prop · G703158 · 1983-12-31 00:00:00 — ning skell före ikraftträdandet, får ulan tillståndeldning med kol ske, om kolanvändning planerals och redovisats lill statligeller myndighel före och anmälan görs före den Ijanuari 1985 till den myndighel som regeringen beslämmer. I fråga omändringsarbeten för att ge anläggningen ett utförande för huvudsaklig eldningmed kol lillämpas punkt 2. Prop.1983/84:158 42 Anmälan till proposition om vissa kolfrågor 1981/82: 151 om ålgärder mol försurningenredovisades vissa rikllinjer belräffande svavelutsläppen frän koleldadeanläggningar. Vid riksdagsbehandlingen konstaterade jordbruksutskottet atlpropositionens innehåll ulgjorde en information lill om de riktlinjersom enligl regeringens avsikt skulle komma atl tillämpas vid prövningen enligtmiljöskyddslagen i de enskilda fallen. Ulskollel fann emellertid alt derikllinjer som följdes av vid fastställandeav svavelreningskrav för större anläggningar borde lillämpas även fortsättningsvis.Sedan pågående utredningsarbete slutförts och remissbehandlals borde regeringenålerkomma lill med redovisning av de rikllinjer som borde lillämpas.Utgångspunkten skulle därvid vara all reduktionen av utsläppen lotall skullebli minst lika stor som den regeringen föreslog. beslutade alt geregeringen lill känna vad jordbruksutskottet anfört (JoU 1981/82: 35, rskr321). I detföljande redovisar jag min bedömning av miljöfrågorna vid användning av kol iden omfallning som är akluell fram lill . Vidare redogör jag för demiljökrav som bör lillämpas vid nya förbränningsanläggningar. Slutligenredovisas min bedömning av i vilka fall slörre förbränningsanläggningar börprövas av regeringen enligt 136a § byggnadslagen. Jag har i denna fråga samrållmed chefen för och slalsrådel . Mina överväganden rörande hälso- och miljöproblemen vidkolanvändning ulgår från den ulredning som utförts av statens vallenfallsverki samarbele med kommuner, kraflföretag och andra inlressenler, del s.k.Kol-Hälsa-Miljö-projektel (KHM). En sammanfattning av slutrapporten. Kolelshälso- och miljöeffekter, bör fogas lill protokollet i detta ärende som bilaga2.1. Rapporten har remissbehandlals. En förteckning över remissinstanserna ochen sammanfallning av remissyttrandena bör fogas lill protokollet som bilaga2.2. 1983/84:158 43 Miljöpolitiken syftar lill atl irygga alla människors rälllill en god livsmiljö. Den måsle bygga pä en helhetssyn påsamhällsutvecklingen som innefattar både ekonomisk ulveckling, hushållning mednaturresurserna och hänsyn till miljön. Insatserna för en aktiv miljöpolitikoch åtgärderna för all irygga sysselsättningen och den sociala välfärden måslegå hand i hand med varandra. Den ulveckling av den svenska ekonomin som vieftersträvar får inle ske genom rovdrift pä naturen eller medföra risker förmänniskors hälsa eller miljön. Ett avvåra allvarligaste miljöhot är försurningen av mark och vatten. Tusentals surasjöar, surt melallhalligl grundvatten och alllmer påtagliga tecken på skador påvåra skogar talar sill lydliga språk om försurningens ulbredning i den svenskamiljön. De försurande utsläppen innebär också hälsorisker och leder lill omfattandekorrosionsskador. Denegativa effeklerna på hälsa och miljö av svavelutsläpp har sedan lång lidägnats stor uppmärksamhet. beslutades om generella regler föratt begränsa svavelutsläppen vid oljeeldning. lade den dåvarande socialdemokratiskaregeringen fram en proposition med ett program för all begränsa utsläppen förliden fram lill . En ny lag om svavelhaltigt bränsle infördes. Med stödav denna lag har svavelutsläppen vid oljeeldning kraftigl minskals. Iproposilionen angavs som mål all svavelutsläppen skulle halveras fram till år1985. Det målet kommer vi all uppnå. Ålgärdernaför atl begränsa svavelutsläppen kompletterades med ålgärder för allåterställa redan'försurade områden. En försöksverksamhet med bidrag till kalkningav sjöar och vattendrag startade som gav oss kunskaper om effekier och meloderför den kalkningsverksamhel som fortsätter i större