prop · G703100 · 1983-12-31 00:00:00 — Förslaget innebär en vidareutveckling avGIC: s informalionsbank avseendeindustriellt använda kemiska produkter och ämnen. Utredningen föreslår också alt medel anvisas för vissaADB-kostnader. Ingen remissinstanshar något alt invända mot förslaget i denna del. tillstyrker atl GIC: s service byggs ut såatl den även omfattar akuta förgiftningar iarbetslivet, men anser det därvid vara väsentligt alt GIC tillförs resurser för utbyggnaden. Även om jag för egendel, efter samråd med statsrådetSigurdsen, finner det önskvärt att GIC får förbättrade möjligheter all lämna råd vid akuta förgiftningar sominträffar i arbetslivet, medger intedel statsfinansiella läget att GIC tillförs sä omfattanderesursförstärkningar som förslaget innebär. Statskontoret harhaft regeringens uppdrag atl i samråd med se över . Resultatet av organisationsöversynen har nyligenredovisats för regeringen (statskontorets rapport 1983:54). Statskontoretframhåller i sin rapport atl huvudparten av GIC: s verksamhet är en del av samhällets hälso- ochsjukvårdssystem. Statskontoret anser därföratt GIC bör överföras lill landstingskommunal huvudman. Detta skulle enligt statskontorets uppfattning gede bästa förulsältningarna för altpröva och bedöma kraven på tillgänglighet, kvalitet och resurser avseende GIC: s verksamhet i relation till andrainsatser inom hälso- och sjukvårdsområdet. Regeringen har uppdragit ål statensförhandlingsnämnd alt förhandla med berördasjukvårdshuvudmän om deras deltagande i kostnaderna för verksamheten vidGIC . Självfallet kan frågan om ett Prop.1983/84:100 Bilaga 12 60 eventuelltlandstingskommunall huvudmannaskap för GIC komma upp i detta sammanhang. Rådgivning om god teknikanvändning INRA diskuterarätgärder för hur en aktiv rådgivning om god teknikanvändning iarbetslivet bör organiseras. a. föreslår utredningen att arbetarskyddsfonden skall organisera enförsöksverksamhet med rådgivning om godteknikanvändning dels vid institutei för verkstadsteknisk forskning, dels vidarbetslivscentrum vad gäller teknikanvändning i kontors-miljö. Frågan om vad somhänder med arbetsmiljön i samband med inföiande av ny teknik är högaktuell. Behovet avforskning, utveckling, utbildning ochinformation i frågor som rör ny teknik anser jag därför stort och angeläget.Enligt vad som har framkommit vid remissbehandlingen av INRA: s förslag stöder såväl arbelarskyddsfonden som styrelsen för teknisk utveckling projekt med inriktningpå ny produktionsteknik ocharbetsmiljöaspekter på denna. Jag vill också i delta sammanhang peka på del särskilda utvecklingsprogram för bättrearbetsmiljö och arbetsorganisationvid utnyttjande av datorer och mikroelektronik i arbetslivet som arbelarskyddsfonden igångsatt på initiativ av LO,TCO och SAF. Programmet omfattar praktiskt utvecklingsarbete ochförsöksinvesteringar direkt iproduktionen i samband med att ny teknik introduceras i näringsliv och förvaltning. Det omfattar också ulbiidning,informations- och kunskapsspridningkring framkomna resultat. Projekt i anslutning till programmetförutsätts ha lillämpningskaraktär och vara lokalt förankrade. Projekten skallockså bli mönsterbildande för andra arbetsplatser saml bidra till en ökad konkurrenskraft och effektivitet iföretag och förvaltning. Del arbetar inom en total resursram om 54,5milj. Genom riksdagsbeslut(prop. 1981/82:123, AU 29, rskr 376) harregeringen bemyndigats att låta arbelarskyddsfonden