prop · G70352 · 1983-12-31 00:00:00 — , UHÄ ochregionstyrelsen för högskoleregion tillstyrker förslaget om allmänföreträdare. 4.4.8 Verkställande ledningsfunktion på mellannivå Departementspromemorian: För större högskoleenheter föreslås som komplement tillrektorsämbetets ledning av verksamheten all ledningsansvar för utbildnings- och/eilor Prop.1983/84:52 30 forskningsområden knyts lill särskilda uppdrag på heltideller deltid till vilka lärare förutsätts rekryteras för begränsad lid. Dessaområdesansvariga, som förutsätts vara ordförande i ell eller flera organ pånivån under högskolestyrelserna, skall ge rektor bättre möjligheter atl ulövaett kraftfullt ledarskap över enhetens dagliga verksamhet. Etl flertal remissinstanser tillstyrker allledningsansvaret för ulbildnings- och/eller forskningsområden knyts tillsärskilda uppdrag pä hel-eller deltid. anser l.ex.alt dylika organisationsförändringar kommer att förkorta besluts- och handläggningsiideni många ärenden, som ledningsorganen får mer tid att ägna åtövergripande frågor och policy-diskussioner. UHÄ finner idéerna väl värda atlutreda vidare. Ett sådant ledningsansvar bör enligl UHÄ kunna ges även inomandra områden, l.ex. siuderandefrågor, lokal- och utrustnings-frågor ochforskningsinformation. Författningar eller avtal får inte lägga hinder i vägenför en flexibel lösning av de vikliga ledningsfrägorna inom enheterna. Hell emot förslaget om lärare som områdesansvariga ärhögskolan i /, som menar all sådana områdesansvariga redan finns iulbildningsledarna. 4.4.9 Konsekvenser på institutionsnivå Depariemenispromemorian; Förelrädare för yrkeslivel skall kunna efter beslul avhögskolestyrelsen ingå i institutionsstyrelse vid behandling av frågor omutbildningens innehåll och organisation. Etl lika slort antal remissinstanser tillstyrker somavstyrker promemorians förslag. En viss tvekan vid tillstyrkandet uttrycker universiteteti och UHÄ. menar alt denna möjlighet bör utnyttjas med restrikti-vilet.UHÄ förordar alt institutionsstyrelserna, när så befinns lämpligt och möjligttill sig knyter expertis från yrkeslivet men är myckel betänksamt inför depraktiska konsekvenserna av en ordning där institutionsstyrelserna i vissafrågor skulle få externt rekryterade ledamöler. Olika skäl till avstyrkande nämns. Flera remissinslanser,, högskolorna i och och SFS, ärpositiva till yrkeslivsrepresenlanter i nivån ovanför institutionerna men intei institutionsstyrelserna. Man pekar på karaktären på institutionsstyrelsernasar-betsupppgifter. som lalar för alt endast anställda och studerande vid institutionenbör ingå. /SR motsätter sig alt allmänförlrädare och yrkeslivsrepresentanteringår i verkställande organ under högskolestyrelsen. 1 de fall en utbildningslinje eller en sektor helt eller ihuvudsak motsvarar en institution skall högskolestyrelsen kunna beslula attinstitutionsstyrelses uppgifter hell eller delvis skall handläggas avlinjenämnd, sektionsnämnd eller utbildnings- och forskningsnämnd. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser somkommenterar detta förslag, med undantag Prop.1983/84:52 31 av i , tillstyrker förslaget.Högskolan i påpekar l.ex, atl det är ralioneMl och naturligtspeciellt vid de mindre högskoleenheterna. Genom sammanslagning av institutionoch linjenämnd bör enligt högskolan i /resurser kunna frigörasför viktigare ändamål. menar däremot altplaneringsorgan inle skall fullgöra uppgifter som bör ankomma på inslitutionsstyrelse.Del är olyckligt om planerings- och driftfrågor sammanblandas i allför höggrad. Bl, a. är det av värde atl diskussioner om utveckling av en utbildning iviss mån kan frikopplas från institutionens förutsättningar vid en visslidpunkt och all en friare diskussion kan föras. 