prop · G70373 · 1983-12-31 00:00:00 — En helhetsbedömning måste enligt minmening göras av den efterlevandes anknytning till arbetslivet, varvid börbeaktas bl. a. sådana förhållanden som vilken form av förvärvsarbete denefterlevande kan ha och delta kan beräknas pågå. För att enefterlevande skall undantas från rätten till särskilt efterievandebidrag börkrävas atl han eller hon har en stabil ställning på arbetsmarknaden. Annarsskulle en enbart tillfällig anställning kunna helt utestänga den efterlevandefrån möjligheten att få efterlevandebidrag efter anställningens upphörande. Iett sådant fall bör bidrag kunna beviljas men innehållas under Prop.1983/84:73 116 den tid och till den del som Försörjningen tillgodosesgenorn arbetet. Bidragsratten blir då helt eller delvis vilande under dennatid. Pensionskommitténföreslår en särskild preskriptionsregel av innebörd atl ansökan otn bidragmåste göras senast ett är frän det rätten därtill har inträtt. Har ansökan inteinkommit skall enligt förslaget inte längre föreligga rätt lillbidrag. Detta förslag har mött kritik av , som anser attregeln kan undvaras. För egendel finner jag denna invändning förtjäna beakiande. Jag har visserligenförståelse för kommitténs synpunkt all det är av vikt all ålgärder för atlhjälpa en efterlevande som är ulan arbete all komma in pä arbetsmarknaden sättsin möjligt och att det därför är väsentligl alt prövningen av rällentill bidrag inte drar ut pä tiden pä grund av att den efterlevande dröjer medsin ansökan. Även från administrativa synpunkler är det naturligtvis av värdealt en ansökan görs på ett sä tidigt stadium som möjligt. En regel av innebördalt pensionsrätten preskriberas saknar emellertid motsvarighetför andra pensionsförmåner. Vidare kan man, som påpekar,inte alltid förutsätta att den efterlevande har sin fortsalla försörjningtryggad enbart därför att begäran om efterlevandebidrag inte framställts inomen efter dödsfallet, Iflertalet av de fall då en ansökan görs först senare än frånbidragsråltens inträde är sannolikt villkoren för rätt till efterlevandebidraginle uppfyllda. Man mäsle dock räkna med all en änka eller änkling kan haklarat sitt underhäll med hjälp av t. ex, ell kapitalbelopp som fallit ut viddödsfallet och står utan medel till den fortsatta försörjningen.Att ansökan dröjt kan här ha haft sin grund i bristande kännedom omefterlevandepensioneringens regelsystem. Enligl min uppfattning vore detolyckligt att utestänga en sådan efterlevande frän möjligheten all fäefterlevandebidrag för framtiden. Liksom andra pensionsförmåner bör emellertiddetta bidrag kunna utges längst före ansökningsmänaden(16 kap. 5 § AFL). Med hånsyn till det sagda är jag inte beredd alt föreslåen sådan särskild preskriptionsregel som förordats av pensionskommittén. Enligt pensionskommitténs förslag skall särskillefterlevandebidrag - i likhet med förtidspension - kunna utgå som helt, tvåtredjedels eller halvt bidrag. Helt efterlevandebidrag skall kunna utges efterlevande vars möjligheter att bereda sig inkomst genom arbele ärnedsatta i sä hög grad att intet eller endast en ringa del därav återstår. Ärförvärvsmöjlighelerna nedsatta i mindre grad men likväl med avsevärt rner änhälften, skall kunna utgå tvä tredjedels bidrag. 1 övriga fall skall kunnabeviljas halvt bidrag. Dettaförslag kan jag instämma i. Som jag nämnt i det föregående bör ettgrundläggande villkor för rätt till efterlevandebidrag vara att den efterlevan- 1983/84:73 117 des försörjningsmöjligheter är nedsatta med minst hälften.Behovet av bidrag kommer dock inle att vara lika stort för alla sorn uppfyllerdenrin förutsättning. Häri innefattas såväl änkor och änklingar som hell saknararbete som efterlevande med olika grader av deltidssysselsällning upp till etthalvtidsarbete. Alla dessa bör inte erhålla efterlevandebidrag pä sarnma nivåutan en gradering bör göras av bidraget med beaktande av nedsättningen avförsörjningsmöjligheterna. T. ex. bör den som har ett halvtidsarbete