prop · G70350 · 1983-12-31 00:00:00 — Vidare hänvisar SAF lill SAF:s, SHIO-Familjeföretagens ochSveriges industriförbunds särskilda yttrande i den statliga ulredningen"Löntagarna och kapitaltillväxten" och anför: I remissunderlaget saknas hell en analys av lönlagarfondernassamlade konsekvenser. Förslaget berör allvarligt ekonomiska betingelser ochlångsikliga politiska förutsättningar för fri företagsamhet i . Det ärytterst märkligt atl frågan om hur företagen påverkas och kan väntas reagera påinförandet av löntagarfonder över huvud laget inle tycks intresseralagstiftaren. Denna avgörande fråga har över huvud tagel inle berörts i någotav de offentliga material som LO-SAP eller departemenispromcmo-riornaredovisar. Trots allt är det företagen som är de närmast berörda. Deskall dels betala själva processen via extra skatter och dels bli föremål försocialiseringen. Sysselsättning och välstånd i baseras påföretagens niöjligheier. vilja och engagemang att ständigt skapa och utvecklaprodukter, produktion och marknader. De svenska företagarnas dom över löntagarfondstanken ärenhällig och massiv. Löntagarfonderna skadar företagens möjligheter att skapasysselsättning och välstånd i . Dessutom leder den principiellainnebor- 1983/84:50 212 den liksom det sätt på vilket man försöker driva igenomförslaget till att även vilja och engagemang i många fall försvagas för atthelhjärtat satsa på produktivt skapande i . Redan hotet omlöntagarfonder har skadat näringslivets utveckling. Extravinstskatter skulle, som redovisats i en expertpromemoria till den statligalöntagarfondsutredningen, negativt påverka företagens investeringar, utbyggnadoch riskfyllda långsiktiga satsningar. Del är de mest lönsamma företagen somsvarar för sysselsättningsökningen. Del är just dessa som anses skall betalafondernas uppbyggnad. Förslaget ökar därför arbetslösheten. Ännu allvarligare är att om principen omsocialiseringsskatt på företagen till fackliga eller politiska organ knäsätts,har företagsklimatet i i ett slag allvarligt försämrats. Mycket avskapande, nyföretagande och satsningar i näringslivet skulle hämmas ellerförflyttas till för privat näringsliv mer gynnsamt klimat. Sammantaget blir konsekvensen av löntagarfonderna attföretagens långsikliga investeringar, satsningar på nya produkter, nyaproduktionsanläggningar och nya marknader allvariigt hämmas i Sverige.Produktion och sysselsättning kommer i betydande grad all reduceras ijämförelse med om löntagarfonderna lades åt sidan. SAF ser det också som mycket beklagligt att relationernamellan statsmakten och näringslivet under lång lid kommer alt allvarligt skadasom löntagarfonderna genomdrivs. Ansvaret för denna konfrontation måste heltläggas på den som framlägger ett sådant i grunden utmanande förslag som hotarsjälva existensen av ett fritt näringsliv. Delta kommer att försvåra samverkanpå andra områden där gemensamma insalser behövs för att föra ur krisen. Vår kritik av löntagarfondsförslaget gäller förslagetsprincipiella innebörd. Så länge denna avgörande kärna successivsocialisering av företagen via avgifter som företagen själva måste belala lillfackliga och politiska institutioner finns kvar, är det inte meningsfullt altgä in och diskutera de tekniska oformligheter som finns i de nuvarandeförslagen. Inte heller hastigheten i socialiseringsprocessen är avgörande förföretagens och SAFs inställning. Sammanfattningsvis finner SAF: atl någon analys av om lönlagarfonder bör införas eller ejinte finns i remissunderiaget. Ej heller någon som helst mål-medel analys att någon analys av löntagarfondsförslagets effekter påföretagens utveckling och agerande och därmed de samhällsekonomiskakonsekvenserna inle gjorts att en sådan analys skulle visa att företagensinvesteringar, produktion och sysselsättning och särskill långsiktiga riskfylldasatsningar på produktion i allvarligt hämmas av förslagel atl löntagarfondsförslaget innebär att de svenskaföretagen tvingas betala en extra socialiseringsskatt för sin egensocialisering till fackliga eller politiska institutioner att lönlagarfonderna därmed är en provokation mot detprivata näringslivel att etl genomförande av löntagarfonder kommeratt förstöra samhällsklimatet i och skapa destruktiva strider i en tiddå samarbete är nödvändigt för att förbättra landets ekonomi. 