5 Den regionala organisationen Regionstyrelserna bör även fortsättningsvis kunna spela enviktig roll för sådan utbildningsplanering där de regionala utgångspunkternastår i centrum. I elt längre tidsperspektiv bör övervägas att vidgaregionstyrelsernas ansvar också utanför högskolan till att avse olika slag avfortbildning och vidareutbildning samt yrkesinriktad utbildning ovanförgymnasieskolans linjesystem. Flera remissinstanser anser atl frågan omregionstyrelsernas ansvar skall vidgas i ett längre perspektiv behöver utredas.SÖ påpekar att endast ansvaret för sådana kurser som är parallellutbildningartill kurser inom högskolan och som vänder sig till samma målgrupper behöverutredas. Länsstyrelsernas uppdrag att medverka i planeringen av denyrkesinriktade utbildningen i länen bör bearbetas vidare, anser SÖ, som ocksåpåpekar att utbildningshuvudmännens ställningstagande i fråga om de lokalautbildningsbehoven måsle väga tyngre än administrativa samordningsvinster. för högskolcregion föreslår att regionslyrelser-nasansvar vidgas lill alt omfatta all utbildning ovanför den reguljära utbildningeni gymnasieskolan, I motiveringarna lill ett avstyrkande av regionslyrelsernasvidgade ansvar dominerar åsikten all en ökad planeringssamverkan måste ske pålänsnivå. påpekar t, ex, atl länsstyrelse, länsarbetsnämnd,länsskolnämnd, utvecklingsfond och företagarorganisationer ulgör naturiiga samarbelsparterför högskolan. Dessa organ kan bilda planeringsgrupperingar tillsammans medangränsande län utan att för den skull nya formaliserade organ bildas.Promemorians förslag kommer enligt högskolan i troligtvis att medföramer byråkrati samt ökade kostnader för administration. Den regionalasamordningen kommer inte att kunna ersätta det lokala samrådet. menar all behovet av ett regionaltsamordningsorgan för främst fortbildning och vidareutbildning och annanyrkesinriktad utbildning kan tillfredsställas i andra former. i understryker att regionslyrelsernaför närvarande saknar personella resurser och sakkunskap atl hanterautbildningsfrågor utanför högskoleområdet. Innan definitiv ställning tas i 1983/84:52 32 denna fråga bör enligt resultatet av två statligaåtgärder inom .utbildningsplaneringen avvaktas. Det ena är försöksverksamhetenmed samplanering av högre specialkurser i gymnasieskolan och enstaka kurser ihögskolan i fem län. del andra är del tidigare nämnda regeringsuppdraget tilllänsstyrelserna angående planering av yrkesinriktad utbildning. Regionstyrelsernas planeringsfunklion bör renodlas så allderas ansvarsområde i första hand kommer all omfatta allmänutbildningsplanering med regionala utgångspunkter, fortbildning- ochvidareutbildning samt mindre permanent utbildning med anknytning till regionensarbetsmarknad. Vidare bör regionslyrelsernas planeringsfunktion förstärkas påbekostnad av styrnings- och medelsfördelningsfunktionerna. Etl flertal remissinslanser tillstyrker en renodling avregionstyrelsernas planeringsfunklioner enligt promemorians förslag. 7"C0 påpekar dock att en renodling av planeringsfunklioneninle får innebära att uppgifter att främja ett nära samband mellan forskningoch grundläggande högskoleutbildning flyttas från regionstyrelserna. Enligl TCO:suppfattning ger den nuvarande ordningen vissa garanlier för att en utvecklingav forskningsanknytningen sker vid de mindre högskolorna och för de nyahögskoleutbildningarna under skilda huvudmannaskap. Särskilt stor betydelsetorde regionstyrelsernas slöd ha för den kommunala högskoleutbildningen. Regionstyrelserna och menar all regionslyrelsernamåste få bättre besluts- och styrmöjligheter. Planeringsorgan som saknarstyrmedel i form av resurser att fördela eller beslutsbefogenheter har iallmänhet svårt alt ulöva något reellt inflytande. Flera remissinslanser pekar på regionslyrelsernas storabetydelse vid genomförandel av högskolereformen och för de små högskolornas uppbyggnad.Regionstyrelserna har vikliga uppgifter beträffande YTH-plane-ring,forskningsanknytning, planering av överbryggande kurser, distanskurser,decentraliserade kurser m. m. i framhåller viklenav alt del finns en samtalspartner