skala. Försöksverksamhet med kalkning också av skogsmark ochgrundvatten påbörjades . Stora resurser satsas dessulom på forskningkring försurningen. I min anmälan lill prop. 1983/84: 107 om forskning harjagföreslagil all ytterligare insalser skall göras inom försurningsforskningen.Ulöver en förslärkning av resurserna harjag anmäll.all forskningen inom dettaområde bör samordnas i ett program. uppdrag all utarbeta ell sådanl programavses komma alt lämnas åt . Eftersom en slor del av svavelnedfallet över Sverigekommer från andra länder har del inlernalionella arbelel kring försurningsfrågornahela liden varit en viklig del av den svenska politiken på försurningsområdel.Detta arbele har drivits aktivt, säväl i olika internationella organisationersom genom bilaterala konlakler. Den svenska nationalrapporten till FN-konferensenär var ett exempel pä initiativ för atl tidigt få i gäng del Prop.1983/84:158 44 spelade en akliv roll vidlillkomslen av den om långväga gränsöverskridandeluftföroreningar som undertecknades . På höslen 1982 beslutade påsvenskl inilialiv de nordiska miljö- och statsministrarna all utarbeta ettgemensamt nordiskl förslag för att minska svavelutsläppen i . Enliglförslagel som lades fram av de nordiska länderna vid ell möte inomramen för skall svavelutsläppen i minskas underen tioårsperiod. Vid en just avslutad konferens i har tio avkonvenlionsländerna, nämligen . , , ,, , , och Österrikemed ulgångspunkl i det nordiska förslaget åtagit sig all senast till år 1993minska sina svavelutsläpp med minsl . Även om vi måsle vela mera för all effektivl kunna bekämpaförsurningen skulle det vara oförsvarligt all inle redan nu ta lillvaramöjligheterna atl minska de lotala utsläppen. Detta kommer all nödvändiggörasåväl ett fortsatt starkt internationellt engagemang i dessa frågor frånregeringens sida som ylleriigare insatser i vårt eget land. Regeringen har tillsatt en särskild aktionsgruppför att samordna och ytterligare intensifiera insatserna mol försurningen avmark och . Aktionsgruppen skall bl.a. utarbeta underiag för ett nyllälgärdsprogram och föreslå åtgärder för all motverka luftföroreningar ochandra försurningsorsaker. Även andra ålgärder inom bl.a. jordbruk, skogsbrukoch energianvändning samt forskningsverksamhet och kalkning skall sluderas. Bedömningen av vilka miljökrav som skall slällas uppför kolanvändningen måste ske mot bakgrund av den alll allvarligareförsurningssituationen. Från miljösynpunkt är del nödvändigl all utnyttja denpågående omställningen inom energisekiorn för atl införa modern leknik förui-släppsbegränsning vid de anläggningar som kommer atl uppföras de närmasteåren och därigenom uppnå en förbättring av miljösituationen. Miljökraven pånya anläggningar bör följaktligen skärpas. Regeringen gav är 1979 slatens vallenfallsverk i uppdragatt i samarbele med berörda kraflföretag och kommuner saml övriga intressenterulreda och redovisa hur hälso- och miljöproblemen vid kolanvändning för energiändamålskall kunna lösas på ell tillfredsställande sätt. Vallenfallsverkel valde allgenomföra uppdragel i form av projektet (KHM). Ett slorl anlaluiomslående företag, organisationer och forskare-har varil engagerade i arbeleloch ell betydande erfarenhetsutbyte med ulländska företag och institutioner harförekommit. Påverkan på hälsa och miljö av kolanvändning sker på mångaolika sätt. Del beror på alt ell slort anlal ämnen frigörs eller bildas dä kolförbränns Prop.1983/84:158 45 och alt dessa ämnen kan medföra olika slag avkonsekvenser. släpps samma ämnen i viss ulsträckning ut även genomandra verksamheler och dessulom kan olika ämnen i samverkan geförstärkningseffekter. KHM harlagt ned ett omfattande arbete på att försöka klarlägga olika hälso- ochmiljörisker samt bedöma hur dessa risker skulle påverkas av en ökadkolanvändning. Dessulom har studerats vilka skyddsåtgärder som kan och behövervidtas för atl kolanvändningen skall kunna accepteras från hälso- ochmiljösynpunkt. De tekniska och ekonomiska förulsällningarna för