prop · G703116 · 1983-12-31 00:00:00 — Jag framhöll i direktiven till GU all"samhällels forllöpande demokratisering inte kan lämna skolan opåverkad".Ett ökat ansvarstagande av eleverna och en högre grad av egen aktivitetbör kunna medföra "störte arbelslrivsd och bättre studiemotivation. Enviktig uppgift för gymnasieutredningen är all föreslå ålgärder som kan främjade studerandes inflyiande över det egna arbelel". Det rör sig ju omungdomar som närmar sig eller redan uppnått den ålder då samhället i andrasammanhang lägger ett slort ansvar på dem i form av rösträtt och myndighel ochi kraft av detta bl. a. ger den unge möjligheler atl ikläda sig ansvar försociala och ekonomiska förpliklelser, etc. Som framhålls av i gymnasieskola, så vill vi ha den - utgör gymnasieskolan en väsenlligdel i alla ungdomars liv under en viklig levnadsperiod. Den måste därför passain i och ge sill bidrag till hela deras livsform . På sammasätt som vuxna kan leva med och få tillfredsställelse av sin verksamhet iarbetslivel så måste ungdomarna kunna leva med och få tillfredsställelse avsitt arbete i gymnasieskolan. "Skolan måsle hjälpa de unga att känna denglädje som ligger i atl växa, att bli mer kompetent, alt vinna kunskaper, atlge ut av sina krafter, all samverka med kamrater och vuxna, alt känna själviillitenoch gemenskapen med andra växa. Skolan skall hell enkelt erbjuda en förungdomarna positiv livsmiljö där de får uppleva den glädje som ligger i atlutvecklas och ha en meningsfull sysselsättning." Som jag har framhållit är del också viktigt altgymnasieskolan ulgör en grund för återkommande utbildning. Den inrearbetsmiljön måsle under gymnasieskolliden vara sådan all den skapar ettsludreintresse och en posiliv inställning lill ett forlsall lärande iinformella eller organiserade former. 1983/84:116 37 GUrefererar undersökningar som visar på slora skillnader i den inre arbetsmiljöni dagens gymnasieskola. Enligt dessa undersökningar bedömer elever påyrkesinriktade linjer sin arbetsmiljö betydligt mer positivt än elever på teoretiskalinjer. De förstnämnda menar all de känner sig få en personlig kompetens genomulbildningen i gymnasieskolan, en kompelens som ger dem självförtroende ochsäkerhel. Elever på teoretiska linjer har inte samma känsla av atl ha uppnåttkompelens och många anser atl deras självförtroende snarare har minskal änökat. Gemensaml för eleverna frän alla linjer tycks vara all de märkt ganskalitet av skolans ansvar för elevernas personlighetsutveckling. Likaså tycks delvara en allmän uppfattning bland eleverna att de har myckel litet inflyiandeöver den egna studiesituationen, undervisningens uppläggning och innehåll,studielaklen, etc. Dessutom tycks verksamheten på särskilt de teoretiskastudievägarna ofta uppfattas som avskärmad från samhälls- och arbetslivet iövrigt. GUframför i sitt betänkande ett anlal principförslag om hur gymnasieskolans inrearbetsmiljö kan förbättras. Vissa av dessa förslag syftar framför allt lill aUskapa en gynnsammare studiesituation genom all öka elevernas valmöjligheterinom ett givet utbildningsprogram. Jag tänker då pä uppdelningen avämnesstoffet i obligatoriska grundkurser och valfria lill-läggskurser saml påförslagen om fördjupningsstudier och specialarbete. Jag har redan behandlaldessa förslag i det föregående. Utredningensförslag om koncenlrationsläsning syftar till all skapa en mindre splillradstudiesituation. Förslagen om studiekontrakt och handledning i studiegrupperhar bl.a. som mål atl underlälla för eleverna all kunna påverka och vid behovförändra sin studiegång. Av intresse i della sammanhang är ocksä förslagen ompersonliga intresseval och sociala inslag i alla utbildningsprogram, förslagsom båda är inriktade på all slärka elevernas sociala kompetens. Koncenlrationsläsningförekommer i gymnasieskolan, i första hand i ämnen med lågtveckolimtal. Lokall kan man sålunda inom årskurserna besluta omkoncenlrationsläsning. Om delta skulle medföra all undervisning måsle flyttasmellan årskurser, måste