prop · G70316 · 1983-12-31 00:00:00 — Om sä sker kommer 11 § sammanställd med 9 § attinnebära, att fastighetsmäklaren skall omsorgsfullt och med iakttagande av god fastighetsmäklarsedundersöka resp. kontrollera vem som äger fastigheten och vilka inteckningar, servitutoch andra rättigheter som belastar den. Motsvarande skyldighet kommer också attgälla vid förmedling av tomträtt, bostadsrätt, arrenderätt, hyresrätt m.m. Första stycket i paragrafen upptar bestämmelser omskyldighet för fastighetsmäklare att tillhandahålla skriftlig beskrivning avfastigheten. Bestämmelserna föreslås tillämpliga vid förmedling "ikonsumentförhållanden". Enligt lagrådets mening behöver bestämmelsen integälla i alla i 3 § avsedda konsumentförhållanden. Det är tillräckligt att de ärtillämpliga när det är den till vilken överlåtelsen sker som är konsument.Lagrådet föreslår, 1983/84:16 58 12 S första meningen får följande lydelse: Lagrådets yttrande När förmedlingen avser fastighet, som överlåts tillkonsument huvudsak- n för enskilt bruk, skall fastighetsmäklarentillhandahålla en skriftlig krivning av fastigheten." bestämmelsen i andra stycket föreskrivs all mäklaren innan"fasligheten" liåls skall tillhandahålla köparen en skriftlig beräkning av dennes Det bör anges tydligare, att också denbestämmelsen skall a endast i konsumentförhållanden. ränsas pä samma sätt som lagrådet föreslagit beträffandeförsta stycket. dra stycket bör därför få följande lydelse: "Vidförmedling som anges i ila stycket skall mäklaren innan fastigheten överlåts tillhandahålla )aren en skriftlig beräkning av dennesboendekostnader." {cträffande uttrycket "Om inte annat har överenskommits"hänvisar rådet till sitt yttrande vid 3 §. )m fastighetsmäklaren uppsåtligen eller av oaktsamhetåsidosätter sina pliktelser enligt 9-13 §§, skall han enligt bestämmelsen i 14§ första :ket första meningen ersätta skada som drabbar köparen eller säljaren.irådet föreslår den ändringen i lagtexten, alt orden "till följdhärav" juls mellan orden "som" och "drabbar" för attange att ersättningsskyl-heten avser skada som orsakats av det uppsåtliga elleroaktsamma be-ndet. iom exempel på fall då skadeståndsansvar enligtbestämmelsen akluali-as nämns i motiven främst, all mäklaren lämnat oriktiguppgift eller iktigt råd. Därmed avses givetvis fall då mäklaren uppsåtligeneller av ;tsamhet lämnar oriktig uppgift eller felaktigt råd. I dettasammanhang tjänar uppmärksammas, att en mäklare i stor utsträckning har att arebefordrameddelanden från den ena parten till den andra. Mäklaren 1 naturligtvis ådrasig skadeståndsansvar, om han vidarebefordrar en från t härrörande uppgift somhan vet vara oriktig. Vanligare är fall då klaren inte vel, huruvida en uppgift.som ena parten vill ha framförd till 1 andra är riktig eller inte. Något kravpå att mäklaren rutinmässigt skall itrollera uppgiftens riktighet kan knappastuppställas. Som angetts i får å andra sidan krävas all mäklaren inteokritiskt vidarebefordrar 5gifler mellan parterna. När mäklaren med sin kännedomom förhållania i saken och sin yrkeserfarenhet har särskild anledningmisstänka att en part lämnad uppgift inte är korrekt, bör han intevidarebefordra uppgiften n att kontrollera dess riktighet. Om så likväl skeroch uppgiften visar sig iktig, kan förfarandet såsom oaktsamt ådra mäklaren skadeslånds-'Idighet.Med tanke på fall då oriktig uppgift eller felaktigt råd berott på ;ot misstagfrån mäklarens sida kan nämnas, alt såsom påpekats i remissen »atellartademisstag ofta inte är att bedöma som oaktsamhet. Prop.1983/84:16 ?9 misstag är över huvud inte alt hänföra till oaktsamhet. Bestämmelsen i andra stycket av förevarande paragraf larsikte på fall då fiistighelsmäkluren på grund av första stycket i paragrafenoch säljaren på grund av reglerna i 4 kap. jordabalken båda står ansvar lör attfastigheten avviker från vad köparen haft anledning räkna med. Om mäklarenbetalat skadestånd till köparen för "skada" som denne lidit genomavvikelsen, kan mäklaren enligt andra