prop · G703167 · 1983-12-31 00:00:00 — mening är det i ett samordnat uppbördssystem naturligt attarbetsgivarens underlåtenhet att redovisa månadsavgift i föreskriven ordning eUerunderlåtenhet att betala in redovisad avgift skall föranleda samma åtgärderfrån den lokala skattemyndigheten som vidtas när en arbetsgivare brister isina åligganden enligt källskattesystemet. Utredningen föreslår i enlighet meddetta att skall underrätta den lokala skattemyndigheten när enarbetsgivare underlåter att lämna redovisning för månadsavgift eller att betaladen. Det ankommer därefter på den lokala skattemyndigheten att på samma sättsom gäller för källskatt fastställa betalningsskyldigheten för arbetsgivaren ifråga om det belopp som skall betalas. Utredningenhar funnit det viktigt att åtgärder snabbt kan vidtas när arbetsgivarenunderlåter att betala in skatter och avgifter som redovisas i uppbördsdeklaration.Utredningen föreslår därför att den lokala skattemyndigheten skall kunnameddela beslut om betalningsskyldighet enbart på grundval av de uppgifter omavgiftens belopp som arbetsgivaren själv redovisat i deklarationen.Betalningsskyldighet bör enligt utredningens mening kunna åläggas enarbetsgivare för redovisade avgifter utan att arbetsgivaren berettstillfälle att yttra sig. Detsamma bör också kunna gälla i fråga om beslut ombetalningsskyldighet för redovisade men inte inbetalade källskatter. För dessaföreskrivs f.n. att arbetsgivaren skall beredas tillfälle att yttra sig överden granskningsrapport som upprättas (53 och 54 §§ uppbördskungörelsen,1967:626). Om det finns särskilda skäl för att inhämta yttrande beträffandeobetald skatt eller avgift bör detta givetvis ske. Utredningen anser attifrågavarande bestämmelser i uppbördskungörelsen bör ändras i enlighet härmed. Remissinstansernahar inte haft några invändningar mot användandet av en gemensamuppbördsdeklaration för den samordnade uppbörden. Riksskatteverketframhåller vikten av en samordning med andra förslag som berör skatte- ochavgiftsuppbörden, såsom förslagen om s.k. grundavgift och skatteavdrag påbiinkomster. Det kan bli svårt att på en uppbördsdeklaration få in allaspecialregler om uppbörd av skatter och avgifter. Länsstyrelseni ifrågasätter om regeln om kostnadsavdrag bör behållas. Riksförsäkringsverketanser att arbetsgivarna kommer att få 1983/84:167 55 svårigheteratt göra kostnadsavdrag . En utvidgning av området för schabloniseradekostnadsavdrag torde enligt verket bUr svår att genomföra, eftersomarbetstagare inom samma bransch kan ha högst varierande kostnader. Fleraremissinstanser har haft invändningar mot utredningens förslag om uppskjutenredovisning av mindre lönebelopp. Skattemyndigheterna anser att regeln, främstav kontrollskäl, bör samordnas med uppbördslagens bestämmelser om skyldighetenatt göra skatteavdrag för preliminär skatt. Även den tillfälUge arbetsgivarenkan vidare ha intresse av att få klara av sina skyldigheter när uppgifternafortfarande är aktuella. LRF och kammarrätten i anser att den avutredningen föreslagna beloppsgränsen . SAFoch framhåller svårigheterna för arbetsgivarna attvid utbetalningar av mindre lönebelopp håUa reda på omfattningen avredovisningsskyldigheten när avgiftsskyldighet inträtt. Utredningensförslag om uppskjuten redovisning av värdet av bilförmåner har fått ett blandatmottagande. Månatlig redovisning förordas av bl.a. ochlänsstyrelsen i län. LRF och SHIO-Familjeföretagen är positiva fillutredningsförslaget. Kammarrätten i kritiserar utredningen för attden inte sökt bringa de materieUa reglerna rörande beräkning av bilförmån påskatte- och avgiftsområdena i överensstämmelse med varandra. Såvittgäller fastställelsebeslut vid underlåten betalning av redovisat belopp anser riksskatteverketatt den ordning som gäller i källskattesystemet bör behållas även efteren samordning med arbetsgivaravgifterna. Jagdelar utredningens uppfattning att ett samordnat uppbördssystem förutsätter engemensam uppbördshandling. Härigenom kan betydande