prop · G703194 · 1983-12-31 00:00:00 — Återvinningsregelni 42 § 2 mom. första stycket SL, om rätt till återvinning då betald skatt intekan avräknas vid ett transportköp, bör behällas. Återvinningsgrunden i 42 §2 mom. andra stycket SL avser fall dä dubbel stämpelskatt har erlagts och därvidareförsäljning sker . Den som har erlagt skatten kan i dessa fallfä återvinning av halva det erlagda beloppet. Skälet för dennaåtervinningsregel är alt den dubbla stämpelskatten för juridiska personermotiverats av en låg omsättningshastighet. Om i ett enskilt fall en relativtsnabb vidareförsäljning sker skulle detta skäl för den dubbla skatten inteföreligga. Jag har tidigareföreslagit att den dubbla stämpelskatten behålls. Det kan dock starktifrågasättas om ätervinningsregeln för vidareförsäljningar skall överföras tillden nya stämpelskattelagen. Enligt min mening kan det vara motiverat altgenomgående ta ut dubbel stämpelskatt för juridiska personers förvärv även omi vissa fall överlåtelser förekommer med kortare mellanrum än normalt. Återvinningsregeln i dettafall medför också ett väsentligt arbete för inskrivningsmyndigheterna. Deskattskyldiga känner vidare ofta inte till regeln eller försummar annars attbevaka sin rätt till återvinning. Jag anser därför att övervägande skäl talarför att regeln slopas. Förslaget innebär en inkomstförstärkning med ca 13 milj.kr. 1983/84:194 24 Mittförslag: En fullständig anpassning till fastighetstaxeringslagens bestämmelsersker så alt stämpelskattefrihet skall gälla vid kommuns eller annan menighetsförvärv av mark för alla typer av specialbyggnader, således även bl.a.försvarsbyggnader, kommunikationsbyggnader, distributionsbyggnader ochreningsanläggningar. Kravet på att markens avsedda användning skall framgå avfastställd plan för att skattefrihet skall medges behålls. Däremot skallbefrielse dispensvägen i annat fall kunna ges under vissa förutsättningar. Utredningensförslag: Samma som mitt förslag vad gäller anpassningen till fastighetstaxeringslagensbestämmelser. Utredningen föreslår ingen ändring vad gäller kravet påfastställd plan. Remissinstanserna:Förslaget till utvidgning av skattefriheten har inle rönt några invändningar.Flera remissinstanser anser däremot att frågan om kravet på planläggning numåste lösas. Därvid föresläs bl.a. atl skattefrihet i dessa fall skall kunnamedges dispensvägen, eller alt kommuns uppgift om markanvändningen skall varatillräcklig. Skälför mitt förslag: F. n. gäller enligt 4 § 6) SL att kommuns eller annan menighetsförvärv av mark, vilken enligt fastställd plan skall användas för allmän plats,begravningsplats eller sådant ändamål som enligt 2 kap. 2 § fastighetstaxeringslagen(1979: 1152) medför att byggnad kan indelas som vårdbyggnad, bad-, sport- ochidrottsanläggning, skolbyggnad, kulturbyggnad, ecklesiastikbyggnad ellerallmän byggnad, är befriat frän stämpelskatt. Skattefrihetengäller således vid kommuns förvärv av de flesta typer av specialbyggnader. Jaganser liksom utredningen och remissinstanserna att en utvidgning bör kunna skeså att skattefriheten gäller alla typer av specialbyggnader, således även bl.a.försvarsbyggnader, kommunikationsbyggnader, distributionsbyggnader ochreningsanläggningar. Därigenom uppnås en förenkling av regelsystemet. Jag ärdäremot inte beredd atl föreslå en ytteriigare utvidgning sä atl kommuns ellerannan menighels stämpelskattefrihet skulle omfatta även andra fastigheter. Detkrav som i lagstiftningen ställs upp om atl skattefrihet endasi kan medges ommarkens användning för de skattefria ändamålen framgår av fastställd plan harmotiverats av att frågan enkelt skall kunna avgöras av inskrivningsmyndigheterna.Bestämmelsen har emellertid inte sällan lett till att skatt fått betalas förkommunala förvärv som avser de skattefria ändamålen, men där planläggning intehunnit genomföras vid förvärvet. Denna ordning är inte tillfredsställande och istämpelskatteutredningens uppdrag ingick att försöka få till stånd en jämkningav bestämmelserna. 