stycket kräva tillbaka skadeståndet avsäljaren i den mån del inte är oskäligt att säljaren i sista hand får bäraansvaret ensam. Termen "skada" torde, fastän den har annan innebörd i4 kap. jordabalken, i delta sammanhang böra omfatta även sådan del av erlagdköpeskilling som köparen enligt jordabalken är berättigad att dra av på grundav avvikelsen. Det föreslagna andra stycket har tillkommit med anledning avvissa under remissbehandlingen gjorda påpekanden av innebörd att det finns riskför att säljarens ansvar enligt 4 kap. jordabalken urholkas, om ansvaret helteller delvis kommer att belasta mäklarens ansvarsförsäkring. Föredragande statsrådet,som funnit remisskritiken befogad, har som motiv för bestämmelsen i andrastycket bl.a. anfört, att mäklaren även i de nu aktuella fallen bör primärt haskyldighet alt vid försumlighet ersätta köparens skada men att det slutligaansvaret för skadan dock i allmänhet bör falla på säljaren ensam. Lagrådet villpåpeka, att en situation parallell med den i andra stycket regleradeföreligger, när mäklaren på grund av första stycket och köparen på grund avreglerna i 4 kap. jordabalken båda står ansvar för att fasligheten är behäftadmed fel. Köparen har exempelvis försummat sin undersökningsskyldighet enligtjordabalken och därför inte upptäckt felet och mäklaren har försummat sin imotiven till det remitterade förslaget förutsatta skyldighet att verka för altköparen före förvärvet undersöker fasrigheten. I sådant fall är det möjligt atttillämpa den i första stycket andra meningen upptagna regeln enligt vilkenskadestånd på grund av mäklares försummelse kan sättas ned eller helt fallabort, om det är skäligt. 1 motiven till regeln ges den anvisningen, attjämkningsbestämmelsen bör ges en restriktiv tilllämpning med hänsyn rill attmäklaren är skyldig att ha ansvarsförsäkring. Följs denna anvisning i det nubehandlade fallet, uppkommer tydligen på köparsidan sådan risk för att ansvaretenligt 4 kap. jordabalken urholkas som på säljarsidan föranlettspecialregleringen i andra stycket. Anvisningen tar möjligen inte sikte på detnu diskuterade fallet. Del skulle vara av värde, om det i lagstiftningsärendetklargörs, huruvida köparen, i likhet med vad som föreslagits beträffandesäljaren, i princip skall bära sitt ansvar enligt 4 kap. jordabalken, när bådeköpare och mäklare gjort sig skyldiga till försummelse. I paragrafens första stycke föreslås en disposiliv regelom att ersättning till fastighetsmäklaren skall utgå som provision efter vissprocent av köpeskillingen och betalas av säljaren. Beträffande del andra ledetav bestämmelsen, enligt vilket betalningsansvaret läggs på säljaren, framgår avspecialmotive- op. 1983/84:16 60 gen att förslaget enbart avser det vanliga fallet attersättningen skall utgå i Lagrådets yttrande m av provision. För det fall alt annan ersättningsformavtalas, innehåller slaget ingen regel om vem av köparen eller säljaren som ärskyldig att :ala ersättningen. Presurntionsregeln i första stycketbör därför, om slaget i denna del skall genomföras, förtydligas så attdel framgår att /Idighelen för säljaren alt svara för ersättningen tillfastighetsmäklaren dast skall gälla ersättning i form av provision. Presurntionsregeln i första stycket ansluter enligtmotiven till vad som ler f.n. enligt fast praxis. Detta synes klart såvittgäller presumtionen för ersättningen till fastighetsmäklaren skall utgå i form avprovision räknad på köpeskillingen. Såvitt gäller frågan om vem som skallbetala .ättningen får ledning sökas i de allmänna uppdragsreglerna, enligtvilka svaret för ersättningen åvilar uppdragsgivaren, dvs. vanligen den som skallja en fastighet. Enligt förslaget skall presumtionsregeln om säljarens talningsansvartillämpas även i de fall köparen ensam är uppdragsgivare, träffande en sådansituation föreligger dock såvitt bekant för lagrådet inte ättspraxis någraklara belägg för den föreslagna regeln om säljarens talningsansvar. Avrättsfallen på området synes inte framgå annat än att jaren har att betalaersättning till fastighetsmäklaren när säljaren själv har nnat denneförmedlingsuppdraget eller, när uttryckligt uppdrag inte nnats, del på grund avomständigheterna har kunnat antas, att säljaren för del godtagit mäklaren som förmedlare avfastighetsförsäljningen. Har remot i ett tänkt fall säljaren avböjt biträde aven mäklare som på köparens pdtag medverkar i fastighetsöverlåtelsen är deltydligt alt vare sig ett ryckligt eller tyst uppdragsförhållande föreliggermellan säljaren och iklaren. 