prop · G703168 · 1983-12-31 00:00:00 — framhålleratt så många informationskällor som möjligt bör tillskapas. Utöver ambassaderbör svenska exporterande företag uttnyttjas. menar att en förstärkningav ambassaden i vore bättre. Några instanser har synpunkter på den föreslagna Xxe-år\gä.försöksperioden. Flera av dem bl.a. industriverket, STU, samtycker till förslaget om tre är medan andra t.ex. SINTAB,vill förlänga försöksverksamheten till att omfatta fem ä . Av de remissinstanser som kommenterat föreslagna medel förverksamheten menar bl.a. och konsultföreningen att det är viktigtatt medlen verkligen används för marknadsföringsinsatser m.m. och inte för enomfattande administration. Vidare anförs att de beräknade kostnaderna Prop, 1983/84:168 79 förexportprogrammet kan utnyttjas effektivare och därför räcka även för enförlängd försöksperiod. Utredningensförslag i utbildningsfrågor kommenteras av några remiss instanser. BITS framhåller att blandde internationella kurser som erhåller stöd från beredningen finns flera somsäkerligen är av intresse för energisektorn. Beredningen är också beredd attbidra till den föreslagna kursen i energiplanering. ärberett att biträda med arrangerande av lämpliga kurser avsedda förenergiplanerare, tekniker etc. föreslår sin direktamedverkan genom att anordna seminarier, symposier och konferenser om ny svenskbygg- och energiteknik. vill framhålla vikten av utbildning somlångsiktigt marknadsföringsinstrument och är villig till att medverka i ensådan utbildning. SIDA anser att förslaget om kurser i nationellenergiplanering för beslutsfattare på hög nivå i borde genomföras.Föreslagen resurspool administrerad av IVA borde även komma till stånd. är beredd att aktivt delta i symposier och utställningar. Någraremissinstanser har tagit upp frågor om garantiåtaganden, försäkringssystemetc. EKNvill, med hänvisning till utredningens överväganden om inte den andel avordersumman som kan täckas av exportkreditgarantier borde höjas för rentjänsteexport, framhålla att konsultföretagen knappast kan inta en sådansärställning bland exportörerna som generellt skulle motivera en högregarantitäckning än som tillämpas för andra exportörer. menar att risker i samband med lämnade funktionsgarantier bör istörsta möjliga utsträckning fördelas genom något försäkringssystem undermedverkan av försäkringsbolag. En utvidgning av systemet medfunktionsgarantier kan enklast ske genom ökat utnyttjande av statensprovningsanstalt. Statensprovningsanstalt menaratt det är av stor betydelse för möjligheterna tillframgångsrika exportsatsningar att systemet med funktionsgarantier utvecklas.Sådana garantier är nödvändiga för att skapa trovärdighet för tekniken. Vattenfallföreslår en ändring av stödet till konsulter för förstudier så att konsultföretagenkan få icke återbetalningsskyldigt stöd för studier utan att samarbeta med enhårdvaruleverantör. Enligt kan återbetalning endast ske dåhårdvaruleverantörer utför studien vilket missgynnar friståendekonsultföretag. anser att man bör överväga att höja de garantierexportkreditnämnden ger vid ren tjänsteexport. Även villkorslån tillkonsultföretag från staten skulle främja energiexport. Prop.1983/84:168 80 Sammanfattning av (SOU 1983:72) Kommunalt kunnande - ettstöd för svensk export Vår uppgift har varit att lägga fram förslag som gör detmöjligt för kommuner och landsting att engagera sig i exportfrämjandeverksamhet på olika kommunala och landstingskommunala verksamhetsområden. Med tanke på möjligheten att dra paralleller gör vi i kap.2 en genomgång av den statliga tjänsteexporten. Vi konstaterar bl. a. att den hittillshaft en relativt liten omfattning. De största volymerna har uppnåtts inomtekniskt inriktade områden, t. ex. tele, vägar, järnvägar, luftfart,elkraftsproduktion, skogsbruk och lantmäteriverksamhet. På områden där ett merrenodlat administrativt kunnande är verksamhetens kärna har det varit betydligtsvårare, att nå fram till affärer. Vi noterar att ett särskiltutvecklingsprogram