1983/84:50 213 SAF vill därför avslutningsvis vädja till regeringen attinte genomdriva de ur avgörande synpunkter destruktiva löntagarfonderna mot eltenat näringsliv. Denna vädjan borde vara lätt atl efterkomma, eftersom en majorilelav såväl medborgare som löntagare är emot införandet avlöntagarfonder. Ett undanröjande av löntagarfondshotet är den viktigasteekonomiska åtgärden för att ge en ljusare framtid. anför; Bristfälligt beslutsunderlag Av de olika utredningar som föreligger i löntagarfondsfräganfår betänkandet "Löntagarfonder i ATP-systemet" anses varahuvudförslaget; först däri föreslås införande av sådana fonder ochlagstiftning härom. konstaterar att det i denna församhällsekonomin och det rådande samhällssystemet så betydelsefulla frågasaknas en förutsättningslös analys av behovet, innebörden och följderna avlöntagarfonder, l.ex. sådana fonders betydelse för stabiliseringspolitik,investeringsverksamhet, maktförskjutning och marknadsekonomin. Betänkandetsreferat av arbetarrörelsens motiv för löntagarfonder är inte en sådan utförliganalys som ämnets vikt oundgängligen kräver. avstyrker redan pågrund härav de nu föreliggande förslagen. Synpunkter på anförda motiv för löntagarfonder finner anledning att särskilt beröra någraav de angivna motiven för löntagarfonder. Det är enligt bankföreningens mening uppenbart attlöntagarfonder inte kan motiveras av behovet att förbättra kapitalbildningen.De senaste årens utveckling visar klart att andra, enklare ålgärder inom detrådande marknadsekonomiska systemet är fullt tillräckliga. Att stärka ATP-systemet är ett annat anfört motiv. Rimligaberäkningar visar att de belopp som från löntagarfondernas avkastning kantillföras AP-fonden är obetydliga inom ramen för den allmänna pensionensfördelningssystem. För en så ingripande ändring i det ekonomiska systemet somlöntagarfonder skulle innebära är därför det nämnda motivet helt otillräckligt. Enligt bankföreningens uppfallning kan ettvinstdelningssystem ha positiv effekt för samhällsekonomin endast om detbefrämjar produktiviteten i företagen. En förutsättning härför är att systemetär individuellt baserat, så atl de som arbetar i företagen får möjlighet altsom individer bli delaktiga i de goda resultat de skapar och som grupp erbjudspraktiska vägar att utöva ägaransvar i de företag där de arbetar. System, somfyller dessa krav och som därigenom skiljer sig principiellt från obligatoriskakollektiva system, finns redan i och nya är under utvecklande. De ärockså bättre än kollektiva fonder ägnade att tillgodose intresset av jämnareförmögenhetsfördelning. Det är enligt bankföreningen en brist att ingen av deföreliggande utredningarna har utvärderat de frivilliga vinstandelsystemen.Att genomföra löntagarfondssystem som inte fyller de angivna kraven skulle,anser bankföreningen, bryta sönder det marknadsekonomiska systemet i . Andra motiv uttrycks så att löntagarfonderna skall stödjaden solidariska lönepolitiken samt bidra till en rimlig lönekostnadsutvecklingoch en jämnare förmögenhetsfördelning. Dessa mål förutsätts bli uppnådda genom Prop.1983/84:50 214 den s.k. vinstdelning, genom vilken löntagarfondernaföreslås bli finansierade. Förslagel lillvinsldelning torde grundas på en förment motsättning mellan tillväxlpolitiskaoch fördelningspolitiska mål saml på en föreställning att löneglidning ochlönekrav skulle minska om vinstdelning införs. Om behovet av tillväxt och omåterhållsam löneutveckling som förutsättning härför råder enighet.Bankföreningen finner det på intet sätt bevisat eller ens gjort sannolikt attvinstdelning i kollekliva former skulle medföra minskade löneanspråk. Tillväxlengynnas bäst om resurserna fördelas efter marknadsmässiga