prop · G703148 · 1983-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1983/84:148 om ändring i lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt m.m.; Regeringen föreslår att anta de förslag som hartagits upp i bifogade utdrag av regeringsprolokoll ovannämnda dag. 1 propositionen lämnas förslag till vissa nya bestämmelserom bl.a. anstallsplacering inom kriminalvården, placering i avskildhet eller påspecialavdelning, samt kriminalvårdens ansvar vid mat- eller vätskestrejk. Vad gäller anstallsplacering innebär förslaget att det ilagen tas in uttryckliga bestämmelser om att fara för alt någon allvarligtskall störa ordningen genom att nyttja eller förfara olagligt med narkotikaskall beaktas såväl när del gäller fördelning av intagna mellan lokalanstalteroch riksanstalier som vid fördelning mellan öppna och slutna anstalter. Densärskilda bestämmelsen enligt vilken de som dömts till fängelse i lägst två årför grovt narkotikabrott eller grov varusmuggling av narkotika särbehandlas närdetgäller placering i sluten anstalt skall enligt förslaget utvidgas till altavse också dem som dömts för försök, förberedelse, stämpling eller medverkantill sådana broll. Vidare föreslås att de särskilda bestämmelser omavskildhet och placering på specialavdelning som under vissaförutsättningar gäller för dem som dömts för grova narkotikabrott utvidgas tillatt gälla också andra långlidsdömda som är särskilt återfallsbenägna. Vad gäller mat- och vätskestrejk innebär förslaget attledningen för en kriminalvårdsanstalt eller elt allmänt häkte skall se till atten inlagen eller häktad som vägrar inta föda eller vätska på ett tidigt stadiumställs under uppsikt av läkare. Huruvida medicinska åtgärder skall vidtas föratt hindra atl den mal- eller välskeslrejkande tar skada, får ankomma päläkaren. Någon skyldighet att tvångsvis tillföra näring eller vätska föreslåsinte, men det konstateras att sådana åtgärder måsle anses tillåtna enligtsvensk rätl, om överhängande fara föreligger för vederbörandes liv eller hälsa.I Riksdagen1983/84. 1983/84:148 2 Propositioneninnehåller vidare förslag till bestämmelser om polismyndighets skyldighet atl tillkriminalvärdsanstalt förpassa bl.a. dem som enligt särskilt beslut skallåterföras till verkställighet, om inräknande av vissvistelse utanför anstalt i verkställighetstiden, om undantag i vissa fall fränrätten till ersättning till intagen samt om förutsättningarna för disciplinärbestraffning i vissa fall. Prop.1983/84:148 3 Lag om ändring i lagen (1974:203) om kriminalvård ianstalt Härigenomföreskrivs i fråga om lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt dds alt 35 §skall upphöra atl gälla, dels att 6, 7, 20, 37, 39. 44, 47 och 60 §§ skall ha nedanangivna lydelse. Vid fördelning av de intagna mellan lokalanslalter och riksanstalierskall följande allmänna riktlinjer vara vägledande. Den som undergår fängelse i högst skall företrädesvis vara placerad i lokalanstall. Den som undergår fängelse i högst skallföreträdesvis vara placerad i lokalanstall, om inte annan placering ärpåkallad med hänsyn till föreliggande fara för alt den dömde allvarligt störordningen genom att nyttja eller förfara olagligt med narkotika eller annarsav säkerhetsskäl. Den som undergår fängelse placerasföreträdesvis i riksanslalt. När så behövs fören ändamålsenlig förberedelse av frigivning,får den intagne överföras till lokalanstalt. Placeringi sluten anstalt enligt 7 § tredje slyckel skall, om inte annat föranleds avsynnerliga skäl, ske i riksanstalt och därvid företrädesvis i sådan anstalteller avdelning av anstalt som är särskilt lämpad att tillgodose kraven på högsäkerhet. 