disponera vissamedel för programmet som hos fonden avsattsför medbestämmande- och styrelserepresenlantulbildning. Vidare har medeltillskjutits frän fondens kapitalbehållning saml från statsbudgeten. Arbete med en sådaninriktning som utredningens förslag om god teknikanvändning avser har således redaninletts. I sitt remissvar framhåller arbetarskyddsfondensstyrelse att den är beredd att medverka till atl ytteriigare insatser av dettaslag prövas. Ulbiidning om arbetsmiljörisker och skyddsåtgärder INRA lägger fram enrad förslag i syfte atl ge undervisningen om arbetsmiljörisker och skyddsåtgärder större utrymme ochtyngd inom ut- 1983/84:100 Bilaga 12 61 Utredningen föreslår attskolöverstyrelsen (SÖ) på olika sätt verkar för att arbetsmiljöfrågorna bättrebeaktas i undervisningen, bl.a.genom fortbildning av lärare, utarbetande avläromedel, översyn av läroplaner förgymnasieskolan m.m. Ämnet ergonomi bör enligt utredningen föras in på flera utbildningslinjer.Universitets- och högskoleämbetet (UHÄ)föreslås få i uppdrag all dels se över de centrala utbildningsplanerna för olika utbildningslinjer för att bättrebeakta arbelsmiljöfrågorna i dessa,dels ge riktlinjer till högskolornaom alt i ökad utsträckning inrätta fristående enstaka kurser iarbelsmiljökunskap. Samtligaremissinstanser som berört dessa frågor har i allt väsentligt instämt i deförslag som utredningen har fört fram. I sitt remissvar framhåller SÖ attolika verksamheter nu pågår för alt förbättra arbelsmiljöun-dervisningen iskolan och att de förslag som utredningen presenterat i detta syfte kommer altbidra till en intensifiering av arbetet. SÖ nämner bl. a.atl en arbetsgrupp inom styrelsen,efter översyn av ergonomiutbildningen, lämnat ett förslag som överensstämmermed utredningens. SÖ säger sig dessutomvara beredd att medverka vid en översyn av lärarutbildningen i syfte att förbättra lärarnasarbetsmiljöutbildning, men påpekar också att ansvaret förlärarutbildningen åvilar UHÄ. I sitt remissvar konstaterar UHÄ, mot bakgrund av en genomförd karfläggning avden utbildning, forskning ochkompetens inom arbetsvetenskap som finns inom högskolan, alt de av utredningen framförda kravenär väl tillgodosedda i högskolan. I likhet medutredningen anser jag att utbildning i arbetsmiljöfrågor är ett angelägetområde. Det ankommer pä SÖ och UHÄ att närmare besluta om innehållet iutbildningarna i gymnasieskolan och högskolan. Jag förutsätter atl SÖ och UHÄ isin utbildningsplanering beaktar behovet av arbelsmil-jöutbildning. Utredningen berörockså frågan om utbildning av företagshälsovårdens personal och framhåller att1976 ärs företagshälsovårdsutredning särskilt bör beakta behovet av fortbildning fördenna grupp och speciellt pröva om ökat utrymme kan ges åt pedagogik ochinformationsförmedling i utbildningen.1976 års företagshälsovärdsutredning har i sill slutbetänkande (SOU 1983:32) Förelagshälsovård för alla lämnatett samlat förslag om utbildning av personal för företagshälsovården, i vilketbl. a. de nu nämnda aspekterna ingår.Betänkandet remissbehandlas f. n. Jag vill i delta sammanhang också erinra omatt UHÄ tillsammans med arbelarskyddsslyrelsen på uppdrag av 1976 årsföretagshälsovärdsutredning har utrett frågan om reguljär utbildning av yrkeshygieniker. På grundval härav harregeringen på förslag av UHÄ beslutat atl en påbyggnadslinje benämnd yrkeshygienikerlinjen om 60 poäng inrättas den Ijuli 1983 och föriäggs till universitelet i . Jag har i denna fråga samrått med chefen för . 