grunder. Därigenomgaranteras all lönsamheten blir av avgörande betydelse vid resursanvändningen.God lönsamhet är garantin för etl allmänt ökat välstånd i samhället. finner sålunda alt de anförda motiven förlöntagarfonder inle är godtagbara, eftersom de antingen saknar bärkraft ellersyftar till mäl som skulle vara lill skada för den tillväxt som kan åstadkommasendast i en marknadsekonomi. Även av dessa skäl avstyrker bankföreningendärför förslagen. De framförda förslagen avstyrkes, eftersom bankföreningenfinner dels att analysen av behovet, innebörden och konsekvenserna av löntagarfonderär bristfällig, dels alt de anförda motiven för löntagarfonder inte ärgodtagbara. Svenska fondhandlarföreningen.som avstyrker fondgruppens förslag. instämmer i del av Svenska bankföreningenlämnade remissvaret. Föreningen framhåller dels att analysen av behovel,innebörden och konsekvenserna av löntagarfonder är bristfällig, dels alt deanförda motiven för lönlagarfonder inte är godtagbara. Vad gäWer placeringsulredningensförslag anför föreningen följande; Föreningen har uppfattningen att denna utredning hellförbigår de fundamentala samhällsekonomiska frågorna, Ulredningen diskuterarenbart tekniska frågor som enligl vår uppfattning är mindre intressanta sålänge man inte har diskuterat löntagarfondsystemet. Utredningen har inte heller givits möjlighet all genomföranågra mer djupgående analyser. Därlill har tiden varil alltför knapp. Vårslutsats blir därför atl de framförda förslagen ej kan ligga till grund förlagstiftningsåtgärder. Med tillfredsställelse konstaterar vi atl ulredningenställer ell avkasl-ningskrav mall i ekonomiska termer. Den övergripande frågan om löntagarfonder har sin grund ipolitiska överväganden om fördelningspolitikens inriktning och om ägarinflylandei näringslivet. Sparbankerna är förankrade i nära nog samtliga intressegrupperi samhället och har att företräda medborgarna i första hand i deras egenskap avsparare oavsett politisk åsikt. Det är däremot inle sparbankernas uppgift atlta ställning i politiska spörsmål av så genomgripande natur som det här är frågaom. Föreningen yttrar sig därför endasl om själva utformningen av de framlagdaförslagen. I remissvaret över vinstdelningsmodellen deklareradeföreningen sin bestämda uppfattning att det är helt orimligt atl sparbankernaskulle omfal- Prop.1983/84:50 215 tasav ett vinstdelningssystem och i vidare mening av ett löntagarfondsystem. Detbakomliggande fördelningspolitiska motivet till lönlagarfonder har ingenbärkraft när det gäller sparbankerna. Genom sin specifika företagsform kanföretagsvinster aldrig bli föremål för utdelning eller ge annanförmögenhetstillväxt hos enskilda ägare. Vinsterna används för konsolideringav sparbankerna. Något ägarinflylande kan inle heller utövas i sparbankerna. Iremissyttrande över vinsldelning.sgruppens belänkande "En model! Ds Fi 1983; 13, har föreningen angivit sin principiellainställning till kollekliva löntagarfonder. Denna principiella uppfaftninggäller även del nu föreliggande förslagel avseende löntagarfonder i ATP-systemetoch kapitalplaceringen på aktiemarknaden. Föreningen intar således en totaltnegativ attityd till de framlagda förslagen och avvisar bestämt varje form avkollekliva lönlagarfonder. Medden nu angivna inställningen och de principiella skäl härför som tidigareredovisats av föreningen, anser föreningen det icke vara meningsfullt alt ingåi någon närmare diskussion beträffande den praktiska utformningen avförslaget. Huvudsyftetmed inrättande av lönlagarfonder anges vara dels att de skall utgöra etl slödför ATP-systemet, dels därigenom förbättra riskkapitalförsörjningen till gagnför svensk produktion och sysselsättning. Vadangår det stöd till ATP-systemet som inrättandet av löntagarfonder skulleinnebära har detta inte den karaktären att det inte skulle kunna åstadkommasmed nu gällande teknik beträffande avgiftsuttag och förvaltning av allmännapensionsfondens medel. Att löntagarfonder skulle behöva inrällas som stöd för