7 §= Vid fördelning av de intagna mellan öppna och slutnaanstalter iaktlages Intagen bör placeras i öppen anstalt, om icke annan placering är påkallad med hänsyn till föreliggande fara för atl han avviker eller eljest av säkerhetsskäl eller med hänsyn till all möjlighet bör beredas honom till sådant arbete eller sådan undervisning, utbildning eller särskild behandling som icke lämpligen kan anordnas i öppen anstalt. Inlagen bör placeras i öppen anstalt, om icke annanplacering är påkallad med hänsyn till säkerhetsskäl eller med hänsyn till attmöjlighet bör beredas honom till sådant arbete eller sådan undervisning, utbildningeller särskild behandling som icke lämpligen kan anordnas i öppen anstalt. Vidbedömningen av om säkerhetsskäl påkallar annan placering skall bland andra omständigheterbeaktas om fara föreligger för atl den intagne skall avvika eller allvarligtstöra ordningen genom atl nyttja eller förfara olagligt med narkotika. ' Senaste lydelse 1982:401. - Senaste lydelse 1982:401. Den som har dömts till fängelse i lägst för grovt narkotikabrott eller grov varusmuggling av narkotika skall placeras i sluten anstalt, om det med hänsyn till arten av hans brottslighet eller annars kan befaras alt han är särskilt benägen atl fortsätta en brottslig verksamhet av allvariig karaktär innan verkställigheten i anstalt har avslutats. Den som har dömts till fängelse i lägst två är för grovtnarkotikabrott eller grov varusmuggling av narkotika eller för försök,förberedelse, stämpling eller medverkan till brott som angetts skallplaceras i sluten anstalt, om del med hänsyn till arten av hans brottsligheteller annars kan befaras att han är särskilt benägen att fortsätta enbrottslig verksamhet av allvarlig karaktär innan verkställigheten i anstalthar avslutats. Tredje stycket gäller ej, om annan placering krävs för enändamålsenlig förberedelse av föreslående frigivning eller annars synneriigaskäl föreligger för placering i öppen anstalt. 20§-' En intagen får hållas avskild från andra intagna, omdet är nödvändigt 1. med hänsyn till rikets säkerhet eller föreliggandefara för den intagnes eller annans säkerhet till liv eller hälsa eller för allvarlig skadegörelse på anstaltens egendom, 2. för att hindraatt den intagne påverkar någon annan inlagen att allvarligt störa ordningeninom anstalten, 3. för all hindraalt den intagne medverkar till att en annan intagen får tillgång tillberusningsmedel, 4. för att hindra atlden intagne allvarligt ofredar en annan intagen. Intagen som avses i 7 § tredje stycket och på skäl som där anges är placerad i sluten anstalt fär hållas avskild från andra intagna, om det kan befaras alt han planlägger rymning eller alt annan planlägger fritagningsförsök och avskildheten är nödvändig för att hindra att sådan plan sättes i verket. Intagen som har dömts till fängelse i lägst och ärplacerad i sluten anstalt får hållas avskild från andra intagna, om det kanbefaras atl han planlägger rymning eller att annan planlägger fritagningsförsökoch avskildheten är nödvändig för att hindra att sådan plan sättes i verketsamt det med hänsyn till den intagnes brottslighet eller annars kan befaras atthan är särskilt benägen all fortsätta en hroltslig verksamhet av allvarligkaraktär. Ett beslut enligt första eller andra stycket skallomprövas så ofta det finns anledning till del, dock minst . Vid sjukdom skall inlagen vårdas enligt de anvisningar somges av läkare. Kan erforderlig undersökning och behandling ej lämpligen Om enintagen behöver hälso-och sjukvård, skall han vårdas enligt de anvisningar somges av läkare. ' Senaste lydelse 1980:930. Om anledning föreligger därtill, skall den som enligt första eller andra stycket vistas utom anstalt stå under bevakning eller vara underkastad särskilda föreskrifter. ske inom anstalten bör den allmänna sjukvården anlitas.Om det behövs, får intagen föras över till allmänt sjukhus. Föriossning av intagen kvinna skall såvitt möjligt ske påsjukhus eller förlossningshem. Om det behövs, skall kvinnan i god lid före föriossningenöverföras dit eller till annat hem där hon kan erhålla och behandling ej lämpligen ske inom anstalten bör denallmänna sjukvården anlitas. Om del behövs, fär intagen föras över till allmäntsjukhus. Föriossningav intagen kvinna skall såvitt möjligt ske på sjukhus. Om del behövs, skallkvinnan i god lid före förlossningen överföras dit eller till annan