1983/84:100 Bilaga 12 62 Arbetsmiljöinformation till invandrare ochhandikappade Utredningenunderstryker behovet av information om arbetsmiljörisker och skyddsåtgärderspeciellt anpassad till invandrare och lill grupper med olika handikapp, såsomsynskadade, hörselskadade och försi:åndshandi-kappade. Olika insatser föreslås, bl.a. atlarbelarskyddsslyrelsen i sina föreskrifter särskilt beaktar dessa gruppers behov avutbildning och information. Liksomremissinstanserna delar jag utredningens bedömning av invandrarnas resp. dehandikappades särskilda behov av arbetsmiljöinformalion. Arbetsmiljölagen(1977: 1160) slår fast att arbetsgivaren är skyldig att ta hänsyn tillarbetstagarens särskilda förutsättningar för arbetet. Enligt förarbetena till lagen(prop. 1976/77:149) innebär denna bestämmelse bl. a. att arbetet skallanpassas med hänsyn till såväl invandrade som handikappade arbetstagares särskilda förutsättningar. Enligtmin mening är det angeläget att arbelarskyddsslyrelsen, inom ramen för sitt myndighetsansvar, genom olika insatser söker tillgodose dessa gruppers speciella informations- ochutbildningsbehov i arbetsmiljöfrågor.Jag har med tillfredsställelse kunnat konstatera att styrelsen redan tagit flera viktiga steg i denna riktning. För alttillse att invandrarna ges erforderiiga kunskaper om arbetsmiljörisker ochskyddsåtgärder har arbetarskyddsstyrelsen arbetat fram ett förslag om allmännaråd om arbetsmiljöinformation tillinvandrare. Dessa utgör en omarbetning av och ersätter styrelsens tidigareutgivna meddelande om arbetarskyddsinformation lill invandrare (1972:16invandrare - arbetarskydd). Liknande allmänna råd planerar styrelsen att utfärda för atl tillgodoseolika handikappgruppers behov av arbetsmiljöinformalion. Styrelsenpublicerar också broschyrer omarbetsmiljöregler på de vanligaste invandrarspräken. Tillgäng lill lolkservice är enligt vad utredningen framhållerofta en förutsättningför att invandrare med bristfälliga kunskaper i svenska språket skall kunnafungera på arbetsplatsen. Utbildning av arbetsplalstolkar sker inom ramen förden utbildning av kontaktlolkar som slår under SÖ: s tillsyn. Utredningenföreslår att SÖ ser till att en orientering om arbetsmiljöfrägor ocharbetsmiljöterminologi ingår i samtliga tolkulbildningar. I sitt remissvarframhåller SÖ att den tidigare begräns;iingen till 180 studielimmar per lolkdeltagare numera är borttagen. Detta har i praktiken kommitalt innebära atl allt fler tolkar får utbildning även i arbelsmarknadslolk-ning, i vilken en orientering om arbetsmiljöfrägoroch därtill hörande terminologiingår. Jag vill i detta sammanhangockså nämna all en översyn av olikaformer för utbildning av tolkar har genomförts inom . I dennaöversyn har även frågor rörande ulbiidning av arbetsplatstolkar behandlats. Översynen finns redovisad idepartementspromemorian (DsU 1982:10) Reformerad tolkutbildning. Hithörandefrågor bereds f. n. inom . Prop.1983/84:100 Bilaga 12 63 Jag villavslutningsvis erinra om att olika partssammansatta samverkansorgan harutvecklats, t.ex. skyddskommittéer och anpassningsgrupper som bl. a. skall underlätta för personer medarbetshandikapp att få och behållaett arbete. Utredningen (A 1981:04) om samverkan i arbetsmiljö-och arbetsanpassningsfrägor - samverkanskommiltén- skall, enligl sina direktiv (Dir1981:66) utvärdera hur samordningen mellan den lokala