prop · G703109 · 1983-12-31 00:00:00 — Prop.1983/84:109 Regeringens proposition omförenklad administration av försäkringsersättningar vid statsanställdassjukfrånvaro; Regeringenförelägger vad som har upptagits i bifogade utdrag avregeringsprotokoll för de åtgärder och de ändamål som framgår av föredragandenshemställan. Ipropositionen föreslås en förenkling av administrationen av den allmännaförsäkringens ersättningar vid statsanställdas sjukfrånvaro. Förslaget innebäratl anställningsmyndigheten ensam svarar för administrationen av korta sjukfallför statsanställda. Försäkringskassorna behåller det övergripande ansvaret förförsäkringsfrågorna även för dessa sjukfall. Kassorna får en stödjande ochrådgivande roll för myndigheternas hantering av de korta sjukfallen och svararför handläggningen av sjukfall som varar än . Uppgifterom sjuklöneperioder och utbetald sjuklön överförs från myndigheten tillförsäkringsadministrationen med hjälp av de ADB-baserade lönerutinerna.Försäkringsersättningen tillförs staten genom överföring av ett schablonberäknatbelopp till ett centralt konto. 1Riksdagen 1983/84. Närvarande:statsråden I. , ordförande, , , , , ,, , , , , , , R. ,, , Propositionom förenklad administration av försäkringsersättningar vid statsanställdassjukfrånvaro och anmäler sina förslag. Anförandena redovisas iunderprotokollen för social- resp. . hemställer att regeringen i en proposition förelägger vadhan och statsrådet har anfört för den åtgärd och det ändamål som hanhemställt om. Regngenansluter sig till föredragandenas överväganden och beslutar att genomproposition förelägga vad föredragandena har anfört för den åtgärdoch det ändamål som föredragandena har hemställt om. Anmälan till proposition om förenklad administration avförsäkringsersättningar vid statsanställdas sjukfrånvaro Åtgärder inom den allmänna försäkringen Den som är sjukskriven hos allmän försäkringskassa har vidsjukdom rätt till sjukpenning enligt lagen (1962:381) om allmän försäkringunder förutsättning att hans sjukpenninggrundande inkomst uppgår . Sjukpenningen uppgår till av den sjukpenninggrundande inkomsl somfinns registrerad hos . För statligt anställda och vissa andra tjänstemän gälleravlöningsavtal som även innefattar regler om ersättning vid sjukdom. Avtaletför de statligt anställda innebär att arbetstagaren vid sjukledighet får lönmed visst sjukavdrag (sjuklön). Sjuklönen är genomgående något högre än densjukpenning från den allmänna försäkringen som den anställde har rätt till.Denna sjukpenning betalas därvid i stället till arbetsgivaren - staten, s. k. arbetsgivarinträde. Arbetsgivaren - anställningsmyndigheten - prövar rättentill sjuklön och sjuklönens storlek samt utför sjukkontroll. Anställningsmyndighetenhar också ett rehabiliteringsansvar för sina anställda. har deallmänna försäkringskassorna ansvaret för tillämpningen av bestämmelserna ilagen om allmän försäkring även när det gäller försäkrade som är statligtanställda. Detta ansvar omfattar såväl bedömning av rätten till sjukpenning ochsjukpenningens storlek som att tillse att lämpliga rehabiliteringsåtgärderkommer till stånd. De uppgifter i det enskilda ärendet som försäkringskassanbehöver för detta ändamål erhålls bl. a. från den ståtlige arbetsgivaren. Närkassan har fattat beslut i ett sjukpenningärende överförs den anställdessjukpenning till ett uppsamlingskonto hos för överföringfill statsbudgetens inkomstfitel Statliga pensionsavgifter, netto. a.affärsverken och verk gäller dock atl motsvarande ersättning frånförsäkringskassan Ullfaller resp. verk. De två olika sjukersättningssystemen som gäller parallelltför statsanställda medför ett dubbelarbete. De statsanställdas sjukfallhandläggs både hos r 1983/84. Prop.1983/84:109 4 arbetsgivarenocb enligt rutiner som skiljer sig från övrigapersonaladministrativa resp. sjukpenningruUner. Dessa dubblahandläggningsrutiner har också skapat oklarhet i uppgifts- och ansvarsfördelningenmellan anställningsmyndigheterna och