prop · G703135 · 1983-12-31 00:00:00 — Dagensstora och internationellt inriktade företag och basindustrierna kommer attbilda basen för den svenska industrisektorn under 1980-och 1990-lalet. Det ärav avgörande belydelse för styrka som industrination alt dessaföretags konkurrensförmåga upprätthålls. Företagen svarar direkl för endominerande del av den svenska industriproduktionen. Dessutom har de enindirekl betydelse för ulvecklingen inom många underleverantörer ochserviceförelag. En viktig och stor gruppav företag är underieverantörerna. Speciellt bland de mindre ochmedelstora förelagen inom verkstadsindustrin är andelen underleverantörerslor. Dessa säljer ofta lill storföretagen och är i mycket slor ulslräckninghemmamarknadsorienterade. I den förväntade omstruktureringen inomverkstadsindustrin, somjag redogjorde för, kommer underleverantörerna atlberöras både direkt och indirekt. Underleverantörernas situation har belystsav industriverkets ulredning (SIND 1982:13) Svenska leverantörer - ? Utvecklingen går mot högre teknikinnehåll i produkterna och motlillverkning av hela komponenter i stället för enstaka detaljer. kommeralt ställa ökade krav på underleverantörerna. Det finns tekniska och ekonomiskaskäl, som gör atl de slörre företagen söker leverantörer även utanför Sverigesgränser. Enligl min bedömning kommer gradvis den internationella konkurrensenatt öka på underleverantörsområdel. För svenska underleverantörer kommer detdärvid alt vara ett livsvillkor atl höja produktiviteten och atl skapa enbredare marknadsbas bl. a. genom alt gå ul på export. Överlagkommer framgångar för svensk induslri atl bero på i vilken utsträckning Qänste-och kunskapsinnehållet i produkterna kan höjas. Detta möjliggör för företagenatt undvika områden där arbetskraftskostnader är den avgörande kostnadsfaktorn.På sädana områden kommer det nämligen alltid att finnas tillverkare med enlägre kostnadsprofil än svenska leverantörer. Enkonsekvens av den skisserade ulvecklingen är all vi tvingas räkna med storasysselsättningsmässiga förändringar. På kort sikt kan vi räkna med en visssysselsättningsökning under de närmasle åren som en följd av en fortsattexpansion inom industrin.Sannolikt måste vi emellertid på lång 1983/84:135 21 sikträkna med en fortsatt sysselsätiningsminskning inom egentlig tillverkningsindustri.Minskningen kan paradoxalt nog komma att påskyndas om lillväxliaklen ökar pågrund av det produktivitetsgap som föreligger mellan gammal och nyproduktionsteknik inom delar av verkstadsindustrin. kan vi förutseen sysselsältningstillväxl i olika industrirelalerade verksamheter. Huruvidanettot av dessa omflyttningar resulterar i ett positivt eller negalivi saldo,kommer atl bero på den allmänna ekonomiska ulvecklingen i landel. Däremoi vetvi med säkerhet all det kommer alt krävas utbildningsinsatser och andraimmateriella investeringar om en omstrukturering av induslrin skall kunnaåstadkommas. Desysselsätlningsförändringar, negativa och positiva, som vi således får räknamed fördelas inle heller jämnt över landet. Utvecklingen kan komma att seväsentligt olika ul i skilda regioner. Detta ställer krav på en fortsatt aktivregionalpolitik, som kan medverka till ett balanserat utvecklingsförlopp. Medsin betoning på insalser riktade till långsiktigt lönsamma industriföretaginnebär regionalpolitiken en belydelsefull stimulans till den industriellaförnyelsen. Även insatser inom andra samhällsområden som utbildning,kommunikation och övrig infrastruktur som görs från regionalpoliliskautgångspunkter bidrar till atl underiätta den industriella utvecklingen. Jag villsammanfattningsvis understryka att svensk industri har mycket godaförutsättningar alt möta de ulmaningar som kan förutses under kommande år.Efter flera års mödosamt omslruktureringsarbete är den svenska induslrinsstruktur bättre . Svensk industri kanuppvisa en rad styrkefaktorer: En höglstående teknisk forskning och en kår avskickliga tekniker och yrkesarbetare. Slagkraftiga och internationelltetablerade