kunnabeviljas halvt efterlevandebidrag sorn komplement lill förvärvsinkomsterna. I enlighet med vad jag utvecklat i avsnitt 2.2.1 bör fördet särskilda eflerlevandebidragel - liksom för omställningsbidraget - gälla enövre åldersgräns vid . När en efterlevande som erhåller särskiltefterlevandebidrag uppnår denna ålder bör bidraget dras in. Pä motsvarandesätt bör den som tar ut ålderspension inte ha rätt tillefterlevandebidrag. Också i sädana fall är den efterlevandes fortsattaunderhäll tryggat genom ålderspensionen. Däremotanser jag någon nedre åldersgräns för bidragsrätten inte vara påkallad. Även omdet torde komma att bli ytterst ovanligt att en änka eller änkling i lägreålder får behov av särskilt efterlevandebidrag, bör det inte finnas någotabsolut hinder rnot att bidrag utges i ett sådant fall. 1 likhetmed pensionskommittén finner jag det inte heller motiverat att generelltbegränsa rätten till efterlevandebidrag till en viss längsta tid. Tanken är istället att bidraget skall kunna utgå under så lång lid sorn behövs för att denefterlevande skall få möjligheter till försörjning genom eget arbete. Som jaganfört tidigare kan det dessutom i vissa situationer- då det framstår somutsiktslöst för den efterlevande att klara försörjningen genom förvärvsarbete -vara nödvändigt atl utge bidraget kontinuerligt fram till . Omprövning m. rn. Eflerlevandebidragel syftar i första hand inte till attutgöra etl bestående stöd till den efterlevandes försörjning, ulan tanken äratt del skall utgå i avvaktan på att försörjningen kan ordnas pä annan väg. Motbakgrund härav finner jag del naturligt att, som pensionskommittén föreslår,rätten lill särskilt efterlevandebidrag i enskilda fall skall kunnatidsbegränsas. Detta bör göras bl. a. i situationer då del finns skäl att knytabidragsrälten till viss utbildning e. d. som kan förväntas leda tillförbättrade förvärvsmöjligheter för den efterlevande inom den närmasteframtiden. En sådan tidsbegränsning innebär inte att den efterlevande därefterskall vara utestängd från vidare möjligheter att uppbära bidraget, utanavsikten är att efler mönster av vad som föreskrivs beträffande sjukbidragskapa en garanti för att frågan om 1983/84:73 118 bidragsrätt tas upp till förnyad behandling. Har i etlsärskilt fall rätten till efterlevandebidrag på detta sätt begränsats till visstid, får vid utgången härav på nytt tas upp frågan om särskiltefterlevandebidrag skall utgå och storleken av etl eventuellt bidrag. Även i andra fall än då en lidsbegränsning av della slaggjorts anser jag del vara av vikt att fortlöpande följer uppförhållandena för dem som beviljats särskilt efterlevandebidrag. Detta framstårsom påkallat i syfte att undvika att bidrag utges till efterlevande som intelängre är i behov därav eller att det utgår med högre andel än nödvändigt. Del böråligga den som uppbär efterlevandebidrag atl till anmälainträffade förändringar av försörjningssituationen som är av betydelse för denfortsatta bidragsrälten. Om det genorn en sådan anmälan eller pä annat sätt kommertill kännedom att den efterlevandes förvärvssituation harförbättrats - t. ex, genom att denne har påbörjat ett arbete eller fått ulökadarbetstid - eller att annan väsentlig ändring har skett i de förhållanden somlegat till grund för beslutet om bidrag, bör det göras en förnyad prövning avrätten till efterlevandebidrag. En sådan omprövning bör dessutom, som pensionskommitténföreslär, under alla förhållanden göras med vissa intervall. 