1 en sådan situation torde mäklaren med stöd avallmänna tsregler kunna rikta anspråk på ersättning endast mot uppdragsgivarenparenoch således inte med framgång kunna vända sig mot säljaren, [lämpad på detangivna fallet skulle den föreslagna presumtionsregeln om talningsansvar för säljarparienkunna få det föga rimliga resultatet att jaren förpliktas betala en provisionsersättningför mäklartjänster som mmit enbart motparten rill godo. I det övervägande antalet mäklaruppdrag är säljarenuppdragsgivare och gon tvekan om dennes skyldighet att svara för ersättningentill mäklaren pkommer i regel inte. I det mera ovanliga fallet att köparenanlitar itighetsmäklare torde i allmänhet inte heller någon ovisshet i betalnings-[ganuppstå. Beträffande de jämförelsevis fåtaliga fall när frågan oni talningsansvaietför mäklarprovision blir tvistig bör det enligt lagrådets ;ning liksom hittillsöverlämnas åt domstol att avgöra frågan på grundval av Ilande allmännauppdragsregler. I likhet med den ståndpunkt kommittén intagit i sittlagförslag förordar ;rådet därför, att i lagen om fastighetsmäklare inte tas in någon ssumtionsregel om betalningsansvarför provisionsersältning. Bestämmelsen i 15 § första stycket får åsidosättasgenom överenskommel- 1983/84:16 '1 se också i ett konsumentförhållande. Detta framgåruttryckligen av 3 S andra Lagrådets ytirand. stycket i paragrafens lydelseenligt lagrådets förslag. Om en mäklare har förmedlat en fastighetsförsäljning, fårhan enligt 15 § andra stycket rätt till provision i och med att avtal om överlåtelsekommer till stånd. Är övertåtelseavialets giltighet beroende av villkor,framgår av motivutlalandena att mäklarens rätt till provision också avses blisvävande till dess att villkoret uppfyllts. Enligt bestämmelsen i 15 S tredjestycket har mäklaren vid ensamrättsavtal räU fill provision, även om han intesjälv har medverkat till att avtalet om överiåtelse träffas. Om ensamrättsavlaletär tidsbegränsat, är det dock enligt förslaget en förutsättning att"överlåtelse" sker inom den tid som avtalats för ensamrätten.Emellertid framgår det inte klart vad .som härvid skall förstås med att"överlåtelse" sker inom ensamrättsklausulens giltighetslid.Bestämmelsen i tredje stycket bör därför enligt lagrådets mening ändras så attdet tydligt anges att, när uppdraget är förenat med ensamrätt och avtal omöverlåtelse träffas utan mäklarens förmedling inom den tid som ensamrättengäller, mäklaren skall ha rätt till provision som om avtalet förmedlats avhonom. År överlåtelsen i ett sådant fall svävande på grund av förbehåll iavtalet, blir bedömningen densamma som i del fall mäklaren själv har förmedlatöverlåtelseavtalet. Med stöd av det nu anförda och med hänvisning till vad somanförts i yttrandet vid 3 § föreslår lagrådet att 15 § ges följande lydelse: "Ersättning till fastighetsmäklaren skall beräknasefter viss procent på köpeskillingen (provision). Mäklaren har rätt till provision endast om avtalet omöverlåtelse har träffats genom hans förmedling mellan uppdragsgivaren och någonsom har anvisats av mäklaren. Har mäklaren erhållit uppdraget med ensamrätt ochträffas utan hans förmedling avtal om överlåtelse inom den lid som ensamrättengäller, har mäklaren rätt till provision som om avtalet förmedlats av honom. Ikonsumentförhållanden får tiden för ensamrätten bestämmas till högst tremånader åt gången." Enligt den föreslagna 18 § skall ersättningen till en fastighetsniäklarekunna sättas ned, om mäklaren har åsidosatt sina åligganden vid