ATP-systemetär alltså inte elt bärande argument för dessa fonder. Ipromemorian anges (sid. 52) alt "avkastningen på löntagarfondskapitaletkan användas för framlida pensionsutbetalningar. Därmed minskar i motsvarandegrad behovet atl finansiera dessa med ytterligare belastning av lönekostnaden iföretagen. !Genom en sådan koppling till pensionsutbetalningarna anknytslöntagarfonderna lill den enskilda löntagarens ekonomi." Detligger inte inbyggt i förslaget att kostnaderna för ATP-systemet över tidenskulle bli mindre om de täcks av ATP-avgifter eller genom vinstdelning.Däremot skulle en omfördelning av koslnadsbelastningen ske om vinsldelninginfördes, eftersom bidrag till ATP-systemet skulle komma att övervältras frånmindre framgångsrika företag till den produktiva och vinstgivande delen avnäringslivet, Beiräffandeanknytningen till den enskilde löntagarens ekonomi är denna naturiiglvis frånteoretisk synpunkt riktig. Den enskilde medborgaren kommer dock säkerligen attkänna lika begränsad anknytning till löntagarfonderna som man gjort lillAllmänna Pensionsfonden - eller till den svenska statsskulden trots de för denenskilde meningslösa uträkningar som då och då sker för atl visa varjemedborgares andel i denna statsskuld. Detandra angivna syftet med fondernas inrättande, att förbättra näringslivels riskkapilalförsörjning,skulle enligt riksförbundets uppfattning inte heller komma att uppfyllas pä ettsådant sätt att det aren bärande grund för Prop.1983/84:50 216 förslaget.Förelag skulle tvingas avstå medel, som kunde uigöra underiag för produktions-och arbetsfrämjande investeringar i dessa företag, till allmänna fonder, vilkaskall distribuera riskkapital till näringslivet i stort. En grundtanke synesvara alt detta riskkapital skall tillföras "de produktiva ochutvecklingsbara delarna av svenskt näringsliv" (ur statsministernsinbjudan till överiäggningar om löntagarfonder m.m.). Riskkapitaletborde därför i största utsträckning återföras till just de företag som genomvinstdelning bidragit till löntagarfondernas uppbyggnad. Medlen skulle alltsåföras fram och tillbaka mellan företag och fonder men på vägen skulleäganderätten till företagen i molsvarande mån ha övergått till fonderna. Endasti den mån man avser det tillskott till fonderna som utgörs av den särskildadelen av ATP-avgiften som kommer från den offentliga sektorn skulle man kunna -åtminstone teoretiskt - tala om tillskott av riskkapital. Delta får emellertidi det större sammanhanget mera ses som en bokföringsfråga. Resultatet avlöntagarfondernas bildande skulle sålunda knappast bli en fråga om försörjningmed riskkapital utan om överflyttande av äganderätt. I promemorian framhålles atlgenom löntagarfonderna skall löntagarnas inflytande ökas ulan att dock något förelagaransvarskall finnas. Denna uppseendeväckande målsättning anser man sig kunna uppnågenom att fondernas sammanlagda aktieinnehav i ett och samma aktiebolag måsteunderstiga av röstetalet. Här måste uppenbarligen arbetsgruppen halikställt begreppen "förelagaransvar" och "majoritetsägande".Om detta skulle vara rikfigt skulle det tydligen vara så att i det storaflertalet i börsnoterade aktiebolag det inte finns någon ägare medföretagsansvar. De i promemorian fördaresonemangen om aktieägande, inflytande och förelagaransvar strider helt mot den syn på dessa ting som hiftills ansefts nauriig i hela västväriden. Här behöver endasl citeras vad kapitalmark- nadsulredningen anförde i sill betänkande "Kapitalmarknaden i svensk ekonomi" (SOU 1978: 11) i anslutning lill förslag om all höja gränsen för försäkringsbolags fillätna aktieinnehav i ett och samma aktiebolag från av röstetalet. Ulredningen framhöll bl.a.: "Med större aktieinne hav följer ett aktivt ägaransvar. En förutsättning är därför en vilja och kompelens hosförsäkringsbolagen att påta sig ett sådant ansvar". anfört ger klart vid handen atl man räknar med ettaktivt engagemang från aktieägarnas sida och alt detta engagemang får betydelsevid hell andra, lägre ägarandelar