1983/84:194 25 Utredningenkonstaterar emellertid all del inle gäll att hitta något godtagbart alternativtill kravet på fastställd plan. Utredningen har också funnit atl en rätt tillåtervinning av skatt i dessa fall inte är någon lämplig lösning. Jag delarutredningens uppfattning i denna del och anser således att nuvarande regler börbehållas. Enligt min mening bör dock frågan kunna lösas inom ramen fördispensförfarandet. Hittillshar befrielse från eller återbetalning av stämpelskatt inte medgetls i de fallplanläggning för de skattefria ändamålen har kommil lill stånd efter förvärvet.Jag anser dock atl del är lämpligt att dispensmöjlighelerna i fortsättningenfår användas i dessa fall. Enligt min mening bör dispens kunna medges om samtligaförutsättningar för skattefrihet är uppfyllda efter förvärvet. Tidenbör lämpligen kunna utsträckas till efter förvärvet. I detta sammanhangbör noteras att införandet av en ny plan-och bygglag kan förenkla genomförandetav planändringar. Mittförslag: En möjlighet till efterbeskattning av stämpelskatt införs när orikligauppgifter lämnats i en köpehandling eller pä annat sätt och detta föranlett attskatt utgått med för lågt belopp. Detta skall även gälla om oriktiga uppgifterhar lämnats i mål om stämpelskatt. Beslul om efterbeskattning fattas avinskrivningsmyndigheten. Utredningen:Utredningen har avstått från att lägga fram förslag om efter-beskattningsregler.En av experterna i utredningen anser dock att sädana regler bör införas. Remissinstanserna:Några remissinstanser anser att efterbeskattningsregler bör införas, bl. a. ifall när oriktig köpeskilling angetts i lagfartsärendet. Skälför mitt förslag: Bestämmelser om efterbeskattning saknas i SL. Detta innebäratt om för låg stämpelskatt har tagits ut i ett lagfarlsärende, till följd avatt felaktiga uppgifter lämnats i en fångeshandling eller i en annan handlingsom har åberopats i inskrivningsärendet, någon ytteriigare debitering intesker när förhållandet upptäcks. Jag anser alt della är otillfredsställande ochatt efterbeskattning bör kunna ske. Även i andra fall då felaktiga uppgifterlämnats av den skattskyldige och detta har föranlett att för låg skatt hartagits ut bör efterbeskattning vara möjlig. Prop.1983/84:194 26 Mitt förslag: De nuvarande reglerna innebär attstämpelskatten vid köp. av fast egendom beräknas på köpeskillingen eller, omdetta är högre, på taxeringsvärdet året före det år då lagfart söks. Dessaregler behålls, men jämförelsen skall avse taxeringsvärdet året före det år dålagfarten beviljas. Bestämmelsen att rätt lill avkomst eller annan förmån avfast egendom inte skall inräknas i köpeskillingen slopas. För de fall attvederlag utgår i annat än pengar skall värderingsreglerna i lagen (1941:416) omarvsskatt och gåvoskatt (AGL) tillämpas. Den s. k. 85-procentsregeln som utbildats i praxis förgränsdragningen mellan köp och gåva i stämpelskattesammanhang lagfästs. Utredningens förslag: Samma som mitt förslag. Dockföreslås ingen lagregel om värderingen av lös egendom. Remissinstanserna: Har godtagit utredningens förslag omvärdering. Förslag har dock lämnats om en utformning av reglerna så att detklarare framgår att det är köpeskillingen som i första hand skall läggas tillgrund för beskattningen. Vidare har bl.a. föreslagits förenklade regler vidbyte av fast egendom. Regler för värdering av lös egendom bör enligt fleraremissinstanser lagfästas. Förslaget att lagfästa 85-procenlsregeln har inle röntnågra invändningar. Frän ett par remissinstanser påpekas att regeln innebär enschablonisering, eftersom vissa förbehåll inte kommer att påverka bedömningen.En remissinstans anser att regler behövs för bedömningen av förvärv sombetecknats som köp men som delvis har karaktär av gåva. En remissinstans anseratt en samordning vad gäller tillämpligt taxeringsvärde bör ske med reglerna i AGLsä att icke avsedda skaltelindringar förhindras. Skäl för mitt förslag: Enligt 8 § 1 mom. SL skall tillgrund för beskattningen vid överlåtelse av fast egendom läggas det högsta avvärdet