försäkringskassorna bl. a. när det gällersjukkontroll och rehabiHteringsåtgärder. Motdenna bakgrund tillkallades en särskild utredare' med uppdrag attutarbeta förslag till förenklade rutiner för administrationen vid arbetsgivarinträde.Utredaren har i sin rapport administration av arbetsgivarinträde (DsB 1981:11) redovisat olika alternativ till lösning av problemen. Han förordardärvid ett alternativ som innebär att arbetsgivar-inträdet bibehålls men att deadministrafiva rutinerna förenklas. Den ståtlige arbetsgivaren föreslåsrapportera sjukfrånvaron maskinellt och ta över ansvaret för administrationenav sjukfall som är kortare än . Av de olika alternativen har den av utredaren förordadelösningen mött det största gensvaret hos remissinstanserna. Ettkort sammandrag av utredarens förslag och remissinstansernas ställningstagandenbör fogas till detta protokoll som bilaga 1.1. Denoffentliga verksamheten åläggs sträng hushållning med resurserna. Storaansträngningar görs inom de enskilda myndigheterna för att åstadkommaförenklingar och rationaliseringar framför allt inom administrationen. Det ärangeläget att statsmakterna medverkar till att de regelsystem som styrmyndighetemas verksamhet förenklas så långt som det är möjligt. Jagföreslår att administrationen av den allmänna försäkringens ersättningar vidstatsanställdas sjukfrånvaro förenklas enligt följande riktlinjer. Utgångspunktenför förslagen är att det även fortsättningsvis skall finnas en allmängiltig ochsammanhållen socialförsäkring som omfattar alla medborgare i landet. Det ärockså angelägel att betona att de förändringar som här föreslås är anpassadespeciellt fill de regler för arbetsgivarinträde som gäller för statligtreglerade tjänster. Det saknas förutsättningar för en motsvarande utvidgning avde nya handläggningsreglerna till andra grupper. De nya reglerna bör därtill iförsta hand begränsas till arbetstagare anställda hos staten och inteomfatta andra arbetstagare med statligt reglerade tjänster. Jagvill framhålla att förändringarna enbart avser de administrativa rutinerna ochinte berör sjukförmånernas materiella innehåll. Förslaget syftar till attåstadkomma förenklingar i administrationen och avsevärt minska det dubbelarbetehos försäkringskassorna och de statliga arbetsgi- 1983/84:109 5 varna som nuvarande regler innebär. Mot denna bakgrund tarförslaget sikte på de korta sjukfallen. Den oklarhel i ansvars- och uppgiftsfördelningen mellanförsäkringskassorna och de statliga anställningsmyndigheterna som nuvaranderegler kan innebära har ibland lett till att rehabiliteringen fördröjts ochförsvårats. bör enligt min mening ha samma ansvar förrehabilitering av försäkrade med arbetsgivarinträde som för övriga försäkrade.Kassan har främst en samordnande och pådrivande funktion irehabiliteringssammanhang och måste bl. a. repliera på resp. arbetsgivaresegna resurser i detta sammanhang. Stalshälsan är ett exempel på en viktig sådanresurs. Det är givetvis angeläget att det blir ett nära samarbete i dessafrågor mellan kassan och den ståtlige arbetsgivaren och att rapporteringen frånanställningsmyndigheten till kassan fungerar effektivt. Jag avser att i annat sammanhang återkomma till regeringenmed förslag om en översyn av sjukförsäkringens ersättningsregler i syfte att geförsäkringen en mera akuv roll när det gäller förebyggande och rehabiliterandeåtgärder. Jag kommer då också att ta upp frågan om försäkringskassornas rollsom samordnare och pådrivare i dessa frågor. Handläggningen av korta sjukfall De statliga arbetsgivarna förutsätts fortsättningsvishandlägga de anställdas sjukfrånvaro i huvudsak enligt nu gällandebestämmelser. Jag föreslår emellertid att den handläggning av dessa sjukfallsom nu sker hos parallellt med handläggningen hosarbetsgivaren begränsas och att arbetsgivaren ensam svarar föradministrationen av de korta sjukfallen. Gränsen för korta sjukfall bör därvidenligt min mening sättas vid . av sjukfallet bör således denståtlige arbetsgivaren svara