prop · G703116 · 1983-12-31 00:00:00 — omgymnasieskola i utveckling; Regerinéen förelägger vad som har tagits upp ibifogade utdrag av regeringsprotokoll för de ålgärder eller de ändamål somframgår av föredragandens hemställan. I proposilionen dras rikllinjerna upp för en stegvisreformering av gymnasieskolan. Förslagen bygger i stort pågymnasieutredningens principbetänkande (SOU 1981:96) En reformeradgymnasieskola. I proposilionen föreslås en femårig period avförsöksverksamhel och utvecklingsarbete under vilken förslagen prövas ochkonkretiseras. Regeringen avser atl återkomma lill med ylleriigare förslagpå grundval av erfarenhelerna av försöksverksamheten. I proposilionen framhålls all gymnasieskolan nu skall varaberedd att la emot alla ungdomar sotn lämnar och all den därförbehöver bli mer flexibel. Övergången mellan och gymnasieskolan måsleockså bli mjukare. Redan i dagens organisation bör övergången kunna underlätlasgenom alt ålgärder vidlas i slutskede och i inledningsskedet avgymnasieskolan. Sädana ålgärder bör prövas i försöksverksamhel. För ungdomarsom har svårt all klara av hellidsulbildning och som dellar i kommunernasuppföljningsverksamhel föreslås atl värvning mellan gymnasiala sludier ochannan verksamhet skall prövas. Gymnasieskolans flexibililel bedöms bli större genom atlmöjligheterna lill fördjupningssludier ökas. I proposilionen föreslås attspecialarbetet återinförs pä tre- och fyraåriga linjer i gymnasieskolan genomall timplanen för detta ändamål ulökas i årskurs 3 på dessalinjer. Vidare föreslås försöksverksamhet pä treårig humanistisk och samhällsvetenskapliglinje med specialämnen av den typ som ledan finns pä de treåriga ekonomiska ochnaturvetenskapliga linjerna och den fyraåriga tekniska linjen. I 1983/84. 1983/84:116 2 Gymnasieskolanföreslås bli flexiblare även genom all nya lyper av påbyggnadsutbildning lasfram. Ökade möjligheter all byla sludiemål öppnas dels för elever påteoretiska linjer med hjälp av koncentrerade yrkestekniska kurser, dels förelever från yrkesinriktade linjer genom kompletteringsutbildning tillkompetenser moisvarande dem som nås på teoretiska ulbildningsvägar. Vidareföreslås all den försöksverksamhel som f. n. pågår i fem län med endecentraliserad beslutsordning i fråga om fastställandet av tim- ochkursplaner för regionalt arbetsmarknadsanknulna högrespecialkurser/påbyggnadsulbildningar, skall utvidgas lill all gälla alla län. Deninre arbetsmiljön i gymnasieskolan bör kunna förbättras. En mindre splittradarbetssituation kan åstadkommas genom alt koncenlralionsläs-ning lillämpas iökad omfattning. Utvidgad försöksverksamhet med individuellatimplanejämkningar som kan utnyttjas för alt stödja en personligintresseutveckling även inom andra områden än idrott föresläs. Skolan bör ocksåintressera sig mer för den enskilde elevens studiesituation och åtgärder börvidlas för all åsladkomma en bättre kontakt mellan elev och skola. Därförföreslås att s. k. individuella planer prövas i ulvecklingsarbete. Ipropositionen föreslås att försöksverksamhet med praktik, kallad gymnasiepraktik,skall påbörjas på alla linjer och linjelika ulbildningar i gymnasieskolan.Praktiken får i försöksverksamheten efter lokala beslut byggas ut successivttill att omfalla högsl per läsår. Delär viktigt all ett utvidgat samarbete mellan gymnasieskolan, komvux och AMUkommer lill slånd. För alt finna lämpliga former för della föreslåsförsöksverksamhet inom detta område. Målet är ett rationellare utnyttjande avde samlade utbildningsresurserna. Samarbetet skall ske med beaklande av depoliliska och pedagogiska mål som gäller för resp. utbildningssystem. Mellangymnasieskolan och komvux bör samarbetet kunna drivas långl i fråga omyrkesinriktad utbildning och utbildning i glesbygd. Vidare föreslås atl man länsvisprövar en utvidgad samplanering av utbildningsutbudet. Länsskolnämndernaföreslås få en ökad roll i detta sammanhang. Iproposilionen föreslås slutligen en ändring av systemet med elevplatsramar förgymnasieskolan