genomförs för den statliga tjänsteexporten. En erfarenhetfrån detta arbete är att det tar tid att förankra synsätt och genomföra internutveckling inför tjänsteexport från verk och myndigheter. I kap. 3 redovisar vi ett antal exempel på aktiviteter därkommunalt kunnande har utnyttjats eller skulle ha kunnat utnyttjas. Detkommunala kunnandet har använts nästan enbart genom att enskilda tjänstemäntagit ledigt frän sina kommunala tjänster och tjänstgjort i exportprojekt somdrivits av företag. Vi ger emellertid också några exempel på initiativ därkommuner träffat uppgörelser med enskilda företag i syfte att utnyttja kommunenssärskilda resurser och kunnande i exportsammanhang. Vi redovisar också någraprojekt, som av olika skäl inte genomförts, men där avsikten varit att kommuneller landsting skulle engagera sig djupare än att enbart ge tjänstledighettill enskilda tjänstemän. I något fall har sådana planer lagts åt sidan redan iett förberedande skede med hänvisning till risken att komma i konflikt medkommunallagens kompetensbestämmelser. Utbyggnad av infrastruktur och samhällsteknisk service äraktiviteter där ett kommunalt kunnande är särskilt intressant att utnyttja. Imånga länder finansieras sådana projekt till stor del via biståndsmedel. Vi gördärför i kap. 4 en genomgång av såväl det svenska bilaterala biståndet somolika multilaterala biståndsinsatser. Vi noterar att ambitionen att ökainsatserna för planering, kontroll och uppföljning av de bilateralabiståndsinsatserna - liksom inriktningen mot effektivisering av drift ochunderhåll av befintliga anläggningar - breddar marknaden för användning avkommunalt kunnande. 1 samma riktning talar ansträngningar som görs via bl. a.Sveriges Exportråd för att öka andelen svenska leveranser till projekt som finansierasvia multilaterala biståndsmedel. I kap. 5 lämnas en kortfattad redovisning av de olikaexportfrämjande Prop.1983/84:168 81 åtgärder som är möjliga att utnyttja i projekt därkommunalt kunnande kan ingå. Kap. 7innehåller dels en redovisning av några basdata och utvecklingstendenser kringtjänsteexporten, dels en redogörelse för förutsättningar, krav och problem somen tjänsteexportör har att beakta. En tendens är att köparna efterfrågarleveranser som ger dem möjlighet att få en hel funktion utförd. Kunden ställeri allt större omfattning krav på.ett totalansvar från leverantören. Dentekniska utvecklingen leder till alltmer avancerade system-ochproduktionsprocesser. Anläggningar och installationer måste verka med maximaleffektivitet från början och utan störningar i löpande drift. I vår utvärdering och analys, som inleds i kap. 8,behandlar vi inledningsvis marknadens omfattning. Vi konstaterar bl. a. attkonkurrensen generellt sett hårdnar. Ett sätt för svenska leverantörer att nåkonkurrensförsteg kan vara att offerera paket där utbildning, management, driftoch underhåll är väsentliga delar. Kap. 8 innehåller också en analys av genomfördakommunala exportinsatser. Sjukvårdssektorn har varit det helt dominerandesakområdet och svarar för av genomförda leveranser. Mer omfattandeinsatser har också gjorts inom områdena kollektiv trafik och stadsplanering. Iövrigt har förekommit smärre insatser inom flera kommunala verksamhetsområden. Det kommunala kunnandet har i huvudsak levererats i formav personalresurser för management, drift och underhåll samt utbildning ochträning av personal. Det är framför allt personal från de stora kommunerna ochlandstingen som deltagit i exportprojekt. De företag som utnyttjat detkommunala kunnandet är dels konsultföretag, dels systemleverantörer inombyggsektorn och tillverkningsindustrin. Det skall tilläggas att kom"muneroch landsting inte krävt någon ersättning för att man låtit sin personal deltai näringslivets exportverksamhet. En viktig utgångspunkt för en exportmedverkan äratt kommuner och landsting på flera verksamhetsområden har monopol eller nästintill monopol på verksamheten. Detta gäller framför allt driften, vilketinnebär att driftskunnandet