för alla åtgärder i anslutning till sjukfallet.Delta innebär att arbetsgivaren liksom nu betalar ut sjuklön till denanställde, svarar för sjukkontroll, infordrar läkarintyg etc. i mån av behov oehmed tillämpning av de statliga sjuklönebestämmelserna. Chefen förcivildepartementet kommer i sitt anförande atl närmare redogöra för dessabestämmelser. Någon särskild prövning av varje enskilt sjukfall enligtsjukförsäkringens regler är enligt min mening inte motiverad för den sjukperioddet här gäller. Jag återkommer strax till frågan om beräkningen av denersättning som motsvarar sjukpenningen och som skall betalas Ullarbetsgivaren. Den omständigheten att försäkringskassorna inte längrekommer att handlägga kortare sjukfall innebär inte att kassornas övergripandeansvar som försäkringsgivare minskar. Enligt min mening bör kassorna i fortsättningenha en stödjande och rådgivande roll i myndigheternas sjukfallshan-tering. Derasinsatser bör därvid inriktas på att aktivt verka för en effekuv sjukfallshanleringhos enskilda myndigheter. Prop.1983/84:109 6 fortfarandegäller som ett underliggande skydd för de statsanställda ochförsäkringsersättning betalas ut till staten, bör kassorna verka för atl anställningsmyndigheternassjukfallshanlering i tillämpliga delar inte avviker från vad som gäller förförsäkringen. bör efter samråd med statensarbetsgivarverk utfärda bestämmelser om hur försäkringskassorna bör utöva sinroll i fråga om myndigheternas sjukfallshanlering. Ersättningenfrån sjukpenningförsäkringen utgör grunden för statsanställdas ersättning isamband med sjukfrånvaro. Det bör därför som vara möjligt för enskildastatsanställda att vända sig till för att få rätten tillsjukpenning prövad om arbetsgivaren beslutar atl inte betala ut sjuklön isamband med sjukfrånvaro. Kassans beslut skall därefter kunna prövas enligtbesvärsordningen på socialförsäkringsområdet. Beviljad sjukpenning bör i dessafall betalas ut direkt till den försäkrade. Försäkringskassornabör alltid få information om pågående sjukfall när myndigheten övervägerbehovet av rehabilitering eller andra åtgärder för atl underlätta återgång iarbete. Härigenom kan kassorna bedöma ändamålsenligheten i de åtgärder somplaneras och lämna råd och synpunkter. bör också ha möjligbelatt själv ta initiativ till åtgärder när det gäller stadigt anställda medupprepade korta sjukskrivningar. Som jag kommer att redovisa senare kommeruppgift om alla sjukfallen även i fortsättningen atl finnas iförsäkringsregistret. Närsjukfallet pågått , eller om arbetsgivaren vid en tidigare tidpunktönskar det, övertar det fulla ansvaret för den försäkringsanknutnahandläggningen av sjukfallet. Arbetsgivarenfortsätter dock att handlägga fallet enligt de statliga sjuklönebestämmelsema.Den anställde lämnar liksom f. n. uppgifter om förändringar av sjukledigheten,läkarintyg m. m. till arbetsgivaren, som vidarebefordrar uppgifterna tillförsäkringskassan. Kassan skall svara för den försäkringsmässiga bedömningenoch rapportera till den ståtlige arbetsgivaren när dess bedömning avviker frånde uppgifter som lämnats till kassan samt meddela vilka effekter detta får påden ersättning som betalas ut från försäkringen. Uppgifterom sjuklöneperioder, ersatta dagar och sjuklönens storlek per anställd bör medhjälp av de ADB-baserade lönerutinerna överföras till försäkringskassorna varjemånad i efterhand. Detta gäller både de korta sjukfallen som handhas avarbetsgivaren och de längre sjukfallen som handhas av försäkringskassorna.Genom en sådan rapportering blir sjukhis- Prop.1983/84:109 7 torikeninom försäkringssystemet även fortsättningsvis heltäckande. Eftersomuppgift om de sjukfall som pågår än skall lämnasöver direkt till för fortsatt handläggning torde det inlefinnas några vägande skäl mot att nämnda ADB-redovisning sker iefterhand. Detär viktigt att uppgift om den sjukpenninggrundande inkomsten hålls aktuell ävenför statligt anställda. Den av kassan fastställda sjukpenninggrundandeinkomsten är