så all del fr. o. m. /86 blir möjligt att överblickaalla direkt grundskoleanknutna studievägar i en ram för sig. Samtidigtföreläggs redan nu förslag om elevplatsramar för läsåren 1985/86 och1986/87 enligl del nya systemet. Genom ett tidigt beslut om ramarna får allaberörda bättre lid för planeringen av gymnasieskolan. Proposilionen innehållerockså förslag till vissa jusleringar av budgetpropositionens förslag tillramar för /85. prop.1983/84:116 3 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden I. , , , , , ,, , , , , , , , , , , föredragande: statsrådet i utveckling Med slöd av regeringens bemyndigande tillkallade jag iaugusti 1976 en kommitté (U 1976: 10) för att utreda den gymnasialautbildningen. Kommittén antog namnet gymnasieutredningen (GU). GU överlämnade sill huvudbetänkande (SOU1981:96) En reformerad gymnasieskola samt spedalbelänkandena (SOU 1981:97)Undersökningar kring gymnasieskolan och (SOU 1981:98) ochelevströmmar'. Ulredningen har också avlämnat serien (DsU 1981: 13-20)Ämnesanalyser för gymnasieutredningen, skrifterna En framlida gymnasieskola -så vill vi ha den (1980, red. ) och Att organisera omvärlden (1980,förf. ) samt forskningsrapporten (SOU 1980:30) Den socialaselektionen (förf. ). Till protokollet i della ärende bör fogas som bilaga 1utredningens sammanfattning av sitt huvudbetänkande och som bilaga 2 enförteckning över remissinstanserna och en sammanställning av remissyttrandena ide frågor som behandlas i det följande. Jag avser nu att med GU:s huvudbetänkande som underlaglägga fram förslag till riktlinjer för en reformering av gymnasieskolan. Deidéer och förslag somjag kommer alt behandla är i huvudsak av principiellkaraktär. ' Ledamöler när dessa betänkanden avlämnades: professornUrban , ordförande, riksdagsledamoten , ombudsmannen , kommunalrådet , direktören . dåvaranderiksdagsledamoten , utredningssekreteraren ,ombudsmannen , dåvarande riksdagsledamoten ,skolinspektören och riksdagsledamoten . Prop.1983/84:116 4 Fleraav dem behöver därför föras vidare i försöks- och utvecklingsarbete innannärmare rikllinjer kan fastställas. Medförsöksverksamhet menar jag i fortsättningen sådan verksamhet som är avsedd allbelysa principförslag för att ge konkretion och ett förbättrat underlag för ettslutligt slällningstagande. Med utvecklingsarbete avser jag sådan verksamhetsom endast syftar till att finna de närmare formerna för en viss förändring. Minavsikl är alt regeringen hos skall hemställa om de beslut som krävsför att ett reformarbete skall kunna inledas . Regeringen fårsenare återkomma lill med de närmare förslag som ulvecklingenföranleder. I del följande kommer jag för helhetsbildens skull alt redovisaäven vissa förslag som inle fordrar beslut av . Del gäller bl. a.verksamheter som inle innebär avvikelser från riksdagsbundna regler eller sommed hänsyn till sin beskaffenhet ulan vidare kan beslulas med stöd av redangivna bemyndiganden. Jagavser all senare föreslå regeringen all ge skolöverslyrelsen (SÖ) i uppdrag allgenomföra visst ulrednings- och utvärderingsarbete som underlag för kommandeställningstaganden. I fall där jag bedömer det vara av värde för helhetsbildenkommer jag i del följande alt redovisa mina kommande förslag lill uppdrag åtSÖ. Närdel gäller nuvarande förhållanden och deras bakgrund får jag i huvudsak hänvisalill GU:s betänkanden och övriga skrifter. Ibudgetpropositionen 1984 (prop. 1983/84:100 bil. 10 s. 115) redovisade jag minaplaner på att i samband med förslag på grundval av GU:s huvudbetänkande äventa upp vissa frågor om gymnasieskolans planeringssys-lem samt ramar /86. Jag ålerkommer till dessa frågor. Dessutom kommer jagalt föreslå vissa ändringar i budgetpropositionens förslag till ramar /85. Redannu vill jag också nämna atl jag avser alt förelägga regeringenförslag till en särskild proposition om och statlig utbildning förvuxna. Jaghar i detta ärende samråll med chefen för samt medstatsrådet i frågor som rör deras ansvarsområden. Denförnyelse av gymnasieskolan som mina förslag i det följande lägger grunden förär en fortsättning på efterkrigstidens omfattande reformarbete inomutbildningsväsendet. Dellareformarbete har utgått från en grundsyn på samhällsutvecklingen, därutbildningspolitiken varil ell väsenlligl medel i sirävandena mol demokrati ochjämlikhet. Utbildningsreformerna skall ses som delar i ett målmedvetet arbeleför all ulveckla hela vårl samhälle. 