1 likhet med fieraav remissinslanserna anser jag emellertid all elt krav på obligatorisk omprövningminst en gång , vilket förordas av kommittén, leder för långt. I en delfall torde försörjningsmöjligheterna kunna bedömas med relativt stor visshetför . Som påpekats från några håll under remissbehandlingenkan utsikterna att erhålla en tillfredsställande egenför-sörjning komma attvisa sig vara ringa för exempelvis en efterlevande som är i hög ålder ochbosatt i en glesbygd. För att inte onödigtvis belasta försäkringskassorna bördärför kravet på obligatorisk omprövning inskränkas till att avse ett intervallpä tre är. När det gäller de närmare förutsättningarna för indragningoch nedsättning av etl utgående bidrag vill jag inledningsvis erinra orn attjag tidigare föreslagit alt bidraget skall upphöra att utgå då den berättigadefyller eller börjar uppbära ålderspension. Även i vissaandra fall kan den efterlevandes uppehälle komma att tryggas genom att haneller hon beviljas annan förmån från den allmänna försäkringen e. d. Även däbör eflerlevandebidragel dras in. Det kan här röra sig om exeriipelvis heltsjukbidrag eller hel förfidspension eller om hel egenlivränta frän arbelsskadeförsäkringen.Till frågan om hur t. ex. partiell förtidspension eller arbetslöshetsstöd börpåverka rätlen till del särskilda eflerlevandebidragel återkommer jag i detföljande. Enligt motsvarande regler som för förlängtomställningsbidrag bör vidare rätten till särskilt efterlevandebidrag upphöraom den bidragsberätiigade gifter sig eller - under vissa förutsättningar -sammanlever rned någon utan äktenskap. Under den lid som särskill efterlevandebidrag utgår böransträngningar 1983/84:73 119 vidtas för all hjälpa den efterlevande lill ett arbele somtryggar försörjningen fortsättningsvis. Skulle sådana insatser ge åsyftatresullal och den efterlevande således få ett stadigvarande förvärvsarbete somger en tillfredsställande utkomst, har eflerlevandebidragel fyllt sin funktion.En naturlig följd är att bidraget upphör alt utgå om den efterlevandesförsörjningsmöjligheter på detta sätt förbättrats sä att de kananses nedsatta med minsl hälften. En förutsättning för att bidraget skall kunna dras indefinitivt bör vara atl den efterlevandes möjligheter till fortsatt försörjningär inte endast tillfälligtvis förbättrade. Den inträdda förbättringen måsteantas komma att bestå för åtminstone framöver. Är det tveksamthuruvida den efterlevande kommer att kunna ha kvar arbetet under någon längretid framåt eller föreligger i annat avseende tvekan om i vad män de förbättradeförvärvsmöjligheterna kommer att bestå, bör inle komma i fräga att definitivtdra in eflerlevandebidragel. I sådana fall bör kunna beslutas alt bidraget drasin endast . Bidragsrätten blir dä vilande . Här böralltså gälla en motsvarighet till vad jag i det föregående föreslagit om attdet redan vid beslutstillfället bör kunna bestämmas att bidraget inle utgesunder . Ommöjligheterna att bereda sig inkomst av arbete skulle förbättras för enefterlevande som uppbär helt bidrag eller tvä tredjedelar av helt bidrag, börsjälvfallet kunna beslutas att eflerlevandebidragel inte dras in utan sätts nedsä att det kommer alt svara mol den därefter aktuella nedsättningen avförvärvsmöjligheterna. Även en sådan nedsättning bör kunna göras definitiv,eller endast temporår. Kan förbättringen antas bli beslående för ,bör bidraget sättas ned definitivt. I annat fall bör nedsättningen gälla visstid. Har ett utgående efterlevandebidrag dragits in definitivtbör inte komma i fräga atl vid senare tillfälle på nytt bevilja denefterlevande sådani bidrag. På motsvarande sätt bör etl efterlevandebidrag sorndefinitivt satts ned inte senare kunna höjas. Om den efterlevandesförvärvsmöjligheter en gång har förbättrats i sådan omfattning att detbeslutats atl för framtiden dra in eller sälta ned eflerlevandebidragel tillföljd därav, skall en eventuell senare inträdd försämring avförsörjningsmöjligheterna alltså inte kunna leda till atl bidraget börjar utgesånyo eller höjs. 1 dessa fall kan det inte sägas föreligga något sådant sambandmellan makens bortgång och - de nya - svårigheterna i försörjningshänseende attdel kan vara motiverat all utge efterlevandebidrag. Försörjningen bör i sådanasituationer kunna tillgodoses genom arbeismarknadspolitiska eller andraåtgärder som står till förfogande för alla som är i motsvarandebehovssituation. Om ett efterlevandebidrag däremot har dragits in ellersatts ned enbart för viss lid och