institutiondär hon kan erhålla lämplig vård. Tidvarunder intagen enligt 37 § eller enligt bestämmelse som avses i 38 § vistasutom anstalten inräknas i verkställigheistiden, om ej särskilda skäl talardäremot. Tid förvistelse utanför anstalt enligt 11 §, 14 § andra stycket eller 32, 33, 34 eller37 § eller enligt bestämmelse som avses i 38 § inräknas iverkställighetstiden, om inle särskilda skäl talar mot det. 44 Intagenskall erhålla ersättning, enligt normer som meddelas av regeringen ellermyndighet som regeringen bestämmer, för arbete som han ulfört, om detta ejskett för egen räkning eller åt arbetsgivare utom anstalten. Ersättning skallutgå även när inlagen, enligt vad som beslämts rörande honom, under arbetstiddeltager i undervisning, utbildning eller annan särskilt anordnad verksamheteller behandling eller bedriver enskilda studier. Kan arbete eller annanverksamhet som berättigar till ersättning ej beredas intagen eller är dennehelt eller delvis oförmögen till sådan verksamhet, skall ersättning ändå utgå. Inlagen skall erhålla ersättning, enligt normer sommeddelas av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer, för arbetesom han utfört, om delta ej skett för egen räkning eller ät arbetsgivare utomanstalten. Ersättning skall utgå även när intagen, enligt vad som bestämlsrörande honom, under arbetstid deltager i undervisning, utbildning ellerannan särskilt anordnad verksamhet eller behandling eller bedriver enskildastudier. Kan arbete eller annan verksamhet som berättigar till ersättning ej beredasintagen eller är denne helt eller delvis oförmögen till sådan verksamhet,skall ersättning ändå utgå / den mån den intagne inle erhåller ålders- ellerförtidspension enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Senaste lydelse 1976:506. Ersättning för arbete skall bestämmas med hänsyn till denintagnes arbetsinsats, om ej särskilda skäl föranleder annat. För annanverksamhet skall ersättning i regel bestämmas enhetligt. Regeringen eller myndighet, som regeringen bestämmer,meddelar föreskrifter beträffande användningen av ersättning enligt förstastycket och av annan arbetsinkomst som intagen uppbär. Bryterintagen mot anbefalld ordning eller meddelade anvisningar när han befinner siginom anstalten eller utanför anstalten under tillsyn av anstaltspersonal, fårdisciplinär bestraffning åläggas honom enligt andra stycket, om det ejföreligger anledning att han skall låta sig rätta av anvisning ellertillsägelse eller om gärningen är av sådan beskaffenhet att bestraffning ärpåkallad av hänsyn till ordningen eller säkerheten inom anstalten. Bryterinlagen mot anbefalld ordning eller meddelade anvisningar när han befinner siginom anstalten eller utanför anstalten under tillsyn av personal inomkriminalvården, får disciplinär bestraffning åläggas honom enligt andrastycket, om del ej föreligger anledning atl han skall låta sig rätta avanvisning eller tillsägelse eller om gärningen är av sådan beskaffenhet attbestraffning är påkallad av hänsyn till ordningen eller säkerheten inomanstalten. Som disciplinär bestraffning kan 1. den intagnetilldelas varning eller 2. förordnandemeddelas att viss bestämd lid, , icke skall inräknas i verkställigheistidenför den påföljd som den intagne undergår. Regeringenkan förordna om överflyttning till tjänsteman inom kriminalvården avövervakningsnämnds befogenhet enligt 54 och 55 §§ samt av kriminalvårdsstyrelsensbefogenhet enligt denna lag i annal fall än som avses i 17 § första stycketandra meningen. 20 § andra stycket samt 20 a, 35 och 39 §§. Regeringenkan förordna om överflyttning till tjänsteman inom kriminalvården avövervakningsnämnds befogenhet enligt 54 och 55 §§ samt av kriminalvårdsstyrelsensbefogenhet enligt denna lag i annat fall än som avses i 17 § första stycketandra meningen, 20 § andra slyckel samt 20 a och 39 §§. Denna lag träder i kraft den . ' Senaste lydelse 1976:506. " 1983/84:148 7 Lag om ändring i lagen (1976:371) om behandlingen avhäktade och anhållna m. fl. Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1976: 371) ombehandlingen av häktade och anhållna m. fl. skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 4 §' Vid behandlingen av häktad skall Vidbehandlingen av häktad skall hänsyn tagas till hans hälsolill- hänsyntagas till hans hälsotill stånd. Häktad som företer tecken stånd.Häktad som bedöms behöva till sjukdom eller begär att läkare hälso-och sjukvård eller som begär skall tillkallas, skall så snart det kan altläkare skall tillkallas, skall så ske undersökas av läkare, om ej så- snartdel kan ske undersökas av lä- dan undersökning uppenbarligen är käre,om ej sådan undersökning up- obehövlig. penbarligen är obehövlig. Läkares anvisning rörande vården av häktad som är sjukskall iakttagas. Behöver den häktade sjukhusvård, skall sådan beredas honom såsnart det kan ske. Kan det befaras alt transport medför skada för denhäktades hälsa, skall läkares medgivande till transporten inhämtas. Förlossning av häktad kvinna skall såvitt möjligt ske påsjukhus. Om anledning föreligger därtill, skall den som enligtandra eller fjärde stycket vistas på sjukhus stå under bevakning. Denna lag träder i kraft den . Senaste lydelse 1981: 1301. Prop.1983/84:148 8 Lag om ändring i lagen (1974:202) om beräkning avstrafftid m. m. Härigenom föreskrivs att 10 § lagen (1974: 202) omberäkning av strafftid m. m. skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 10 §' Är den som skall undergå fängelse icke häktad ellerintagen i kriminalvärdsanstalt närdomen enligt 2 § första stycket fårverkställas, skall förelägga honom alt senast viss daginställa sig vid den kriminalvårdsanstalt, där domen skall verkställas. Kan del befaras att den dömde Om den dömde inte efterkommer avviker eller efterkommer han icke eller inte kan nås av föreläggande föreläggande enligt första stycket, enligt första stycket eUer om fara skall polismyndigheten i den ort där föreligger för detla, skall polismyn- han vistas på begäran av kriminal- digheten i den ort där han vistas på vårdsstyrelsen låta förpassa honom begäran av låta förpassa honom till anstalten. Avger den dömde nöjdförklaring inför styresman vid kriminalvärdsanstalteller föreståndare för allmänt häkte, skall den som lager emot förklaringenomedelbart befordra domen till verkställighet. Avger den dömde nöjdförklaringinför polismyndighet eller befattningshavare vid försvars-maklen. skall den somtager emot förklaringen låta förpassa den dömde till kriminalvårdsansialtenligt bestämmelser som meddelar. Befattningshavare vidförsvarsmakten skall begära biträde av polismyndigheten i orten för attverkställa förpassningen. Påträffas någon som avvikit från kriminalvårdsanstalteller sotn annars enligt särskilt beslut skall återföras till kriminalvårdsansialtför fortsatt verksiällighel av ett fängelsestraff, skall polismyndighet förpassahonom till sådan anstalt. öm det bedöms kunna ske ulan fara för atl den dömdeavviker, får polismyndigheten förelägga honom att inställa sig vidkriminalvårdsanstalten i stället för all förpassa honom dit. Denna lag träder i kraft den . Senaste lydelse 1981:212. Prop.1983/84:148 9 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden 1. , , , , , Hjelm-Wallén.Peterson. , , , R. Carisson. Lagrådsremiss om ändring i lagen (1974:203) omkriminalvård i anstalt m.m. Med hänvisning till att en del bestämmelser i lagen(1974:203) om kriminalvård i anstalt (KvaL) har skapat problem i den praktiskatillämpningen har i en särskild skrivelse gjortframställning om vissa ändringar i lagen. Skrivelsen har remissbehandlats ochen sammanställning av remissyttrandena bör fogas som bilaga I till protokolleti delta ärende. 