effekfivitetsvinster uppnåsbåde för arbetsgivarna och myndigheterna. Inom källskattesystemet används förredovisning och betalning av källskatt ett inbetalningskort som samtidigtinnehåller uppbördsdeklarationen. Formuläret för denna blankett bör ändras föratt ge utrymme också för de uppgifter som behövs för avgiftsredovisningen.Erfarenheterna av nuvarande blankett har visat att den specifikation avavdragen A-skatt som arbetsgivare med högst fyra arbetstagare skall lämna kanslopas. Nödvändigt utrymme för avgiftsredovisningen kan genom detta åstadkommaspå blanketten. Förnärvarande är arbetsgivaren skyldig att i uppbördsdeklarafionen lämna uppgiftom summan av de löner på vilka skatteavdrag har beräknats. I samband medinförandet av denna skyldighet (prop. 1978/79:161) diskuterades vilketlönesummebegrepp som var mest lämpligt och det förutsattes att den lösning somdå valdes senare kunde komma att omprövas när klarhet hade vunnits om vilketunderlag som skulle gälla för beräkningen av 1983/84:167 56 arbetsgivaravgifterna.I det nya samordnade uppbördssystemet behövs med tanke på avgiftsredovisningenuppgift om både utgiven lön och om den del av lönen som avgifterna skallberäknas på. Om skyldighet att lämna dessa uppgifter införs kan uppgiftundvaras om den lönesumma på vilken skatteavdrag har gjorts. De uppgifter somen arbetsgivare i övrigt måste lämna i en uppbördsdeklaration efter ensamordning är, utöver sedvanliga identitetsuppgifter om arbetsgivaren, detbelopp som dragits av för preliminär A-skatt och kvarstående skatt,månadsavgiftens belopp, det kostnadsavdrag som kan ha gjorts samt summan avskatt och avgifter. Bestämmelserna öm arbetsgivarens uppgiftsskyldighet bör enUgtmin mening utformas i enlighet med vad jag sagt . Enligtsocialavgiftslagen uppkommer avgiftsskyldighet för en arbetsgivare först dåersättningen fill en och samma arbetstagare uppgått till ,efter ändring i enlighet med vad jag föreslagit. I ett uppbördssystem kanredovisningsskyldighet givetvis inte krävas förrän beloppsgränsen uppnåtts. Åandra sidan måste arbetstagarnas ackumulerade ersättning anges när gränsenuppnåtts. Det är dock en arbetsgivare som så önskar obetaget att fortlöpande iavgiftsunderlaget ta med även mindre ersättningsbelopp. I de fall det visar sigatt tusenkronorsgränsen inte uppnås kan han därefter i en årsuppgift lämna enny redovisning baserad på de verkliga förhåUandena. Utredningenhar föreslagit ett avsteg från principen att en arbetsgivare löpande skaUredovisa periodens avgiftsunderlag. Enligt utredningens förslag skall såledesen arbetsgivare som utgett endast mindre lönebelopp ha rätt att redovisaarbetsgivaravgifterna först när lönen uppgått till en viss beloppsgräns. Dennahar i utredningens förslag satts till . Om beloppsgränsen inte uppnåttsunder utgiftsåret behöver avgifterna redovisas först efter utgiftsårets slut. Åtskilligaremissinstanser har ställt-sig negativa till att den föreslagna undantagsregelnskall gälla oberoende av om arbetsgivaren är skyldig att redovisa och inbetala källskatteller inte. Det anses med tanke på myndigheternas kontrollmöjligheter somönskvärt att en arbetsgivare, som har innehållit skatt, vid redovisningen avdenna får uppge månadens arbetsgivaravgifter och avgiftsunderlaget.Ett par remissinstanser har bara föreslagit att beloppsgränsen höjs. Förevarandeundantagsregel har av utredningen föreslagits främst med tanke på småhus- ochlägenhetsägare och andra som bara ger något enstaka mindre uppdrag underutgiftsåret. Utredningens förslag skaU ses mot bakgrund av attavgiftsskyldighet f.n. regelmässigt inträder redan då ersättningen uppgår till500 kr. Enligt mitt förslag skall dock beloppsgränsen för avgiftsskyldighethöjas till . Minsta avgift för en månad kommer därmed att bli ca 360kr. Vidbedömning av värdet av en undantagsregel bör beaktas att en småhus-ellerlägenhetsägare är befriad från skyldighet att betala 1983/84:167 57 arbetsgivaravgifteroch att göra skatteavdrag om betalning sker mot faktura som innehåUer