på många områden är förbehållet den kommunala sektorn.Kommunerna och landstingen sköter också själva ofta upphandlingen av såvälmjuk- som hårdvaror till olika anläggningar. Den kommunala sektorn sitterdärför inne med viktigt underlag för kravspecifikation i planering ochprojektering av anläggningar och utrustning. Kommuner och landsting äger ocksåde anläggningar som privata företag vill referera till. I kap. 9 för vi en principdiskussion kring kommunernas ochlandstingens roll i tjänsteexporten. Vi analyserar därvid bl. a. ett antal målför en exportmedverkan. Vi finner att det primåra målet måste varaatt utnyttja kunnandet i den kommunala sektorn för att öka landetsexportintäkter. För att uppfylla detta mål måste kommunerna och landstingen tapå sig ett antal krav som är relativt okända i traditionell kommunalverksamhet. Dessa krav gäller bl. a. prissättning av levererade tjänster,konkurrensaspekter, kommersiell inriktning hos berörd personal samtorganisatoriska förhållanden. Principdiskussionen konkrefiseras i kap. 10. Vi förtecknardär ett antal sakområden inom vilka vi bedömer att det finns enleveranskapacitet, särpräglat kunnande i den kommunala sektorn och/ellertillgång till lämpliga Prop.1983/84:168 82 I fråga om leveransformerna pekar vi påden roll kommuner och landsting kan spela i processen för att kvalificera enleverantör hos en köpare. Presentation av referensanläggningar och informationtill köparen om bakgrunden till att kommunen/valt en vi.ss lösningoch leverantör är viktiga inslag. Säkerhet och effektivitet i driften är centrala faktorernär det gäller att ban;i väg för nya order. En medverkan från dem som hardrifts- och underhållserfarenhet, dvs. på flera områden kommuner ochlandsting, är därför betydelsefull när svenska företag till utländska köparelevererar system som innefattar driftsåtaganden. Driftskunnandet kommer tillpass inte bara då anläggningar är byggda och installationer på plats. Enförutsättning för effektiv drift är att man redan på förstudie- ochplaneringsstadiet beaktat driftsaspekterna. En speciell variant på tjänsteexport ärförsäljning av vårdplatser till utländska patienter. Det finns såvälöverkapacitet inom flera specialiteter i svensk sjukvård som en dokumenteradefterfrågan från en betal-ningsstark kundkrets. Vi anser att vård i imånga fall kan genomföras som en separat affär, men att det också finns godamöjligheter att kombinera vårdåtaganden med leveranser av anläggningar,utrustning och tjänster till utländska köpare. En central fråga i vårt arbete är formerna för samverkanmellan kommuner/landsting och företag. Vi skisserar och analyserar treprincipmodeller för samverkan: tjänstledighetsmodellen, avtalsmodellen ochhuvudleverantörsmodellen. De tre modellerna skiljer sig åt bl. a. i fråga omkonsekvenserna för de anställda, för företagen och kommunerna samt i fråga omgraden av vidgning av kommunernas affärsmässiga engagemang. Sett ur enbart praktisk synvinkel går en skiljelinjemellan tjänsteledighets-och avtalsmodellerna. Tjänstledighetsmodellen innebäratt den enskilde anställde för lämnar sin kommunala befattning ochinordnas bland företagets övriga anställda. I avtalsmodellen köper - ellertillgodogör sig i annan affärsmässig form företaget resurser ikommunen/. Den enskilde utför sitt arbete som anställd hos sinkommunala arbetsgivare. Sett ur kommunernas/landstingens och företagenssynvinkel innebär avtalsalternativet jämfört med tjänstledighetsalternativet att den kommunala organisationen direkt engageras i exportverksamheten. Meddetta följer bl. a. ett ansvar för uppdragets utförande i fråga om t. ex.tidpunkt och kvalitet, bemanning och andra personalfrågor och - beroende påsamarbetets utformning - ett visst risktagande. Avtalsmodellen ger emellertidockså kommuner och landsting möjlighet att ta betalt för sina insatser. Från principiell synpunkt går en skiljelinje mellanavtals- och huvudleverantörsmodellerna. 