bl. a. avgörande för havandeskapspenning och föräldrapenning förtillfällig vård av barn även för de statligt anställda. Därför bör anslällningsmyndighetenför sina anställda särskilt betona vikten av att anmäla inkomständringar tillförsäkringskassan. Utredarenhar konstaterat (Ds B 1981:11 s 85) att den informafion om de anställdasmedicinska och andra förhållanden som kommer in till anställningsmyndigheten idet föreslagna systemet blir densamma som f. n. Utredaren har bedömt attförslaget inte gör det nödvändigt med några särskilda sekretessbestämmelserutöver dem som redan finns i 7 kap. 11 § sekretesslagen (1980:100) och i 13 §förordningen (1976:1061) om sjukledighet i stafiigt reglerad anställning, m. m. Vidremissbehandlingen har del inle redovisats någon avvikande mening i dettaavseende. En remissinstans har ansett atl det finns behov av tillämpningsanvisningar. Föregen del vill jag i likhet med utredaren konstatera attanställnings-myndigheten förutsätts handlägga de frågor som gäller deanställdas sjukfrånvaro i huvudsak enligt nu gällande bestämmelser. Denmedicinska utredning som kan förekomma vid kortare sjukfall är normaltbegränsad till läkarintyg som ges in av arbetstagaren själv i anslutning tillden aktuella sjukfrånvaron. Jag instämmer i utredarens bedömning att den nuföreslagna förenklade administrationen av korta sjukfall inte motiverar någonändring av sekretessbestämmelserna. Jag vill understryka alt anslällningsmyndighetenenligt gällande bestämmelser så långt det är möjligt skall begränsa den kretsav tjänstemän hos myndigheten som har atl handlägga frågor om arbetstagaressjukdomsförhållanden och att uppgifter om sådana förhållanden som regel intefår spridas utanför denna krets. Del är därför viktigt alt myndigheten ser tillalt den administrativa personalen ges nödvändiga anvisningar och information omsekretessreglerna. Undersenare tid har det väckt viss kritik atl uppgifter om anslällda ur sjukjournaleroch läkarintyg har förts vidare till arbetsgivarna. Uppgifterom enskildas hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden är som regel sekrelesskyddadesåväl inom hälso- ocb sjukvården (7 kap. 1 § sekretesslagen) som hosförsäkringskassorna (7 kap. 7 § samma lag) och i en myndighets personalsocialaoch personaladministraliva verksamhet (7 kap. 11 § samma lag). Sekretessengäller i princip även i förhållandel mellan dessa verksamheter men begränsas ivissa fall av särskilda regler i sekretesslagstiftningen. En väsentligbegränsning i sekretessen är att uppgifter får lämnas 1983/84:109 8 utefter samtycke av den enskilde som sekretessen skyddar. uppgiftslämnandefrån försäkringskassorna till arbetsgivare är nödvändigt i viss utsträckning.Bl. a. är både kassorna och statliga arbetsgivare ålagda ettrehabiliteringsansvar för försäkrade resp. anställda. En framgångsrik rehabilileringsverksamhetmåste utgå från den enskildes medverkan. Det gäller både för kassorna och förarbetsgivarna. Det borde därför i princip inte behöva förekomma att uppgifterlämnas ut eller inhämtas för sådant ändamål utan att den enskilde är införstådddärmed. Genomden nya sekretesslagen infördes allmänna regler om sekretess mellanmyndigheterna. De regler som gäller förevarande område är förhållandevisstränga och avser att begränsa ett alltför vidlyftigt uppgifts-lämnande. Jaghar mot denna bakgmnd inte funnit några ytterligare lagstiftningsåtgärderpåkallade. I denna fråga har jag samrått med chefen för justitiedepartementet.Jag utgår ifrån alt i sin tillsynsverksamhet följerförsäkringskassomas praxis när det gäller uppgiftslämnandet saml verkar för enenhetlig tillämpning. n. bör den försäkrades sjukpenning tillgodoföras staten genom överföringtill ett centralt konto. Beräkningen av sjukpenningbeloppen bör dock schabloniseras,lämpligen på så sätt att sjukpenningen beräknas utgöra en viss procentandel avutgiven sjuklön . Därvid skall procentsatsen givetvisbestämmas så att ersättningen i princip och totalt sett blir densamma som viden