uppdragetsutförande. I andra meningen av paragrafen anges, att detta dock inte gäller, om"försummelsen" är av ringa betydelse. En mäklare, som har eftersatt sina åligganden av uppsåteller av oaktsamhet sä alt han åstadkommit skada för säljaren eller köparen, ärskadeståndsskyldig enligt 14 §. Nedsättning av ersättning skall däremot kunnaske oberoende av försummelse eller skada så snart någon del av den prestationsom ersättningen beräknats på inte har kommit till utförande. Orsaken tillunderlåtenheten kan vara ett laga förfall lika väl som en försummelse. Ordet"försummelsen" i lagtexten blir därför missledande och bör ersättasmed något i sammanhanget mera neutralt såsom "underlåtenheten" eller"åsidosättandet". Närvarande: statsrådet I. Carisson, ordförande, och statsråden , ,, , , , , , ,, , R. Carisson, , , Thunborg 1 Anmälan av lagrådsyttrande Föredraganden anmäler lagrådets yttrande' över förslagtill lag om fastighetsmäklare. Föredraganden redogör för lagrådets yttrande och anför. 1 och 2 §§ Det remitterade förslaget innebär att lagen med vissaundantag skall gälla vid förmedling av delar av fastigheter, byggnader påannans mark, arrenderätter och hyresrätter, under förutsättning att förmedlarenyrkesmässigt förmedlar också fastigheter, bostadsrätter eller tomträtter ochdärmed är fastighetsmäklare enligt definitionen i 1 §. Som lagrådet harframhållit torde del emellertid i praktiken endast vara hyresförmedling som ivissa fall bedrivs fristående från förmedling av fastigheter, bostadsrättereller tomträtter. När det gäller förmedling av de övriga speciella objekten kanlagen därför lika gärna göras tillämplig utan att del krävs attfastighetsmäklaren dessutom bedriver förmedling av fastigheter etc. Som lagrådet har varit inne på torde de flesta av lagenscivilrättsliga bestämmelser kunna tillämpas också på sådan verksamhet som avserförmedling av enbart hyresrätter. I enlighet med vad som har sagts i delremitterade förslaget bör emellertid undanlag göras från reglerna ombeskrivning av fastigheten och om provision m.m. när det gäller förmedling avsåväl hyresrätter som arrenderätter. Enligt min mening skulle det vidare ' Beslut om lagrädsremiss fattat vid regeringssammanträdeden . Prop.1983/84:16 63 föra för långt att ställa upp krav på registrering för en .sjjilvständig Slutprotokoll förmedlingsverksamhetav hyresrätter. I övrigt bör lagen emellertid göras tillämplig även på de nuangivna fallen. Jag återkommer till undantaget beträffande registrering ianslutning fill 4 §. Som lagrådet har påpekat omfattar det remitteradelagförslaget inte förmedling av sådana andelsrätter som avses i punkt 16 iövergångsbestämmelserna till bostadsrättslagen (1971:479). Också dessa förmedling.sobjektbör enligt min mening omfattas av lagen. Lagtekniskt bör 1 och 2 §§ utformas så. att det i 1 § slåsfast att med fastighetsmäklare avses den som yrkesmässigt förmedlar fastighetereller de övriga objekt som jag har nämnt medan det i 2 § anges att vadsom föreskrivs om fastigheter skall - med vissa undantag för arrenderätter ochhyresrätter - tillämpas också på de andra objekten. Som har sagts i specialmotiveringen till 4 § avses medfastighetsmäklare endast fysiska personer som yrkesmässigt bedriverfastighetsförmedlingsverksamhet. Detta framgår av lagtexten bl.a. genom dekrav som har ställts upp i 5 § om att mäklaren skall vara myndig och hatillfredsställande utbildning. För att undanröja den tveksamhet som lagrådethar uttryckt i fråga om lagförslagets innebörd på denrra punkt bör i 1 Suttryckligen anges att endast fysiska personer avses. För de förelag som är verksamma i mäklarbranschen innebärvad jag nu har sagt att varje anställd som självständigt förmedlar fastighetermåste registreras, medan däremot företaget som sådant inte kan vinnaregistrering (se specialmotiveringen till 4 §). Mot denna lösning har lagrådetinvänt att lagens civilrätlsliga bestämmelser inte blir tillämpliga vidförmedling av anställda mäklare, eftersom förmedlingsuppdraget, ersättningenoch