1983/84:116 5 Övergripandeför reformarbetet har varil målel alt ge mer kunskap till fler. Alla, oavsettekonomisk och social bakgrund eller bostadsort, skall ha samma rättighet ochmöjlighel lill utbildning och kunskap. Dellajämlikhelsmål var en förutsättning för välfärdssamhällets framväxt. Allamedborgare skulle få möjlighel lill den frihet i form av självkänsla,självförtroende och personlig utveckling som kunskap ulgör grunden för. Utbildningoch kunskap öppnar vägen till ett rikare liv. För den enskilde ger kunskapermöjligheler all påverka samhällsutvecklingen och skapar förutsättningar för ettaktivt deltagande i den demokratiska beslutsprocessen. Därmed bidrarutbildningen också till demokratiseringen av samhället som helhel. En gemensamgrundutbildning för alla bär upp och förstärker demokratins principer omsolidaritet, tolerans och förståelse för andra människors situation. Altge alla medborgare en hög kunskapsslandard var nödvändigt för alt snabbtomvandla vårt land lill en välfärdsnalion. Väl utbildade arbetare ochtjänstemän med en allmänt bred och hög kunskapsnivå har varit en av vårt landsviktigaste konkurrensfördelar. Utbildningspolitikensmål har således varit all främja samhällels utveckling mol välfärd, demokratioch jämlikhet. har syftet varit all skapa förulsällningar för denenskilde atl utvecklas lill en fri, självsiändig och demokratisk människa. Iöverensslämmelse med dessa mål har utbildningssystemet successivt byggts ul ochutvecklats lill både omfattning och innehåll. Efter försöksverksamhel medenhelsskolan genomfördes den sammanhållna genom statsmakternasbeslut och läroplansreformen 1969. Den obligatoriska skolan skall ge alla engrundläggande medborgeriig utbildning, som garanterar goda förutsättningar förfortsatta studier och för framtida samhälls- och yrkesfunktioner. I och medreformeringen av skolans inre arbete 1976, införandel av ett nyttstatsbidragssystem 1978 och förändringarna i läroplanen för 1980har arbetssättet utvecklats och inflytandet över skolan decenlraliserals.Förändringarna syftade lill atl skapa en grundskola för alla, inle baraorganisatoriskt ulan också i fråga om innehåll pch arbelsformer. Åven det gymnasialastadiet har reformerats . 1964 fick de Ireåriga studievägarnasin nuvarande ulforming. 1968 fattades beslut om förändringar avyrkesutbildningen och tvä år senare kom beslutet alt organisatoriskt samordnade tre skolformerna gymnasium, fackskola och yrkesskola till en sammanhållengymnasieskola. Utbildningens innehåll bibehölls dock i allt väsentligt. Igymnasieskolans nuvarande linjeuppdelning återspeglas fortfarande de tidigareskolformerna. Del är t.ex. enbart de linjer som motsvarar det gamla gymnasietoch som ger allmän behörighet för högskolestudier. Genombeslut och 1971 etablerades den kommunala vuxenutbildningen (komvux) somger kommunerna möjlighel all anordna utbildning 1983/84:116 6 för vuxna på både grundskolenivå och gymnasial nivå.Syflel var alt överbrygga utbildningsklyftorna mellan generationerna och gevuxna, som inte fått del av utbildningsreformerna, möjlighet till utbildningoch kunskap. Vuxenutbildningsreformerna kompletterades 1974 med ett ökat studiesocialtstöd för atl ge vuxna också ekonomiskt bättre möjligheter lill vidareulbiidning. Högskolereformen1975 skapade en sammanhållen organisation för alla eftergymnasialaulbildningar, och breddades utbildningsutbudet och rekryteringen. Nyaantagningsregler och ulbyggnad utanför de Iradi-. universitetsorternagjorde den högre ulbildningen tillgänglig för nya studerandegrupper. Ianslulning till högskolereformen beslöl också att återkommandeulbiidning skall vara en grundläggande planeringsprincip för all ulbiidningefler . Reformarbetet har inneburit en unik höjning avutbildningsnivån hos befolkningen. var en gymnasialutbildning ell privilegium för ett fåtal. 