med samordnande funktion i det stora fältetav utbildningar och ulbiidningsanordnare i . Vidare menarlänsstyrelsen att dessulom allmänt torde vara bättre skickad ände enskilda högskolorna och institutionerna atl i etl siörre helhetsperspektivbeakta arbetsmarknadsmässiga och regionalpolitiska synpunkter vid beslut omförläggning av utbildning. UHÄ menar alt ämbetet inte har någon anledning atl nuföra fram något förslag lill genomgripande förändring av den regionala organisalionen. Regionslyrelsernas arbetsuppgifter på kort och lång siktär helt beroende av frågan om regionstyrelsernas existens. Mångaremissinstanser - i , tekniska högskolan i ,, i , högskolan i /,i , högskolan i , högskolan i , högskolan i ,statskontoret, RRV, /SR, LO, SAF, SFS, , ,saml länsstyrelserna i . ochNorrbottens län hävdar alt regionslyrelsernas roll bör utredas, atlregionstyrelsernas arbetsuppgifter helt eller delvis kan läggas över på Prop.1983/84:52 33 UHÄ, högskoleenheterna och länsorgan eller atl regionslyrelsernakan läggas ner. Mol bakgrund av de senaste årens budgelbehandling avanslaget Regionslyrelserna för högskolan föreslär UHÄ all slalsmaklerna isamband med prövning av promemorians förslag avväger regionslyrelsernasarbetsuppgifter mot de resurser som kan ställas till förfogande för personaloch utredningsverksamhet. Regionslyrelsernas storiek bör anpassas efler regionernasolika karaktär. Vidare föreslås ell system med gruppsuppleanter alternativtalt suppleanterna tas bort helt för all därigenom antalet suppleanter skallreduceras. En flexibilitet i regionstyrelsernas storlek tillstyrks avflera remissinslanser. Vissa aspekter bör vägas in, enligt regionslyrelsen förStockholms högskoleregion, t. ex. antalet högskolor och ökad representation förnäringslivel. Regionindelningen behöver ses över tycker iStockholm, högskolan i , LO och i . UHÄanser alt och högskoleregioner båda har en struktur därbehovet av en regionsiyrelses samordningsansvar kan ifrägasällas. UHÄ är berellatl med hög prioritet ulföra ett eventuellt regeringsuppdrag om den framlidaorganisationen av högskoleregion. samt regionstyrelserna förLinköpings och /högskoleregioner motsätter sig att regionstyrelsernasstorlek får variera. Endast tillstyrker elt systemmed gruppsuppleanter eller alternativet att suppleanterna helt las bort. Dennuvarande ordningen med personliga suppleanter bör enligt flera remissinstanserbibehållas för att garantera en bred representation. förGöteborgs högskoleregion anser l.ex. alt del är väsentligt all lill regionslyrelsernaknyta sådana företrädare för allmänna intressen som har en stark förankring ochposition i de grupperingar de represenlerar. Det blir då en oundvikligkonsekvens att del blir personer som har mänga andra väsentliga uppgifter ochalt därmed kollisioner med andra sammanträden inte kan undvikas. Del är därfören absolul nödvändighet med ett fullödigt suppleanlsyslem, där varje ledamol barettsamarbete och informationsutbyte med sin suppleant. De personligasuppleanterna har, enligl TCO, stor betydelse för kontinuiteten. 7 Anslagssystem och studieorganisation 7.1.3 Utgångspunkter för förändringar av nuvarande syslemDepartementspromemorian: Utbildningsutbudet i ämnen, som inte får en rimlig basorganisaiion-nationellt eller vid viss högskoleenhet - garanterad genom linjeutbildning mäsleplaneras nationellt. Under 7.1.5 föresläs alt elt basulbud av utbildning isådana ämnen bör garanteras av statsmakterna i särskild form i en s. k. "minikrysslista". 