln skall även fortsätlningsvisvara atl industrin skall finansiera slörre delen av verksamheten. Med tanke päden allmänna förstärkning av induslrins finansiella resurser som skett ochberäknas ske även under de närmasle åren, bör STU sträva efler alt minskaslatens finansieringsandel för kollekliv forskning lill . Ett medelför all åstadkomma detta i de fall induslrin inle anser sig kunna öka sininsats kan t.ex. vara en minskning av den totala omfatiningen av ramprogrammet.Jag vill emellertid framhålla alt för de program där STU har satsatpå all bygga upp ny kompetens eller där verksamhelen bedöms vara väsenlligockså för en vidare krets av förelag som t. ex. på grund av storiek ellerkompetens har svårt atl engagera sig i industrikolleklivel. bör STU ävenforlsällningsvis ha möjlighel all finansiera en större del av programmen. Vad gäller programtillhörighelen bör. som STU anför,avgörande för valet av program vara den kollektiva forskningens övergripandeinriktning och mål. Industriparlen har ett uttalat ansvar för mäl och innehålli programmen, vilkel medför alt programmen i flertalet fall tydligt inriklasmot industriella mål. På samma sätt som för utvecklingsprojekten finansierarindustrin en stor del av verksamhelen. Induslrin dellar vidare löpande istyrningen av verksamheten och resulialrapporlering sker i för industrinändamålsenliga former. Mot denna bakgrund tillstyrker jag STU:s förslag alt ifortsätlningen redovisa den kollektiva forskningen i sin helhel underdelprogram Ib. Jag är inle beredd atl la ställning lill STU:s förslag om ökaderesurser lill kollektiv forskning. Kollektiv forskning är ingel mål i sig. Denär ett bland flera medel för all stimulera kompetensuppbyggnaden i främstindustrin. Inom ramen för de direkliv som statsmakterna meddelar ankommer detpå STU att själv bedöma var och i vilken form STU:s slöd är mest verkningsfullt. När det gäller stödet till enskilda uppfinnare anför STUföljande. Enskilda uppfinnare har slort behov av finansiellt slöd ochrådgivning. Detta har varil uppmärksammat och stödel till dessa harsuccessivl vidgals och blivit mer variationsrikt. I en internationell jämförelseär stödet i till uppfinnare väl uppbyggt. Vid sidan av slödel tillulvecklingsprojekl har STU vissa särskilda stödformer för all främjauppfinningsverksamhet, bl.a. arbetsstipendier, uppfinnarslipendier och sedan 1980idéutvecklingsstipendier. De senare ges till personer som inte arbetatmed uppfinningsverksamhel. I budgetpropositionen 1983 (prop. 1982/83:100. bilaga 14,s. 197) uttalade jag alt STU bör pröva olika former för atl stimulerauppfinningsverksam- 1983/84:107 Bilaga 9 Industridepartementet 23 Jag angav som ett alternaliv att STU prövar allulnyllja uppfinnarslipendier för atl täcka uppfinnares lönekostnader under enbegränsad tidsperiod, dvs. en form av ej projeklbundet stöd. haranslutit sig till uttalandet (NU 1982/83:34, rskr 373). STU har i skrivelse den10 till regeringen hemställt om all få införa stödformenNäringsbidrag för innovatörer. Förslagel har tagits fram bl. a. i samråd med enreferensgrupp för uppfinnarfrågor. STU:s förslag bör fogas lill protokollet i detta ärendesom bilaga 9.3. Stödformen rikiar sig till kreativa personer och innovativagrupper eller småförelag. Slödel skall inle vara belagt medälerbetalningsskyldighet. Stödet skall göra del möjligt för mollagaren altunder en lidsperiod på normalt upp lill mer koncentrerat kunna arbela mednya idéer och utvecklingsarbete. Föregen del villjag anföra följande. Uppfinnare svarar fören slor del av det idéflöde som är en så viktig källa för förnyelsen avindustrin. För all säkerställa en tillräcklig omfattning av denna nyskapandeverksamhel krävs stimulanser av olika slag. Jag har som lidigare nämntsberäknal medel för en utveckling och effeklivisering av ökade insatser riklademol denna grupp. En del av dessa medel bör användas för all pröva ell merlångsiktigt, ej projeklbundet slöd. Jag finner STU:s förslag lill ett sådantstöd intressant. Del bör ankomma på regeringen alt svara för den närmareutformningen av ett sådant slöd i huvudsak enligt de riktlinjer som STUföreslår. Verksamheteninom delprogrammet le. Industriservice är riktad mot mindre och medelstoraförelag