1950 var det bara av enårskull som gick vidare till utbildning i de dåvarande gymnasierna. ärtillgången till kunskap och ulbiidning en rättighet för alla. Alla ungdomar gården nioåriga och nästan alla fortsätter direkl eller efler en tidsuppehåll till en gymnasial utbildning. Genom ulbyggnaden av högskole- ochvuxenutbildningen har också nya möjligheter öppnats alt som vuxen ålerkommalill utbildning. Bred politisk enighel har rätt om både målen för ochhuvuddragen i utbildningsreformerna. Denna värdegemenskap har varit av storbelydelse för utbildningsväsendets utveckling. Den fortsatta ulvecklingen av gymnasieskolan måsle byggavidare på de övergripande mål för utbildningspolitiken jag här har redogjortför. Den bör även ses som en vidareutveckling av de slrävanden som meraspecifikt kännetecknat reformeringen av del frivilliga skolväsendet. 2.2 Behovet av förnyelse inom gymnasieskolan Somjag lidigare beskrivit har både ochhögskolan genomgått omfattande förändringar. yrkesinriktadeinslag har avvecklats och har därmed blivit en enhetligallmänbildande grundutbildning. Högskolan har öppnats för andra ån studerandemed traditionell gymnasiebakgrund och anpassats lill kraven på återkommandeulbiidning. Däremoi har slora delar av gymnasieskolan både lill slruktur ochinnehåll varit i slort oförändrad . I direktiven till gymnasieulredningen betonade jag viklenav all reformeringen av och högskolan följs upp av en förnyelse avgymnasieskolan. Jag framhöll bl.a. atl reformeringen av den inre arbetsmiljöni måste få genomslag också i gymnasieskolans arbets- 1983/84:116 7 formerliksom atl den forllöpande demokratiseringen i arbetslivet och samhället måslepåverka även gymnasieskolan. Dessulom behöver gymnasieskolans organisation ochinnehåll förändras, om intentionerna med högskolereformen skall kunnaförverkligas. Jagpekade också på flera allvarliga brisler i gymnasieskolan som gör en förnyelseav innehåll och arbetssätt nödvändig. Bl.a. framhöll jag den ofillräckligakontakten mellan skolan och arbelslivet och den splittrade inre arbetsmiljön.Jag pekade på att lämpliga utbildningsalternativ saknas för elever som lidigarehaft svårigheler i saml på den bristande samverkan mellangymnasieskola och vuxenutbildning. Fleraav dessa brister har sedan direktiven skrevs kommil att framstå än tydligare.Ulvecklingen på arbetsmarknaden har lell till all alll färre ungdomar kanerbjudas arbele direkl efler . hai" efterfrågan pågymnasial utbildning stadigt ökat såväl från ungdomar, som söker direkt eftergrundskolan, som från äldre. Delta understryker behovet av attutbildningssystemet kan erbjuda meningsfulla utbildningsallernafiv för alla somlämnar . Gymnasieskolans innehåll, organisation och arbetssättmåste därför anpassas lill alla ungdomars behov. Detta ökar också kraven på enmjukare övergång från grundskola lill gymnasieskola. Gymnasieskolan måstenaturligt bygga vidare på och fördjupa de grundläggande kunskaper ochfärdigheter eleverna förvärvat i . Den kan inle längre enbariförbereda för antingen högskola eller yrkesliv, utan måste ge mera av bådeyrkes- och sludieförbereddser till alla. Detär bl.a. mot denna bakgrund som jag anser all en reformering av gymnasieskolanär nödvändig. Till det kommer att förändringar är nödvändiga lill följd avarbetslivets och samhällets snabba ulveckling. Dessa aspekler utvecklar jag idel närmast följande. Allutbildning är i grunden framlidsinriktad. De kunskaper, färdigheter och normersom utbildningsväsendet förmedlar lill dagens barn och ungdom är den grund deskall bygga på i framtida familje-, samhälls- och yrkesroller. Skoltiden ärockså den period då unga människor i stor ulsträckning formar sinpersonlighet, sina värderingar och sina attityder. Ulbildningen