av köpeskillingen resp. taxeringsvärdet året före det är då lagfartsöks. De dubbla värderingsgrunderna som således skall användas innebär attbeskattnings-systemet i viss mån kompliceras. Särskilt gäller detta i de falldå taxeringsvärde saknas eller egendomen efter taxering har gått ner i värde.Utredningen har övervägt en övergång till en enda värderingsgrund men funnitatt detta åtminstone f n. inte är möjligt. Jag delar denna uppfattning. Attenbart beakta köpeskillingen kan i vissa fall medföra risk för skatteundan-dragandeåtgärder. Att enbart gå på taxeringsvärdet får också, med nuvarande principerför fastighetstaxering, anses vara mindre lämpligt. De nuvarande reglerna börsåledes lills vidare behållas. Utformningen av de relativt kompliceradereglerna bör dock kunna ändras så att deras innebörd blir klarare. 1983/84:194 27 Medhänsyn till förskjutningen av tiden för skattskyldighetens inträde (avsnitt2.2.2) bör som värderingsgrund användas taxeringsvärdet för året före det år dälagfarten beviljas. Regelnatt rätt till avkomst eller annan förmån av fast egendom inte skall inräknas iköpeskillingen torde sällan ha någon betydelse. Jag anser atl övervägande skältalar för att den slopas. Enighetråder om alt värdering av lös egendom som utgör vederlag vid förvärv avfastighet m. m. bör ske med tillämpning av värderingsreglerna i AGL. Jag anseratt lagstiftningen vinner i klarhet om en uttrycklig hänvisning till AGL görsi stämpelskaltelagen. Utövervad jag nu har föreslagit anser jag att värderingsreglerna i sak bör varaoförändrade. 85-procentsregeln innebär alt ell förvärv som betecknats som gåva, mendär vederlag om av taxeringsvärdet betalats, i praxis haransetts som köp och därför stämpelbeskattals. Det råder enighet om att det ärlämpligt att regeln lagfästs. Att den av utredningen föreslagna utformningenmedför alt vissa typer av förbehåll om bortgiven fastighets användning etc.inte kommer att påverka gränsdragningen fär enligt min mening accepteras. Enannan ordning skulle i hög grad begränsa värdet av regeln. Enligt min meningbör alltså utredningens förslag följas i denna del. Närdet gäller förhållandet mellan stämpelskatten och arvs- och gåvoskallen kandet, som framförts i remissomgången, ifrågasättas om inle en bättre samordningav reglerna bör komma till stånd. Denna fråga bör enligt min mening övervägas ytteriigare.Jag är därför inle nu beredd att läitina förslag i denna riktning. Mittförslag: Möjlighelerna att avräkna stämpelskatt för dödade inteckningarinskränks till alt gälla endasi i fall av samtidig dödning och nyinteckning.För beräkningen av den skatt som skall avräknas införs en schablonmetod.Undantaget frän skatteplikt vid utsträckning av inteckning slopas. Utredningensförslag: Överensstämmer i huvudsak med milt förslag. Remissinstanserna:Med något undantag tillstyrks förslagel att avräkning endast skall medges vidsamtidig dödning och nyinteckning. Ett par remissinslanser föreslår en mer förenkladschablonregel. En remissinstans förordar atl skattefriheten vid utsträckningbehålls. Skälför mitt förslag: Enligt 12 § första stycket SL kan skattefrihet under vissa förulsättningarerhållas vid s. k. inteckningssanering. Syftet med bestämmelserna är attuppmuntra till utrensning av gamla inteckningar sä 1983/84:194 28 atlinskrivningsförhållandena blir mer överskådliga. Behov av skaltefri-hetsreglerav detta slag fär alltjämt anses föreligga. Gällande regler innebär atlskattefrihet medges när ny inteckning beviljas eller ansökan om inteckningförklaras vilande inom ett är efter det att en tidigare inteckning som helteller delvis omfattade samma egendom har dödats eller annars upphört att gälla.Skattefriheten uppnås genom atl skatten på den nya inteckningen sätts ned medett belopp som motsvarar skallen för den tidigare inteckningen. Dennämnda eltårsregeln har motiverats av alt skattefrihet borde kunna erhållasäven när den tidigare inteckningen upphört att gälla av annan anledning än dödning.Det har dä inte kunnat krävas all nyinteckning