storföretag och en mångfald av små företag med en god grogrund förnya idéer. En i utgångsläget fördelaktig kostnads- och lönsamhelsnivå. Ett avtradition goll samarbele mellan parlerna på arbetsmarknaden och en öppenhet förförändringar i produktionsapparaten. Därtill kommer en effektiv infrastrukturoch en offentlig sektor som på viktiga områden är pådrivande i den industriellautvecklingen. Förutsättningarna för denönskvärda ulvecklingen inom industrin är alltså enligl min uppfattningpåfallande goda. Det är emellertid nödvändigt alt genom målmedvetna insalserinom många av politikens delområden ta vara på den expansionskraft som finns iförelagen och stimulera produktionsstrukturens anpassning till fortlöpandeförändringar av de internafionella förutsättningarna. Prop.1983/84:135 22 3 Industriell expansion och förnyelse som mål förregeringens politik i stort intar en framskjuten slällning bland världensindustriländer. Vi har en rik industriell tradition och ett kunnande som geross goda möjligheler alt dra fördel av den internationella arbetsfördelningsom en öppen väridshandel innebär. Om vi i längden skall kunna delta i detinternationella handelsutbytet och föra en självsiändig ekonomiskpolitik, så är del emellertid nödvändigt alt industrin är tillräckligt slor föratt upprätthålla balansen i de utrikes betalningarna. Under åren 1980-1982visade bytesbalans inklusive transfereringar ett underskott på i genomsnittöver . , något som om det hade fortsatt hade kunnal ledatill allvarliga inskränkningar av vår handlingsfrihet på detekonomisk-politiska området. minskade underskottet lill drygt 6miljarder kr. och under innevarande år beräknas det bli ca . Ävende sistnämnda talen innebär i ell långsiktigt perspektiv all vårt landskonkurtensförmåga är oUllräcklig. handelsutbyte med utlandet beslår lill den hellövervägande delen av industrivaror. Andra sektorer, såsom sjöfart och turism iSverige, kan ge värdefulla men totalt sell marginella bidrag lill enförslärkning av bytesbalansen; endast genom en mera konkurrenskraftigindustriproduktion kan en avgörande förbättring nås. En kraftsamling på delindustriella områdel framslår därför som nödvändig . En större och mera slagkraftig industrisektor är ettcentralt mål för den nuvarande regeringens politik som helhet. Många olikaslags åtgärder har belydelse i del sammanhanget. Innan jag går in på denegenlliga industripolitiken vill jag därför också erinra om några förinduslrin vikliga huvudlinjer i den politik som regeringen för på andraområden. Regeringens ekonomiska politik bygger på det krisprogramsom socialdemokraterna gick till val på . I detta programfastslogs bl. a. att ett återställande av balansen i ekonomi kräveralt landets produktiva tillgångar utnytQas bättre som konsumtionenhälls tillbaka. Det innebär vissa uppoffringar som är nödvändiga för attåterskapa en stabil grund för framfiden. Delta förutsätter emellertid altpolitiken ulformas solidariskt med sikle på en rättvis fördelning avresurserna. De politiska spänningar som sociala klyftor kan ge upphov till gerinte goda arbetsvillkor för näringslivet. De senasle årens ekonomiska kris har drabbat såväl väsl-som östländer och är uppenbart oberoende av syslem och former för ägande inäringslivel. I den mån man kan tala om en systemkris, så är det fråga om enkris för alla samhällssystem som saknar tillräcklig förmåga alt ställa om sinproduktions inriklning efter ändrade betingelser. Regeringen avvisar därförsåväl förslag om återgång lill mera renodlade former av kapitalism med minskadjämlikhet och sämre social trygghet som tanken på all införa en hårdcentralstyrning och detaljreglering av näringslivet. Prop.1983/84:135 23 Samhälletmåste ha möjlighet alt bestämma allmänna villkor för företagsamheten, t.ex. ifråga om miljövård och arbetarskydd och de anställdas inflyiande. Detta hindrarinte att de enskilda förelagen själva i samverkan med sina anställda måstekunna avgöra formerna för sitt arbete. Del är endast i ett sådant