eventuellt skadeståndsansvar är en fråga mellan företagel och kunden. Jag kan inte biträda lagrådets uppfattning på denna punkt.Eftersom ett mäklarföretag som sådant inte får yrkesmässigt förmedlafastigheter, blir en hänvändelse till ett förelag efter lagens ikraftträdandenärmast att uppfatta som ett uppdrag till företaget att anvisa uppdragsgivarenen fastighetsmäklare. Det verkliga mäklaruppdraget kommer att avse den ellerde personer som faktiskt utför mäklarsysslan för uppdragsgivarens räkning. De civilrättsligareglerna i lagen är då tillämpliga i förhållandet mellan uppdragsgivaren ochdessa fastighetsmäklare. En anställd mäklare har i enlighet härmed ett skadeståndssanklioneratansvar direkt mot uppdragsgivaren. Han är också den som enligt lagen är berättigadtill ersättning för uppdraget, låt vara att mäklaren - i likhet med vad somgäller för exempelvis en biträdande jurist på en advokatbyrå - enligtanställningsavtalet kan bli skyldig att vidarebefordra ersättningen tillarbetsgivaren. Det kan tilläggas att lagens innebörd i det nu angivnahänseendet inte torde behöva föranleda några förändrade rutiner hos de förelagsom driver mäklarverksamhet. Det torde också stämma med principerna för handels- Prop.1983/84:16 64 kamrarnas nuvarande auktorisationspraxis att mäklarnaspersonliga ansvar Slutprotokoll inte kan övervältras på mäklarföretagen somsådana. Med hänsyn till vad jag nu har sagt bör 1 och 2 §§ ges följande lydelse: 1 § Med fastighetsmäklare avses idenna lag fysiska personer som yrkesmässigt förmedlar fastigheter, delar avfastigheter, byggnader på annans mark, tomträtter, bostadsrätter, andelsrätleravseende lägenhet, arrenderätter eller hyresrätter. 2 § Vad som föreskrivs om fastigheteri denna lag skall också tillämpas på de övriga förmedlingsobjekt som anges i 1§.Vid förmedling av arrende eller hyra rillämpas dock ej 12, 15 eller 16 §. skall vad som sägs om säljare avse den som överlåter ellerupplåter nyttjanderätten och vad som sägs om köpare avse motparten. Den formulering som har valts i lagrådsremissen för attuttrycka att lagens regler i princip är tvingande i konsumentförhållandenöverensstämmer i huvudsak med motsvarande formuleringar i annankonsumenträttslig lagstiftning. Jag vill dock inte motsätta mig den någotkortare formulering som lagrådet har föreslagit. bör framhållas attnågon ändrad innebörd inte avses med denna formulering.Påföljden för att ettavtalsvillkor strider mot lagen till nackdel för en konsument är sålunda attvillkoret är ogiltigt. Den lagtekniska metod som har använts i det remitteradeförslaget för att ge utrymme för avtalsfrihet i konsumentförhållanden när detgäller 13 och 15 §§ kan enligt min mening inte vålla missförstånd. I ställetanser jag att lagrådsremissens text är ägnad att underlätta förståelsen av 13och 15 §§. På grund härav finner jag inte anledning att frångå det remitteradeförslaget i denna del. Med hänsyn till vad jag nu har sagt bör 3 § ges följandelydelse: Om inte annat anges i det följande, får bestämmelserna idenna lag ej frångås till nackdel för en konsument som köper en fastighethuvudsakligen för enskilt bruk eller som säljer en fastighet som han harinnehaft huvudsakligen för enskilt bruk. Av de skäl som har anförts i anslutning till 1 och 2 §§bör paragrafen kompletteras med ett undantag från registreringsskyldighetenbeträffande dem som i lagens mening är fastighetsmäklare men vilkas verksamhetgår ut pä att förmedla enbart hyresrätter. I enlighet härmed bör 4 § ges följande lydelse: 1983/84:16 65 Varje fasfighetsmäklare skall vara registrerad hoslänsstyrelsen i det län Slutprotokoll där han huvudsakligen är verksam.Detta gäller dock inte i fråga om advokater eller sådana fastighetsmäklare somförmedlar enbart hyresrätter. Vad lagrådet har anfört om behovet av uppgiflsskyldighelför domstolar och eventuellt kronofogdemyndigheter avser jag att ta ställningtill . Det ankommer på regeringen att meddela föreskrifter om en sådanuppgiftsskyldighet. Jag vill emellertid