skyddsorganisationen och anpassningsgrupperna harfungerat i praktiken. Utredningen skall dessutom undersöka hur en klarareansvars- och arbetsfördelning kanåstadkommas mellan de organ som arbetar med anpassningsfrågorna. Utredningen väntas läggafram sina förslag. Jag hemställer atl regeringen bereder tillfälle att ta del av vad jag har anfört ombetänkandet Information om arbetsmiljörisker. Förvärvsarbeteoch föräldraskap (SOU 1982:18) (Ju 1976:08) presenterade resultat av en undersökning av de hemarbetandekvinnornas situation i rapporten (SOU 1979:89) Kvinnors arbete. I anslutning tilldenna undersökning har kommittén därefter redovisat sina förslag till åtgärderpä skilda samhällsområden ibetänkandet (SOU 1982:18) Förvärvsarbete och föräldraskap. Betänkandet har remitterats tillarbelarskyddsslyrelsen (ASS), (), arbetsgivarverket (SAV), (), ,statens invandrarverk (), slalens arbetsmarknadsnämnd (SAMN), (), jäm-slälldhetsombudsmannen(JämO), universitets- och högskoleämbetet (UHÄ),lanlbruksstyrelsen, , bosladsstyrelsen, , kammarrätten i Slocholm,(), (), statens industriverk (SIND) - efter hörande av de regionala utvecklingsfonderna - . ,(), Tjänstemännens cen-tralorganistion (TCO), iSverige (LO), Cenlralorgani-stionenSACO/SR, SHIO-Familjeföretagen, Försäkringskasseförbundel, Arbetslöshetskassornas samorgansiation.Studiefrämjandet, bildningsverksamhet (NBV),(), (), ,och Samhälle, Riksförbundet Internationella föreningar för invandrarkvinnor(RIFFI), (), ochkvinnorforskning i , Forum för kvinnliga forskare saml Kvinnoforskning iLund. En sammanställningav remissyttrandena har upprättats inom . Prop.1983/84:100 Bilaga 12 64 De förslag tillåtgärder som lämnas i betänkandet är till stor del av sådan karaktär att de kan genomföras inom ramenför bemyndiganden som redan har lämnats avriksdagen och regeringen. Jag kommer i del följande att redovisa hur förslageni betänkandet har behandlats inom . I denna fråga har jag samrått medcheferna för social-, kommunikations-,utbildnings-, jordbruks-, arbetsmarknads-, industri- och civildepartementensaml med statsrådet . Kommittén har som engrundläggande utgångspunkt i betänkandet framhållit att jämställdhet ytterstinnebär atl kvinnor och män skall ha lika stort inflytande och ansvar ifamiljeliv, arbetsliv och samhällsliv. förulsäl-ter en jämnarerepresentation av kvinnor och män bland beslutsfattare och andraförtroendevalda. Kommittén understryker all delta är en av förutsättningarna för verklig demokrati. Kommitténs förslagär bl. a. inriktade pä atl öka kvinnors möjligheter att gå ut iförvärvslivet och därmed nå ett större inflytande och att öka mäns möjligheteratt ta ett större ansvar i hemmet. Kommittén framhåller all en förutsättning föratt detta skall uppnås är en ny arbetsfördelning mellan kvinnor och män.Det innebär enligl kommittén att inga yrkesområden bör varadominerade av det ena könet, atl kvinnornas möjligheter lill förvärvsarbete och männensbarnomsorgsansvar måste ökas samt altansvars- och beslutsfunktioner måste bli lika åtkomliga för kvinnor som för män. Kommittén framhåller även atl del frånsamhällets synpunkt är ekonomisktoförsvarligt alt inte la lill vara den tillgång som kvinnornas begåvningutgör för arbetsliv och samhälle. De flestaremissinstanser ansluter sig till kommitténs allmänna överväganden. Meningarnaär dock delade om hur jämslälldhel mellan kvinnor och män skall uppnås. SAF ochModerata kvinnoförbundet anser alt kommitténs