1983/84:52 34 En majoritet av remissinslanserna tillstyrker promemoriansförslag. Riksplaneringoch minikrysslista blir enligt i ofrånkomlig för attsäkra vissa ämnens fortbestånd i lider av ekonomisk åtstramning. Förslagetsbetydelse i praktiken beror på hur stort antal kurser, som minikrysslistan förvarje enhet kommer atl omfatta, menar i . Systemet med nationellplanering och minikrysslista måste omfatta såväl universitet som små högskolorpåpekar högskolorna i , , och . Det farinte innebära ell direki förbud för andra högskoleenheter atl överhuvudtagetanordna sådan utbildning, framhåller universiteten i och . högskolani och för högskoleregion. Underlaget lill minikrysslistanmåsle utarbetas i samråd med högskoleenheterna, menar universiteten i . /SR stryker under atl i detta sammanhang bör ocksåförslag utarbetas om en koncentration av resurserna för de mindre ämnena, såatt kompetensen kan upprätthållas och goda forskningsmiljöer skapas. UHÄskisserar Ivå olika modeller och föreslår alt ämbetsverket får i uppdrag attutreda båda modellerna, jämföra dem med nuvarande ordning och avge förslag inästa års anslagsframställning. 1 modell 1 upprättas under varje berört seklorsanslagen "krysslisla", med angivande av antal årssludieplatser, överämnesområden, vars fortbestånd är av nationellt intresse och inom vilkautbildningen skulle kunna läggas ner, om inte medel ställs till förfogandeutöver nuvarande medel för linjeutbildning. Berörda högskoleenheter är skyldigaalt bedriva utbildning inom dessa ämnesområden upp till den nivå, som erfordrasför tillträde lill forskarutbildning i molsvarande forskarulbildningsämnen. 1modell 2 upprättas under varje berört seklorsanslag en "krysslisla"med angivande av antal årssludieplatser över sådana forskarutbildningsämneninom de förutvarande filosofiska fakulteterna, där enligl en nationellplanering enheterna bedöms böra bedriva forskarutbildning. "Kryss"kan förekomma även för andra högskoleenheter om dessa har särskildaförutsättningar att meddela utbildning. Oavsett modell är det nödvändigl införplaneringen av en "krysslista" att ta ställning till vilka ekonomiskaresurser som i framliden kan komma att ställas till högskolans förfogande. En"krysslistas" utseende kommer atl ha etl nära samband med graden avprofilering av högskolan. Högskolornai , , , och / , regionslyrelsernaför och högskoleregioner avslyrker förslagen om nationellplanering och minikrysslista av flera olika skäl. Förslaget bedöms kunnaförsvåra planeringsarbetet vid enheterna; regionstyrelse och högskoleenhet får inväntavarandras beslul och måste samråda före beslul om enstaka kurser, varförbudgetprocessen försenas; minikrysslistan är onödig då UHÄ:s anslagsframställningoch budgetpropositionen bedöms vara hell tillräckliga; minikrysslistan kankomma att missgynna de mindre högskoleenheterna. Resurstilldelningen för det angivna basulbudet bör görasdirekt lill berörda högskoleenheter under det sektorsanslag, som liggernärmast tillhands (se även 7.1.5). 1983/84:52 35 Av de remissinstanser, som yttrat sig om anslagsfrågorna,är en majoritet för att medel för basutbudet beräknas under berördasektorsanslag. Universiteteti framhåller därvid atl hela den resurs ur anslaget för lokala ochindividuella linjer och enstaka kurser (LIE-anslagel) som avsätts förutbildning inom dessa ämnen bör överföras till sektorsanslagen. Universitetetunderstryker med skärpa atl skulle hamna i en ännu värresituation än den nuvarande om endast en del av resursen för basutbudet försöver till sektorsanslag. är inne på samma tankegång.Musikhögskolan i understryker vikten av alt sädana enstaka kurser sombör anordnas tilldelas medel direkt till enheten och utan dentidsödande omvägen över . Delningenav LIE-anslagel bör enligl UHÄ, universiteten i och samtregionstyrelsen för /högskoleregion göras på etl sådant sätt att delblir klara ansvarslinjer mellan högskoleenheter och regionslyrelser. Högskolani , statskontoret och i förordar atl de olikaförslagen lill ändringar i nuvarande principer för medelsfördelning till dennatyp av grundläggande högskoleutbildningar studeras ylleriigare och mer ingåendei anslutning till projektet om resursanvändning i högskolan. Ettgenomförande av en anslagsuppdelning kommer att kräva ett omfattande planeringsarbete,påpekar UHÄ som avstyrker en start av ett sådant om en omläggning