dock frågan underställas SÖ som med slöd avskolförordningen (1971:235, omtryckt 1983: 721) kan beslula om jämkning avlimplanen. EflerSÖ:s medgivande bedrivs på ett antal gymnasieskolor försöksverksamhel medsådan koncenlrationsläsning. Försöken berör ämnen som svenska, främmande språk,historia, samhällskunskap, matematik, fysik,-kemi och naturkunskap på de fleslaav de teoretiska linjerna. Koncenlra-lionsläsningsförsök bedrivs även på vissaav de yrkesinriktade linjerna. IGU:s principbetänkande las frågan om koncenlrationsläsning upp i flerasammanhang. Ulredningen konslalerar all den svenska gymnasiesko- Prop.1983/84:116 38 lans tre- och fyraåriga linjer i ett internationelltperspektiv kännetecknas av en stark ämnessplittring. Nackdelarna med dettakommer klart till uttryck i många rapporter från gymnasieinspeklörer och iattitydundersökningar bland elever. Ulredningen hänvisar ocksä lillförsöksverksamheten med koncenlrationsläsning och framhåller alt utfallet iallt väsentligt tycks vara positivt. GU menar därför alt övervägande skäl lalarför alt nu ytterligare steg tas när det gäller koncentrationsläsning. Medhänsyn fill samläsningsmöjligheter och av pedagogiska skäl hävdar utredningendock atl koncentrationsläsning inle bör drivas för långt i de moderna främmandespråken eller i andra ämnen där eleverna behöver lid för färdighetsträning. limplaneförslag konkretiserar utredningen i vilken grad koncenlrationsläsningbör förekomma i olika ämnen. De remissinstanser som tar upp frågan omkoncenlrationsläsning är i huvudsak positiva lill utredningens förslag. SÖliksom flera kommuner och länsskolnämnder framhåller de övervägande godaerfarenhelerna av försöksverksamheten med koncenlrationsläsning. Såväl SÖ somUHÄ framhåller dock all främst färdighetsämnen som matematik och språk inte ärlika lämpliga för koncentrationsläsning som andra ämnen. LR anser altutredningen har dragit för vittgående slutsatser av erfarenhelerna från de"relativt fåtaliga försöken". LR förordar därför en utökning avförsöken saml utvärdering innan beslut fallas om införande av koncentrationsläsningi större utsträckning. För egen del vill jag anföra följande. Dagensämnessplittring på de teoretiska linjerna i gymnasieskolan skapar enolillfredsslällande arbetssituation för eleverna. Den motverkar ocksåmöjligheterna atl tillämpa arbetssätt som bygger på att eleverna under en tidfördjupar sig i ett problemkomplex och genomför undersökningar som kräver mersammanhängande lid. I slällel främjar ämnessplittringen en traditionell förmedlingspedagogik. Enligt min uppfattning skulle en ökad grad avkoncenlrationsläsning förbättra förulsältningarna för en förnyelse avarbetsformer och arbetssätt i gymnasieskolan. Möjligheterna atl i undervisningen främja fördjupning ochförståelse framför en mer ytlig inlärning inom slörre stoffområden - all främjadjup framför bredd - och alt höja färdighetskraven inom grundläggande områdenborde då också vara slörre. Jag villockså i della sammanhang hänvisa lill den ulveckling som skett i vårl giannlandFinland, där man nu på gymnasiestadiel infört en omfattandekoncentrafionsläsning. Reformen bygger på ett utredningsförslag sompublicerades och som har teslats i fältförsök. Dennya "läsplanen" för det finska gymnasiet fastställdes i augusli 1980. Jag har erfaril alt ytterligare ett femtonlal kommunervill delta i försöksverksamhet med koncentrationsläsning. Jag välkomnar ensådan utveckling och kommer all följa den med slort inlresse för atl, sedanförsöksverksamheten utvärderats, se vilka mer allmängiltiga slutsatser som kandras om generella förändringar i gymnasieskolans fimplaner. Prop.1983/84:116 39 Deflesta av de åtgärder somjag i del föregående har diskuterat har del gemensamlatt de syftar lill att öka möjligheterna lill en mer individuellt profileradsludieplanering. Genom bl.a. specialarbete och påbyggnadsutbildning ställseleverna inför valmöjligheter som kan utnyttjas för all anpassa sludierna eflerindividuella behov. I det