bidragsrälten alltså gjorts vilande underdenna tid, bör inte föreligga något hinder mol att på nytt utge resp. höjabidraget. kan i sådana situationer ske så snart anledning uppkommer, t.ex. genom att den Prop.1983/84:73 120 efterlevande förlorar sitt arbete eller del visar sig atlhan eller hon inte klarar av detta. Bidraget bör då kunna börja utgå resp.höjas även om den tid för vilken rätlen ursprungligen gjorts vilande ännu integått till ända. Av det sagda framgår att jag pä de nu behandlade punkternaansluter mig till de förslag som pensionskommittén redovisat, I likhet mednågra av remissinstanserna vill jag understryka angelägenheten av en generöstillämpning i dessa frågor. Med hänsyn till att ett efterlevandebidrag som engång har dragits in eller satts ned definitivt inte senare skall kunna utges pånytt resp. höjas, får ett beslut härom långtgående konsekvenser för denefterlevande. Det framstår därför som väsentligt alt etl sådant beslut föregåsav en noggrann utredning och prövning. Möjligheten till indragning ellernedsättning bör, som jag utvecklat, utnyttjas endasl i fall då det finnsgrundad anledning påstå att det skett en påtaglig stabilisering av denefterlevandes förvärvsmöjligheter och atl behovet av efterlevandebidrag därmedfallit bort eller minskat. I regel bör därför en indragning eller minskning avett efterlevandebidrag i första hand göras endasl . Först sedandenna tid gått lill ända och det är klarlagt att den efterlevande verkligenlyckats få en fast förankring i arbetslivet bör bidraget dras in eller minskasdefinitivt. I det föregående har jag framhållit vikten av att den sombeviljals särskill efterlevandebidrag själv gör insalser för att fäförvärvsarbete. Med hänsyn hårtill har jag förordat all skallges möjlighet att ställa upp villkor om att den efterlevande t. ex.skallgenomgå viss utbildning eller anla erbjudet arbete. Del är givetvis tingelägetatl sädana villkor med arbetsförbe-redande inriktning verkligen följs av denefterlevande sä att bidragets aktiverande syfle inte riskerar att gå förlorat.Därför bör möjlighet finnas atl tills vidare helt eller delvis förvägra denefterlevande särskilt efterlevandebidrag om han eller hon utan giltiganledning vägrar atl följa uppställda villkor. Som jag angett tidigare bör det ankomma påförsäkringskassans pensionsdelegation att avgöra ärenden om särskiltefterlevandebidrag. Försäkringsrätten för anser atl det ipensionsdelegalionen härvid bör ingå i vart fall en av arbetsmarknadsstyrelsenutsedd ledamot som skall representera länsarbetsnämnden, eftersomarbetsmarknadsmässiga skål tillmäts stor vikt för rätten till bidrag ochkraftfulla insatser förutsätts av arbetsmarknadsmyndigheterna. Jag har förståelse för denna synpunkt men noterar att enregel med denna innebörd skulle medföra administrativa svårigheter, eftersompensionsdelegationens sammansättning skulle fä förändras med hänsyn tillvilken typ av ärende som behandlas. Det skulle med en sådan regel också bliomöjligt alt, som jag tidigare förordat, pröva rätten fill särskiltefterlevandebidrag som ställning tas till frågan om rätt tillförtidspension för den efterlevande. Jag vill även erinra om att det ipensionsdelegationen i dess vanliga sammansättning ingår två ledamöter somskall ha sårskild erfarenhet av arbetsförhållanden (18 kap. 20 § AFL). Medhänsyn till det sagda kan jag 1983/84:73 121 inte biträda försäkringsrättens förslag. I sammanhanget vill jag dock än en gäng understryka viktenav ett väl utvecklat samarbete mellan försäkringskassorna och arbetsmarknadsmyndigheternanär det gäller prövningar av rätten till särskill efterlevandebidrag. Eftersomarbetsmarknadsmässiga skäl ofta kommer att vara av betydelse vid bedömningen,framstår det som naturligt att i dessa ärenden inhämtaryttrande av länsarbetsnämnden eller annan myndighet om den efterlevandesmöjligheter till förvärvsarbete m.m. Pensionsnivåer m. m. föreslär att del särskildaefterlevandebidraget skall läggas på sarnma nivå som