förslag innebär ett alllför långt drivetingripande i människors liv. Kammarrätten i varnar för attjämställdhetskommitléns förslag kan föra med sig en tungrodd byråkrati. En delkvinnoorganisationer anser att förslagen är för snäva och inte syftar lillalt undanröja de stora och faktiska orsakerna till ojämställdheten i vårt samhälle. För egen del vill jag framhålla atl jag ihuvudsak ansluter mig lill kommitténsallmänna överväganden om inriktningen av jämställdhetspolitiken. Den nuvarande ojämna fördelningen avkvinnors och mäns arbete, ansvar och inflytande är enligt min mening inte acceptabelfrån rättvisesynpunkt och är heller inle försvarbar frän sociala ochekonomiska utgångspunkter. Många avförslagen i betänkandet ligger i linje med regeringens samlade politikför atl bryta könsuppdelningen i samhället. 1983/84:100 Bilaga 12 65 som förvärvsarbetar har i regel större ansvar för barnenän vad män i motsvarande situation har. I gengäld är det kvinnorna som fär dennära kontakten med barnen. Idet arbete som regeringen bedriver ingår också att underlätta utvecklingen av en ny mansroll, så att männen ges större möjligheteratt utöva och uppskatta sin roll som förälder. Jag vill här hänvisa till den särskilda arbetsgrupp ommansrollen som jag har omnämnt. Jag anser sammanfattningsvis att betänkandet utgör enmycket användbar katalog över åtgärder som kan vidtas av berörda instanserinom en rad samhällsområden. Jag övergår nu lill all redovisa hur kommitténs förslaglill åtgärder harbehandlats. Kommittén har intesett det som sin uppgift att från mera övergripande utgångspunkter analyserautvecklingen av kvinnornas sysselsättningsmöjligheter. På vissa punkter haremellertid kommittén lämnat förslag inom sysselsättnings-, regional- och näringspolitiken.Kommittén har bl. a. förordat åtgärder för att öka kvinnornas möjligheter attfå anställning på den privata arbetsmarknaden och särskilt inom industrin.Kommittén har även pekat på viklen av alt beakta kvinnornassysselsällningsmöjligheler pä sikl inom den offentliga sektorn. I detta sammanhang harkommittén aktualiserat sysselsättningsutredningens tidigare förslag (SOU1979:24) om särskild sysselsättningsplanering. Kommittén konstaterarvidare att länsplaneringen inte har fått den betydelse för förbättringen avkvinnornas arbetsmarknad som förväntats, och föreslär atl effekterna avregionalpolitiken utvärderas frän jämställdhetssynpunkt. Vidare förordar kommitténvidgade insalser för att förbättra de allmänna kommunikationerna mellanbostäder och arbetsplatser, bl. a. genom en ökning av antalet statsbidragsberättigadeturer för arbetsresor. Slutligen föreslär kommittén flera åtgärder som syftar tillatt stimulera till ökad småföretagsamhet bland kvinnor i glesbygden, bl.a.med utvecklingsfondernas medverkan. Utvecklingsfonderna bör enligt kommittén i ökad grad verka fören jämnare fördelning mellan kvinnoroch män i privat företagsamhet. Även lantbruksnämnderna ochskogsvårdsstyrelserna bör åläggas atl ägna ökad uppmärksamhet ät den kvinnligaarbetskraften, anser kommittén. Remissinstanserna ställer sig i stort positiva lillkommitténs överväganden i dessa delar, men flera anser alt frågan omkvinnornas framtida arbetsmarknad har behandlats på ett alltför ytligt sätt.Jag vill i anslutning till framför allt TCO: s synpunkter framhålla vikten avatl ell mera ulföriigt underlag tas fram som bättre kan belysautvecklingstendenserna på arbetsmarknaden från