följande kommer jag att föreslå ytterligare ålgärdersom skapar individuella valmöjligheter och som ger eleverna möjligheter attpåverka sin studiesituation samt att träna ansvarslagande och medinflytande. GUföreslår atl ett handlingsprogram eller "studiekonlrakt" skall upprättasmellan elev och skola. är ett dokument som beskriver ålaganden ochskyldigheter från ömse håll vad gäller sludieval och andra val av verksamhel iskolans regi. Allteftersom studierna fortskrider och silualionen förändras kanhandlingsprogrammet ändras. Hela idén är ett uttryck för att skolan måsteintressera sig mer för den enskilde elevens aktuella studiesituation och atteleven skall ges ökade möjligheler all påverka och ta ansvar för sin egensituation. Förall skapa förutsättningar för denna ökade kontakt föreslär GU bl. a. atl detnuvarande klassföreståndarskapel skall ändras. I stället för atl en lärare ärklassföreståndare för 30 elever j en klass bör läraren vara handledare förflera och mindre grupper av elever. Grupperna bör vara fördelade överårskurserna sä alt läraren endast behöver ta emot en ny grupp. GUföreslår att gruppstorleken i normalfallet bör vara 8 elever. För dessa grupperblir läraren någol av en fadder och skall vara dialogpartnern då studiekontraktetskall upprättas eller ändras. Deremissinstanser som yttrat sig i frågan är i huvudsak positiva till GU:s idéer.Elevorganisationen är dock starkt negativ till alla tankar på gruppindelning,eftersom en sådan indelning kan användas för alt uppnå effekier somursprungligen inte var avsedda. Enliglmin mening behöver inte tanken om en förbättrad dialog mellan elev och skolavara kopplad lill en fasl gruppindelning av eleverna. GU:s tankegång om engruppindelning är också något oklar så till vida all målen för indelningen ärflera och i viss mån oförenliga. Delär angelägel alt ett utvecklingsarbete startar som syftar till alt åsladkommaett aktivare klassföreslåndarskap. Inom ramen för en sådan verksamhet blir delmöjligl atl genom "studiekonlrakt" mellan elev och skola pröva altstimulera eleverna atl slälla krav på sig själva och på skolan. En sådanverksamhet kan också utgöra basen för en viklig social träning där förmågantill ansvarslagande för sig själv och för kamraterna förstärks och där självförtroendeoch förmåga att konstruktivt lösa konflikter kan uppövas. Ellulvecklingsarbete av detta slag bör också kunna utgöra en grund för enutvecklad skoldemokrati. Eleverna bör stimuleras atl komma med förslag tillförbättringar av klassens och skolans verksam- Prop.1983/84:116 40 De bör också kunna la prakliskl ansvar förverksamheler med direkt anknytning lill undervisningen. Flera länsskolnämnderoch kommuner har anmält inlresse för att pröva en verksamhel med sådaninriktning. Jag anser att ett utvecklingsarbete av detta slag börpåbörjas. Härvid bör även erfarenheter kunna hämtas från verksamheten medklassråd, där planering av sludierna och andra gemensamma angelägenheterbehandlas. I fråga om klassråden avser jag all återkomma till regeringen medförslag om all SÖ ges i uppdrag atl utvärdera verksamhelen som pågått /79. För de ungdomar som omfattas av kommunernasuppföljningsansvar ulformas numera individuella planer för deras verksamhetfram lills de fyller . En sådan plan skall löpande hållas akluell genomåterkommande diskussioner mellan den unge och förträdare för uppföljningsverksamheten.Båda parter bidrar med sina resurser och båda parter kan slälla krav påvarandra. Det pågår en fortlöpande dialog om den unges situation och hur denbör förändras. Enligl min mening borde idén om individuella planer ävenkunna lillämpas inom gymnasieskolan. Efter hand som försöksverksamhet ochulvecklingsarbete i enlighet med mina förslag leder lill förändringar avgymnasieskolan kommer ocksä behovet av sådana individuella planer alt öka. Delär därför angeläget att i lokalt utvecklingsarbete pröva hur individuellaplaner bäst kan ulformas och användas. Detta ansluter till GU:s förslag omstudiekonlrakt. I likhelmed GU