olika åtgärderhar studerats ingående. Beträffandemiljöproblemen vid Iransport, hantering och lagring av kol och aska har KHMkonslaleral att del finns leknik för atl på ell lillfredsslällande sätt lösadessa problem. Resullal av gjorda mätningar visar all svävande stoft i luftresp. stoftnedfall i närheten av anläggningar normall inte överskrider deriktlinjer som finns i eller andra länder. Omfallningen av lekniskainsalser för att motverka damning bör bedömas från fall till fall. En avgörandefaktor är lokaliseringen av anläggningen och närheten lill bostadsbebyggelse.Del är vikligl atl hanleringen bedrivs med förutseende och en medveten strävanall reducera sloftspridning. Nederbördsvallensom avrinner från ett öppet kollager är förorenat. Graden av vattenpåverkanberor bl.a. av kolets svavelhall. Enligl KHM bör öppna lager därför ha enhärdgjord underyla för uppsamling och kontroll av nederbördsvatlen.Förberedelser bör göras för atl vid behov kunna vidta bl.a. pH-juslering,fällning av lösta metaller och sedimenle-ring av suspenderade partiklar. KHM har konslaleral all väletablerade meloder finns föralt förbränna kol. Det föreligger en omfattande erfarenhet av kolpulvereldning.Tekniken med fluidiserade bäddar ger goda möjligheler all binda bränsletssvavel lill bäddmalerialel under förbränningen och därmed avsevärt minskasvavelemissionen. Avskiljningsgrader bedöms av KHM varamöjliga alt uppnå. Blandflertalel möjliga rökgasavsvavlingsmetoder är den väta lekniken med kalk ellerkalkslen den internationellt sett mesl utbredda. En s. k. våt-lort metod har nuutvecklats och flera anläggningar har tagits i drifl eller är under byggnad.Goda resullal, ned lill ell utsläpp av svavel/M J bränsle somårsmedelvärde, bedöms av KHM vara möjliga all uppnå med båda metoderna.Installation av ulruslning för rökgasavsvavling reducerar även emissionen avbl.a. stoft och flyktiga spårelement. KHM harkonstaterat all del finns kommersiella meloder för att avskilja resp.reducera stoft, svavel- och kväveoxider i rökgaser vid koleldade anläggningar.Tekniken för atl vid eldning minska kväveoxidbildningen är under snabbutveckling. Vid kolpulvereldning kan man begränsa rökgasens kväveoxidhalt nivä under den som är vanlig vid dagens oljeeldning i anläggningar avmotsvarande storlek. Det bedöms realistiskt att med förbränningstekniskaålgärder i nya anläggningar kunna begränsa 1983/84:158 46 kväveoxidulsläppenlill 0,15-0,/MJ bränsle. Fortsall leknisk utveckling kan ge ytterligaresänkningar. Avskiljningav kväveoxider ur rökgas, denilrifiering, har demonstrerats vid någraoljeeldade anläggningar i . Med den s. k. selektivt katalytiska metodengår det enligt KHM alt minska kväveoxidutsläppet till under /MJ.Denilrifiering är en flerfaldigl dyrare metod än förbränningstekniskaålgärder. Emissionsmätningarhar genomförts på KHM:s uppdrag vid anläggningar eldade med olika bränslen somolja, kol, torv och ved. Del specifika utsläppet (mängd per tillfördenergimängd) av stoft, spårelement och organiska föreningar från koleldadeanläggningar kan enligt KHM hållas i nivå med eller i vissa fall lägre änutsläppet från moisvarande anläggningar eldade med olja, lorv eller ved.Kvicksilver ulgör här ell undanlag. Bibehållande av låg ulsläppsnivä från enanläggning fordrar, utöver installation av lämplig utrustning, även omsorgsfullskölsel och upprepade kontroller. Deundersökningar av miljöproblemen vid ved- och torveldning som naturvårdsverketgjort pä uppdrag av redovisal irapporten (SNV PM 1708) Miljöeffekter av ved-och lorvförbränning visar altmiljöproblemen vid lorv- och koleldning är likartade. Vissa torvmossar kaninnehålla svavel och tungmetaller i sådan omfattning atl förbränning medför förhöga utsläpp. Innehållet av kvicksilver i lorv är ungefär lika stort som ikol. Med olämplig förbränningsteknik kan torveldning medföra högrekväveoxidutsläpp än oljeeldning. Sloraavfallsmängder produceras vid koleldning. Även om en del kan nyttiggöras,kommer deponering all bli oundviklig i många