är en av defaklorer som i hög grad bidrar till atl påverka framtiden. måsteulbildningen anpassas lill de krav som vi kan förutse atl samhällel ocharbetslivet kommer atl slälla i ett längre perspekliv. Ungdomar som får sinulbiidning i gymnasieskolan under 1980-lalel kommer att vara aktiva i samhällsarbetetoch i yrkeslivet flera årtionden in på 2000-lalel. Självfalletgår det inte att i detta tidsperspektiv med några anspråk på säkerhel uttalasig om näringslivets och arbetsmarknadens ulveckling eller omsamhällsutvecklingen i slorl. Med utgångspunkt i tendenser i dagens samhällekan vi emellertid anta att omvandlingen och förändringstaklen i samhälls- ocharbetslivel kommer att gå allt snabbare. 1983/84:116 8 Vadgäller arbetslivet hävdar många bedömare att vi befinner oss i en brytningstidmellan del industriella och del post-industriella samhället. Redan i dagarbetar av arbetskraften inom tjänstesektorn och den svarar för 60%av vårt lands bruttonationalprodukt. Industriproduktionen förulses öka tillföljd av den snabba tekniska ulvecklingen och fortsatt rationalisering ochstrukturomvandling. Däremoi kommer sysselsättningen inom industrin långsiktigtatt minska och ersättas med en ökning av både offentlig och privaltjänsteproduktion. Skall denna omvandling bli möjlig krävs en ökad salsning påkvalilelsproduklion och tjänsteproduktion med slort kunskapsinnehåll. Höginnovalionsberedskap, kompelens och teknisk kunskap kommer att bli nödvändiginom olika yrken och på alla nivåer i arbetslivel. Sverigehar goda förulsällningar för en mer kunskapsintensiv inriktning avproduktionen. Internationella jämförelser visaratt vi generellt sett har enmyckel hög utbildningsnivå. En slor och jämförelsevis effektiv offentlig sektorinnebär också betydande fördelar. Forskning och utvecklingsarbete har godkvalilet och bredd inom både näringslivet och högskolan. Ettaktivt utvecklingsalternativ som innebär atl svenskl näringsliv tar vara på ochutnyttjar dessa fördelar förutsätter en fortsall bred satsning på utbildning.Utbildningsväsendet har i detta perspektiv karaktären av en viklig ochnödvändig inveslering för framtiden. Utbildningen måsle då också bli sådynamisk och flexibel i fråga om både organisation och innehåll alt den kanunderlälla en utveckling i näringslivel som den jag skisserat. Dåsamhällsbehoven ändras måste ulbildningen följa med. statisktutbildningsväsende i ett dynamiskt samhälle blir snabbt en dålig inveslering.Ett nära samspel mellan samhälle och skola är därför en nödvändighet. I det följandeålerkommer jag till de särskilda krav detta ställer på den nya gymnasieskolan. Densnabba tekniska utvecklingen skapar för den enskilde möjligheler men ocksåbetydande risker. Strukturomvandlingar i näringslivel kan innebära all storayrkesgrupper får uppleva atl de nuvarande arbetsuppgifterna försvinner ochersälls med nya, som kräver ett annal yrkeskunnande. kan den nyatekniken öppna förutsättningar för en mer flexibel utläggning av arbetstiden,som ökar den enskildes möjligheler att umgås med familjen, studera eller påannal säll utvecklas socialt och kulturellt. Somhelhet kommer den lekniska ulvecklingen atl förändra våra livsbetingelser,både på arbetsplatsen, i hemmen och . Mångabedömare har också pekat på att strukturomvandlingar i arbetslivet ochförändrad arbetsorganisation i kombinalion med den snabba ulbyggnaden avoffentlig service kan leda lill ökad upplevelse av främlingskap och minskatinflytande för den enskilde. Kraven på lokall inflyiande och en fortsall demokratiseringbåde av näringsliv och av offenllig förvaltning blir därmed alll viktigare.När det gäller offenllig verksamhet har Prop.1983/84:116 9 också initiativ lagils i både statlig och kommunalverksamhel för all decentralisera förvaltningsuppgifter. Som en följd av1970-talets medbe-siämmandereformer har också en demokratisering av arbetslivelpåbörjals. Stora förändringar pågår även inom massmedieområdet. De"nya medierna" får alll slörre belydelse och det ulländskamedieutbudet