uppgiftom mervärdeskatt eller upplysning om att utställaren skall betala B-skatt. Dettorde därför komma att höra fill undantagen att en småhus- eller lägenhetsägarebetalar ut ersättning för vilken arbetsgivaravgifter skall erläggas. I de faUdå detta ändå kommer att inträffa är det mest rationellt - både för småhus- ochlägenhetsägarna och skattemyndigheterna -att redovisning och betalning sker inära anslutning tUl ersättningens utgivande. Annars försvåras kontrollen ochbetalningen kommer att släpa efter på samma sätt som en kvarskatt.Erfarenheterna har visat att det ofta brister i betalningen av mindre kvarskatteroch att det kan vara svårt att driva in dem. Undantagsregelnsynes inte heUer ha något större värde med tanke på exempelvis småföretagarna.En småföretagare blir regelmässigt skyldig att redovisa för ochfaller alltså utanför undantagsregeln. Denna blir bara tillämplig på ensmåföretagare som inte har fast personal och som t.ex. någon dag harbiträde i sin verksamhet. För en sådan företagare. - exempelvis entobakshandlare - bör det dock vara lika enkelt att redovisa både skatteavdragoch arbetsgivaravgifter för enligt huvudregeln. En löpanderedovisning bör dessutom ge företagaren de bästa förutsättningarna för attkunna lämna korrekta uppgifter. Detär angeläget - och i själva verket också grundtanken bakom utredningens förslag- att reglerna om uppbörd av källskatt och arbetsgivaravgifter samordnas sålångt det är möjligt. Det är också vikfigt att reglerna görs enkla ochlättförståeliga inte minst vad gäller frågan om när och hur avgifterna skaUredovisas. Ordningen för arbetsgivarnas redovisning av källskatt ocharbetsgivaravgifter bör vidare så långt möjligt tillgodose kravet på attredovisningsskyldigheten skall kunna kontrolleras på ett rationellt och effektivtsätt. En förutsättning för detta är bl.a. att arbetsgivarnas redovisning för käUskattoch arbetsgivaravgifter hålls samman. 1 de fall den föreslagna undantagsregelnskulle bli tillärnplig bryts detta samband med åtföljande begränsningar avkontrollmöjligheterna. Detär stor risk att en undantagsregel kommer att missförstås även om den i enlighetmed remissinstansernas förslag bara skulle få fillämpas när skatteavdrag intehar gjorts. Särskilt allvarligt är att regeln skulle kunna uppfattas som enfrigräns även i fråga om skyldigheten att göra skatteavdrag. I förlängningenskulle den också kunna skapa oklarhet i fråga om skyldigheten att redovisalönen i årsuppgift, kontroUuppgift och självdeklaration. Regeln kommerdessutom att få ett än mer begränsat tillämpningsområde om man i enlighet medett numera framlagt förslag inför bestämmelser om skatteavdrag på biinkomster.Det är slutligen uppenbart att en undantagsregel av förevarande slag skuUevålla stora tillämpningssvårigheter och kräva stora insatser för att få ut deninformation som skulle vara nödvändig för att regeln inte skulle i alltför höggrad bli missförstådd och oriktigt tillämpad. 1983/84:167 58 Motbakgrund av vad jag nu har anfört anser jag mig inte böra föreslå någonundantagsregel. Mitt förslag innebär därför att arbetsgivare alltid skall redovisaavgiftspliktig lön månaden efter den då lönen betalades ut. Vadjag förut sagt i fråga om möjligheterna att i vissa fall befria från restavgiftvid en försenad redovisning och betalning avser självfallet också fall somgäller redovisning av mindre belopp. Jagövergår nu tiU att ta upp bl.a. beräkningen av vissa naturaförmåner. Ilikhet med bl.a. kammarrätten i anser jag att det i och för sig skullevara önskvärt att ha gemensamma regler för beräkning av värde av bilförmåner påskatte- och avgiftsområdena. Denna fråga har emellertid samband med skalteförenklingskommitténsuppdrag och bör därför enligt min mening anstå fills vidare. Vad gällerredovisningen av bilförmåner i det nu föreslagna uppbördssystemet ansluter jagmig därför till utredningens förslag att bilförmån också i det nya systemetskall tas upp efter gällande regler. Jag biträder också utredningensförslag att