system somsignalerna från konsumenterna snabbt kan fångas upp av företagen iproduktionen. Krispolifikenomfattar många olika åtgärder mot de sjuka punkterna i vår ekonomi arbetslösheten,inflationen och underskotten. Den tidigare nedåtgående trenden i ekonomin harbrutits. För dagen måsle produktion, investeringar och sysselsättningpriorileras framför konsumtion. Näringslivets långsiktiga konkurtenskraftmåste slärkas som sysselsättningen och den samhällsekonomiskabalansen värnas. Ett första steg i denriktningen utgjorde den devalvering av kronan saml de omfattande investeringaroch arbetsmarknadspolitiska åtgärder som beslutades . Jag villerinra om att regeringen redan en kort lid efter sitt tillträde fattade beslutom ett investeringsprogram för . inom bl.a. energi-, transport-och bostadsområdena, liksom om nya arbetsmarknadspoliliska åtgärder för 2,6miljarder kr. Också inför den innevarande vintern har omfattande invesleringaroch ytterligare arbetsmarknadspolitiska åtgärder beslutats. Nästa steg i krispolitikenär att begränsa inflationen. stabilare penningvärde är en nödvändigförutsättning för atl en gynnsam industriell ulveckling skall kunna nås.Budgetunderskottet måste därför minskas, vilkel nödvändiggör både besparingaroch återhållsamhet med nya åtaganden. Regeringen vidtar dessutom åtgärder somaktivt motverkar kostnadsökningarna i näringslivet. En tillfällig skatt päaktieutdelningar har införts, och vissa avsättningar till investeringsfonderhar gjorts obligatoriska. Effekterna av de indexregleringar som förekommer påmånga områden, t. ex. i den allmänna försäkringen, skattesystemet ochjordbruksprisreglenngen, har begränsats pä olika sätt. Inflationsbekämpningenförulsäller också en förtroendefull medverkan från arbetsmarknadens parter. Industriproduktionenssuccessiva ökning leder lill all företagens vinster förbättras. Löntagarfonderna, vilkas införande nyh-gen har beslutats, kommer alt bidratill atl begränsa de olyckliga fördelningseffekter och den ökning av denprivata maktkoncentrationen som vinstökningarna annars kan leda fill. Fondernaär ell viktigt led i regeringens strategi för ekonomisk demokrati ochsolidariskt ansvar för landels gemensamma bästa. utrikeshandel harutvecklats gynnsaml sedan devalveringen genomfördes. redovisadessålunda ett exportöverskotl på . vilket kan jämföras med ettunderskott på . Det är vikligl atl dennafördelaktiga utveckling kan fortsätta. Parallellt med ansträngningarna attuppnå balans i den inhemska ekonomin behövs därför också handelspolitiskaåtgärder för all förbättra förutsättningarna för handelsutbytet med andraländer. 1983/84:135 24 Enviktig del av regeringens handelspolitik ulgörs av ansträngningar atl inomramen för internationella organisationer och avtal främja den fria handeln ochrespekten för internationella regler. Regeringen lägger dessutom stor vikt vidden exportfrämjande verksamhelen, som syftar till atl hjälpa företag alt la sigöver de ofta svåröverskådliga bartiärer som kan hindra inträdet på nyamarknader. (Det allmänna handelsavtalet) och har den svenska regeringenverkat aktivt för atl utveckla det öppna, multilaterala handelssystemet liksomför atl avveckla de nya handelshinder som har tillkommit . De s.k.consensusräntorna för statsstödda exportkrediter kommer atl justeras ochanpassas snabbare till förändringar i marknadsräntorna. Därigenom kommerbehovel av subventioner till svensk industri via AB såsmåningom att begränsas. I fråga om handeln med stål gör regeringen fortsattaansträngningar alt värna om den fria världshandelns princip, vilken hotas avprolekfionisliska tendenser på flera håll, bl. a. i . Huvuddelenav handel gäller europeiska länder. Frän och med råderfullständig tullfrihet för industrivaror mellan å ena sidan de europeiskagemenskaperna (EG) och å andra sidan och övriga EFTA-länder. Detbetyder atl svensk industri nu har lillgång fill en tullfri marknad med över300 miljoner invånare. Den verkar dels inom EFTA och delsvid alll mera regelbundna sammanträfianden