riskerar atl få en kraftig dominans över det inhemska. Deltapåverkar inte bara våra möjligheter att bevara vårl egel kulturarv ulan kanockså leda lill en förändrad samvaro i hemmen. Även barns och ungdomarsuppväxlvillkor kommer i än störte utsträckning atl präglas av utvecklingen påkultur- och medieområdet. Dessa tendenser måste vara viktiga utgångspunkter för detfortsalla reformarbetet inom gymnasieskolan när det gäller att stimulera enönskvärd ulveckling och att motverka och förebygga de risker som förändringarnakan medföra. Osäkerheten om hur samhället och arbetslivet kommer allulvecklas och om vilka kunskaper som kommer att efterfrågas pä göratt de flesta människor kommer atl behöva ålerkomma lill ulbiidning fleragånger under sin livstid. Med de snabba omslällningar som kan förulses inomnäringslivet och samhället i övrigt kommer ständigt nya kunskaper och kunskaperi nya kombinationer att eftertVägas. GU framhåller atl ulredningen i sina kontakter mednäringslivel överallt mött kravel på både breda och djupa kunskaper. Ettnäringsliv i omvandling kräver en utbildning som kan ge generella kunskaperoch en omfattande orientering över stora kunskapsområden. kvarståreller skärps kraven på fördjupade specialistkunskaper, bl.a. på grund av användningenav alll mer avancerad teknologi. Behovet av både ökat djup och en störte bredd ikunskaperna är en slor ulmaning för utbildningssystemet. Till della skallläggas alt de ekonomiska, lekniska, sociala och organisatoriska förändringarsom pågår i samhället ständigt leder till behov av förnyade kunskaper hosmedborgarna. Enligl min mening leder dessa ökade krav till all utbildning intelängre bara kan vara något som man får som en"engångsföreteelse". Den enskilde måsle vara inriktad mol altåterkomma till utbildning under ett livslångt lärande. Gymnasieskolan,högskolan och vuxenutbildningen måste ses i ell helhetsperspektiv ochmöjligheterna lill samverkan mellan olika utbildningsformer måste förbättras. En bärande tanke både gymnasiereform och 1968års yrkes-utbildningsreform var att öka bredden i utbildningens innehåll utanatt därför ge efter på kravet all varje studieväg skall vara klart målinriklad.Därmed ökade också behovel av atl ulforma den gymnasiala ulbildningen som endel i ell system av återkommande utbildning. utbildnings-utredning (U68) konstaterade att ulvecklingen av återkommande ulbild- 1983/84:116 10 ningskulle slimuleras om alla utbildningar i gymnasieskolan kunde ha såväl yrkes-som studieförberedande inslag. Vidare ansåg utredningen det vara ettgrundläggande krav atl gymnasieskolutbildningen är så lång och har ell sådantinnehåll atl den kan ge alla en tillräcklig grund för alt efler avslutad gymnasieskolakunna välja mellan yrkesverksamhet och fortsatta sludier. Delta synsättbekräftades genom riksdagsbeslut om reformeringen avhögskoleutbildningen, då principen återkommande utbildning lades fasl som grundför utbildningsplaneringen. GU framhåller i linje härmed att ulredningen haråterkommande utbildning som en viktig utgångspunkl för sin målsättning altskapa en mer flexibel gymnasieskola. Gymnasieskolanbör enligt min mening vara en naturlig grundslen i ell utbildningssystem sombygger på principen återkommande utbildning. Mot denna bakgrund måstegymnasieskolan för det första byggas upp för all kunna ge bådeyrkesförberedelser och förberedelse för fortsatta sludier åt alla. För detandra måsle kompletterande ulbiidning kunna organiseras som påbyggnad på entvä- eller treårig gymnasieutbildning, anlingen i direkt anslulning lillavslutad linje eller efter en tids yrkesverksamhet. Iett samhälle som förändras snabbt och blir alltmer kunskapsinriktat är detviktigt att bevaka atl vissa grupper inte slälls vid sidan om ulvecklingen pägrund av brislande ulbiidning. märks ett tydligt samband mellanbristfällig ulbiidning och arbetslöshet. Särskiltsvåra problem har ungdomar som av olika skäl inte fullbordat grundskoleutbildningeneller inte fortsatt till gymnasieskolan.