prop · G70340 · 1983-12-31 00:00:00 — nämndahustrutillägg bör dock gälla en övergångsregel som innebär att ändringen avreduktionsfaktorn inte får leda till minskning av det utgående beloppet. Densom uppbär hustrutillägg för bör således garanteras atthustrutillägget inte till följd av den skärpta inkomstprövningen kommer attutgå med lägre belopp än . Hustrulilläggets storiek kan dockpåverkas av att andra förhållanden ändras. Det är självfallet inte meningenatt den som får en ökning av sidoinkomsten eller en sänkning avbostadskostnaden skall få behålla del hustrutillägg som utgick när reglernaträdde i kraft. Vid sådant förhållande bör en ny garantinivå räknas fram medtillämpning av den tidigare reduktionsfaktorn. Beräkningen skall därvid görassom om de ändrade förhållandena inträffat . Garantinivån börinte höjas vid ändringar av basbeloppet. Denföreslagna höjningen av reduktionsfaktorn medför alt folkpensionsutgifternavid full effekt reduceras med ca 250 milj. kr. För /84beräknas utgiftsbegränsningen till 30 milj. kr. och för /85till 110 milj. kr. Förslagetföranleder ändring i 4§ lagen (1962:392) om huslrutillägg och kommunaltbostadstillägg till folkpension. 3Andra åtgärder för att begränsa kostnadsutvecklingen inom pensionsområdet Pensionskommitténlade fram förslag om en omfattande reformering av efterlevandepensioneringen.Förslaget innebär alt efterlevande-förmånerna i ökad grad inriktas påefterlevande barn. Nuvarande änkepensionering ersätts av tidsbegränsade ochmera behovsinriklade pensionsförmåner till vuxna efterlevande, lika för mänoch kvinnor. Övergångsregler införs som bl. a. innebär att de som är över enviss ålder eller redan har änkepension inte berörs av de nya reglerna.Omläggningen innebär att de fortgående kostnadsökningar som följer med denuvarande reglerna för änkepension bryts och på följs av kraftigakostnadsminskningar. Jagavser att återkomma med förslag till proposition till om enreformering av éfterlevandepensioneringen på grundval av pensionskommitténsbelänkande och de remissyttranden som kommit 3.2Samordning av pensionstillskott med andra inkomster än ATP Pensionstillskottenutgör en komplettering till folkpension i form av ålderspension, förtidspensioneller änkepension till pensionärer som inte har ATP eller som har låg ATP.Tillskottet utgår med samma belopp för ogift som för gift pensionär. 1983/84:40 11 Förär1983 utgör pensionstillskottet till ålders- och änkepension av basbeloppetmedan pensionstillskottet till hel förtidspension utgör av basbeloppet. Jaghar under avsnitt 1.4 föreslagit en viss förstärkning av pensionstillskotten. Ijanuari 1983 utgick pensionstillskott till ca 845000 pensionärer. Av dessaberäknas ca 170000 eller få tillskott med oreducerat belopp. För budgetåret1983/84 beräknas utgifterna för pensionstillskotten uppgå fill ca 6700 milj.kr. Pensionstillskottenhar till syfte att fylla ut pensionen upp till en viss garantinivå för den somsaknar ATP eller har låg ATP. Därför avräknas tillskottet mot utgåendeATP-pension krona mot krona. Däremot görs ingen avräkning på tillskottet motannan pension eller annat slag av inkomst. Att pensionstillskottet pådetta sätt räknas av helt mot ATP medan ingen som helst avräkning sker motandra inkomster i form av tjänstepension, kapitalinkomster etc. är inte invändningsfritl.I det nu aktuella samhällsekonomiska läget måste noga övervägas om de förmånersom utbetalas är anpassade till den behovssitualion som föreligger. Enligt minmening finns del därvid anledning all närmare överväga möjligheterna till ochkonsekvenserna av en avräkning på pensionstillskotten mot även andra inkomsterän ATP. En genomgång av hithörande frågor har påbörjats inom socialdepartementetoch jag avser att återkomma till regeringen i dessa frågor. Eftersom dessafrågor har nära samband med hur pensionsförmånerna beskattas bör genomgängenäven omfatta de särskilda skatteregler som gäller för dem som uppbärfolkpension. 