1 avtalsmodellen vilar projektansvaretpå företagen. Kommuner och landsting uppträder normalt som underleverantörermed begränsat ansvar och utan alltför stort risktagande. I extrema fall kanden. kommunala insatsen bli så stor att företag och kommun/landsting delaransvar och risker i stort sett lika. Steget därifrån och över till huvudleverantörsmodellenär ändå stort. I denna är det kommunen/som tar på sigmarknadsförings- och kontraktsansvar och som bär huvuddelen av riskerna. I kap. 12 diskuterar vi detaljerna i samverkan mellankommuner/landsting 1983/84:168 83 Vår grundinställning är att formerna församverkan måste vara flexibla. Åtminstone inledningsvis måste företagen varaberedda att stå för risktagandet i samarbetsprojekten. Uthyrning av personalenligt avtalsmodellen kan vara ett sått för kommuner/landsting att skaffaerfarenhet av medverkan i exportprojekt. Efterhand som man på ömse håll fårstörre erfarenhet av samarbete bör kommuner/landsting och förelag kunna samverkapå alltmer affärsmässig grund. Avtalsmodellen bör vara den normala formen fören exportmedverkan. Vi kan emellertid förutse fall därhuvudleverantörsmodellen kan tillämpas, dvs. att kommun/landsting uppträdersom ensam leverantör eller som kontraktsansvarig tillsammans med privataunderleverantörer. Modellen kan tillämpas för i huvudsak fristående drifts- ochutbildningsinsatser eller insatser på områden där det kommunala kunnandet ärexklusivt och efterfrågas som fristående komponent. I anslutning till diskussionen av samverkansformernabelyser vi också konkurrens- och prissättningsfrågorna. Vi anser att enkommun/landsting inte bör binda upp sig i avtal som ger något eller någraföretag generell exklusivitet i fråga om att utnyttja en partnersresurser. Det bör vara öppet för alla företag att utnyttja det kommunalakunnandet. Kommuner och landsting som deltar i exportprojekt bör beräkna sinakostnader och prissätta sina tjänster enligt samma normer som privata företagtillämpar. I ett särskilt avsnitt om organisation och arbetsformerkonstaterar vi att samordnings- och samarbetsfrågorna kring export av varor ochtjänster för vårdsektorn har diskuterats ingående i samband medinsatser för att rekonstruera Stiftelsen . Avsikten är att utveckla Swecaretill att bli det officiella exportfrämjande organet för vårdsektorn. Viförutsätter att såväl Swedehealth - landstingens bolag för export avsjukvårdskunnande -som privata företag inom området kommer att vara medlemmar iSwecare. Därigenom har Swedehealth, som företrädare för den offentliga vården,och privata företag med marknadskunnande, affärsmässighet och finansiell förmågaen bas för att lösa praktiska samarbetsfrägor. Förutom att svara för produkt- och personkännedom inom denoffentliga vårdsektorn kan Swedehealth fylla rollen som kommersielltriskfördelningsföretag åt de enskilda landstingen. Swedehealth har vidaremöjlighet att stå som kvalitetsgarant och svara för att befintliga resurseranvänds effektivt bl. a. i samband med försäljning av vårdplatser tillutländska patienter eller utbildningsplatser till utländska studenter. På det primärkommunala verksamhetsområdet saknasmotsvarighet till Swedehealth. Vi rekommenderar heller inte att en sådanparaplyorganisation byggs upp. Eftersom vi i våra förslag utgår från att det kommunalakunnandet i normalfallet skall exploateras i samverkan med företag förutsättervi också att företagen kan bistå i olika operativa frågor. I situationer där enkommun inte kan repliera på ett enskilt företag finns andra organ, t. ex. TEMU-Bolagen,som kan tjäna som stödresurs i ett operativt skede av en kommunaltjänsteexport. Åven om vi inte ser behov av någon fastparaplyorganisation för den operativa verksamheten anser vi att ganskaomfattande insatser krävs för att i ett initialskede utveckla förutsättningaroch former för en tjänsteexport. Vi skisserar i kap. 13 ettutvecklingsprogram för den kommunala Prop.1983/84:168 84 Programmet innehåller bl. a. åtgärder föratt utveckla produkter, leveransformer, organisation och personal,marknadsföra det kommunala kunnandet, söka