och de flesta av de remissinstanser som har yttrat sig i frågan anserjagatt skolan bör stödja personliga intresse val inom områden som t.ex. musik,bild, idrott, polilik, religion, specialiteter i anslutning lill någol annatskolämne, elevfacklig verksamhel osv. Jag vill i delta sammanhang erinra omförsöksverksamheten med individuella timplanejämkningar för ungdomar somjämsides med studierna bedriver intensiv idrotts-träning. Liknande anordningarbör kunna prövas i försöksverksamhel även för atl ge ulrymme ål andra intressenän idrott. Enligl SÖ har ell slort anlal kommuner anmält inlresse för sådanförsöksverksamhel, t.ex. , och . Verksamhel inom de nämnda områdena bedrivs ofta medfördel i föreningar, inom och ulom skolan. Jag anser all föreningsverksamhetkan vara värdefull när det gäller att ge elever möjlighel att träna sin förmågaalt la ansvar och öva medinflytande. Den leder även för många naturligt över ien forlsall föreningsverksamhet efter ungdomsårens skolperiod och därmed fortsall inlresseulveckling. Föreningsverksamheten i skolan bör därför intebedrivas isolerat från eller konkurtera med annan föreningsverksamhet ulansnarare anordnas i samarbele med föreningar utanför skolan. Jag ämnar senare föreslå regeringen all SÖ får i uppdragall i samråd med slalens ungdomsråd lägga fram förslag om hurföreningsverksamhet i Prop.1983/84:116 41 skolorna kan främjas och närmare knytas dels lill skolansövriga verksamhet, dels till övrig föreningsverksamhet i samhällel. GU lägger också fram förslag om sociala inslag däreleverna engageras i gemensamma aktiviteter. Som exempel pä sådana inslagnämner GU bl. a. atl eleverna driver en cafeteria eller organiserar eninköpsförening. I likhet med de flesta remissinslanser som yttrat sig ifrågan delar jag GU:s uppfattning atl del är betydelsefullt för varje individatl få lillfälle att erbjuda sina tjänster och atl få känna sig efterfrågad.Inslag av den karaktär jag nu beskrivit förekommer redan vid vissa gymnasieskolort.ex. i form av kooperativt drivna cafeterior. Enligt min mening är detangelägel all lokall ulveckla sådan verksamhet ytterligare. Jag vill slutligen la upp frågan om elevernasmedinflytande över de beslut som fattas inom skolans område, en fråga som f.n.är föremål för stort intresse. och ochSkola har i skrivelser lill tagit upp denna fråga.Skolför-fallningsulredningen har i belänkandet (Ds U 1982:5) Konferenser iskolan föreslagit förenklingar i nuvarande regelsyslem. Belänkandel har remissbehandlalsoch ärendet bereds f.n. inom regeringskansliel. S.k. brukarmedverkan ochbrukarinflytande behandlas också av demokraliberedning (C 1983:03),vars arbele enligt direktiven främst bör inriklas på all stimulera till ellpraktiskt förändringsarbete. Detta kan för skolans del ske bl.a. genom altberedningen stimulerar till försöksverksamhel med olika former för ökalelevinflytande och ökad föräldramedverkan inom skolan. Därvid kan krävas attregeringen medger vissa avvikelser från gällande bestämmelser. Jag vill ocksåerinra om all barn- och ungdomsdelegafionen (Ju 1983:01) har all behandlafrågor av detta slag. Det pågår alllsä ell omfallande arbele för all belysafrågan om medinflytande och medbesiämmande inom skolans område. För egen delanserjag atl det är viktigt all dessa frågor kan lösas så all elevernasmedinflytande ökas och föräldramedverkan slärks. Av SÖ harjag erfaril all fleralänsskolnämnder har anmäll intresse för alt starta försöksverksamhel inomdelta område. Jag avser all i annal sammanhang la inilialiv till en sådanförsöksverksamhet i anslulning till det beredningsarbete somjag har nämnl. En vidgad samverkan mellan skola och arbetsliv har längevarit ell angeläget mål. För del infördes i och med LgrSO praktiskarbelslivsorientering (prao) i en omfattning . Under högstadiet skall eleverna genom minst veckolångaperioder i arbetslivet skaffa sig erfarenheler från var och en av följande treseklorer i Prop.1983/84:116 42 arbetslivet: 1. teknik och tillverkning, 