än dem som namnes i promemorian. Att så ärfallet är ju i själva verket också allmänt bekant. Härmed kommer även i en heltannan belysning den uppgift som anges i promemorian, nämligen att fonderna framtill 1990 kan komma upp lill nivån 13-I4%' av del samlade börsvärdet. att, som i promemorian, man försöker ge intryck av alt delta är enförhållandevis marginell del av aktiemarknaden måste konstateras atl det är enmycket ansenlig del av börsvärdet som skulle ge ett dominerande inflytande imånga aktiebolag och som även borde medföra ett stort ansvar. Ett ägande inäringslivet som genom redan i förväg deklarerade intentioner skulle innebära inflylandeutan ansvar kan inte accepteras av förelagen och bör ej heller kunna godtas avlöntagarna. För försäkringsbolagen som aktieplacerare måste det uppfattas som högslnegativt alt bland övriga delägare i aktiebolag återfinna sådana med omfattanderöslrätl men ulan det engagemang som bör förväntas av större aktieägare. Överhuvud laget anser riksförbundet att det bör vara angelägel alt Prop.1983/84:50 217 bredda och fördjupa engagemanget och intresset för svensktnäringsliv hos allmänheten och inte minst hos företagens anslällda i former somskapar en så nära anknytning mellan aktieägare och förelag som är möjligt. Riksförbundetavslyrker med hänvisning till vad ovan anförts förslagel om införande avlöntagarfonder och saknar därior anledning atl nu ta ställning lill belänkandet"Kapilalplaceringar på aktiemarknaden". Detta betänkande bör hellrebli föremål för övervägande i annal sammanhang där marknadsmässigakapitalplaceringsfrågor blir aktuella. Arbetsgruppens förslag ska ses mot bakgrunden av bl.a.senare års diskussioner kring önskvärdheten att förstärka löniagarinflytandet inäringslivet och därmed motverka den makt- och förmögenhetskoncentration somi dag föreligger. Andra motiv som arbetsgruppen anger är behovet all ökasparandel och kapitalbildningen i vårt land saml alt förslärka ATP-syslemel. En breddning av ägandet och ökat ekonomiskt inflylandeligger i linje med kooperationens syften. Från sida har vi ingaprincipiella invändningar mol en ökad demokratisering inom näringslivet. anser vi del naturligt och ur demokratisk synpunktangeläget att kooperationen fortsätter alt utvecklas och ges elt rimligt stödfrån samhällets sida. Med denna principiella inslällning hävdar vi att deldärför vore konsekvent all lämna kooperationen utanför fondsyslem vars främstasyfte är alt motverka makt- och förmögenhetskoncentra-tion. De medel som fonderna är tänkta förfoga över kommer frånden beslutade lillfälliga vinslskallen, föreslagen modell för vinstdelning ochgenom en särskild ATP-avgifl. Merparten av pengarna beräknas komma från vinstdelningssyslemel.Folksam har i tidigare yttrande till över betänkandet - Enmodell för vinstdelning (DsFi 1983: 13) - framfört kritiska synpunkter påförslagets effekler och tillämpning på skadeförsäkringsområdet. Vi har delsanfört principiella invändningar, dels visat på de praktiska svårigheter somuppslår. Enligl vår mening kan förslaget om vinsldelning inte tillämpas påkooperativ verksamhet och ömsesidiga skadeförsäkringsbolag. Något vinstmolivav det slag som privatägda förelag har existerar inle. De överskoll som bildasi kooperativ verksamhel kan ingen enskild medlem tillgodogöra sig. De användsistället för atl trygga den framtida verksamheten eller för alt ge bästamöjliga utbyte av medlemskapet. En annanviktig synpunkt att beakta är att resultaten inom försäkringsområdet varierarkraftigt lill år beroende på den oförulsebara skadefrekvensen. Försäkringsverksamhelensstruktur är sådan. Det är därför enligt vår mening inte möjligt att utifrån ettårs resultat bedöma om "övervinst" föreligger. Vid en sådan bedömningmåste avsältningar till utjämningsfond och säkerhetsreserver beaktas. I sammanhanget finner vi det också naturligt att peka påatt försäkringsbolagen bidrar lill finansieringen avsamhällsekonomin. Den största delen av bolagens placeringar styrs avriksbankens placeringsregler