individuell beräkning för varje sjukfall. Vid bestämmande av sjukpenningensandel av utgiven sjuklön måste således tas hänsyn till dels att sjuklöninnefattar bl. a. ersättning för insjuknandedagen och för arbetsfria dagar,lönedelar över 7,5 gånger basbeloppet samt dels att avdrag inte görs försjukhusvård. Den schablonmässiga beräkningen av sjukpenningersätlning vid arbetsgivarinträdebör göras centralt av på gmndval av nyssnämndamaskinella överföring av uppgifter om utbetald sjuklön. Omförsäkringskassan i samband med bedömningen av rätten till sjukpenning kommerfram till atl hel resp. halv arbetsoförmåga inte föreligger , skallkorrigering göras i de överförda uppgifterna. Förde affärsdrivande verken samt verk bör försäkringsersättningarnaliksom nu betalas till resp. verk och inte till det centrala kontot. Deersättningar inom föräldraförsäkringen som omfattas av arbetsgivarinträde ärenligt min mening mindre lämpliga för en förenklad handläggning av det slag somjag har beskrivit för mtinema vid sjukfrånvaro. Reglerna för föräldraförsäkringenställer nämligen en rad krav på avstämning mellan 1983/84:109 9 myndighetoch försäkringskassa som gör att handläggningen kompliceras jämfört med det somgäller för sjukpenningförsäkringen. Myndigheten måste för att kunna bedömarätten löneförmåner under föräldraledighet inhämta upplysningar frånförsäkringskassan om bl. a. föräldrarnas sjukpen-ninggmndande inkomst ochantalet ersättningsbara dagar som får utnyttjas för den aktuella ledigheten. Handläggningenvid myndigheterna är således beroende av uppgifter som endast finns hosförsäkringskassorna. En maskinell rutin för rapportering av föräldraledighetfrån myndigheternas lönesystem till försäkringskassorna kan endast ersätta enmindre del av myndigheternas handläggningstid och någon reell förenkling uppnåsinte enligt min mening. Jag är därför inle beredd att nu förorda alt deförenklade administrativa reglerna skall gälla även ersättning frånföräldraförsäkringen. Jag utgår dock från att kommer attfortsättningsvis pröva möjligheterna till administrativa förenklingar även pådetta område. Sådana förenklingar bör genomföras när detta kan ske utanolägenhet för försäkringen. Deadministrativa rutiner för del statliga arbelsgivarinträdet i sjukförsäkringensom jag här redovisat beräknas innebära avsevärda förenklingar. Antaletsjukfall för statligt anställda med arbetsgivarinträde beräknas till ca 650 000per år. Av dessa avslutas och omfattas därmed av de förenkladerutinerna för korta sjukfall. De förenklade ersättningsberäkningarna och ulbetalningsmtinernaberör samtliga sjukfall. Tillsammans kan dessa förenklingar beräknas innebäraen minskning av arbetsvolymen bos försäkringskassorna motsvarande ca 220årsarbetare. Som jag anmält i budgetpropositionen (1983/84:100 bil. 7) är dennarationaliseringseffekt beaktad vid beräkningen av kassornas medelsbehov /85. Till detla kommer den minskade administrationen hos destatliga anställningsmyndigheterna. Ettgenomförande av de här redovisade administrativa förenklingarna förutsätterdels utbildning och information vid anställningsmyndigheter ochförsäkringskassor, dels anpassning av de maskinella systemen vid myndigheternaoch . Dessa åtgärder kräver en genomförandetid av närmareett år. Jag räknar med att de ändrade mtinerna skall kunna införas fr. o. m.den 1 januari 1985. Riksförsäkringsverkethar bedömt atl en övergång till det nya ersättningssystemet medför vissautvecklings- och utbildningskostnader för verket. Dessa kostnader bör i mån avbehov täckas genom överskridande av verkets förvaltningskostnadsanslag förnästa budgetår. Vadjag här anfört om förenklingar i administrationen av försäkringsersättningarvid statsanställdas sjukfrånvaro föranleder en ändring av 3 kap. 16 § tredjestycket lagen (1962:381) om allmän försäkring. 