prop · G70327 · 1983-12-31 00:00:00 — Den gymnasiala utbildningen för svårt rörelsehindrade m.fl. vid gymnasieskola Försöksverksamhetmed gymnasial utbildning för svårt rörelsehindrade och andra svårt handikappadebedrivs vid gymnasium i Stockholm.Försöksverksamheten grundas på ett avtal mel- 1983/84:27 22 Genom avtalet har kommunen åtagit sig atl bedrivaifrågavarande utbildning för ca 20 elever från hela landet. I särskildabestämmelser regleras frågor om utbildningens organisation och om statsbidrag. Avtaletangående utbildning i fötsöksform är uppsagt till . Jagdelar integrafionsutredningens uppfattning att med regionsamverkan lordemöjligheterna öka väsentligt att på fler platser i rikel än i Stockholmsregionenfå specialanpassade gymnasiala utbildningar för rörelsehindrade. Jag anser också attkostnaderna för rörelsehindrades skolgång inte skall täckas hell avstatsbidrag. Den kommun där det rörelsehindrade barnet bor skall ha eUekonomiskt ansvar för barnets skolgång. Om en annan kommun sörjer för bametsundervisning får hemkommunen betala interkommunal ersättning till den andrakommunen enligt allmänna regler. Motdenna bakgmnd föreslär jag atl försöksverksamheten med särskilda anordningarför utbildning för svårt rörelsehindrade m.fl. i gymnasium skallupphöra vid utgången av . Jagförordar i enlighet med utredningens förslag att medel motsvarande delsärskilda statsbidrag utöver bidrag till lärariöner som f.n. utgår till Skärholmensgymnasium vad gäller undervisningen förs över till SÅS-anslaget. Det beräknadestatsbidrage». uppgår f. n. till ca 1,4 milj. kr. I deUa sammanhang vill jagerinra om alt statens förhandlingsnämnd tagit upp förhandlingar om kommunaltövertagande av verksamheten med omvårdnad och därmed sammanhängande åtgärderför handikappade elever vid gymnasium. Verksamheten bedrivs f.n. iförsöksform av styrelsen för vårdartjänst. De medel som åriigen anvisats förfinansieringen av denna försöksverksamhet bör även i fortsättningen få användasför anordningar som underlättar för elever med handikapp atl gå i vanligaskolor. Detta sker på bästa sätt, om medlen förs över till SÅS-anslaget. I avvaklanpå resultatet av statens förhandlingsnämnds redovisning av uppdraget omkommunalt övertagande av verksamheten i bör medel kunna disponerasav styrelsen för vårdartjänst för denna verksamhet. I denna fråga har jag samråttmed chefen för . 3.4Det centrala och regionala pedagogiska stödsystemet Genomden ordning som jag har föreslagit i det föregående bör en förbättrad planeringoch ökad samverkan mellan olika kommuner kunna ske, vilket bör medföra ökadeutbildningsmöjligheter för elever med handikapp. För att det dagligaarbetet i skolan skall kunna fungera bra krävs också att människorna i barnetsnärmaste omgivning har kunskap om vad funktionshindret innebär. Här harförskolekonsulenternas kontakter med föräldrar till synskadade barn och medförskolepersonal som lar emot barnen 1983/84:27 23 iförskolan haft stor betydelse. Reseläraren är ell slöd då de synskadade barnengår i gmndskolan. På samma sätl har konsulenterna för rörelsehindrade och hörselvårdskonsulenternabidragit till att underiätta skolgången för barn med rörelsehinder och hörselnedsättning.De resurscentrum som finns vid Tomteboda-, Eke- och Åsbackaskolorna lar emotdels barnen för kortare kurser, dels föräldrar och skolans personal för utbildningoch fortbildning. Jag anser att staten genom dessa verksamheter skapar goda fömtsättningarför atl barn och ungdom med handikapp skall få det stöd de behöver hemma och iskolan. Vissastörre kommuner har på gmnd av det stora antalet elever med handikapp byggt uppen egen organisafion med konsulenter samt anpassat vissa grundskolor förhandikappade. Jag vill understryka att även dessa anordningar haft slorbetydelse för elevernas skolgång. 