fall. Kolavfallsupplagen bedömsav KHM trots sin storlek kunna fås alt smälla in relativt väl i svensklandskapsmiljö. Torta upplag bör enligl KHM lokaliseras till s.k.inströmningsområden, där infiltrerad nederbörd bildar grundvatten. Våta upplagbör, bl.a. med hänsyn lill del slörre läckaget, lills vidare, förläggas närahavet eller andra slörre recipienler som kan tåla belastningen. Vid småförbränningsanläggningar kan deponering även ske på separat plals inom ellkommunall avfallsupplag. I praktikenkan man inte förhindra all lakvatten läcker ul ur ett avfallsupplag.Lakvatlnel kommer all innehålla spårelement i halter som i vissa fall kan störanaturmiljön eller vara för höga för vattentäkter. Därför är del nödvändigl altpå naturlig väg erhålla en tillräckligt slor utspädning innan vattnet nårbiosfären eller människan. I normala fall bedöms detta kunna uppfyllas genomall avfallets yta tätas genom noggrann packning och täcks med ett väldränerandeskikt av grus. För alt motverka erosion och ge möjlighet till snabb ochnaturlig beväxning med skog elc. bör delta dräne-ringsskikt i sin lur täckasmed ett skikt av morän. EnliglKHM behövs ett skyddsavstånd för vattentäkter omkring upplaget. Innanför dellaområde skall inga vattentäkter få anläggas och området bör markeras på allaofficiella grundkarlor. Prop.1983/84:158 47 bör anpassas lill de lokala förutsättningarna i varjeenskill fall. I allmänhel rör det sig om ett avstånd från upplaget på någoleller några . Upplag kan normall lokaliseras och teknisktulformas så att grundvattnet utanför skyddsområdet kan användas somdricksvatten ulan risker för hälsoeffekter. Lakvalinets påverkan på närliggandeytvatten är enligl KHM inte av sådan omfattning atl skador på fisk eller andravattenlevande organismer kan uppkomma. För alt minska den lolala försurningsbelastningen behövsenligt KHM ett samlat program bestående av ulländska och inhemska emissionsbegränsningar,en ökad kalkning av sjöar och , skogsbruksålgärder saml forskning ochulveckling beträffande olika möjligheler all tillföra skogsmark alkaliskaämnen. Att ställa upp en försurningsprognos i nalionell ochregional skala är enligl KHM en närmasl omöjlig uppgift, då flera av de nämndaåtgärderna knappt ännu är påbörjade. Ännu svårare blir uppgiften om manförsöker sig pä kvantitativa beskrivningar. Som ell led i arbetet att minska försurningen ingär attlill rimliga koslnader reducera inhemska svavel- och kväveoxidemissioner.. Manbör därvid beakta dels målel atl i avsevärd grad reducera utsläppen, delsteknikens mognad och ekonomi, dels ock eventuella konsekvenser för arbetet altminska vårt oljeberoende. Del är enligl KHM:s bedömning möjligl all på siklreducera svavelutsläppen utöver vad som diskuteras. KHM harlåtit sammanslälla och utvärdera de senasle årens forskningsresultat angåendehälsoeffekter av melylkvicksilver. Denna sludie visar atl melylkvicksilver kange effekier på hälsan, bl.a. i form av en försenad utveckling av hjärnansfunklion hos barn, vars mödrar regelbundet konsumerat metylkvicksilverhalligfisk. Den förnyade riskuppskallningen innebär alt säkerhetsmarginalen förfoslerskadande effekier kan vara mindre än vad man tidigare ansett. Det ärenligl KHM:s bedömning nödvändigl atl närmare utreda vilka risker för effekierpä som existerande metyl-kvicksilverhaller i fisk innebär samt hursvartlislningsförfarande och kosl--rekommendalioner inverkar. Skärptabestämmelser i dessa avseenden kan myckel väl visa sig nödvändiga för allbringa ned riskerna lill en acceptabel nivå. Genom undersökningar som ulförts på uppdrag av KHM harfastställts atl koleldade anläggningar förorsakar utsläpp av kvicksilver. Ävenförbränning av sopor ger upphov lill utsläpp av kvicksilver i luften.Sannolikt gäller della också vid eldning av lorv och ved. Utsläppen frånkoleldade anläggningar kommer atl undersliga de existerande emissionernafrån flera ulsläppskalegorier. Övergång från individuell uppvärmning lill fjärtvärmemedför en rad betydelsefulla fördelar oberoende av om man använder