med företrädare för för enfortsatt utveckling av den europeiska frihandeln. Detfinns f.n. en betydande risk för att vissa länder med stora skulder inle skallkunna fullgöra sina belalningar. Den avser därför attfortsätta att driva kravet på en ökning av Internationella valutafondenstilldelning av speciella dragningsrätter (SDR). nuvarande situationen, med en allmänt låg investeringsaktivitet ochsvårigheler för många länder att finansiera fler investeringar, finns risk föratl särskilt invesleringsvaruexporlen utvecklas ogynnsamt för Sverige.Investeringsvarorna ulgör ungefär en tredjedel av export. Statensexportfrämjande verksamhet inriktas bl.a. på att minska dessa svårigheler. Exportkredilnämndenkan underiätta sådan export genom kreditgaran-fier. AB Svensk Exportkreditskall också i fortsättningen få resurser för alt subventionera krediter.Sveriges Exportråd utövar en omfattande projektbevakning med syfte att gesvenska företag informafion om nya stora anläggningsprojekt i utlandet.Exportrådet har också ett program för atl dela företagens risker i samband medförstudier och anbudsgivning. Detta program inriktas särskilt på att överbyggade iröskelproblem som nya förelagskombinationer och nya marknader kan innebäraför oerfarna företag. Regionalpolitisktmotiverade insatser genomförs inom en rad samhällssektorer. Många av dessainsatser är av belydelse för att skapa en för 1983/84:135 25 För atl ulreda del framtida regionalpolitiska slödettill näringslivet har regeringen tillkallat en parlamentariskt sammansattkommitté (I 1982:05). I kommitténs arbetsuppgifter ingår även att belysa delregionalpolitiska transportstödets framlida roll. I avvaktan på kommitténsförslag föreslogs i årels budgelproposilion att giltigheten av den femårigabeslutsram på 8221 milj. kr. för vissa stödformer som gäller t.o.m. budgelåret1983/84 skall föriängas med (prop 1983/84:100 bil. 14, s. 58). vidare besluta om anslag och garantiramar för regionalulveckling på sammanlagt . för /85. Riksdagenbeslöt om ökade möjligheler till lokaliseringsbidrag förmaskininvesteringar som inte leder till ökad sysselsättning. I åretsbudgetproposition föreslås att lokaliseringslån åter skall kunna lämnas med upplill av del godkända lolala kapitalbehovet i samband med en inveslering.Vidare läggs förslag om att offertslöd och medel för centrala konsult- ochutredningsinsatser skall kunna användas även i vissa orter utanför stödområdetsom drabbats av svåra strukturomvandlingsproblem. Nya lån lill privataregionala investmentbolag föreslås få lämnas inom en ram av 16 milj. kr. Isyfte att samordna handläggningen på myndighetsnivå av regionalpoliliskt ochindustripolitiskt företagsstöd överfördes handläggningen av detregionalpolitiska företagsstödet från lill slalensindustriverk fr. o. m. . har en ökadbeslutsdelege-ring skett från regeringen till industriverket. Regeringen har sedan sitttillträde ägnat speciell uppmärksamhet åt atl slärka sysselsättningen iNorrboltens län. I det program för all främja utvecklingen i länet som riksdagenantog ingår ett flerlal ålgärder för alt underlätta tillkomsten avny induslriell verksamhet. För att generellt förbättra konkurrenskraften förlänets industri har från socialavgifterna för arbetskraft ibl.a. tillverkningsindustrin satts ned med 10 procenlenheler. Dessutom lämnasett särskilt bidrag till koslnader för socialavgifterna vid ökning avsysselsättningen. Verksamheter inom bl.a. tillverkningsindustrin som bedrivs iSvappavaara samhälle är helt befriade från sociala avgifter och allmänlöneavgift den - . För attytterligare förstärka ålgärderna i främst Malmfälten har regeringen tillkallatsärskilda förhandlare med uppgift atl undersöka möjligheterna atl få lillstånd ny verksamhel i . För särskilda regionalpoliliska insatseri länel under de tre närmaste budgetåren har anslagit200 milj. kr. Länsslyrelsernai bergslagslänen har fått ökade resurser för regionala ulvecklingsinsalser.Regeringen har dessulom beslutat att lokaliseringsstöd under