3.4.1Det pedagogiska stödsystemet för .synskadade Förskolekonsulenter och reselärare Fr.o.m. /83 finns det 27 tjänster som förskolekonsulent och 28 tjänstersom reselärare för det regionala pedagogiska stödet för synskadade. Tjänsternaär knutna till Tomlebodaskolan och innehavarna arbetar inom fem olika regionermed , , , och som huvudorter. I betänkandet (Ds U1979: 11) Undervisningen för synskadade elever - planering i elt kortareperspektiv föreslog utredningen att antalet tjänster som förskolekonsulenlresp. reselärare borde öka till 30 av vartdera slaget. För atl konsulenternaoch reselärarna även skall kunna hjälpa synskadade med tilläggshandikapp, l.ex.utvecklingsstörning, anser utredningen i slutbetänkandet atl en ökning utöverdessa 30 tjänster behövs. För att förstärka förskolekonsulentemas pedagogiskastöd anser utredningen alt nuvarande instruktioner och arbetsbeskrivningar måsleomarbetas så att konsulenternas pedagogiska uppgifter får ett klarare uttryck.Utredningen anser att förskolekonsulenterna utöver sin förskollä-ramtbildningbör ha specialläramlbildning med inriktning på synskadade barn. bör reselärarna i framliden även ägna sig ål ren undervisning. Bl.a.gäller det att följa upp vad barnet har lärt sig vid en intensivkurs påTomteboda resurscentmm. Reselärarna bör också stödja synskadade elever medutvecklingsstörning vilka går i gmndsärskolan. Utredningenföreslår även att särskolans huvudman, dvs. landstingskommunen, bör anställafler BU-lärare () för undervisning av de flerhandikappadeeleverna. Deremissinstanser som uttalat sig i frågan tillstyrker förslaget om att antaletförskolekonsulenter och reselärare ökas. Vidare tillstyrks förslaget att förskolekonsulenlernaäven bör ha speciallärarutbildning. Såsomjag har framhållit är det stöd det handikappade barnet får 1983/84:27 24 Enannan viktig del i barnets utveckling är övergången förskola - skola. Jag anserdärför all den pedagogiska inriktningen i förskolekonsulenternas verksamhet börbetonas mer än . Jag stöder mot denna bakgrund förslaget att förskolekonsulenlernautöver sin förskolläramlbildning åver\ bör ha speciallärarutbildning på gren 2Syn. Jag ämnar återkomma till regeringen med förslag om ett uppdrag till SÖ attutforma nya föreskrifter för förskolekonsulentemas verksamhet med deninriktning jag nu har angett. Vidare bör SÖ få i uppdrag att utformabehörighetskrav för innehav av tjänsl som förskolekonsulenl. Enligt vad jag harerfarit har de flesta innehavarna av förskolekonsulenttjänsterna genomgått densärskilda förskolekonsulentulbildning om två terminer för utbildadeförskollärare som finns vid speciallärarlinjen vid högskolan för läramtbildningi , någol som enligt min mening bör beaktas vid utformningen avbehörighetsbestämmelserna. I likhet med utredningen anser jag att den regionalastödorganisationen för synskadade bör byggas ut. För /85förordar jag därför all ytteriigare tre tjänster som förskolekonsulenl och tvåtjänster som reselärare inrättas. Utredningen har föreslagit att reselärarnasverksamhetsområde skall utökas till atl omfatta särskolan och att de skall gåin i den ordinarie undervisningen i . Mednuvarande antal reselärare är jag inte beredd atl förorda en sådan utökning avderas ansvarsområde. Reselärarna skall i första hand arbeta med rådgivning ochinformation. Däri ingår att de skall bistå lärarna all genomföra undervisningensjälva, vilket inte utesluter att de kan hjälpa till med svårare moment iundervisningen. Ansvaret för undervisningen måsle emellertid åvila läraren. I den mån som del blir möjligt atl ytterligarebygga ut reselärarorganisationen bör möjligheterna öka för reselärarna att gestöd även till särskolans elever. Utredningen föreslår att såväl; förskolekonsulenterna somreselärarna i fortsättningen knyts till länsskolnämnderna saml alt de femregionala tjänster som BU-lärare som finns i landstingskommunerna och för vilkastatsbidrag utgår, förs över till , När det gäller huvudmannaskapet för förskolekonsulenternaoch reselärarna är meningarna delade bland remissinstanserna. Flera länsskolnämnderoch TCO tillstyrker förslaget. Tomtebodaskolan anser all skolan även i fortsätlningenbör vara huvudman för förskolekonsulenler och reselärare