till samhällssektorer med som regel sämreavkastning än den som kan uppnås på mera marknadsmässiga placeringar. Invändningar mot vinstdelningsförslagets tillämpning påförsäkringsområdet av principiellt samma karaktär som de vi redovisat ovan harframförts från flera andra håll, bl. a. från försäkringsinspektionen. Prop.1983/84:50 218 SFF har avgelt remissyttrande överbetänkandet "En modell för vinstdelning". Trots alt detta belänkandei princip endast innehöll tekniska aspekter på olika vinsldelningsmodellerlämnade SFF redan i del remissärendel sin principiella syn på löntagarfonder. SFFavslyrker således generellt införande av lönlagarfonder i . Om sådanaskulle införas motsätter sig SFF att de ekonomiska föreningarna omfattas avkollektiva löntagarfonder. Om, trots detta, även ekonomiska föreningar skullebli aktuella för vinstdelning till ett kollektivt löntagarfondssyslem,förordar SFF alt lokala och regionala föreningsbanker ej sammanräknas viduttagandel av vinstdelningsavgifler. SFF vill beträffande det ovan nämndahänvisa till sitt tidigare avgivna remissyttrande. Mot denna bakgrund avstår SFF från alt avge synpunkter pånu aktuella betänkanden bortsett från att SFF i och för sig inle har någonerinran mot den allmänna rekommendation som placeringsutredningen framfört, nämligenalt placerarna åläggs ell realt avkastningskrav på . I vårt yttrande över vinstdelningsgruppensbelänkande "En modell för vinstdelning" framhöll vi, all förslageltill lag om vinstdelnings-avgift ulgör etl led i regeringens planer på attinföra löntagarfonder. Eftersom vi på det bestämdaste tar avstånd från dessaplaner, saknade vi anledning all granska förslaget som sådant. Vi avvisade motdenna bakgrund förslaget om vinstdelningsavgifl. Situationen är densamma i fråga om föreliggande betänkanden.Dessa behandlar rent tekniska frågor och berör inte frågan om löntagarfondersom sådan. Ingen analys görs av förslagets effekter på förelagsklimatet, vilkaenligt vår mening blir betydande. Ett införande av lönlagarfonder skulleallvarligt skada den samhällsekonomiska utvecklingen i vårt land. Enligt rapporten skall de föreslagna fonderna innebära enförstärkning av ATP-syslemet. Sä tillvida torde det vara riktigt atl de medelsom enligl förslagel skall inflyta till AP-fonden kommer alt användas för pensionsän-damäl.Viktigare är dock alt löntagarfonderna får en negativ effekt på tillväxlen ivår ekonomi och därigenom försvagar underlaget för ATP-systemel. Vi delardärför inte uppfattningen att lönlagarfonderna skulle förstärkapensionssystemet. Vi avvisar sålunda kategoriskt föreliggande förslag och vivädjar till regeringen att avstå frän alt framlägga förslag om kollektivalöntagarfonder. De nu aktuella förslagen ingår i del s. k. löntagarfondsyslem,som regeringen beslutat alt genomföra. Det har senast bekräftats i den införriksmötet framlagda regeringsdeklarationen. SHIO-Familjeföretagen, som företräder över 50000 mindreoch medelstora företag inom enskilt näringsliv, tar bestämt avstånd från denstegvis genomförda socialisering av företagen, som det s.k. löntagarfondssystemetinnebär. Organisationen har enligt sina stadgar, sitt näringspolifiska programoch beslut av organisafionens kongress som målsättning att verka för frienskild företagsamhet, grundad på marknadshushållningens principer, ekonomiskfrihet, enskild äganderätt och rättssäkerhet. Organisationen tar därförkategoriskt avstånd från varje förslag som syftar till att genom beslut iriksdagen och genom skatter och avgifter eller på annat sätt 1983/84:50 219 överföra ägandet i förelagen till fackligt eller politisktstyrda kollektiva fonder. Organisationen har redan framfört dessa synpunkter i sittremissyttrande över "En modell för vinstutdelning" (DsFi1983; 13). Denna övertygelse förtjänar emellertid ånyo att upprepas. Det föreslagna systemet med löntagarfonder påslås innebäraen förstärkning av ATP-systemel. Påståendet underbyggs emellertid inte avnågon analys av förslagets ekonomiska innebörd och verkningar.