olja, kol,lorv eller ved i fjärrvärmepannorna. Avgörande är atl bränslet kommer atlanvändas i anläggningar av sådan sloriek atl väl fungerande förbränning ochrökgas- Prop.1983/84:158 48 rening kan upprällhällas. Ulnylljas fjärtvärmeunderlagelför produklion av elkraft i kraflvärmeverk kan della enligl KHM ske ulan altluftkvaliteten i tätorten nämnvärt förändras i förhållande lill del fall därendasl värme produceras i värmeverk. För städer som redan har väl uibyggda fjärrvärmenät ärfrågan vilka effekterna blir vid en övergång från olja lill kol somhuvudbränsle i t.ex. ett kraftvärmeverk. Den slutsats som KHM drar är all dellainte kommer alt medföra nägon försämring av luftkvaliteten. De fördelar somnätts med fjärrvärmeutbyggnaden kommer atl bestå. En slordel av remissinstanserna har ullalal alt användning av kol kan godtas frånhälso- och miljösynpunkt förutsatt atl denna användning sker i välsköttaanläggningar av sådan storlek all effekliv miljöteknik kan ulnylljas. Iallmänhet finner remissinstanserna alt det omfallande underiagsmaterialutredningen tagit fram är av stort värde för det fortsatta arbetet med dessafrågor. flertal remissinslanser framför dock all miljökonsekvenserna avkolanvändning i slörre ulslräckning borde ha jämförts med andra lösningar föroljeersällning och inte enbart med jusl det energislag, olja, som det råder enbred enighel om atl inte satsa på i framliden. Även om det inle ingått iutredningens direktiv hade del enligt dessa remissinstanser ändå varitvärdefulll att få en systematisk jämförelse mellan kol och andra lösningar föroljeersätlning. Kritiska synpunkler på utredningens slutsatser förs fram ien rad yttranden. Flera remissinstanser anser atl slutrapporten ger ellalltför optimistiskt intryck när det gäller t.ex. anläggningarnasdriftsäkerhet och möjligheterna lill kontroll av framtida reningsteknik. Deproblem som man framför alll anser bör sluderas ylleriigare rör bl. a. avfallsdeponering,kvicksil-verulsläpp och risken för klimatförändring genom koldioxidutsläpp. Flertalet remissinstanser har berört försurningsfrågorna.Ett stort antal instanser har framhållit vikten av att åtgärder vidtas för allminska luftför-oreningsulsläppen både inom och utom landel. Många anser delangeläget att klara rikllinjer för utsläppen vid koleldning fastställs så snartsom möjligt. För egen del vill jag framhålla all det är av stor viklalt vi nu myckel noga studerar miljöproblemen vid koleldning och bedömerhuruvida dessa kan lösas pä eU acceptabelt säll. Nytillkommande verksamhelerfår inle godtas om man befarar atl de kan medföra en försämring ay miljön. Delär tvärtom angelägel all vi försöker la lill vara alla de möjligheler somanvändningen av ny leknik kan ge oss atl minska utsläppen av t.ex. svavel. Frånmiljösynpunkt är det angelägel atl miljökraven formuleras på ett sådanl sättnär del gäller nya anläggningar, all kraven leder lill användning av den bäslatillgängliga lekniken och atl den fortsatta utvecklingen av avanceradmiljöteknik slimuleras. KHM-ulredningen har på flera punkter ökal våra kunskaperom kolels miljöproblem och möjligheterna att lösa dessa. 1983/84:158 49 som bl.a. gör i sitt remissvar allkolanvändning i fjärrvärmeverk och i industrin i den mängd som är akluellunder 1980-lalet kan godtas från hälso- och miljösynpunkt, förutsatt all dennaanvändning sker i välskötta anläggningar av sådan storlek all effeklivmiljöteknik kan utnyttjas. Koliniroduklionen bör ske i sådan takt atl dyrbarafelsalsningar på ny leknik undviks. KHM:s åskådningsexempel illustrerar på ett intressant sättmöjligheterna all minska utsläppen av försurande ämnen genom alt oljeeldadeanläggningar ersätts med koleldade anläggningar som förses med anordningar försvavelreduktion. Härigenom kan koliniroduklionen medverka lill en ickeobetydlig minskning av utsläppen av försurande ämnen. Denna möjlighel atlkombinera ell miljöpolitiskt mål, nämligen all minska försurningen av mark ochvallen, och ell energipoliliskt mål, nämligen atl minska