1983/84:109 10 Jagavser att återkomma till regeringen med elt förslag till förordning angåendeadministrationen av försäkringsersättningar för statligt anställda sommöjliggör att de ändrade mfiner som jag föreslagit införs fr. o. m. den 1 januari1985. Medhänvisning till vad jag nu anfört hemställer jag att regeringen föreslår attantaga inom upprättat förslag till lag om ändring i lagen(1962:381) om allmän försäkring. 1983/84:109 11 Sammanfattning av rapporten (Ds B 1981:11) Förenklad administrationav arbetsgivarinträde samt avgivna remissyttranden Regeringen bemyndigade dåvarande statsrådetJohansson att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att utreda ochutarbeta förslag till förenklade rutiner för rapportering av sjuk- ochföräldraledighet för statsanställda m.fl. som omfattas av arbetsgivarinträde.Utredaren har i sin rapport (Ds B 1981:11) Förenklad administration av arbetsgivarinträdebehandlat tre huvudområden nämligen arbelsgivarinträdet vid sjukfrånvaro, arbelsgivarinträdetvid ledighet med föräldrapenning/särskild föräldrapenning samt avisering avinkomstuppgifter m. m. som påverkar den sjukpenninggrundande inkomsten (SGI). Utredningen bar remissbehandlats och remissyttranden haravgivits av justitiekanslern, , datainspektionen, försvaretscivilförvaltning, försäkringsöverdomstolen, (),postverket, , , statskontoret, (), (), statens löne- och pensionsverk (SPV),statens jordbruksnämnd, lantmäteriverket, , domänverket,, , landsfings-förbundet.Föräldraförsäkringsutredningen, Centralorganisationen / SR, FörsäkringsanställdasFörbund (FF), , () och , statstjänstemanna-seklionen (TCO-S), 1 Arbetsgivarinträde vid sjukfrånvaro Beträffande arbetsgivarinträde vid sjukfrånvaro redovisarutredaren fyra alternativ (A-D) till förenkling av rufinerna. Statsanställda m. fl. med a-inträde ställs utanförden allmänna försäk ringen. B. A-inträdet bibehålls, men arbetsgivaren övertar fleraav kassornas administrativa uppgifter samt inför en maskinell rapportering till datasystem. C. A-inträdet bibehålls, arbetsgivaren rapporterarsjukfrånvaro maskinellt och lar över ansvar för administrationen av sjukfall som pågår än . D. A-inträdet slopas och berörda statsanställda m. fl.får ersättning från som övriga, eventuellt med tillskott motsvarande nuvarande ersättningsnivå från arbetsgivaren. Utredaren fann att alt. A och B inte skulle medföra några rafionaliseringaroch att det dessutom fanns principiella invändningar mot dem. Prop, 1983/84:109 12 bedömdessom mindre fördelaktigt från rationaliseringssynpunkt än alt. C. Dessutomkonstaterades att frågan om arbelsgivarinträdet som sådant är en fråga förparterna på den statliga arbetsmarknaden. Utredaren fann därför inte skäl attaktualisera detta alternativ utan förordade alt. C. Remissyttrandenaär inte entydiga i sina bedömningar av de olika alternativen. Det finnsförespråkare för såväl alt. A som alt. D samt de som anser att dessa alternativinnebär alltför drastiska avsteg från gällande ordning. Övervägande antaletremissinstanser är dock positiva till förenklingar och rationaliseringar av deadministrativa mtinerna vid statsanställdas sjukfrånvaro. Dockkan noteras att de myndigheter som f. n. administrerar sjukförsäkringssystemetoch det centrala statliga lönesystemet (SLÖR) dvs. ochstatens löne- och pensionsverk är positiva till lösningar som tangerar alt. Aoch B i utredningen. och förordar åsin sida ett slopande av a-inträde (alt. D) medan Försäkringsanställdas Förbundavstyrker samtliga förslag och anser att administrativa förändringar börutredas under medverkan av representanter för berörda parter. Justitiekanslernanser att förslaget bör vila till dess ställning tagils i frågan om sjukpenningkommitténsförslag som redovisats i SOU 1981:22. Av affärsverken uttalar postverket ochteleverket stöd för både alt. C och D, medan , statens vatlenfallsverkoch domänverket tillstyrker alt. C. har inte något att erinramot atl man inför mer rationella och resursbesparande arbetsrutiner inom ramenför gällande regelsystem. begränsar sittyttrande till frågor som rör föräldraförsäkringen. Övriga remissinstanser anslutersig i allt väsentligt fill alt. C.