4 Begränsning av läkemedelskostnader m. m. Denallmänna sjukförsäkringen innefattar också regler för ersättning förläkemedelskostnader. Enligt lagen (1981:49) om begränsning av läkemedelskostnaderm. m. är den enskildes förmåner i fråga om läkemedel uppdelade i tre olikaersättningsformer nämligen prisnedsatta läkemedel, kostnadsfria läkemedel samtett generellt skydd för höga sammanlagda kostnader för läkemedel och sjukvård.Dessutom reglerar lagen rätt till prisned-sättning för vissa livsmedel ochfödelsekonlrollerande medel saml kostnadsfria förbrukningsartiklar vid vissasjukdomar. Kostnadsfrialäkemedel och förbrukningsartiklar är som benämningen anger helt kostnadsfriaför patienten. De läkemedel och förbrukningsartiklar som är kostnadsfriaframgår av en särskild förordning (1981:353) resp. en särskild kungörelse(1972: 189), där även anges den sjukdom eller del motsvarande tillstånd somkostnadsfriheten förutsätter. Övrigaläkemedel och vissa livsmedel saml födelsekonlrollerande medel 1983/84:40 12 berättigartill rabatt av hela kostnaden . och halva kostnaden mellan 20 och 60kr. Den försäkrades kostnad är alltså maximerad till . Högkostnadsskyddetär ett samordnat skydd mot höga kostnader för såväl läkemedel som läkarbesökoch sjukvårdande behandlingar. Patienten har ett s.k. 15-kort vari läkarbesökm.m. stämplas och som efter 15 markeringar ger rätt till befrielse fränpatientavgift under återstoden av en tolvmånadersperiod räknat från förstabesöket/inköpet. Sjukförsäkringensutgifter för läkemedel uppgick till totalt 2919 milj. kr. Dettainnebar en ökning frän med 516 milj. kr. eller 21,. Riksrevisionsverkelhar genomfört en förvaltningsrevision av ochriksförsäkringsverkets uppföljning av läkemedelskostnaderna saml verkensutvärdering av effekterna av läkemedelsförmånerna samt förskrivningsreglerna. Resultatetav revisionen har redovisats i en särskild rapport, av vilken framgår attsamhällets kostnader för läkemedel har ökat i snabb takt under 1970-lalet.Sjukförsäkringens utgifter för läkemedelsersättning har fyr-dubblats mellanåren 1970 och 1980 medan läkemedelskostnaderna inom den slutna sjukvården hartredubblats. Den andel patienterna själva svarar för har under denna lid knapptfördubblats. 4.2Åtgärder för att begränsa kostnadsutvecklingen Detsamhällsekonomiska läget gör det nödvändigt att noga undersöka alla möjlighetertill utgiftsbegränsningar. har i sin revisionsrapportpekat på den kraftiga ökningen av sjukförsäkringens läkemedelskostnader. Medansjukförsäkringens kostnader för såväl olika sjukvårdsförmåner som de direktasjukpenningutgifterna stabiliserats och tenderar att minska harkostnadsutvecklingen inom läkemedelsområdet vida överstigit prisindex. Tilldetta kommer att riksrevisionsverkel i sin rapport påvisat betydande regionalavariationer i försäljiiingen av läkemedel. Regeringenuppdrog åt och att,efler samråd med , redovisa de åtgärder som verken vidtagiteller avser att vidta med anledning av . Verkenskulle vidare lämna förslag till sådana ändringar i lagar och förordningar somaktualiseras genom rapporten. De kostnadsändringar som åtgärderna beräknasmedföra skulle också redovisas. Avden redovisning som verken har lämnat till regeringen framgårbl. a. att verken har påböijat ett utvecklingsarbete som tar sikte på åtgärderför att begränsa kostnaderna för läkemedel. Utvecklingsarbetet innefattar bl.a. följande projekt: Prop.1983/84:40 13 Uppföljning av förskrivningsregler ochförmånssystem. Projektet avser att belysa effekterna av nuvarandeförskrivningsregler och förmånssystem samt lämna förslag till förändringar föratt motverka onödiga förskrivningar, förenkla administrationen och begränsasamhällets läkemedelskostnader. Förändrad läkemedelshantering m.m. vid olika typerav värd och boende för äldre. Syftet med projektet är att utreda behov ochmöjligheter till förändringar i såväl läkemedelshanteringen som regelsystemet fördessa grupper. På så sätt hoppas man kunna minska kassalionen och åstadkommaförenklingar i administrationen. Studier genomförs för att förklara skillnader iregional