för synskadade. SRF, HCKoch Unga synskadade anser inle atl förskolekonsulenterna skall föras över till länsskolnämnderna.Socialstyrelsen och Unga .synskadade anser att landstingskommunen bör vara huvudmanför förskolekonsulenlerna. Beträffande huvudmannaskapet för BU-lärarna anserEkeskotan alt om förskolekonsulenlerna och reselärarna förs över till länsskolnämndernabör även BU-lärarna föras dit. Liknande synpunkter framförs av SRF. Prop.1983/84:27 25 Föregen del vill jag anföra följande. Förskolekonsulenterna ochreselärarna kommer att utgöra en viktig resurs i planeringsberedningarnasarbete. Konsulenterna för rörelsehindrade är knutna till länsskolnämnderna.En annan fördel med alt förskolekonsulenter och reselärare placeras på länsskolnämndernaär alt reseavstånden kan minskas genom mindre arbetsområden. Jag förordar därför ilikhet med utredningen att förskolekonsulenterna och reselärarna ifortsättningen knyts till länsskolnämnderna. Med hänsyn till den pedagogiskakaraktären hos förskolekonsulenternas verksamhet och till att en stor uppgiftför konsulenterna är att hjälpa barnen vid övergängen förskola-skola anser jagatt förskolekonsulenterna och reselärarna bör vara anställda vid sammamyndighet. Jag vill dock betona all förskolekonsulentemas placering på länsskolnämndernainte innebär att länsskolnämnderna skall ha något ansvar för förskolansverksamhet. Jag vill betona atl ävenom konsulenterna och reselärarna formellt knyts till länsskolnämnderna är detviktigt att de också i fortsättningen har en nära kontakt med resurscentrum.Detla innebär att de måste ges möjlighet att deltaga i fortbildning ochkonferensverksamhet vid Tom-tebodacentmmet. Det bör också vara möjligt förförskolekonsulenterna och reselärarna att vid behov medverka i de kurser somanordnas vid resurscentmmet. Det bör ankomma på SÖ attbesluta om fördelningen av antalet tjänster mellan länsskolnämnderna. Strävanbör vara att minska reseavstånden till eleverna. Tjänsterna bör tillsättas avresp. Inom regionen bör planeringsberedningen fastställaarbetsområdet för förskolekonsulenterna och reselärarna. Omsorgskommiltén har ibetänkandet (SOU 1981:26) Omsorger om vissa handikappade även behandlat frågorsom gäller särskolan. Betänkandet bereds f.n. inom . Jag ärinte nu beredd atl föreslå någon ändring av huvudmannaskapet för de femregionala tjänster som BU-lärare, som f. n. finns inom de landstingskommunalaomsorgerna för psykiskt utvecklingsstörda och till vilka statsbidrag utgår.Frågan bör behandlas i samband med ställningstagandena till omsorgskommUténsförslag. Det är dock viktigt att även dessa BU-lärare i frågor som gäller undervisningav berörd elevgrupp i praktiken kan deltaga i planeringsberedningarnas arbete.Vidare bör de ha kontakt med , som fungerar som resurscentmm fördessa elever. har, som jagtidigare redovisat, vid 1979/beslutat atl det vid Tomlebodaskolanskall byggas upp ell resurscentrum för synskadade i hela landet (prop.1979/80:100 bil.12, UbU 1979/80:26, rskr 1979/80:301). Prop.1983/84:27 26 Jagdelar utredningens uppfattning att det bör vara en gemensam ledning för såväl skoldelensom den utåtriktade verksamheten vid . Jagvill i detta sammanhang erinra om att på gmndval av förslag i 1983års budgetproposition beslutat att det skall inrättas en halvtidstjänst som oftalmologvid resurscentmm (prop. 1982/83:100 bil. 10 s. 286, UbU1982/83:20, rskr 1982/83:253). Statsmakternahar fidigare beslutat att Tomtebodaskolans resurscentrum bör inrikta sig påelever som enbart är synskadade eller har ett lindrigare ytterligare handikapp.Det resurscentrum som finns vid bör rikta sig till synskadade elevermed allvarligare tilläggshandikapp, l.ex. utvecklingsstörning eller gravarehörselskada. resurscentrum riktar sig således till kategorier molsvarandede elever som undervisas vid (prop. 1979/80:100 bU. 12, UbU1979/80:26, rskr 1979/80: 301). Denna uppdelning bör enligt min mening gällaäven i fortsättningen. SRFoch Unga synskadade har i sina remissvar föreslagit att