inle kantillgodose en huvuddel av följande syften; sammanhängandeutbildning, som vänder sig lill ungdomsstuderande, bör planeras nationellt vadgäller lokalisering, dimensionering och finansiering, regionslyrelsensroll som regionalt planeringsorgan bör renodlas enligl förslag i kapitel 5, möjlighetertill meningsskiljaktigheter och konflikter i medelsfördel-ningsfrågor mellanregionstyrelser och högskoleenheter bör undanröjas, medelsfördelningoch anslagsredovisning bör förenklas, garantiermåsle skapas för alt inle "små ämnen" läggs ned oplaneral. Bland övriga motiv till avstyrkande kan nämnas åsikterna all en anslags uppdelning enligt förslagel medför risk för ökad byråkralisering och sned het i medelsfördelningen och att samma effekt kan uppnås med enklare medel t. ex. anvisningar i regleringsbrev, tillsällning av ledigblivna rie lärartjänster, intentioner i propositioner och utskollsbelänkanden. Så dana synpunkter anförs av bl. a. högskolorna i och saml regionslyrelsen för högskoleregion. TCO menaratt en smidigare väg att på central nivå definiera de berörda ämnena och avdelaerforderliga medel är atl ge regionslyrelserna lämpliga anvisningar ommedelsfördelningen för ändamålet inom ramen för nuvarande anslag. Denna metodinnebär atl en bättre helhetsbedömning av situationen för resp. ämne vid denenskilda högskolan kan göras än om beslutet fattas centralt. 7.1.4 Behov av flerårig sammanhängande utbildning som inlemotsvaras En ny allmän utbildningslinje föreslås för att möta behovelav flerårig sammanhängande humanistisk utbildning. 1983/84: 52 36 Förslagel tillstyrks av universiien i . Linköpingoch , högskolorna i /, Vä.xjö, . SFSoch /SR. En sådan allmän utbildningslinje skulle ge en betydligt mersammanhängande struktur ut utbildningen inom sektorn för kultur- ochinformationsyrken, menar högskolan i . UHÄ hur bifogut etl preliminärtforslag till utformning av linjen och har för avsikt all remissbehandla förslagelunder , UHÄ bedömer att det finns förulsällningar för forlsatladiskussioner om atl inrätta en linje med i huvudsak den skisseradeuppläggningen budgelårel 1985/86, Enligt preliminär beräkning ålerkommer UHÄ ianslagsframställning för nämnda budgetår med förslag lill dimensionering,kostnadsberäkning m,m. Högskolornai och , regionslyrelserna för och LiindlMahnöhögskoleregioner lur inte ställning för eller emot förslaget lill humunisllinjeutan avvaktar ett konkret förslag av UHÄ, Förslagelavstyrks helt av högskolan i /, i , regionslyrelsernaför och högskoleregioner samt TCO. tror inteatt en sådan utbildningslinje skulle ha någon större allraklionskraft ochregionstyrelsen för högskoleregion menar att humanistlinjen inlemotiveras av arbetsmarknadens behov, TCO kommer lill slulsalsen atl elt stort anlalstuderande läser enstaka kurser inom det humanistiska området sannolikt mera ärett ullryck för konkurrensen om plalser på linjer än för behovel av en särskildhumanisi-linje. De behov som finns all rekrytera forskare inom humanistiskaämnen eller tillgodose andra yrkesutbildningsbehov motsvaras enligl TCO avfrämst kulturvetarlinjen, ämneslärarlinjen och en utökning uv anlalel individuellalinjer, Etl återinförande av fil,kand.examen betraktas av högskolan iFalun/, i och SAF som ett bällre alternativ.Behovet av humanistisk ämnesutbildning i form av enstaka kurser kommer atlkvarstå bl.a. för fortbildning och vidareutbildning när en humanistlinjeinförs, påpekar/;(i.!,'.vA()///i /" och regionslyrelsen förLund/högskoleregion. Andra behov av flerårig utbildning bör i ökad utsträckningtillgodoses genom individuella linjer. Inrättandet av individuella linjer börförenklas t, ex, genom införande av kurspaket. Flera remissinslanser lillsiyrker förslagel atl förenklainrättandet av individuella linjer och ge denna studieform siörre reellbetydelse. Några avstyrker förslagel och finner alt promemorianunderskattat svårigheterna all administrera individuella