läkemedelsförskrivning. I delta sammanhang skall också belysas vilkaekonomiska och medicinska effekter de lokala terapitradilionerna medför. Effektivisering av läkemedelskommittéernasverksamhet. Kommittéerna är i allmänhet knutna till större sjukhus med uppgiftatt vara rådgivande i frågor som rör sjukvårdsinrättningens läkemedelsförsörjning.Projektet syftar bl. a. till att stimulera till ökat samarbete medprimärvården, där större delen av läkemedelsförskrivningen sker. Iavvaktan på resultatet av det mera övergripande projektarbetet har dock verkenfunnit skäl att med anledning av regeringens uppdrag och pä grundval av vad somframkommit i samt verkens egnaerfarenheter ange vissa avgränsade åtgärder som på kort sikt kan begränsastatens kostnader för läkemedel. Dessa åtgärder går huvudsakligen ut pä attgöra vissa omfördelningar mellan patientandel och försäkringens andel ulan attändra läkemedelsförmånens grundkonstruk-fion. Vidare pekas pä att man utanvidare utredning bör kunna begränsa rabatteringen av vissa vitaminer ochmineralpreparat. Vitamin-och mineralpreparat som kosttillskott Enligtlagen (1981:49) om begränsning av läkemedelskostnader m.m. gäller reglerna omprisnedsätlning eller kostnadsbefrielse endast läkemedel som förskrivs pågrund av sjukdom. Trots detta förekommer en omfattande receptförskrivning avvitamin- och mineralpreparat som komplettering av matens normala halt avvitaminer (kostfillskolt). Enligt och socialstyrelsenberäknas försäkringens kostnader för detta till ca 40 milj. kr. Härtillkommer förskrivningen av vitaminer på direkt medicinska grunder. Motdenna bakgrund gav regeringen i uppdrag attgöra en översyn av gällande medicinska indikationer för förskrivning avvitamin- och mineralpreparat. har i sin redovisning avuppdraget uppgivit att egentligt medicinskt betingade vitaminbristtillstånd ärsällsynta i vårt land. Det finns därför normalt inte behov av att utöver enbalanserad kost filiföra vitaminer för att förhindra bristtillstånd.Socialstyrelsen har därför informerat samtliga Prop.1983/84:40 14 läkare om i vilka situationer vitamin- och mineralpreparatär rabattberätti-gade. Om de informationsinsatser som genomförs avsocialstyrelsen får full effekt beräknar verken att försäkringens utgifter förifrågavarande preparat korrimer alt minska med ca 40 milj. kr. 4.2.2 Fortsatt inriktning Ny recepthlankett m.m. Utöver de utvecklingsprojekt som jag har nämnt under punkt4.2.1 redovisade verken en pågående utvärdering av en försöksverksamhet med enny receptblankett. Huvudsyftet med att införa den nya blanketten är attförhindra en onödig upplagring av läkemedel i hemmen. Detta skall ske genom altläkarna med hjälp av blankettens utformning åläggs all ange med vilka intervallläkemedlen får utlämnas frän apotek. Avsikten är att den nya blanketten skallinföras över hela landet . Enligt bedömningkommer denna åtgärd att innebära alt olämplig upplagring av läkemedel i hemmenminskar. Vidare torde blankellens utformning innebära alt problemen medreturiäkemedel reduceras, vilket innebär minskade kostnader för samhället. redovisar alt enligt gjorda undersökningarom hur läkemedel används kan det antas att av förskriven och uttagenmedicin inte har använts. Den totala försäljningen av läkemedel uppgicktill . varav 2,9 miljarder föll på sjukförsäkringen. Jagbedömer därför det rimligt att uppskatta kostnadsminskningen för sjukförsäkringenpå grund av den nya receptblanketlen till ca 50 milj. kr. Dennakostnadsminskning är således möjlig all uppnå även med en begränsad effekt avden nya blanketten kombinerad med en aktiv informationsinsats till läkarkåren. Därutöver bör större minskningar av sjukförsäkringensutgifter för läkemedel vara möjliga att uppnå med utgångspunkt från de projektsocialstyrelsen och har påbörjat. Verken bör därför fåregeringens uppdrag att med utgångspunkt från projekten senast den I april1984 redovisa möjliga åtgärder för att reducera läkemedelskostnaderna med minst100 milj. kr. under /85. Jag har i denna fråga haft samråd med statsrådetSigurdsen. 