omställningsbidraget. Flertalet remissinstanser har inte anfört någrainvändningar mot detta förslag. Del tillstyrks uttryckligen av bl. a. , som framhåller att pensionsnivån inte kan tillåtas bli alltförhög med hänsyn till bidragets akfiverande syfte. Även ochKommunernas pensionsanstall år uttalat positiva. I några yttranden förordas dock ändringar.Riksrevisionsverket anser alt folkpensionsnivån bör kunna sänkas till avbasbeloppet. Några andra remissinstanser menar däremot att bidragsnivån börsättas högre. Av dessa anser att nivån i vart fall intebör understiga minimini-vän för ålderspension. En försäkringskassa föreslår enanknytning till nivån för förbehällsbelopp enligt , medanlänsstyrelsen i lån har uppfattningen att bidraget bör kunnakompletteras med "pensionstillägg". Även i Jönköpingslän ifrågasätter kommitténs förslag på förevarande punkt och efterlyser ensamordning av olika nivåer för vad ett hushåll i skilda siluationer skall kunnaklara sig på. I åter andra yttranden, av bl. a. ensamförälderkommittén ochPensionärernas riksorganisation, uttalas tveksamhet till att kommunaltbostadstillägg inte skall utges lill den som uppbär särskiltefterlevandebidrag. För egen del ansluter jag mig till kommitténs förslag altdet särskilda efterlevandebidraget skall utgå från både folk- ochtilläggspensioneringen och atl det inom ATP skall utformas som eneflerlevandepensionsförmån. När detgäller att bestämma nivån för efterlevandebidraget finns etl flertal olikaomständigheter som talar i delvis olika riktning. Å ena sidan bör bidraget utgåmed sådani belopp att det kan tillgodose den berättigades försörjning. Å andrasidan bör, som betonas av kommunförbundet, inte riskeras att bidragetsaktiverande roll motverkas. Från administrativ och samordningssynpunkt år detvidare angeläget att man uppnår överensstämmelse med vad som avses gälla föromställningsbidraget. Härför talar åven den omständigheten att det särskildaefterlevandebidraget skall träda till först sedan den efterlevande uppburitomställningsbidrag . Jag vill också i vad avser folkpensionsnivån understrykaatt denna måste 1983/84:73 122 ses i samband med den föreslagna tilläggspensionsnivän.Förslagen i dessa båda hänseenden måste bedömas i ett sammanhang. En änka elleränkling som beviljas särskilt efterlevandebidrag kan nämligen, som jagframhållit vid behandlingen av frågan om nivån för omställningsbidrag, i regelförutsättas ha rätt till bidrag frän såväl folk- som tilläggspensioneringen. Omden efterlevande saknar egna inkomster av förvärvsarbete och därför fårefterlevandebidrag, kan man utgå från atl bidraget i det alldeles övervägandeantalet fall kommer att utbetalas även från ATP med etl icke obetydligt belopp.Eftersom den efterlevande stod utanför arbetslivet redan före dödsfallet, bör iregel den avlidne ha svarat för familjens försörjning. Denne har då haftförvärvsinkomster och har därigenom förvärvat rätt till ATP, pä grundval avvilken den efterlevande kan beviljas efterlevandebidrag fräntilläggspensioneringen. Med hänsyn till det anförda kan jag biträda kommitténsförslag till nivåer för det särskilda efterlevandebidraget. Även i fråga om förslagen att kommunalt bostadstillägg ochextra avdrag vid beskattningen inte skall medges den som uppbär särskiltefterlevandebidrag ansluter jag mig till pensionskommitténs bedömning. Fördetta ställningstagande talar i huvudsak samma synpunkter som jag angett vidbehandlingen av förslagen till utformning av omställningsbidraget. Ävenadministrativa skäl talar för denna lösning. Sammanfattningsvisföreslår jag alltså atl helt sårskilt efterlevandebidrag skall inomfolkpensioneringen utgå med ett belopp som för år räknat motsvarar avbasbeloppet . Inom tilläggspensioneringen skall bidraget utgå med viss andelav den ålders- eller förtidspension från ATP som den avlidne uppbar vidtidpunkten för dödsfallet eller av den förtidspension sorn han skulle haerhållit om rätt till hel sådan pension hade inträtt dä. Heltefterlevandebidrag skall