projekt samt utforma samverkan medföretag i konkreta projekt. Vi föreslår att Exportråd får huvudansvarför att genomföra programmet. Till rådet bör knytas en särskild styrgrupp förkommunal tjänsteexport i vilken är givnadeltagare tillsammans med företrädare för privata företag och statliga tjänsteexportörer. Utvecklingsprogrammet bör i första hand drivas under enförsöksperiod med början . Vi uppskattar kostnadentill och föreslår att den täcks av statliga medel. I kap. 14 behandlar vi vissa personal-, löne- ochersättningsfrågor. Vi konstaterar att en tillämpning av avtals- ochhuvudleverantörsmodellerna kräver att flera arbets- och allmänt avtalsrättsligaproblem löses och oklarheter undanröjs. Det är en uppgift förkollektivavtalsparterna att hantera dessa frågor. Vi noterar också att gällandeskattelagar innebär att utlandstjänstgörande personal får olika behandling ibeskattningshänseende om arbetsgivarna är en jämfört medom arbetsgivaren är ett företag. Vi föreslår att skattelagarna ändras så attlikabehandling uppnås. I kap. 15 behandlar vi bl. a. möjligheterna att utnyttjakommunalt kun nande i biståndsprojekt. Vi föreslår att SIDA försöker fånga upppersoner anställda i kommuner och landsting och som är intresserade av attarbeta som rådgivare i centrala, regionala och lokalaadministrationer. Avsikten är att dessa personer med hjälp av sinaerfarenheter av verksamheten inom olika samhällssektorer skall kunna dels itidiga skeden fånga upp och förmedla information om olika projekt, dels påverkavalet av olika praktiska lösningar så att det gynnar svenska leverantörer. Viföreslår också att SIDA till sig knyter någon kommun som institutionell konsultoch den vägen prövar olika sätt att överföra svenskt kunnande till . Frågan om samverkan mellan den kommunala sektorn ochnäringslivet i teknikupphandlingsfrågor omnämns särskilt i direktiven för vårtutredningsarbete. I kap. 6 sammanfattar vi några intryck av det arbete som hittillsbedrivits inom området. De slutsatser vi därvid drar utvecklar vi vidare i kap.11. Vi konstaterar att det sker en vardagsbetonad teknikupphandling inom denkommunala sektorn. För detta finns en väl fungerande beställarkompe-tens ochbeprövade former för fördelning av risk mellan beställare och leverantör. Förframtiden förutser vi emellertid behov av ytterligare kompetensuppbyggnad på beställarsidanoch av riskavlyft hos beställare och leverantör. Vi räknar också med attbehovet av stöd till företagen i marknadsföringen av produkter som tagits framgenom teknikupphandling kommer att öka och att avsättningsmöjligheterna iSverige måste kompletteras med export. Vi anser att det ökade kommunalaengagemanget i exportverksamhet vi föreslagit också kan utnyttjas ikombination med teknikupphandling, Redan i samband med en upphandlingsuppgörelsekan en beställare och en leverantör beakta möjligheterna till enframtida samverkan i exportsammanhang. Vi anser också att STU och andrafinansiärer bör ge särskild prioritet åt teknikutvecklingsprojekt somresulterar i produkter och system med goda avsättningsmöjligheter påexportmarknaden. En medverkan i exportprojekt i de former viföreslår avviker Prop.1983/84:168 85 från traditionell verksamhet. Vi har därför särskiltbehandlat frågan om kompetens för tjänsteexport. Den redovisas i kap.16. Vi anser att kompetensfrågan i och för sig skulle kunna lösas utan lagstiftning.Det finns emellertid faktorer som kan skapa osäkerhet såväl i kommuner ochlandsting som bland företag kring huruvida en viss medverkan står iöverensstämmelse med lagen eller ej. För att undanröja sådana oklarheterföreslår vi en särskild kompetenslag om kommunala åtgärder för att främjasvensk export. 