samt planeras och genomförs i nära samverkan med SIND och de regionalautvecklingsfonderna. Delprogrammel inkluderar bl. a. försöksverksamhet medförmedling av ny utländsk teknik lill svenska förelag, småföretagsservice vidkollektiva inslilul och regional produklutvecklingsservice i samverkan medinduslrin. På regeringens uppdrag bedrivs vidare i samarbete med någrautvecklingsfonder försöksverksamhel med s.k. regionalt projekikonsullslöd lillförelag som genomför produktutvecklingsarbete. Slödet finansieras lill likadelar av STU och landstingen i de fyra län som omfattas av försöksverksamheten.Verksamhelen har utvärderats och föreslås successivt utvidgas till altomfatta 20 län i slutet av den kommande Ireårsperioden. Som jag redogjort för vid min anmälan av förslag tillåtgärder för industriell ulveckling och förnyelse förordar jag en överföringav huvudmannaskapet för projeklkonsultstödel till SIND. I övrigt räknar jagmed atl verksamhelen inom delprogrammel le fortsätter på oförändrad ambitionsnivåmed i huvudsak nuvarande inriklning. STU föreslår all delprogram Id. Förmedling inordnas idelprogram Ib. Jag förordar atl en sådan förenkling av programstrukturen görs.STU:s förmedlingsinsalser är nära kopplade lill den service- ochrådgivningsverksamhet som bedrivs inom delprogrammet Ib. All ha ell särskilldelprogram 1983/84:107 Bilaga 9 Industridepartementet 24 fören verksamhel med en så pass begränsad omfattning som förmedlings-programmethar är inle rimligt. Arbetstagarinitierade projekt syftar lill atl få igång teknisktindustriellt ulvecklingsarbete grundat på idéer eller initiativ från anslälldasom inle arbelar med forskning och utveckling. STU:s erfarenheter avprogrammet är goda. En fördel med stödel är atl projektidéerna föds ochulvecklas i del förelag som skall tillgodogöra sig resultaten. Verksamheleninom programmet är en försöksverksamhel . Det är således för tidigtför en genomlysande uivärdering. Erfarenhelerna motiverar dock attverksamhelen drivs vidare. En utvärdering bör påbörjas och redovisas senasl år1986. Jag har med hänsyn lill vissa reservationer under delprogrammet beräknalmedel för en fortsatt verksamhet på i huvudsak nuvarande nivå. Syftetmed STU:s program 2 för kunskapsutveckling är atl skapa en nödvändigkunskapsbas för framtida utveckling av industriella processer, metoder ochprodukter inom sektorer som från induslriell synpunkt bedöms vara särskiltinlressanla. STU:s insalser under detta program görs dels i form av ramprogramför kunskapsulveckling, dels i form av obundet projektstöd. Ca hälften avinsalserna sker f.n. i form av ramprogram. CTHanser att försiktighet bör iakttagas vid påbörjande och avveckling avramprogram. Dels binds STU:s röriiga medel upp i en icke önskvärd omfattning,vilket bl.a. kan få negativa återverkningar på andra vetenskapsområden. Dels börvid avveckling av ramprogram ulrymme finnas för att ulnyllja den uppbyggdakompelens som skett , t.ex. i form av forskarinilieradeprojekl. Även CF betonar behovet av flexibililel vid genomförandel avsatsningen på kunskapsuppbyggnad. UHÄ understryker vikten av atl nedskärningeller avveckling av ett ramprogram sker successivl och atl UHÄ informeras päett tidigt stadium om sådana förändringar. Jagvill i detta sammanhang anföra följande. STU bör även fortsättningsvis strävaefter alt ej binda upp mer än hälften av resurserna inom kunskapsutvecklingsprogrammeti ramprogram. Härigenom bör en tillräcklig grad av flexibilitet kunnaupprätthållas. Slödel för ell ramprogram skall vara tidsbegränsat och inte blipermanent. När ett ramprogram skall avvecklas måste detta ske successivl ochförberedas i god lid. Om ett ramprogram öppnar ett nytt område som befinns varaså intressant ur teknisk-vetenskaplig synvinkel och för den högre lekniskaulbildningen atl forskningen inom områdel bör permanentas, skall ålgärdervidtagas inom högskolan så all kompetenser och resurser tillvaratas i denreguljära verksamhelen. För ramprogram som visal sig särskilt intressanta fråninduslriell synpunkl bör STU överväga all som ett alternaliv till avveckling prövamöjligheterna alt lillsammans med induslrin i kollektiv form finansieraforskningen i ett forlvarighelslillslånd. Där industrins intresse