skoldelen vidTomtebodaskolan skall upphöra. F. n. är elevantalet vid ca 20.Enligt vad jag har erfarit pågår inom SÖ en utredning om den framtida utformningenav Tomtebodaskolans fasla skoldel. VidEkeskolan undervisas elevgrupper som har så speciella handikapp att depedagogiska resurser som behövs bara kan samlas på ell ställe i landet. Detlagäller t. ex. de dövblinda barnen. Av den anledningen behöver skoldelen vid Ekeskolanvara av betydligt större omfattning än den vid . Underde har riksdaj;en beviljat särskilda medel för verksamheten vidTomtebodaskolans resurscentrum. Enligt min mening bör även fåsärskilda resurser för sin utåtriktade verksamhet. Jag förordar därför att förnästa budgetår medel beräknas för tre speciallärartjänster, en förskolekonsulenloch en halv tjänst som psykolog saml för reseersättningar och expenser för Ekeskolansresurscentmm. Iflera hänseenden är del nödvändigt att och Tomtebodaskolansamverkar, bl.a. vad gäller frågor om den lämpligaste skolplaceringen för vissaelever. Samverkan bör äveti kunna ske i frågor om t.ex. kursutbudet, punktskriflskunnandetoch utnyttjande av den oftalmologiska expertisen. En sådan samverkan har redaninletts. För egen del anser jag atl en samverkan har stor betydelse för attbefintliga resurser skall kunna utnyttjas på bästa sätt för att ge eleverna,deras föräldrar och lärare det stöd de behöver. Ansvaretför de synskadades läromedelsförsörjning åvilar rikscenlralen för pedagogiskahjälpmedel för synskadade (RPH-Syn). () är tillsynsmyndighet för rikscentralerna för pedagogiska hjälpmedel förhandikappade. Utredningenföreslår att RPH-Syn inordnas i Tomtebodaskolans resurs- Prop.1983/84:27 27 Några remissinstanser, bl. a. länsskolnämnden iVästmanlands län, HCK och SAF tillstyrker förslaget. , , ,RPH-Syn och TCO anser att RPH-Syn bör ha samma tillsynsmyndighet som övriga RPH-centraler. Jag delaruppfattningen att samtliga RPH-cenlraler bör ha samma tillsynsmyndighet. Förde flerhandikappade eleverna behöver RPH-centra-lerna samarbeta vid utvecklingoch produktion av läromedel. Ett sådant samarbete underlättas om RPH-centralernahar en gemensam tillsynsmyndighet och en gemensam ekonomisk planering. Jag finnersåledes inte att utredningen anfört tillräckliga skäl för alt inte längre låta SILvara tillsynsmyndighet för RPH-Syn. Däremot är del naturligtvis väsentligt att RPH-Syn- som är belägen på samma tomt som Tomtebodaskolans resurscentmm - har ell närasamarbete med centrumet. Vid RPH-Synframställs punklskriftsböcker för försäljning åt synskadade. Produkfionenbekostas av medel från anslagel Stöd för produktion av läromedel. SIL föreslogi sin anslagsframställning för /84 atl verksamheten skulleföras över till Talboks- och (TPB). Med anledning avkulturutskottets uttalande (KrU 1982/83: 30) vill jag anmäla att jag kommeratt ta upp frågan i samband med budgetproposition. 3.4.2 Det pedagogiska stödsystemet för rörelsehindrade Konsulenterför rörelsehindrade Fr.o.m. /84 finns tolv tjänster somkonsulent för rörelsehindrade elever (rh-konsulenter). Tjänsterna är placeradehos olika länsskolnämnder. Enligt nuvarande bestämmelser beslutar SÖ vid vilkalänsskolnämnder tjänsterna skall vara placerade samt omfattningen av arbetsområdet. Utredningen föreslår en successiv utbyggnad om femtjänster fill åtminstone 25 tjänster. Förslaget fillstyrks avremissinstanserna. Jag delarutredningens och remissinstansernas uppfattning atl de regionala konsulenternahar stor betydelse för de rörelsehindrade eleverna. Jag tillstyrker därför att antalelkonsulenter ökas. Jag är dock inte nu beredd att binda mig vid en utökning tillsä många som 25. För nästa budgetår förordar jag en ökning med fem tjänster.Det bör vara SÖ som beslutar vid vilka länsskolnämnder dessa tjänster skallplaceras. Tjänsterna bör tillsättas av resp. länsskolnämnd. Inom regionen börplaneringsberedningen fastställa arbetsområdet för rh-konsulenlerna. Särskilda resurscentrum för rörelsehindrade De rörelsehindrade barnen undervisas antingen individuelltintegrerade i vanliga klasser eller i särskilda s. k. rh-klasser. För dessaelever finns inte någon statlig specialskola. 