jämställdhetssynpunkt. Arbetet för altvidga kvinnornas redan alltför snäva arbetsmarknad måste intensifieras.Denna situation riskerar att förvärras med hänsyn till den ökadeanvändningen av 5 1983/84. Prop.1983/84:100 Bilaga 12 Arbetsmarknadsdeparteniientet 66 ny teknik inom kontoren, lill omstruktureringenav den svenska industrin och till utvecklingen inom kommuner och landsting.Systematiska åtgärder måste därför vidtas för alt tillförsäkra kvinnorna sinrättmätiga plats på framtidens svenska arbetsmarknad. Regeringen har i dettasyfte vidtagit flera åtgärder. har, som jag tidigare nämnt,en arbetsgrupp tillsatts inom, med uppgift all kartläggakvinnornas framtida arbei:smarknad. Arbetsgruppen skall presentera ett förslagtill älgärdsprogram under /85. Jag vill i detta sammanhang ävenhänvisa lill dataeffektutredningens kommande slutbetänkande, som bl. a. larsikte på atl underlätta kvinnornas möjligheter att klara omställningen tillden nya tekniken. Som jag fidigare haromnämnt har regeringen avsatt lOmilj. för en kampanj i syfte alt ökakvinnornas intresse för industrin och den nya tekniken. Lokala projekt bedrivsi samtliga län i samarbete med de tekniska högskolorna, arbetsmarknadensparter, länsarbetsnämnder, utvecklingsfonder m.fl. Erfarenheterna frånkampanjen kommer alt utvärderas med hänsyn det fortsatta långsiktigaarbetet i syfte all bryta den könsuppdelade arbetsmarknaden och stärkakvinnornas ställning. Inom regeringskanslietstuderas fortlöpande den regionala utvecklingen från jämställdhetssynpunkt.Genom bl.a. förbättringar inombarnomsorg och kollektivtrafik har kvinnornas sysselsättningsgrad i skogslänenkunnat öka. De regionalpolitiska medlen har också haft betydelse i della sammanhang,bl.a. det s.k. glesbygdsstödet. Det finns anledning atl i detta sammanhangäven påminna om den kvoteringsregel som gäller för regionalpolitiskt stöd.Minst 40% av vardera könet måste rekryteras vid en företagsexpansion om stödskall utgå. Om inle regeln kan tillämpas pä grund av brist på arbetskraft avnågot kön kan dispens lämnas av resp. länsarbetsnämnd. Tyvärr tvingas jagkonstalera atl denna dispens använts i ökande utsträckning, vilket harinneburit att kvinnornas andel har minskat. I regeringens direktiv lillregionalpolitiska kommittén (11982:83) ingår bl.a. att undersöka effekterna avdenna könskvolering. Jag kommer med intresse att följa kommitténs arbete idetta avseende. När del gäller kvinnoroch småföretagsamhet villjag framhålla att kvinnorna i ökandegrad har satsat på att bli egna företagare. Jag är dock medveten om alt detfortfarande finns en stor outnyttjad resurs för kvinnlig företagsamhet. Jag harerfarit atl flera utvecklingsfonder på olika sätt anordnat utbildning ochrådgivning för kvinnor inom delta område, bl.a. i samband med fondernasstarta-eget kampanjer. I viss män sker detta i samarbete med bildningsförbundenoch olika kvinnoorganisationer. Del är enligl min mening myckel angelägel attdenna utveckling fortsätter och utökas. Inom arbetardelegationen för småförelags-frågor med atl förbättra villkoren förnyföretagandet. Delegationen har därvid också tagit upp kvinnornas möjligheteri delta sammanhang. Jag vill också, i anslutning till kommitténssynpunkter, framhålla bety- Prop.1983/84:100 Bilaga 12 67 delsen av att lantbruksnämnder och skogsvårdsstyrelserägnar särskild uppmärksamhet åt möjligheterna att skapa sysselsättning förkvinnor. Vad gäller kommitténsförslag om