inte är lillräckliglstarkt och där högskolan inte är beredd all ta över finansieringsan- Prop.1983/84:107 Bilaga 9 Industridepartementet 25 svaret bör dock en fortsalt finansiering av ramprogrameller projekt med ändrat mål och ny inriktning kunna komma ifråga. Under STU:s program 3. Internationellt samarbete planerasoch stöds STU:s internationella kontaktverksamhet samt viss projektsamverkan.Vidare biträds depariement och myndigheler vid förhandlingar med främmandeländer och inlernalionella organisationer, s.k. internationell myndighetsservice. STU pekar på det internationella beroendet inom del tekniskt-vetenskapligaoch industriella områdel och föreslär bl. a. åtgärder för alt stimulera yngreforskare frän industrin och forskningsinstitutioner atl bedriva forskning vidulländska inslitulioner. Centralorganisationen /SR menar atl betydelsen avimpulser ulifrån inte nog kan betonas. Erfarenheter från att ha bedrivitforskning utomlands berikar inte bara stipendiaten ulan också forskningen vidsvenska institutioner. /SR anser det därför vara myckel lillfredsslällandeom STU kommer all finansiera yngre forskares vislelse vid ulländskainsliluiioner. Även IVA och 5/ välkomnar STU:s förslag att finansiera yngreforskares vistelse och forskning vid ulländska institutioner. SverigesTekniskt-Vetenskapliga Attachéverksamhet (STATT) delar STU:s åsikt om attteknik- och kunskapsöverföring från andra länder får ökad belydelse för svenskindustriell ulveckling och forskning . STATT påpekar dock all närdet gäller teknikbevakning i andra länder sammanfaller STU:s och STATT:sambitioner i vissa fall. STATT efterlyser därför ett klarläggande vad gälleransvarsområde för resp. organisation. För egen del vill jag framhålla följande. Teknik- ochkunskapsöverföring från andra länder får ökad betydelse för svensk industriellulveckling och forskning. Huvuddelen av framtidens teknik och kunskapsbasen fördenna tas fram i andra länder. Kontakten i den inlernalionella forskarvärldenär av slor belydelse för atl skall kunna följa och la del av ulvecklingen.STU har ell ansvar för alt främja internationellt tekniskt samarbete och därvidsamverka med utländska institutioner och internationella organisationer. Jagräknar med atl STU reserverar medel under program 2 för all möjliggöra föryngre svenska forskare all skaffa sig erfarenhel från ullandel. Ansvarel förbevakning av leknisk utveckling och forskning utomlands faller i första handpå företagen och forskarna själva. STATT spelar i detta sammanhang en vikligroll. Jag ålerkommaer snart lill detta. Jag vill emellertid redan här markeraatt STATT har som huvuduppgift att bevaka leknisk utveckling och forskningulomlands. STU med flera myndigheler bör således repliera på STATT när delgäller teknikbevakning i andra länder och inte bygga upp egna resurser fördella ändamål. Jag har beräknat medel för en fortsatt verksamhet inom STU:sprogram 3 på i stort sell oförändrad nivå. Teknikupphandling inbegriper STU:s olikateknikupphand-lingsslödjande aklivileler. Prop.1983/84:107 Bilaga 9 Industridepartementet 26 service och inkluderade då även internationellmyndighetsservice som redovisas under program 3. STUföreslär kraftigt ökade resurser för teknikupphandling bl. a. för atl stimuleraleknikupphandling mellan förelag och för s.k. obeslällda projekl. Vidareföreslås fortsatta insatser för samverkan med kommuner och landsting. TCOvälkomnar STU:s ambitioner på teknikupphandlingsomrädet. IVA och 5/ betonar allökade insatser från STU:s sida inle kan ersätta ålgärder hos de presumtiva teknikupphandlandeoffenlliga myndigheterna själva. STU kan bara ge råd. De upphandlandemyndigheterna måsle själva skaffa sig erforderlig leknisk och kommersiellkompelens saml kapacitet alt la risker i utvecklingen av sin egen verksamheloch vid anskaffning av lekniska system. IVA anser inte att teknikupphandlingmellan förelag motiverar särskilda insatser från STU. framhåller goda erfarenheler av hittillsvarande samarbelemed STU inom områdel leknikupphandling och förutser ökade krav på engagemangoch resurser från STU i framliden. Som jagtidigare framhållit fäster regeringen stort avseende vid teknikupphandling sominslrumenl för den industriella förnyelsen.