innevarandebudgetår skall kunna lämnas för större projekt i ett anlal kommuner iBergslagen vilka ligger utanför stödområdet. Dessutom har STU haft i uppdragatl studera förutsättningarna för utveckling och spridning av ny leknik iBergslagen. Prop.1983/84:135 26 Stiftelsen Industricentra har uppfört nya anläggningar iGällivare och . Investeringar i ulökade lokaler har skett i bl. Arbetsmarknadspolitiken har som jag redan nämnt utvidgatsavsevärt efler regeringsskiftet. Koslnaderna för de åtgärder som genomförs avarbetsmarknadsverket ökade från 13 miljarder. under /82 till17 miljarder kr. under /83. Ökningen har främsl motiverats avden otillräckliga efterfrågan på arbetskraft. Insalser har gjorts för atlfrämja industrins rekrytering och för alt ge fort- och vidareutbildning ålanslällda i induslrin (s.k. flaskhalsutbildning). Åtgärder görs också för attunderlälta rekrytering av kvinnor till industrin. I årets budgetpropositionhar regeringen föreslagil nya regler för den arbetsmarknadsutbildning sombedrivs i företag. UtbUdningspolitiken måste fortlöpande omprövas. Under denärmaste åren kommer både näringslivets utveckling och rent demografiskafaktorer atl ge anledning till betydande förändringar. I kommer baskunskaper och basfärdigheter atlgaranteras ett tillräckligt ulrymme, så all alla får en bra start för vidareulbiidning. I årets budgetproposition föreslog regeringen dessutom ett särskiltstimulansbidrag till kommunerna för anskaffning av datorutrustning i . De flesta ungdomar går vidare till gymnasieskolan.Den studieväg som drar till sig flest elever är f.n. den fyraåriga tekniskalinjen, vilken har byggts ut kraftigt och har nästan 13000 intagningsplatserper år. Den gymnasiala läriingsutbildningen, som har bedrivits på försök i treår, skall fr. o. m.nästa läsår vara ett reguljärt inslag i gymnasieskolan, varigenom bättre förutsättningar skapas förett upprätlhållande av lärlingsutbildningens kvalitet. Gymnasieskolan somhelhet kommer atl beröras av ulvecklingsarbete ochförsök av olika slag. En arbetsgrupp kommer all inrättas inomutbildningsdepartementet avseende gymnasieskolans yrkesinriktade utbildningar. vuxenutbildning erbjuder vuxna möjligheler lillstudier i olika ämnen på nivåer som moisvarar högstadium och gymnasieskolan.Dessulom finns särskild yrkesinriktad utbildning, som saknar motsvarighet igymnasieskolans kurser. Denna är främst avsedd alt tillgodose fort- ochvidareuibildningsbehov bland yrkesverksamma vuxna. harlekniska och yrkesinriktade ämnen prioriterats inom vuxenutbildning,vilket bl.a. kommil till uttryck i att kommunerna bemyndigats atl startakurser för arbetslösa i sådana ämnen ulanför tilldelade limramar. Jag vill i della sammanhang också erinra om alt regeringeni uppdrog åt länsstyrelserna att medverka i planeringen av denyrkesinriktade ulbildningen med sikte på atl denna skall stå i samklang mednäringslivels utveckling och behov av utbildad arbetskraft. Regeringensbudgelförslag för det kommande läsåret innebär vidare att gymnasieskolanliksom 1983/84:135 27 grundskolanskall lillföras nya resurser för atl skaffa datorutrustning. 1högskolan har antalet elever ökat kraftigl (den s.k.ungdomspuckeln) som del ekonomiska utrymmet för nya utgiftsåtagandenär litet. Ibudgetförslaget för /85 ges hög prioritet åt de dalainriktadeutbildningarna, som förekommer inom flera utbildningssektorer. Antaletutbildningsplatser föreslås öka med sammanlagt ca 450 på den datatekniskacivilingenjörsutbildningen, den syslemvelenskapliga linjen (inom sektorn föradministrativa, ekonomiska och sociala yrken) och den kortare ADB-linje som harkommuner fill huvudmän. Dessulom avsätts extra resurser för fortbildning avlärare i datakunskap samt för utrustning till datautbildningarna. Denyrkesgrupp som industriföretagen f.n. i störst utsträckning har brist på ärkunniga tekniker. Andelen civilingenjörer och gymnasieingenjörer bland deanställda i industrin har ökat , och den ökningen väntasfortsätta för bägge grupperna. Det kan förutses att