linjer.Regionstyrelsen för högskoleregion föreslår alt frågan övervägsytterligare. / .5 Former för styrning av nationellt planerat basulbudav kurser i vissa Individuella linjer bör i huvudsak finansieras fränsektorsanslagen. Medel för lokala linjer och för kurser för fortbildning ochvidareutbildning m. m, föreslås alltjämt böra anvisas till och fördelas av regionslyrelserna. Prop.1983/84:52 37 Förslaget angående medel för individuella linjerkommenteras och tillstyrks av i , högskolan i för /högskoleregion. Regionstyrelsernasmera begränsade roll vid fördelning av medel tillstyrks av dramatiska institutel.högskolan i /, i , högskolan i . Regionstyrelserna bör i rimlig omfallning fördela medlen påhögskoleenheter i proportion till folkmängden i resp, högskoleområde, tyckerhögskolan i /. Medel för lokala linjer bör istället beräknas undersektorsanslagen, föreslår i , högskolorna i ochÖstersund samt och . föreslår att varje högskola börtilldelas medel motsvarande en basnivå i fråga om utbildningar i form avfortbildning och vidareutbildning. Vidare framhåller för /Malmöhögskoleregion och i att anslagsuppdelningen inlefår medföra att möjligheterna att utnyttja ämneskurser för fortbildning ochvidareutbildning eller som distansutbildning eller decentraliserade kurserförsvåras. En tillräcklig flexibilitet inom anslagssystemet bör eftersträvasför att kunna möta uppkomna förändringar av utbildningsbehovet påarbetsmarknaden, Hell emot begränsade roll vad beträffarmedelsfördelning är högskolorna i och /, TCOoch i . TCO ser det som särskilt angeläget att regionstyrelsernafördelar medel för enstaka kurser, lokala linjer och forskningsanknytninginklusive medel för överbryggande kurser. Inte minst utvecklingen av utbudet avenstaka kurser i den riktning som TCO anser vara önskvärd torde främjas av ensådan ordning. Förslag om lokala linjers ställning i fortvarighetstillståndbör avges senast efter resp. linjes inrättande. Alternativen skalldärvid vara inrättande som eller inordnande i allmän utbildningslinje,bevarande som lokal linje - då med utpräglad anknytning lill etl regionalleller lokalt avgränsat utbildningsbehov - eller nedläggning. En majoritet av de remissinstanser som behandlat frågantillstyrker promemorians förslag om en prövning av lokala linjers ställning.Många är tveksamma lill en femårsgräns. UHÄ finner att förslaget har fått en rigid utformning menstöder principerna bakom förslaget. För enlängre lidsperiod än , uttalar sig högskolorna i , ,och /, regionstyrelserna för och Umeåhögskoleregioner som menar alt erfarenheterna från arbetsmarknaden och entillförlitlig utvärdering av linjen inle är klara så . iLund föreslår prövning efter varierande tidsperioder och högskolan i en förändring fill allmänna utbildningslinjer dåde lokala linjerna vunnit stadga och struktur och visat sig fylla ett permanentbehov. 1983/84:52 38 Universiteteti menar alt en viss nationell samordning vore angelägen redan iinrättandefasen av en lokal linje bl.a. av kvalitetsskäl. Det visar sig svårtatt rationalisera och koncentrera en utbildning till elt fåtal högskolor om denvuxit fram vid många. Mot denna bakgrund är det viktigt att överväganden intebara sker linjevis utan att de samordnas med överväganden om profilering av deenskilda högskoleenheterna. Förett avstyrkande av promemorians förslag uttalar sig högskolorna i , Vä.xjöoch , regionstyrelserna för , , /ochUmeå högskoleregioner samt TCO. De lokala linjernas inrättande och fortbeståndär en lokal och regional angelägenhet menar dessa remissinstanser och det finnsinle någon vägande anledning att nu centralisera beslut i dessa frågor. Vidareupplevs tidsgränserna som alltför fixerade och snäva. Promemorians villkor föratt en lokal linje skall få fortsätta att vara lokal kritiseras också som försnäva. En generell regel tjänar inte något egentligt syfte utan medför endastonödig administration, påpekar högskolan i och TCO.