2. handel,kommunikation, service, jord- och skogsbruk, 3. kontor, förvallning, vård,undervisning. Praktik i olika former finns redan nu i gymnasieskolan. Försöksverksamhel med yrkesorienleringsvecka, yo-vecka,startade /67 på ett anlal teoretiska gymnasier och har sedandess successivt utökats. Verksamheten fär /80 omfatta samtligaminst tvååriga studievägar inom gymnasieskolan. Utvecklingen har dock varilsådan att det främsl är elever på teoretiska linjer som har berörts. Ca entredjedel av eleverna på dessa linjer har genomgått yo-vecka. Yo-veckan innebäratt eleverna vistas på en arbetsplats . Veckan är inle koppladlill någon särskild årskurs. Utvärderingar visar att den är populär hoseleverna som dock anser att liden är för korl. Yo-veckans ursprungliga syfle var att utgöra grund förelevernas studie-och yrkesval. Detta korri att kombineras medönskemål om en slarkare ämnesanknylning, bl.a. för atl åstadkomma en bällrekoppling mellan teori och praktik. Man lyckades emellertid aldrig förverkligadessa intentioner. En förklaring kan vara all eleverna höll fast vid yo-veckansursprungliga syfle, all ge underlag för studie- och yrkesval, somlärarna inte förmådde knyta elevernas erfarenheter från yo-veckan till del egnaämnel. Försöksverksamhel med återkommande praktiskarbetslivsorientering har bedrivits /78. Ett 20-talgymnasiekommuner deltar i försöksverksamheten. Förulom att ge eleverna enbättre grund för sludie-och yrkesvalet är målet för försöksverksamheten attåsladkomma en bättre och närmare anknytning mellan undervisningen ocharbetslivet. Tidsutrymmet för dessa konlakter är per läsår. På de yrkesinriktade studievägarna kan undervisningen iarbelsleknik förläggas hell eller delvis lill en arbetsplats ulanför skolan.Jag har vall all använda uttrycket arbetsplalsförlagd utbildning som ensammanfattande beteckning för de olika former som sådan undervisning iarbelsleknik kan ha. Den vanligaste formen av arbetsplalsförlagd ulbiidning ärinbyggd utbildning. Detta innebär atl förelaget tillhandahåller lärare ellermotsvarande och utrustning. Undervisning i arbelsleknik skall anordnas sominbyggd ulbiidning i den mån limplanen föreskriver det och får anordnas ävendärutöver på studieväg inom något av områdena induslri och hantverk ellerhandel och kontor. Särskill statsbidrag lämnas för inbyggd ulbiidning inom denämnda områdena. SÖ får medge inbyggd utbildning även på andra studievägar omen skolstyrelse gör en framställning härom och därvid anför särskilda skäl.Normall är inbyggd utbildning anordnad på sådant sätt alt eleverna inte äranställda och inte fär någon ersättning. Del förekommer även all arbetsplalsförlagd utbildninganordnas i skolans regi med skolans egna lärare. I sådana fall lämnasstatsbidrag enligt samma regler som för skolföriagd utbildning. På den bygg-och anlägg- 1983/84:116 43 ningstékniskalinjen förläggs t.ex. undervisningen i arbelsleknik till en byggarbetsplats.Klassen undervisas där av en yrkeslärare. Pä vårdlinjens vårdpraklik undervisaseleverna av sin vårdlärare på arbetsplatsen (sjukhuset). I vissa fall kanundervisningen i arbelsleknik förläggas lill ett förelags yrkesskola. Åvenandra former förekommer. Ofta vilar dagens anordningar på någon lokalhistorisk grund där man har anpassat den ursprungliga verksamhelen lillgällande bestämmelser och slatsbidragsregler. Jagvill här också erinra om all gymnasial lärlingsutbildning förutsätter atlslörre delen av utbildningen är förlagd till en arbetsplats där eleven äranställd. Förgymnasieskolans del föreslär GU all obligatorisk praktik skall införas pågymnasieskolans alla utbildningslinjer. Man lalar om två slags praktik,arbetslivspraktik och yrkespraktik. GUsärskiljer praktik från andra kontakter med arbetslivet bl.a. genom atlpraktiken skall vara föreskriven i läroplan/utbildningsplan eller vara godkändsom del i ulbiidning. Den skall också vara handledd och skolan skall ha ansvarför den. Eleverna är forlfarande elever i skolan ochinle anställda. GUföreslär att den obligatoriska