1983/84:168 86 Sammanfattning av remissyttranden över (SOU 1983:72) Exportav kommunalt kunnande Efterremiss har yttranden över betänkandet (SOU 1983:72) Export av kommunaltkunnande avgivits av styrelsen för internationell utveckling (SIDA),Beredningen för internationellt tekniskt samarbete (BITS), kommerskollegium,universitets- och högskoleämbetet, , ,styrelsen för teknisk utveckling (STU), utredningen (H 1982:07) om åtgärder föratt främja export av tjänster, delegationen (I 1982:07) för upphandling inomenergiområdet, (), statskontoret, iCaracas, Beredningen för internationellt låkemedelssamarbete. (), TEMU-bolagen,Sjukvårdens-och socialvårdens planerings- och rationaliseringsinstitut (SPRI),, . , , , Medentgruppen, exportråd, . (), , . (), i (LO), CentralorganisationenSACO/SR,', , , och länslandsting, , , , , , ,, , , och kommun. Helsingborgskommun avstår från att yttra sig. Länsstyrelseni och har lämnatsynpunkter. Flertalet av remissinstanserna ställer sig i huvudsak positiva tillutredningens olika förslag. Däremot finns det olika uppfattningar om graden avkommunalt engagemang i exportverksamhet. Statskontoretställer sig i allt väsentligt positiv till utredningens förslag om inriktningoch utformning av export av kommunala tjänster. Förutsättningarna får ansesgoda för export av tekniskt och administrativt kunnande. framhållsatt det vid export ställs stora krav på en väl fungerande organisation förkontakter såväl med utlandet som inom landet. Verket varnar för en alltförstor optimism när det gäller utlandets efterfrågan på administrativa tjänster. RRVdelar utredningens uppfattning att kommuner i vissa situationer bör kunna bidratill en ökad svensk export i huvudsak genom samverkan med kommersiella företag.Exporten måste ske utifrån klart angivna mål. Målet att öka exportintäkterbör vara vägledande även om det kommunala kunnandet inte kan förväntas ökaexportintäkterna mer än marginellt jämfört med nuvarande situation. RRV anseratt delmålet att utgöra vägröjare åt svenska företag på den internationellamarknaden bör ges stor vikt, eftersom det synes kunna ge stor utdelning iförhållande till 1983/84:168 87 kostnaderna.En förutsättning är att kommunens officiella prägel framhålls utomlands. RRVpoängterar de svårigheter som är förknippade med intäktsökning genomexport. RRV pekar också på den svårighet som ligger i behovet av politiskkontroll av exportverksamheten. Exportverksamheten bör drivas utan direktmedverkan av de politiska instanserna. anser RRV det väsentligt attden politiska nivån har full inblick i exportverksamheten och dess kostnader. Tjänsteexportutredningenförordar att den kommunala kunskapen görs tillgänglig för export i samverkanmed näringslivet. Om kommunerna engagerar sig i export av skälet att vara vägröjareför näringslivets export och att därigenom en förlustbringande verksamhetlegitimeras sker ofrån-. komligen en oönskad inkomstomfördelning. Krav påavkastning måste därför vara vägledande i framtida exportprojekt. STUbiträder utredningens uppfattning att det primära målet för en exportmedverkanbör vara att utnyttja kunnandet i den kommunala sektorn för att öka landetsexportintäkter. STU instämmer också i uppfattningen att en viktig roll ärmedverkan i processen för att kvalificera en leverantör hos en köpare, varvidett viktigt inslag är demonstration av referensanläggningar och information ombakgrunden till dessas anskaffning. SINTAB,TCO liksom och Svenska handelskammarförbundetframhåller vägröjareffekten av tjänsteexport. anförockså vikten av att kunna visa referensanläggningar och på annat sättinformera om svenska anläggningar och produkter. Kommerskollegiumunderstryker för sin del vikten av att den aktuella stödverksamheten bedrivs påsådant sätt att våra internationella åtaganden respekteras. Konsultföreningenoch tar upp frågan om kommunens egen-regiverksamhet.Kommunerna bör inte eftersträva en högre sådan andel. Snarare bör entreprenadövervägas. Därigenom skulle serviceföretag få möjlighet att skapareferensanläggningar i av betydelse för export. och är negativa till förslagenatt kommuner skall ges möjlighet att medverka i exportsatsningar på ett sättsom avviker från traditionell verksamhet. Den offentliga sektorn fårenligt SAF inte Ullåtas öka ytterligare utan i stället hållas tillbaka ocheffektiviseras.