företagen i ökadutsträckning kommer att kräva ingenjörsutbildning för industriella arbeien därdet har räckt med kortare utbildning. Företagens behov av altrekrytera ingenjörer under de närmasle åren ökas ytterligare av det faktum attmånga anställda med utbildning från lekniska institut nu är nära pensionsåldern. Mångaindustriella arbeten är sådana atl de anställda behöver ha både teoretiskutbildning och relativt omfattande praktiska erfarenheler. Data-och elektronikkommitlén() har belyst detta i rapporten (Ds I 1983:3) Yrkeskunnande och upplärning iindustriföretag. har vidare i en särskild promemoria (Ds I 1983:27)föreslagit att nya slags ingenjörsutbildning skall ordnas för personer som harpraktisk erfarenhel av industriellt arbele. Sådana utbildningar skulle bidratill att tillgodose företagens behov av personer som har den rättakombinationen av praklisk erfarenhel och teoretisk utbildning. De skulledessutom motverka den oroande tendens till försämring av arbetarnastraditionella befordringsvägar som de nya utbildningskraven annars kan medföra.DEK:s förslag har lämnals över till . Chefenför , med vilken jag har samrått, avser alt låtanärmare undersöka möjligheterna att få till stånd kortare teknisk utbildning avnyll slag. Hur en sådan utbildning skall läggas upp och i vilken form den skallgenomföras (i gymnasieskolan, vuxenutbildning och/eller högskola) börbli beroende av dels målgruppen för ulbildningen, dels regionala förhållandenvad gäller arbetsmarknad och befinfiiga resurser för ulbiidning. Somframgår av prop. 1983/84:100 bil. 10 (s. 24-25) bör en ledningsgrupp inomutbildningsdepartementet hålla samman arbetet med kortare teknisk utbildning.En av gruppens uppgifter kommer att vara att med utgångspunkl i bl.a. promemoria lägga fram förslag till teknisk utbildning för redanyrkesverksamma inom induslrin. Prop.1983/84:135 28 Iregeringens proposition om forskning (prop. 1983/84:107) läggs förslag som iflera avseenden innebär en ytterligare prioritering av grundläggande forskning.Budgetläget medger inle några stora ökningar av statens utgifter, men inom deramar som har kunnal avsättas ger regeringen hög prioritet ål del tekniskaområdel, särskilt vissa teknikområden som vänlas få cenlral belydelse för denindustriella ulvecklingen under 1980-talel. Jag redovisade ipropositionen omforskning mina förslag rörande STU:s verksamhet . Jag återkommer i det följande med en sammanfattning av dessaförslag. Jagövergår nu till atl ge en kortfattad redovisning av hur brister imarknadssystemet skapar ett behov av industripolitiska insatser. Därefter berörjag valet mellan generella och selekliva instrument. Avsnillet (4.1) avslutasmed en diskussion om de skilda tidsperspektiv, som industripolitiken arbetarmed. Därefter(avsnitt 4.2) redogör jag för huvuddragen i industripolitikens inriklning efterregeringsskiftet. Där pekas också på hur denna inriktning konkret kommer lilluttryck i det induslripolitiska arbetet. Densvenska biandekonomin har sin utgångspunkt i marknadshushållningens principer.I marknadssystemel finns inbyggt en strävan lill hushållning med resurser ochdet innebär en decentralisering av beslut och ansvar. En av marknadsekonominsfördelar är dess flexibilitet. Förelagens anpassning lill nya förutsättningarsker förhållandevis snabbi. Detkrävs emellertid en mängd samhällsinsatser för att korrigera marknadssystemelom de övergripande samhällsekonomiska målen skall kunna uppnås. Kortigeringarnasyftar dels til) alt anpassa systemet till olika välfärds- ochfördelningspolitiska mål, dels fill att effektivisera systemet. Industripolitikenhar uppgifter på båda dessa områden. Jag ämnar emellertid nu koncentreradiskussionen till de induslripolitiska insatser som lar sikle på alt inomindustrisektorn eliminera sådana effektivitetsbrisier i marknadsekonominsfunktionssätt, som inte hanteras inom ramen för den allmänna ekonomiskapolitiken. Dessabrisler kan vara av olika slag. Institutionella faklorer kan ibland hindra enönskad utveckling.