för år räknat utgöra av den sålunda beräknadeegenpensionen, om det inte utbetalas barnpension efter den avlidne,och annars därav. Efterlevandebidraget skall utgöra skattepliktig inkomstenligt de regler sorn gäller för inkomst av tjänst. Kommunall bostadstilläggeller extra avdrag vid beskattningen skall inte medges den sorn uppbärfolkpension enbart i form av särskilt efterlevandebidrag. Det särskilda efterlevandebidraget syftar till att utgöraett skyddsnät för änkor och änklingar vilkas försörj ning inte kan tillgodosespä annan väg. Om den efterlevande har rätt till en annan social förmän somavser att ge kompensation för samma nedsättning av förvärvsmöjligheterna somefterlevandebidraget, kan därför inte komma i fråga atl låtaeflerlevandebidragel utgå ograverat. I en viss bestämd behovssitualion bör denefterlevande i princip erhålla endast en förmän inom ramen för delsocialpolitiska bidragssystemet. Prop.1983/84:73 123 1 det föregående har jag lagt fram förslag om allefterlevande sorn uppbär ålderspension skall vara uteslutna frän möjlighetenatt därjämte få särskilt efterlevandebidrag. Detsamma avses gälla änkor ochänklingar som har rätt till hel förtidspension eller hel egenlivränta fränarbetsskadeförsäkringen. När det gäller att utforma regler för samordning rnellandet särskilda efterlevandebidraget och andra stödformer av olika slag finnerjag. liksom pensionskommittén, att detta bör göras med utgångspunkt från attefterlevandebidraget skall vara subsidiärt till sådana andra förmåner somsyftar till att täcka samma försörjningsbehov. I enlighet med dessa principer föreslår jag att särskiltefterlevandebidrag skall samordnas med sjukpenning, partiell förtidspension ochpartiell arbetskadelivränta. Samordningen bör göras på det sättet attefterlevandebidraget inte utgår med anledning av sådan nedsättning avförvärvsmöjligheterna som berättigar den efterlevande till någon av de nuangivna förmånerna. Vidareföreslår jag att efterlevandebidraget skall samordnas åven med olika former aversättning bl. a. vid arbetslöshet och studier på sä sätt att bidraget utgesendast i den män sorn det beloppsmässigt överstiger den andra ersättningen. Omden efterlevande - och för samma nedsättning avförvärvsmöjligheterna sorn efterlevandebidraget avser - har rätt också lillarbetslöshetsersättning, kontant arbetsmarknadsstöd eller utbildningsbidrag vidarbetsmarknadsutbildning eller yrkesinriktad rehabilitering, skall alltså detsärskilda efterlevandebidraget utbetalas enbart till den del det översfigerdenna andra förmän. Detsamma bör gälla beträffande delpension, vuxenstudiebidragoch timersättning vid grundläggande utbildning för vuxna. Är däremot den efterlevande berättigad till någon annantyp av ekonomiskt stöd, dvs. ett stöd som avser att kompensera en annaninkomstförlust än den efterlevandebidraget tar sikte på, bör någon samordningöver huvud taget inte äga rum. I dessa fall bör del särskildaefterlevandebidraget alltså utgå ograverat vid sidan av den andra förmånen. Mot bakgrund härav bör inte ske någon samordning mellanefterlevandebidraget och t. ex. föräldrapenning, värdbidrag ellerälerbetalningspliktiga studiemedel. Dessa förmåner skall alltså inte påverkaefterlevandebidraget. I specialmotiveringen utvecklar jag närmare skålen fördetta förslag. Efterlevandebidraget bör inte heller minskas med hänsyntill ersättningar som kan tillkomma den efterlevande frän en individuellpensions- eller kapitalförsäkring eller i form av skadestånd eller liknande.Inte heller bör förmåner som utges frän tjänstepensionssystem påverkaefterlevandebidraget. Prop.1983/84:73 124 3.3 Efterlevandepension till utlandssvenskar och utländskamedborgare Enligt de nu gällande reglerna tillkommer rätt tillfamiljepension (i form av barn- och änkepension) från folkpensioneringenefterlevande som är svenska medborgare och bosatta i (5 kap. 1 § AFL).Till dessa utgår folkpension oberoende av bosättningstidens längd och utanandra villkor i nu aktuellt hånseende.