oljeberoendel, måsteutnyttjas sä långt del är möjligt. Risk finns emellertid atl en övergäng tillkoleldning medför ökade kväveoxidutsläpp, som även bidrar lill försurningen.Vid en övergäng lill koleldning bör därför emissionskrav uppställas ocksä förkväveoxidutsläppen, så all bästa tillgängliga leknik för kväveoxidreduktionkommer lill användning. När det gäller riskerna med kvicksilverutsläpp krävsenligl min mening ytterligare forskning och utvecklingsarbete. KHM:sundersökningar har utan tvivel bidragit lill alt förbättra våra kunskaperbelräffande bl.a. utsläppen, omsättningen i naturen och hälsoriskerna medkvicksilver. Redan den kolanvändning som är akluell kan emellertid medföraökade kvicksilverulsläpp. Vår situation är allvariig när del gällerbl. a. kvicksilverhallen i fisk i en del av våra sjöar. Ålgärder måste därförvidtas så atl kvicksilverulsläppen totalt sett minskar i samhället. Inom naturvårdsverketpägår ell arbete med all ta fram ell handlingsprogram med denna inriklning. KHM-ulredningen har fört vårl vetande framåt också när delgäller möjligheterna att deponera kolaska och i fråga om hur miljöproblemen medsådana upplag kan begränsas. KHM:s förslag belräffande askdeponering haremellertid fått kritik från flera remissinslanser. Ylleriigare insalsererfordras därför innan man kan anse all en lillfredsslällande lösning finns pådella problem. De askmängder som uppkommer vid kolanvändning av den begränsadeomfattning som planeras under 1980-talel bör enligl min mening kunna las omhand. Innan slällning kan las lill en slörre kolanvändning måste dockdeponeringsfrågorna klariäggas ytterligare. Ett långsikligl miljöproblem som hänger nära samman medanvändningen av fossila bränslen är ökningen av koldioxidhalten i atmosfären.KHM-ulredningen har konstaterat atl koleldning ger upphov till störte utsläppav koldioxid än användningen av tjock eldningsolja. Koldioxidproblemet är ihögsta grad ett globalt problem som måsle lösas i internationellt samarbete.Sverige har också drivit denna fråga i inlernalionella organisationer främslinom FN:s miljöprogram () och Världsme-4 1983/84. 1983/84:158 50 leorologorganisationen(WMO). F. n. pägår en kartläggning av problemaliken på globall plan inom ramenför WMO:s Worid Climate Programme. En stor internationell konferens planerasatl äga rum för alt utvärdera resullalen. I arbetet spelarInternationella meteorologiska institutet i Slockholm en slor roll. KHMhar i sitt arbele behandlal miljöproblemen vid koleldade anläggningar som ärstörte än 20 MW tillförd effekt. Det kommer emellertid under de närmasle årenalt bli aktuellt all använda kol ocksä i nya anläggningar med en tillfördeffekl undersligande 20 MW. En förutsättning för alt sädana anläggningar skallkunna tillåtas bör enligt min mening vara all i princip lika stränga miljökravslälls som för anläggningar större än 20 MW. Jag är medveten om atl dessa kravkan innebära en begränsning av möjligheterna lill kolanvändning i mindreanläggningar. För sådana anläggningar kan emellertid andra allernaliv somvärmepumpar, elpannor och inhemska bränslen vara alt föredra inle bara avmiljöskäl ulan också från energipoliiiska utgångspunkter. Därvid måsteskogsindustrins behov av iräfiberråvara beaklas. Sammanfattningsvisgör jag således bedömningen atl den begränsade kolanvändning om högst 3-4 milj.ton fram lill är 1990, som statsrådet redovisat, kan accepterasfrån miljösynpunkt under förutsättning atl den sker i anläggningar medeffektiva miljöskyddsåtgärder. Vad gäller svavelutsläppen bör användningen avbästa tillgängliga renings-teknik göra del möjligl för oss atl minska de totalautsläppsmängderna. 2.3Miljökraven vid nya förbränningsanläggningar Miljökravenför enskilda förbränningsanläggningar fastställs normalt vid dentillståndsprövning som sker enligl miljöskyddslagen (1969:387). För uppförandeeller väsenllig förändring av förbränningsanläggning med en tillförd effektöverstigande 10 MW krävs sålunda tillstånd av koncessionsnämnden förmiljöskydd eller länsslyrelsen.