4,2.3 Patientavgiften vid läkemedelsinköp Sedandess har försäkringens kostnader för läkemedelsförmånerna ökat med 25,5%.Konsumentprisindex har under samma lid ökat med 19,. Mot bakgrund av delsamhällsekonomiska lägel anser jag del nödvändigfatt anpassa patientavgifternasnivå till prisutvecklingen. Jag föreslår att den maximala patientavgiften höjs med 10kr. per läkemedelsinköp fr. o.m. den I januari 1984.Prisnedsätlningen för Prop.1983/84:40 15 berördaläkemedel bör därvid ske med hälften av det belopp som överstiger . ochmed hela det belopp som överstiger . De höjda patientavgifterna beräknasminska sjukförsäkringens kostnader med ca 100 milj. kr. Enligtnu gällande regler kan recept på läkemedel också meddelas pertelefon. utgjorde dessa telefonrecept av det totala antaletrecept. Apoteken tar en extra avgift på . för varje telefon-förskrivetläkemedel. Avgiften läggs pä slutsumman för det aktuella receptet och i denmån denna överstiger . svarar därmed sjukförsäkringen för hälften avavgiften och om slutsumman överstiger . svarar försäkringen för helaavgiften. Expedieringenav telefonrecept innebär en administrativ belastning för apoteken. Jag anserdet rimligt all kunden får svara för den administrativa merkostnaden förtelefonrecept även i de fall läkemedelskostnaden överstiger den högstaordinarie patientavgiften. Möjligheten att fä läkemedel utlämnade på ett sådantrecept innebär bl. a. att kunden besparas utgiften för ett läkarbesök. Motdenna bakgrund föreslär jag att den särskilda expeditionsavgiften förtelefonförskrivna läkemedel inte skall räknas in vid beräkning av läkemedelsrabatten.Därmed beräknas sjukförsäkringens kostnader minska med ca 12 milj. kr. Vadjag här anfört om höjda avgifter samt kostnaden för telefonrecept föranleder enändring av 3 § lagen (1981:49) om begränsning av läkemedelskostnader m. m. 5 Avgifter inom den öppna sjukvården Sjukvårdsutgifternai vårt samhälle finansieras i huvudsak av sjukvårdshuvudmännen,sjukförsäkringen och patienterna, som svarar för var sin del av kostnaderna. Avdessa tre finansieringskällor har sjukvårdshuvudmännen och sjukförsäkringensvarat för huvuddelen av kostnaderna. Patienterna har sedan enhetligapatientavgifter infördes svarat för en mindre del av kostnaderna. Sjukförsäkringensersättningsregler för öppen sjukvård innebär att pafi-enten vid läkarbesökbetalar en enhetlig avgift på högst . per besök i offentlig värd ochvanligen . per besök hos privatprakfiserande vårdgivare.Försäkringskassan betalar sedan en försäkringsersättning till sjukvårdshuvudmannenresp. Motsvarandeersättningsregler gäller för sjukvårdande behandling som ulförts av annanpersonal än läkare. Patientavgiften är därvid högst . 1983/84:40 16 perbesök inom offentlig vård och . per besök hos privatpraktiserandesjukgymnast. Högkostnadsskyddetför vård och läkemedelskostnader gäller gemensamt för lakar- ochtandläkarordinerade läkemedel saml för läkarvård och sjukvärdande behandling iprivat och offentlig öppen värd. Det innebär i princip att en person sedan hangjort 15 besök/inköp blir befriad från ytterligare patientavgifter under återstodenav en tolvmånadersperiod räknat från första besöket/inköpet. Angelägenhetenav att begränsa de offentliga utgifterna gör del enligt min mening nödvändigtatt genomföra vissa höjningar av de patientavgifter som tillämpas inom sjukvården.Del finns också skäl att anpassa patientavgifterna för läkarbesök till denavgiftsnivå jag har föreslagit för läkemedelsinköp. Mot denna bakgrundföreslår jag därför alt avgiften för besök hos privatpraktiserande läkarebestäms till högst . fr.o.m. den och till högst . m. den . På motsvarande sätt bör avgiften för besök hosprivatpraktiserande sjukgymnast bestämmas till högst . fr. o. m. den Ijanuari 1984. Jag förutsätter vidare att i samband med fastställande avsjukförsäkringens ersättningar till sjukvårdshuvudmännen för enanpassning av patientavgifterna inom den offentliga sjukvården kommer att skemed hänsyn till dessa avgiftshöjningar och all ersättningen frånsjukförsäkringen därvid justeras ned i motsvarande mån. Effektenför den enskilde av höjningarna av patientavgifterna begränsas av detexisterande skyddet mot höga sammanlagda vård- och läkemedelskostnader. Ändringarnai patientavgifterna beräknas innebära en begränsning av utgifterna försjukförsäkringen med ca 250 milj. kr. För /85beräknas utgiflsbegränsningen till 132 milj. kr. Detankommer på regeringen att besluta om här berörda patientavgifter. Jag avseralt återkomma till regeringen med förslag till förordningavseende avgifterna . 