praktiken i gymnasieskolan skall omfalla minsl16 skoldagar per årskurs. Utbildningar som redan har praktik av störteomfallning berörs inte av förslaget. Remissinstansernasreaktion på förslaget är i stort densamma som pä sin lid reaktionen införförslaget om prao i . En stor majoritet är positiva tillviljeinriktningen, medan många är tveksamma till om det går atl åstadkomma detantal praktikplatser som skulle erfordras. Jaganser att det skulle vara av slort värde om man genom praktikinslag kunde åstadkommaen bättre koppling mellan skola och arbetsliv även inom de delar avgymnasieskolan där sådan koppling saknas eller är bristfällig. Remissopinionenoch även undersökningar, som GU pekar på i sitt specialbetänkande (SOU1981:97), visar att alla berörda parter i stort är överens om delta. Närman kommer lill frågan om praktikens omfattning, möjligheterna atl få frampraktikplatser i tillräcklig omfallning, etc. skiljer sig dock uppfattningarnaåt. Det tidsperspektiv och den bedömning av samhällels utveckling man utgärifrån påverkar givetvis den uppfattning man här kommer fram till. Likaså lordebedömningarna skifta beroende på vad man lägger in i begreppet praktik och hurman gör jämförelsen med ungdomars övriga erfarenheler av arbetslivel i form av feriearbeteetc. Jagskall i del följande gå in på dessa frågor och kommer då all föreslå atl man iförsöksverksamhet får pröva praktikinslag på alla linjer och linjdik-nandeutbildningar i gymnasieskolan. Prop.1983/84:116 44 5.2 Behovet av praktik Del övergripande målel för praktik är all knytaverksamheten i skolan närmare till verksamheter i arbetslivet och samhällel iövrigt. Eleverna behöver fä se hur de kunskaper de fär i gymnasieskolan användsulanför skolans värld. Ulöver detta kan praktik också ha målel all låta elevernafå känna på hur det är atl della i arbetslivel, vilka krav som gäller på enarbetsplats, etc. Praktik kan dessutom ha en syo-funklion. Den vikligasle funktionen som praktik i gymnasieskolan börha anserjag vara atl visa hur kunskaper i olika ämnen används i arbetslivet ochhar belydelse för verksamheten där. Jag vill därför här ulveckla min syn på hurämnesinnehåll och praklikinslag bör kopplas lill varandra. Försl vill jag då göra det självklara konstaterandet atta(/fl ämnen på ett eller annat sålt har sin praktiska tillämpning ulanförskolan även om tillämpningarna är av mycket skiftande karaktär. På samma sätt kan man hävda all aUa ämnen har ellteoretiskt innehåll i den meningen atl de har en begreppsstruklur och gerteoretiska modeller av verkligheten. I vissa ämnen kopplar man sludierna av begrepp ochmodeller lill undersökningar och tillämpningar av praktisk nalur. i form av laboralioner eller arbetsövningar av olika slag. I yrkesämnenakopplar man yrkesteorin till övningar i arbelsleknik. Ofta är dock skillnadernamellan dessa tillämpningar inom skolans väggar och vad som sker i arbelslivetavsevärda. Balansen mellan de teoretiska inslagen och de praktiskatillämpningarna är mycket olika för olika ämnen. Ofta har de vi kallarteoretiska ämnen en mycket stark inriktning enbart mot teoretiska moment. Deyrkesprakliska ämnena har å sin sida ofta en kraftig slagsida mol prakliskalillämpningar. Den teoretiska grunden för dessa lillämpningar behandlassummariskt eller inte alls. En förklaring till dessa skillnader är, historisktsett, all de teoretiska ämnena i gymnasieskolan har sin slruklur och sittinnehåll hämtade från vetenskapliga discipliner, medan de yrkesinriktade ämnenahar utvecklats utifrån företagsulbildningar och/eller i nära anknylning tillarbelslivet. Enligt min mening är det viktigt atl ställa sig frågan omden balans mellan teori och praktiska tillämpningar som fmns i olika ämnenär den mest lämpliga. Min uppfattning är all undervisningen i många ämnenskulle vinna på om mer av ämnenas prakliska lillämpningar fanns med. Dettaskulle kunna åstadkommas genom all undervisningen på olika sätt anknyts bättretill verksamheter i arbelslivet. Studiebesök är ett sådanl säll.