sker samfidigt som den tidigareinteckningen upphör att gälla. Atl samtidighets-kravet inte upprätthållits har,tillsammans med reglerna om atl en partiell avräkning kan ske, dock medförttillämpningssvårigheter och kontrollproblem. Bl.a. har fått föreskrivas ensärskild anleckningsskyldighel vad gäller tillgodoräknat belopp förinteckningar som upphört att gälla, 12 § andra stycket SL. föreligger inte längre skäl att skattemässigt uppmuntra andraåtgärder än samtidig dödning och nyinteckning. Eftersom den som är inleckningsberättigadsjälv disponerar över dessa inteckningsåtgärder saknas därför enligtutredningen skäl atl behålla etlårsfrislen. Jag delar denna uppfattning ochanser alt förslaget bör kunna åstadkomma en väsentlig förenkling avinskrivningsmyndigheternas arbete. Ävennär det gäller avräkningsmetoden bör denna kunna förenklas. Enligt min mening blirtillämpningen enklast om stämpelskatten beräknas på skillnaden mellan nyintecknatoch dödat belopp. F.n. gäller enligt 11 § SL skallefrihet bl. a. när inteckning utsträcks lill attavse ytterligare en eller flera fastigheter. Enligl min mening bör detta undantagfrån skattskyldigheten kunna slopas. Vad som talar för delta är bl.a. attutsträckningsärendena förorsakar avsevärt arbete för inskrivningsmyndigheterna.Det finns enligt min mening inte anledning atl skattemässigt gynna användningenav denna inskrivningsåtgärd. Mittförslag: Lagen om punktskatter och prisregleringsavgifter (prop. 1983/84:71)görs tillämplig på skatten. Deklarations- och betalningstiden skall dockfortfarande vara tvä månader. 1 fråga om de materiella bestämmelserna görs denändringen att endasi aktiebolaget skall vara skattskyldigt. Utredningensförslag: I huvudsak samma som mitt förslag. 1983/84:194 29 Remissinstanserna:Utredningens förslag har godtagits. Några remissinstanser anser dock attskatten bör avskaffas eftersom den bl. a. motverkar den s.k. Annell-lagenssyften. En remissinstans anser att den dubbelbeskattning som kan ske vid ennyemission bör undanröjas. Skälför mitt förslag: Stämpelskatt skall betalas när elt aktiebolag bildas och närett bolags aktiekapital ökas. Skatten är en procent av aktiens nominella beloppeller, om elt högre belopp betalas, av delta högre belopp (19 § SL). Skatten eriäggsenligt ett deklarationsförfarande och RSV är beskattningsmyndighet, 27 § och 30§ 1 mom. c) SL. Jagär inte beredd att föreslå någon inskränkning i stämpelskatten på aktier, somför /85 beräknas ge inkomster om 240 milj. kr. Genom att skattenberäknas även på s. k. överkurser kan del förekomma att skattläggning sker bådevid en nyemission och vid en senare fondemission som finansierats avöverkurserna. Bl.a. mot bakgrund av att överkurser vid nyemissioner är mycketvanligt förekommande anser jag att ett borttagande av bestämmelsen ombeskattning av överkurser inte kan komma i fråga. Skattebortfallet skulleannars bli betydande. Nuvarande principer för beskattningen bör såledesbehållas. 1983/84: 71 har föreslagits nya och enhetliga förfaranderegler för bl.a. övrigapunktskatter för vilka RSV är beskaltningsmyndighel. Även stämpelskatten päaktier bör följa samma förfaranderegler. Detta innebär åtskilliga förenklingarav lagtexten, som förfarandet moderniseras. Denya förfarandereglerna innebär för de övriga punktskaiterna att deklarations-och betalningstiden blir . För stämpelskatten på aktier gäller enligl27 § andra stycket SL att liden för deklaration och skattebetalning är tvåmånader från det att registrering om fullgjord betalning skett eller beslut omökning av aktiekapitalet har registrerats. Uppgifter om registreringenerhåller RSV från patent- och registreringsverket. Dessa uppgifter erhålls inomca tvä veckor frän registreringen. Därefter sänder RSV deklarationsblanketter tillde skattskyldiga. Skall dessa rutiner fungera och de skattskyldiga få enrimlig tid för att upprätta deklarationen, kan inte deklarations- ochbetalningstiden sättas ned från registreringen. Nuvarande reglerpå detta område bör därför behållas. Enligt32 § c) SL gäller f n. alt förutom bolaget även styrelseledamöterna ärskattskyldiga för stämpelskatten på aktier. En motsvarande regel saknas för övrigapunktskatter och den har i vissa fall visat sig föranleda problem vidtillämpningen. Jag anser som utredningen och remissinstanserna att det ärtillräckligt alt bolaget är skattskyldigt. 