6 Reglerna för sjukpenning under utlandsvistelse Enligtbestämmelserna i lagen om allmän försäkring utgår sjukpenning vid sjukdom somnedsätter den försäkrades arbetsförmåga med minst hälften. Till den sominsjuknar utomlands utges sjukpenning enligt samma regler som om han insjuknati . Sjukpenningen kan dras in eller sättas ned om en som är sjuk resertill utlandet utan medgivande. Sådant medgivande lämnas vanligenom resan inte försvårar tillfrisknandet eller negativt påverkar möjligheternatill rehabilitering. Prop.1983/84:40 17 Vid bedömning av rätten till sjukpenning utomlands möterförsäkringskassorna betydande svårigheter. Möjligheterna till en effektivsjukkontroll är mycket begränsade. Läkare i andra länder saknar i allmänhetkunskaper om den svenska sjukförsäkringen och dess villkor om nedsättning avarbetsförmågan. Läkarintyg utfärdade av sädana läkare har därför begränsatbevisvärde. Till följd av utredningssvärigheterna innebär handläggningen avdenna typ av ärenden administrativt sett avsevärt större insatser fränförsäkringskassans sida än övriga sjukpenningärenden. Delta avspeglar sig äveni försäkringsdomslolarnas handläggning av sjukförsäkringsmål. Enoproportioneriigt stor andel av dessa utgörs av mål angående sjukpenning underutlandsvistelse. Jag vill nämna alt rätten till ersättning försjukvårdskostnader utom riket upphävdes vid utgången av av den tidigareregeringen. Som skäl för denna åtgärd angavs att de administrativa kostnadernavar betydande. Frågan angavs fä en bättre lösning genom konventioner ochprivata försäkringar. I fråga om kortare vistelser utomlands uppgavsresenärerna dessutom regelmässigt förse sig med en reseförsäkring. Jag anseratt likartade skäl kan anföras för att förändra reglerna för sjukpenning underutlandsvistelse. Mot denna bakgrund föreslår jag därför alt sjukpenningendast utbetalas under vistelse i . Frän denna regel måste emellertid undantaggöras för personer som insjuknar medan de vistas utomlands för arbete somutsända av svenska arbetsgivare och är sjukpenningförsäkrade i . Dessutom bör undantag göras för personer som är sjuka ochmed medgivande reser utomlands. I dessa fall har juinsjuknandet skett här i landet och behövlig utredning kan göras före avresan.Motsvarande bör gälla för personer som uppbär sjukpenning under rehabiliteringmed stöd av 3 kap. 8 § lagen om allmän försäkring. Jag vill emellertid betonaalt måste ha möjlighet att göra den medicinska bedömning somskall ligga till grund för medgivandet. Denna måste omfatta å ena sidansjukdomen och dess inverkan på arbetsförmågan och å andra sidan frågan omutlandsvistelsen försvårar tillfrisknandet eller möjligheterna tillrehabilitering resp. främjar rehabilitering. Detta förutsätter som huvudregelatt medgivande begärs i så god tid som möjligt, normalt minst föreavresan, för att möjliggöra bl. a. kontakt med föriroendelä-karen. I brådskandefall bör givetvis medgivande kunna ges med kortare varsel om nöjaktig utredningändå kan åstadkommas. Medgivandet bör kunna förenas med föreskrifter omexempelvis giltighetstid, färdsätt och skyldighet att komma in med nytt läkarintyg,i den mån sådana föreskrifter är påkallade från medicinsk synpunkt. Av 20 kap. 15 § lagen om allmän försäkring följer ocksåatt bestämmelser i en av ratificerad konvention tar över lagensregler. De konventioner om social trygghet som slutit innehållervanligen bestämmelser om att förmåner skall utbetalas även vid vistelse i deneller de andra fördragsslutande staterna. 