1983/84:27 28 I landet finns det f n. fyra regioninslitutioner för gravtrörelsehindrade barn och ungdomar. Del är i , Ekhaga iLinköping, i och i . Vid institutionernafinns såväl medicinsk som pedagogisk sakkunskap. Vid regioninstilutionerna har svårt rörelsehindrade barnfrån upptagningsområdet kunnal vistas under kortare eller ochdär få olika former av specialträning. Kurser och utbildningar av olika slag anordnasdels för personal som arbetat med barnen i regionen, dels för barnensföräldrar. I viss utsträckning har institutionerna kompletterat varandra genomatt kunskap om vissa speciella funktionshinder samlats vid en eller två avinstitutionerna. finns en slor kunskap om bammed det s. k. MBD-syndromet (minimal brain dys-function). 1 omsorgskommitténs slutbetänkande (SOU 1981:26)Omsorgerom vissa handikappade logs bl.a. regioninstitutionernas framtida rollupp. Kommittén ansåg att det kunnande som finns vid dessa borde tas till varai större utsträckning än vad som är fallet. Kommittén föreslog attinstitutionernas viktigaste uppgifter skulle bli att tillgodose behov av specialkunnandeför undervisning och vård vid mycket komplicerade handikapp, bedrivaforsknings- och metodutvecklingsarbete, informera om nya rön och utbildapersonal av olika kategorier. Jag delar den uppfattning om regioninslilulionernasframtida roll som framförts av omsorgskommittén och integrationsutredningen.Omsorgs-kommitténs betänkande bereds, somjag har nämnt, inom socialdepartementet.Jag vill i detta sammanhang betona vikten av elt samarbete mellan länsskolnämndernasrh-konsulenter och sakkunniga på regioninstitutionerna, framför allt vadgäller information i båda riktningar om forskning och metodutveckling. Vidarebör de föreslagna planeringsberedningarna i sitt samordningsarbete ta tillvara de resurser och den sakkunskap som finns vid regioninstilutionerna. Enligt beslul med anledning av prop. 1982/83:174 om vissa ersättningar till sjukvårdshuvudmännen, m.m. skalllandstingskommunerna, som jag har erinrat om, ta överansvaret för tekniska hjälpmedel för handikappade inom utbildningsväsendet. Rikscenlralen för pedagogiska hjälpmedel förrörelsehindrade, som är förlagd till samma byggnad som rÉ;gioninstitutionen , bör enligt min mening även kunna medverka vid fortbildning och iläromedelsfrågor för enskilda elever som är inne på institutionen förbedömning. 3.4.3 Det pedagogiska stöd.syslemet för döva ochhörselskadade Hörselvårdskonsulenter De landstingskommunala hörselvårdskonsulenterna svarar fördet pedagogiska stödet till döva och hörselskadade. I deras uppgifter ingåratt ge stöd till såväl unga som äldre personer med hörsclsk;idor. 1983/84:27 29 inteföreslagit någon ändrad organisation för denna verksamhet. I stället föreslårutredningen att länsskolnämnderna skall få ett särskilt experlan-slag ur vilkettjänster kan "köpas" från landstingskommunernas hörselvårdskonsulenter. Flertaletremissinstanser tillstyrker förslaget. Några instanser anser att även hörselvårdskonsulenternabör knytas till länsskolnämnderna genom inrättande av fasta tjänster vidnämnderna. Jagär inte beredd att föreslå någon ändring av nuvarande organisation för hörselvårdskonsulenterna.En samverkan med länsskolnämnderna bör kunna åstadkommas utan all denorganisatoriska anknytningen förändras. I planeringsberedningarna måste detenligt min mening även ingå hörselpe-dagogisk expertis. För att garantera attsådan expertis finns representerad kommer jag att föreslå regeringen att i 1984års budgetproposition beräkna ett belopp om 1 milj. kr. för atl länsskolnämndernaskall kunna ersätta landstingskommunerna för hörselvårdskonsulenternasdeltagande i planeringsberedningarnas arbete. Specialskolanför döva och hörselskadade Ilikhet med utredningen anser jag alt specialskolan för döva och hörselskadadekan fylla en viktig funktion som regional resurs. Delta innebär