redan nu nämna att jag inte anser detnödvändigt med föreskrifter om underrättelseskyldighet för försäkringsbolagen.Något bemyndigande för regeringen alt meddela sådana föreskrifter bör alltsåinte tas in i lagen. Jag vill inte motsätta mig att 5 § andra stycketförtydligas så att den tilltänkta årliga avgiften nämns uttryckligen. Samtidigtkan det i lagtexten klargöras att engångsavgiften avses få karaktären av en ansökningsavgiflsom utgör en förutsättning för registrering. Med anledning av vad lagrådet har anfört beträffandepåföljden av att mäklaren inte betalar den årliga avgiften vill jag påpeka attden mäklare som har fått sin registrering återkallad därför att han - efter eneller flera påminnelser (se specialmotiveringen till 5 § första stycket) - harunderlåtit att betala denna avgift kan bli registrerad på nytt, om han ansökerom det och betalar ansökningsavgift (under förutsättning naturligtvis att hanuppfyller övriga krav för registrering). Något slags näringsförbud förbetalningsförsummelsen är det alltså inte fråga om. Att, som lagrådet harifrågasatt, i stället lita fill exekutiva åtgärder för alt få en obetald avgiftindriven är enligt min mening mindre lämpligt, särskilt som dåmåste efterforska orsaken till att avgiften inte har betalts i fall då mäklareninte själv har begärt att bli avförd ur registret. Med hänsyn till vad jag nu har sagt bör 5 § andra stycketges följande lydelse: Närmare föreskrifter om villkoren för registrering och omregistreringsförfarandet meddelas av regeringen eller den myndighet somregeringen bestämmer. Registreringsavgift i form av ansökningsavgift och årligavgift bestäms av regeringen. För att skall kunna meddelavitesföreläggande i samband med beslut om återkallelse bör lagtexten, somlagrådet har förordat, kompletteras med en uttrycklig föreskrift om detta.Enligt min mening bör paragrafen ges följande lydelse: 5 1983/84. 1983/84:16 66 Den som yrkesmässigt förmedlar fastigheter utan att vararegistrerad Slutprotokoll enligt denna lag kan av vid viteföreläggas att upphöra med verksamheten. Ett sådant föreläggande kan ocksåmeddelas i samband med beslut om återkallelse av registrering enligt 6 §. Ett vitesföreläggande enligt första stycket får överklagasendast i samband med överklagande av beslut om utdömande av vitet. Harföreläggandet meddelats i samband med beslut om återkallelse av registrering,får föreläggandet dock även överklagas i samband med att detta beslut överklagas. Jag instämmer i vad lagrådet har anfört i anslutning tilldenna paragraf och biträder i allt väsentligt förslagen till komplettering avlagtexten. Paragrafen bör enligt min mening ges följande lydelse: Fastighetsmäklaren skall, i den mån god fastighetsmäklarsedkräver det, ge köpare och säljare de råd och upplysningar som de kan behöva omfastigheten och andra förhållanden som har samband med överlåtelsen. Mäklarenskall verka för att säljaren före överlåtelsen lämnar de uppgifter omfastigheten som kan antas vara av betydelse för köparen, liksom att denne föreförvärvet undersöker eller låter undersöka fastigheten. Jag kan i allt väsentligt godta vad lagrådet har anfört ianslutning till denna paragraf. Som har sagts i specialmotiveringen blir detdock vid förmedling av arrende och hyra i praktiken inte fråga om någonkontroll av om objektet belastas med några rättigheter. Med hänsyn till det sagda bör bestämmelsen ges följandelydelse: Fastighetsmäklaren skall kontrollera vem som har rätt attförfoga över fastigheten och vilka inteckningar, servitut och andra rättighetersom belastar den. Jag biträder lagrådets uppfattning att det är tillräckligtatt paragrafen är tillämplig när den fill vilken överlåtelsen sker ärkonsument. Jag ansluter mig också till lagrådets förslag fill justering avlagtexten. Med hänsyn härfill bör paragrafen ges följande lydelse: När förmedlingen avser en fastighet som en konsument köperhuvudsakligen för enskilt bruk, skall fastighetsmäklaren tillhandahållaköparen en skriftlig beskrivning av fastigheten.