1983/84:40 18 Mitt förslag beräknas minska försäkringens kostnader medca 10 milj. kr. Vad jag här anfört om sjukpenning under utlandsvistelseföranleder en ändring av 3 kap. 15 § lagen (1962:381) om allmän försäkring. Somen följdändring till de nya reglerna om medgivande från börden hittillsvarande regeln i 3 kap. 17 § första stycket b) upphävas. Med hänsyn till de tillämpningssvårigheter som redovisatsfinns det anledning att överväga en skärpning av reglerna om bevisningen ifråga om sjukdomsfall som inträffar utomlands och undersöka andra möjligheteratt förbättra förfarandet även i konventionsfallen. Detta bör diskuteras i överläggningarmed de länder som har ingått konventioner med. Jag vill påpeka attkravet på medgivande från för att en person som är sjuk ellerunder rehabilitering skall kunna resa utomlands med bibehållen rätt tillsjukpenning kommer all gälla även i konventionsfall, såvida inte annat följerav konventionen. 7 Ersättningen till landstingen för barn- ochungdomstandvård I samband med all tandvårdsförsäkringen genomfördes efterbeslut av riksdag ålades landstingskommunerna värdansvaret för allabarn och ungdomar . Tandvården för dessa åldersgrupperskulle vara avgiftsfri genom folktandvårdens försorg. Övergångsvis gällde vissaundantag från vårdskyldigheten för barn och ungdomar fr. o. m. För alt möjliggöra för alla landsting alt, oavsettutgångsläge, till oförändrade kostnader fullständigt bygga ut barn- ochungdomstandvården har alltsedan tandvårdsreformen utgått en särskild ersättningtill tandvårdshuvudmännen. Sådan ersättning utgick för är 1982 med . förvarje fullständigt behandlat barn i åldern 3-6 är och med . för barnoch ungdom i åldern . Från denna ersättning drogs etl belopp som motsvaradede kostnader hade för barntandvård före tandvårdsreformen. Ersättningen är så utformad att fullständig behandlingmåste erbjudas för all maximal ersättning skallutgå. Enligt odonlologisk expertis kan behandlingsintervallen utsträckas till18 månader utan all barnets tandhälsa äventyras. Pä så sätt kan resurserfrigöras. Ersättningen var vidare avsedd alt i huvudsak utgöra ett stöd förlandstingen under ett uppbyggnadsskede. uppnåddes en situationdå samtliga landsting kunde uppfylla sitt ansvar för barn- och ungdomstandvården.Denna måste alltså betraktas som färdigutbyggd. Mot denna bakgrund anser jag därför att utrymme finns fören neddragning av försäkringens ersättning för barn- och ungdomstandvården.Ned- 1983/84:40 19 dragningen bör enligt min mening uppgå till 200 milj. kr.per år räknat frän den . Därmed kommer försäkringens utgifter attreduceras med detta belopp redan under /85. Jag avser att senareåterkomma till regeringen i denna fråga. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagatt regeringen dels föreslår att antaga inom socialdepartementetupprättade förslag till 1. lag om ändringi lagen (1962: 381) om allmän försäkring. 2. lag om ändringi lagen (1969:205) om pensionstillskott. 3. lag om ändringi lagen (1962:392) om hustrutillägg och kommunall bostadstillägg tillfolkpension. 4. lag omupphävande av lagen (1982: 1232) om tilläggsbelopp till basbeloppet vid beräkningav pensionsförmåner m. m., 5. lag om ändringi lagen (1981:49) om begränsning av läkemedelskostnader m. m.. dels bereder tillfälle att ta del av vad jag haranfört om övriga kostnadsbesparande åtgärder avseende den allmännaföi-säkringen. Lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring Härigenomföreskrivs att I kap. 6 8, 3 kap. 15 och 17 §§, 6 kap. 2 §, 7 kap. 4 S, 8 kap.4 § samt 9 kap. 3 och 4 §S lagen (1962:381) om allmän försäkring' skall hanedan angivna lydelse. Inomden allmänna försäkringen skall de beräkningar, som anges i denna lag, görasmed anknytning till ett basbelopp. Basbeloppetfastställs av regeringen för varje är och utgör multiplicerat meddet tal (jämförelsetal) som anger förhållandet mellan det allmänna prisläget inovember året före det som basbeloppet avser och prislägel / .