t.ex. altkursverksamhet för föräldrar och olika personalkategorier skall kunna bedrivasvid specialskolorna på ferietid. Det bör ankomma på SÖ alt pröva om omprioriteringarkan göras och anmäla sådana i sina årliga anslagsframställningar. Vid planeringav en sådan kursverksamhet bör även planeringsberedningarna delta. Fördöva och hörselskadade elever med lilläggshandikapp, t. ex. utvecklingsstörning,fungerar Äsbackaskolan som resurscentrum. Utredningen har föreslagit att Äsbackaskolan- i likhet med - får resurser för sin utåtriktade verksamhet. Utredningenhar föreslagit alt de fem regionala tjänster som DU-lärare ()som f. n. arbetar inom de landstingskommunala omsorgerna för psykisktutvecklingsstörda och till vilka statsbidrag utgår, förs över till Äsbackaskolan.Somjag har nämnt bereds f. n. frågor som gäller särskolan inomsocialdepartementet med anledning av omsorgskommitténs förslag. I likhet medvad som gäller för BU-lärarna är jag inle beredd att nu föreslå någon ändringav huvudmannaskapet för de fem regionala DU-lärarna. Även DU-lärarna bör dock ipraktiken kunna deltaga i planeringsberedningarnas arbete i frågor som gällerberörd elevgrupp. De bör även ha en nära kontakt med Äsbackaskolan. Enligtmin mening bör även Äsbackaskolan få ökade resurser för sin utåtriktade verksamhet.Jag förordar därför alt för nästa budgetår medel beräknas för två speciallärarljänster,två förskolekonsulenler/förstadielä-rare och en tjänst som psykolog samt förreseersättningar och expenser för . Prop.1983/84:27 30 VidHällsboskolan undervisas hörselskadade bam med beteendestörningar och barn medgrava tal- och språkstörningar. Skolan har hela riket som upptagningsområde.Övriga riksrekrytérande specialskolor -Tomteboda-, Eke- och Åsbackaskolorna-skall enligt beslut av statsmakterna fungera som resurscentrum, dit barn frånhela riket kan komma för utrednings- och träningsbesök. Vidare bedrivs vidcentrumen kursverksamhet för föräldrar och lärare. Enligt min mening bör även ,som är den enda skolan i riket för elever med bl.a. tal- och språkstörningar,få fungera som resurscentmm. För denna verksamhet föreslår jag atl för nästabudgetår medel beräknas för två speciallärartjänster, en förskolekonsulent ochen tjänst som psykolog saml för reseersättningar och expenser. Fråganom fortsatt utbyggnad av verksamheten får prövas efter hand och därvid vägasmot andra behov i samband med den årliga budgelbehandlingen. Jaggår nu över till alt behandla vissa särskilda frågor som gäller specialskolanför döva och hörselskadade. Isamband med ställningstagandena till huvudmannaskapet för specialskolan (prop.1980/81:100 bil. 12, UbU 1980/81:25, rskr 1980/81:332) behandlades även fråganom teckenspråkets ställning. Jag vill i delta sammanhang nämna atl i denläroplan som gäller för specialskolan fr. o. m. /84 betonas aUeleverna måste lära sig såväl teckenspråket som svenska. JagviU framhålla att målet är att döva, liksom andra personer med funktionsnedsättningar,skall få förutsättningar för och möjligheter till delaktighet och gemenskap medövriga i samhället. Skoltiden utgör en kortare del av en människas liv. Det ärviktigt att skolan förbereder eleverna för ett vuxenliv i samhället efterskoltidens slut. Del som företas för atl nå detla mål bör emellertid skeutifrån de dövas språkliga förutsättningar. Enfråga som diskuterats är specialskolans lokalmässiga anknytning till grundskolan.Jag fömtsätter att planeringsberedningarna såväl som de dövas egnaorganisationer och föräldraorganisationer får delta i diskussioner om sådansamordning. Någraremissinstanser anser att specialskolans styrelse och berörd kommun, påförslag från regionens planeringsberedning, bör få besluta om inrättande avexterna klasser. Enligt min mening bör SÖ även i fortsätlningen besluta ominrättande av extern klass, eftersom det är SÖ som träffar avtal med resp.kommun. föreslår i sitt remissyUrande en utredning om hur specialskolans eleverskall kunna integreras i samhället när det gäller boendet och frifiden.