kollektivtrafiken vill jag framhålla följande i fråga om antaletstatsbidragsberättigade turer. En väl fungerande kollektivtrafik är ett villkorför jämställdhet mellan kvinnor och män. Kollektivtrafiken kan sålunda undanröja ett av förvärvshindrenför kvinnor och bidra lill atl också dessa kan delta i övrigasamhällsakUviteter i större utsträckning än f. n. För samhället innebärkollekuvtrafiken rationaliseringar i flera avseenden. Åtgärder för att förbättrakollektivtrafiken har därförhög prioritet i regeringens arbete. Reformen med ettsamlat huvudmannaskap för den lokala och regionala trafiken genom bildandet avlänshuvudmän är från helt genomförd i landet. Reformen harinneburit en kraftig utveckling av kollektivtrafiken. Genom att länshuvudmännen har tagit detpoliUska ansvaret för länets trafik förutsätter jag att arbetet för jämställdhetvinner gehör i trafikplaneringen. Jag vill också i sammanhanget peka på det forsknings-och utvecklingsarbete som startatinom området, främst genomkollektivtrafikberedningens försorg (K 1979:07). Kommunikationsministernhar tidigare denna dag redogjort för frågan om statsbidragets storlek och desskonstruktion. Jag hänvisar lill hans överväganden. En slor del avjämställdhetskommitléns förslag avser arbetsförmedlingens roll för attskapa jämlika villkor mellan kvinnor och män. harenligt arbetsmarknadskungörelsen och instruktionen för verket ett särskiltansvar för atl främja jämställdhet mellan kvinnor och män.Arbetsmarknadsverkets resurser skall således användas tillåtgärder för alt stödja kvinnors ochmäns rätt till arbete pä lika villkor. Jag vill här endast kort konstalera att jämslälldhetsarbetetinom arbetsmarknadsverkels ram redan nu har en myckel betydande omfattning. Jämställdhetskommillénhar i belänkandet föreslagit ett antal konkreta insatser inomarbetsförmedlingsområdet. Med anledning av förslaget om beredskapsarbeten isyfte atl ge kvinnor inblick i otradilionella yrken har regeringen infört ensärskild föreskrift i regleringsbrevet för /84 förarbetsmarknadsverket. Föreskriftens innebörd är att anvisning avberedskapsarbete skall ske sä alt den könsbundna yrkesfördelningen så långt som möjligtmotverkas. Den helt övervägande delen av de föreslagna åtgärderna i övrigtär - vilket framgår av AMS remissyttrande - av den karaktären att dekan genomföras inom ramen för nuvarande riktlinjer och med redan tillgängligaresurser. Den tidigare nämnda arbetsgruppen med uppgift alt kartlägga kvinnornasframtida arbetsmarknad kommer atl analysera de arbetsmarknadspoliliska instrumentens effektför kvinnorna. Prop.1983/84:100 Bilaga 12 68 Kommittén harföreslagit atl rekommendationer bör utfärdas om att kommuner och fackligaorganisationer lill ledamöter i läns- respektive distriktsarbetsnämnd ombeds att föreslå bådekvinnor och män. Del bör ankomma påUllsättande myndighet att tillse att såväl kvinnor sorn män blir representeradei nämnderna i rättvis omfattning, anser kommittén. Jag delar kommitténs uppfattning att denkvinnliga representationen inom läns- ochdistriktsarbetsnämnder, liksom i många andra stafliga organ, är förlåg. Jag avser att undervåren kalla arbetsmarknadens parter till överläggningarom hur en bättre kvinnorepresentation ska åstadkommas i olika samhälleligaorgan. En del avjämställdhetskommitténs överväganden är inriktade på grundläggande frågor omarbetstidens omfattning och förläggning med hänsyn till behovet av attfrämja jämställdheten.