1 detla sammanhang tas även upp en skrivelse från allmännahäktet i med begäran om handlingsregler och ansvarsbestämmelser förde situationer som uppkommer, när intagna matstrejkar. Även denna skrivelse harremissbehandlats. Som bilaga 2 till protokollet i delta ärende bör fogas ensammanställning av de remissyttranden som har avgetts över skrivelsen. Slutligen behandlas vissa frågor i anslutning till de förslagom ändringar i bl.a. lagen om kriminalvård i anstalt som lagts fram (S 1982:09) i en promemoria om åtgärder mot narkotika ifängelserna (, PM nr 4, ). Promemorian har remissbehandlatsoch en förteckning över remissinstanserna bör fogas som bilaga 3 tillprotokollet. En sammanställning av remissyttrandena har upprättats inomjustitiedepartementet och finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (Dnr1940-83). 1983/84:148 10 2 Skrivelsen från 2.1 Särbehandling av vissa långtidsdömda Mittförslag innebär att de bestämmelser som ger stöd för en särbehandling av vissaintagna som har dömts till fängelse i två är eller mer för grovt narkotikabrotteller grov varusmuggling av narkotika utsträcks så att de kan tillämpas även påintagna som lagförts för försök, förberedelse, stämpling eller medverkan tillsådana brott. Kriminalvårdsstyrelsensförslag överensstämmer i sak med milt förslag. Remissinstansernahar i samtliga fall tillstyrkt förslag eller lämnatdel utan erinran. har ifrågasatt, om man inle bör gå ännulängre och låta den angivna bestämmelsen omfatta även personer som har dömtsför grov våldsbroltslighet. Skälför mitt förslag: Bestämmelser om hur kriminalvården i anstalt skall anordnasfinns i lagen om kriminalvård i anstalt. Kompletterande föreskrifter harmeddelats i kungörelsen (1974:248) med vissa föreskrifter rörande tillämpningenav denna lag. Beträffandekriminalvärdsanstalterna skiljer lagen mellan riksanstalter och lokalanstalter.Riksanstalt och lokalanstalt, liksom f. ö. även avdelning av anstalt, kan varaantingen öppen eller sluten. Dessutom finns s. k. specialavdelningar, dvs.slutna avdelningar med särskild övervakning och begränsad gemensamhel mellan deintagna. Principernaför placeringen av de dömda finns i 6, 7 och 20 a §§ KvaL. Vid valet mellanriks- och lokalanstalt är huvudregeln alt den som undergår fängelse placeras i lokalanstalt och den som undergår fängelse iriksanstalt. Personer som från början placeras i riksanslalt skall emellertidkunna föras över till lokalanstalt när det behövs för en ändamålsenligförberedelse av frigivningen. Vidvalet mellan öppen och sluten anstalt gäller som huvudregel alt en intagenskall placeras i öppen anstalt, om inle annan placering är påkallad med hänsyntill rymningsfara eller andra säkerhetsskäl eller med hänsyn till att möjlighetbör beredas honom till sådanl arbete eller sådan undervisning, utbildningeller särskild behandling som inle lämpligen kan anordnas i öppen anstalt. Förvissa intagna som dömts till fängelse i lägst finns emellertid en särskildregel i 7 § tredje stycket KvaL. Den bestämmelsen, som fick sin nuvarandelydelse genom lagstiftning som trädde i kraft den (prop.1981/82:141, JuU 49, rskr 361), innebär att en intagen som har dömts tillfängelse i lägst för grovt narkotikabrott eller grov varu- 1983/84:148 II smuggling av narkotika skall placeras i sluten anstalt, omdet med hänsyn till arten av hans brottslighet eller annars kan befaras att hanär särskilt benägen att fortsätta en brottslig verksamhet av allvarlig karaktärinnan verkställigheten i anstalt har avslutats. Undantag gäller enligt fjärdestycket om annan placering krävs för en ändamålsenlig förberedelse avförestående frigivning eller annars synnerliga skäl föreligger för placering iöppen anstalt. Placering i sluten anstalt enligt 7 § tredje stycket KvaLskall, om inte annat föranleds av synnerliga skäl, ske i riksanslalt och därvidföreträdesvis i sådan anstalt eller avdelning av anstalt som är särskiltlämpad alt tillgodose kraven på hög säkerhet (6 § KvaL). Att en intagen hänförstill den kategori som avses med den aktuella bestämmelsen innebär också attsärskilda begränsningar gäller i fråga om permissioner och andra former av vistelseutanför anstalt (I I § andra stycket, 14 § tredje stycket, 32 § tredje stycketoch 34 § andra stycket KvaL). För de intagna som det här gäller finns dessutomsärskilda bestämmelser om avskildhet frän andra intagna och om placering påspecialavdelning (20 och 20 a §§ KvaL). Bestämmelsen i 7 § tredje stycket KvaL har som framgåtterhållit sin gällande lydelse . Enligt lagrummets lydelse närmast före1982 års lagändring skulle alltid flyklfaran beaktas vid bedömningen av om enintagen skulle anses tillhöra den aktueUa kategorin. Lagrummet hade emellertidsåvitt gällde arten av del brott som föranlett straffet en mer generellräckvidd än f. n. Det föreskrevs då att en intagen skulle placeras i slutenanstalt, om det med hänsyn till att han saknade fast anknytning till riketeller till arten av hans brottslighet eller eljest kunde befaras att han varsärskilt benägen all avvika och fortsätta en brottslighet av särskilt allvarligkaraktär. De ändringar som gjordes i kriminalvårdslagstiftningensyftade bl.a. till att motverka narkotikaproblemen i kriminalvärdsanstalterna.Ett led i dessa strävanden var att föreskriva en strängare behandling för vissaintagna som dömts för allvarliga narkotikabrott. På sä sätt skulle man meraeffektivt kunna dels förhindra atl intagna utan narkotikaproblem under anslaltstidenkom i kontakt med narkotika, dels avskära etablerade miss-bmkare fräntillförsel av droger, dels slutligen förhindra narkotikahandel inne ianstalterna. Det är mol denna bakgrund som man skall se 1982 årsändringar i 7 § tredje stycket KvaL. De innebar bl.a. atl del tidigare kravetpå flyktfara logs bort, eftersom del rekvisitet medförde att bestämmelsernainte kunde tillämpas i fall då en intagen kunde antas vara benägen all ägna sigåt narkotikahandel under anstaltsvislelsen, om del inle fanns beläggför alt han skulle försöka att avvika. Det förtjänar emellertid anmärkas att den proposition somlåg till grund lagändringar upptog ett förslag till utformning avdet aktuella lagrummet som var mera generellt till sin utformning än dengällande Prop.1983/84:148 12 Förslaget log sålunda sikte även på vissaandra intagna än sådana som dömts för grovt narkotikabrott eller grovvarusmuggling av narkotika. I sitt av godkända betänkande i anledning avpropositionen (JuU 1981/82:49 s. 20) framhöll justitieutskottet bl.a. all behoveiav alt skärpa verkslällighetsreglerna måste vägas mot intresset av attupprätthålla de principer som präglar svensk kriminalvård och som går ut päall, sä långt det är möjligt med hänsyn till kravet på samhällsskydd ochdifferentiering, främja de intagnas samhällsanpassning och motverka deskadliga följderna av fängelsestraffet. Vid en avvägning mellan de motståendeintressen som sålunda förelåg ansåg utskottet all reglerna om särbehandlingendast borde vara tillämpliga i sådana fall då straffet avsåg grovtnarkotikabrott eller grov varusmuggling avseende narkotika. Alt låta ocksåvissa andra intagna omfattas av regleringen skulle enligt utskottet ledaalltför långt. I sin skrivelse har uppgetl att denhittills har tolkat den nuvarande bestämmelsen så, att endast intagna som dömtsjust för grovt narkotikabrott eller grov varusmuggling av narkotika kan bliföremål för den särbehandling som bestämmelsen medger. Styrelsen har alltsågjort den bedömningen atl bestämmelsens lydelse inte ger utrymme försärbehandling av intagna som dömts för annan grov narkotikabrottslighet,exempelvis försök eller stämpling till grovt narkotikabrott. Styrelsen anserdetta vara inkonsekvent med hänsyn till del bakomliggande syftet med denaktuella bestämmelsen och uppger att man i den praktiska tillämpningen stött påflera fall där intagna ulan tvekan skulle ha hänförts under del aktuellalagrummet, om inte kretsen av intagna begränsats på angivet sätt. Styrelsen harmot den bakgrunden hemställt att 7 § tredje stycket KvaL ändras så alt detklart framgår atl den kan tillämpas oavsett vilken typ av narkotikabrottslighetsom en inlagen har dömts för. Samtliga remissinstanser har tillstyrkt förslaget ellerlämnat det utan erinran. har för sin del salt i fråga, om inlebestämmelsen bör ges ett ännu större tillämpningsområde genom alt inbegripaäven personer som har dömts till fängelse i lägst tvä år för särskilt allvarligvåldsbroltslighet.