1983/84:194 30 Utöver den nya lagstiftning jag redogjort förföreslår jag atl följdändringar görs i LPP samt i skattebrottslagen (1971:69)och i lagen (1971:1072) om förmånsberättigade skattefordringar m. m. I enlighet med det anförda har inom finansdepartementetupprättats förslag till 1. lag omstämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter, 2. lag omstämpelskatt på aktier, 3. lag om ändringi lagen (1984:000) om punktskatter och prisregleringsavgifter, 4. lag om ändringi skaltebroltslagen (1971:69), 5. lag om ändringi lagen (1971:1072) om förmånsberättigade skalteford-ringar m.m. Förslagen bör fogas till protokollet i detta ärende sombilaga J.' 4.1 Lag om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter I denna paragraf anges den nya lagens tillämpningsområde.Paragrafen motsvarar i princip 1 § SL. De olika skatteobjeklen har dockuttryckligen angetts. Paragrafen motsvarar 2 § SL. I första stycket fastslås alt inskrivningsmyndighet ärbeskattningsmyndighet. Andra stycket motsvarar 30 § 2 mom. första stycket SL. 1 denna paragraf, som i stort motsvarar 3 § första ochandra styckena SL, anges vilka förvärv som är skattepliktiga. När det gällerfusion innebär reglerna liksom enligt tidigare lagstiftning ' Av bilagan har endast tagits med lagförslaget I. De övriga remitterade förslagen överensstämmermed propositionens lagförslag. Prop.1983/84:194 31 att skatteplikt föreligger i andra fall än vid fusionmellan moderbolag och helägl dotterbolag, dvs. fusion enligt 14 kap. 8 §aktiebolagslagen (1975: 1385). I paragrafen, som till sin innebörd motsvarar 3 § tredjestycket SL, behandlas gränsdragningen mellan köp och gåva. Syftet med bestämmelsen är att förhindra att stämpelskatt undandrasgenom att ett fång som i realiteten har karaktär av köp betecknas gåva. Regelnsutformning innebär en reglering av den praxis som vuxit fram vid tillämpningenav den äldre bestämmelsen. Den innebär dock en viss schablonisering eftersomendast övertagande av skuld mot säkerhet i pantbrev eller annat vederlag samtfastighetens taxeringsvärde eller motsvarande får betydelse förgränsdragningen. Som framgår av bestämmelsens avfattning innebär den inte atlinskrivningsmyndigheterna har atl pröva om de förvärv som har betecknats köpskall vara skattefria. I denna paragraf behandlas undantagen från skatteplikt.Bestämmelserna i punkterna l)-3) och 7)9) har förts över från 4 § SL. Punkt 4) motsvarar 4 § 4) SL. Bestämmelsen har dockanpassats till den nya försäkringsrörelselagen (1982:713). Enligt 4 § 5) SL gäller att förvärv av järnväg för allmäntrafik eller av mark för sådan järnväg är undantagen från skatteplikt. Förvärvav järnväg för enskild trafik eller förvärv av mark för sådan järnväg ärdäremot skattepliktig. Järnvägar för enskild trafik används i praktiken intelängre som särskilda inskrivningsobjekt. De järnvägar för enskild trafik somalltjämt förekommer utgör i rättsligt hänseende tillbehör till fast egendom. Avden anledningen görs i punkt 5) ingen skillnad mellan järnväg för allmän ochför enskild trafik. Punkt 6) motsvarar, med viss utvidgning enligt avsnitt2.2.5, 4 § 6) SL. Kravet på fastställd plan för att skattefrihet skall medgesskall således upprätthållas vid beskattningsmyndighetens beslut. Fastställsplan efter det alt skatten tagits ut skall dock dispens kunna medges. Enligt 4 § 7) SL undantas från skatteplikt förvärv enligtlagen (1925:334) om rätt i vissa fall för nyltjanderältshavare att inlösa undernyttjanderätt upplåtet område (ensittarlagen). Denna lag upphörde att gälla ioch med utgången av . Ärende om inlösen, som var anhängigt,skall dock handläggas enligt lagen. Än finns det oavslutadeinlösenärenden och det kan ta innan de avgörs. Eftersom några nyaförvärv enligt ensittarlagen inle blir aktuella, har bestämmelsen dock tagitsin som punkt 6) i övergångsbestämmelserna. 14 § 11) SL finns vidare en bestämmelse om skallefrihetvid återgång av Prop.1983/84:194 32 fång där rätt till återvinning föreligger. Skattefriheteni dessa fall bör bestå. Vid återgång av ett fång blir emellertid den tidigareför säljaren gällande lagfarten åter gällande och någol skattepliktigt förvärvföreligger inte. Bestämmelsen i SL har därför inte överförts till den nyalagen. I sak avses emellertid ingen ändring. Bestämmelserna om skaltefrihet vid transportköp motsvarari sak bestämmelserna i 5 § första, tredje och Qärde styckena SL. Bestämmelseni 5 § andra stycket SL har inte överförts till den nya lagen, se avsnitt 2.2.3.Bestämmelsen i 5 § femte stycket SL om tillämpning av skattefriheten i sambandmed förköp erfordras inte med hänsyn till förskjutningen av tidpunkten förskattskyldighetens inträde. Paragrafen motsvarar i sak 7 § SL. Denna paragraf innehåller huvudregeln för värdering avfast egendom vid köp. Den motsvarar i huvudsak 8 § 1 mom. första stycket SL. Regeln har dock utformats sä alt del klarare framgår atlvärderingen görs genom en jämförelse mellan vederlaget och taxeringsvärdet.Därigenom kan bl.a. bestämmelserna om byte (10 §) och jämförelsevärde näregendomen gått ner i värde (11 § första stycket) på elt bättre sätt knytas lillhuvudregeln. Jämförelse skall således göras med taxeringsvärdet föråret före det år då ansökan om lagfart beviljas. Bestämmelsen om jämförelsevärde när taxeringsvärde saknasmotsvarar i princip 8 § I mom. tredje stycket första meningen SL. Enligt 8 § I mom. första stycket sista meningen SL skallrätt till avkomst och annan förmån av egendomen som förbehållils säljaren inteinräknas i vederlaget. Denna bestämmelse har inte överförts lill den nya lagen,och sådan förmän av överläten egendom skall således inräknas i vedertaget och iförekommande fall utgöra underiag för påföring av skatten. Enligt första slyckei gäller värderingsgrunderna vid köpäven i andra fall när förvärv sker mot vederiag. Bestämmelsen motsvarar 8 § 1mom. andra stycket första meningen SL. I andra och tredje styckena ges regler förskalleberäkningen vid byte av fast egendom. I princip sker beskattningen som omfråga var om två köp, där köpeskillingen vid vardera förvärvet ärtaxeringsvärdet för den lämnade fastigheten minskad med eventuellt erhållen mellangiftoch ökad med vad som lämnats i mellangift, och där jämförelse värdet ärtaxeringsvärdet av den erhållna egendomen. Prop.1983/84:194 33 När det gäller värderingen av lös egendom lämnas ensärskild bestämmelse i 14 §. I första stycket ges en regel för del fall att egendomengått ner i värde efter värdetidpunkten för taxeringen men förefångeshandlingens upprättande. Då skall taxeringsvärdet inte varajämförelsevärde, utan ett särskilt sådant får fastställas. Regeln motsvarar 8 §1 mom. tredje stycket tredje meningen SL. Andra stycket motsvarar 8 § 1 mom. fjärde stycket SL. Regeln avser värderingen vid upplåtelse eller överlåtelseav tomträtt. Den motsvarar 8 § 2 mom. SL. Denna paragraf innehåller en presumtionsregel förberäkning av skallen när genom samma fångeshandling förvärvas både fast och lösegendom. Bestämmelsen motsvarar i sak 9 § SL. Dock har kravet pä atlfördelningen skall ha styrkts före skattens fastställande frångåtts. Någolsådant krav har inte förelegat t. ex. i de fall som anges i 11 § och ensamordning bör ske. Ändringen innebär att en felaktig fördelning kan rättastill besvärsvägen. Regeln innebär ett lagfästande av principen att lösegendom skall värderas enligt reglerna i AGL. Detta gäller bl. a. då lösegendom utgått som vederlag vid en bytestransaktion. Värderingen skall görasmed hänsyn till förhållandena vid den lidpunkt dä fångeshandlingen upprättades. I denna paragraf, som i stort motsvarar 13 § SL, angesvilka förvärv som är skattepliktiga. I motsvarande bestämmelse i SL finns en värdegräns förskatteplikten vid .