bilförmån som underlag för arbetsgivaravgifter får redovisas försti den sista uppbördsdeklarationen för utgiftsåret. Får många arbetsgivaretorde detta innebära en inte oväsentlig förenkling av redovisningsskyldigheten. Enav remissinstanserna har ifrågasatt om nuvarande regel om kostnadsavdrag börbehållas. Som framgår av utredningens betänkande har utredningen övervägt dennafråga men inte ansett sig böra föreslå någon ändring. Utredningen har härvidpekat på att flera kollektivavtal meUan arbetsmarknadens parter grundas på detförhållandet att kostnadsavdrag får göras. Jag vill inte heller för egen delföreslå någon ändring. TiU frågan hur beräkningen av kostnadsavdragen skallkunna förenklas för arbetsgivarna återkommer jag i specialmotiveringen. Somjag förut nämnt har utredningen gett synpunkter på vad som bör gälla när enarbetsgivare underlåtit att betala in redovisad avgift. Jag vill med anledningdärav framhålla att i ett sådant fall, Hksom då en arbetsgivare har underlåtitatt redovisa månadsavgift, bör tillämpas samma förfarande som gäller vidmotsvarande underlåtenhet i fråga om källskatter. Detta innebär bl.a. attlänsstyrelsen skall sända belalningsanmaning till arbetsgivare som inte betalatdet belopp som de redovisat i uppbördsdeklarationen. Arbetsgivaren får dåmöjlighet att antingen betala beloppet till eller förklaraeventuell felskrivning, felräkning eller liknande. Jagföreslår att förfarandet för redovisning i uppbördsdeklaration m.m. utformas ienlighet med vad jag nu har anfört. Utredningensförslag till ett nytt uppbördssystem för arbetsgivarnas socialavgifter byggerpå principen att arbetsgivaravgifterna normalt skall Prop.1983/84:167 59 redovisastill sina definitiva belopp månaden efter den till vilken avgifterna hänförsig. Det förutsätts således att arbetsgivaren kan redovisa ett riktigt. ochfullständigt avgiftsunderlag för varje redovisningsperiod. I och med avlämnandetav den sista redovisningen i januari året efter utgiftsåret skall arbetsgivarenha fullgjort sin redovisningsskyldighet. Enligt utredningens mening föreliggerinte något behov av en allmän slutredovisning från samtliga arbetsgivare.Utredningen föreslår i stället att särskild årsredovisning, årsuppgift, endastskall lämnas av de arbetsgivare som finner att summan av betaldamånadsavgifter, redovisade i uppbördsdeklaration, och fastställda avgifter intestämmer med årsavgiften sådan den är enligt bokföringen. Skyldighet att lämna årsuppgiftuppkommer dock först när skillnaden uppgår till . Årsuppgiftenskall lämnas året efter utgiftsåret. Utredningensförslag innebär även att den lokala skattemyndigheten skall kunna anmana enarbetsgivare att lämna årsuppgift. Föratt ge arbetsgivaren en viss ledning vid upprättandet av årsuppgift föreslårutredningen att skattemyndigheterna till varje arbetsgivaresänder uppgift om vad han i lämnade uppbördsdeklarationer angett somavgiftsunderlag och arbetsgivaravgifter samt hur mycket som har fastställtstill betalning. Engrundläggande princip i utredningens förslag är att månadsavgifterna skallberäknas på det faktiska avgiftsunderlaget. Förskjutning av en månads avgifter tUlen senare månad skall således så långt som möjligt undvikas. Kontroll av att ensådan förskjutning inte sker avses den lokala skattemyndigheten göra. Detbelopp med vilket redovisade och inbetalda eller tUl betalning fastställdaarbetsgivaravgifter enligt årsuppgiften understiger årsavgiften betecknarutredningen kvarstående avgift. Möjlighetenatt redovisa arbetsgivaravgifter i årsuppgift som kvarstående avgift harskapats främst med tanke på de fall i vilka en arbetsgivare har rätt attredovisa avgiftsunderlaget först i årsuppgiften. Utredningen har härvid tänktpå de fall då en arbetsgivare under utgiftsåret utbetalat avgiftspliktig lönsom inte uppgått till . Möjlighet att betala arbetsgivaravgifter i formav kvarstående avgift har också ansetts böra finnas när en arbetsgivare pågrund av särskilda omständigheter inte haft möjlighet att redovisa ett riktigtavgiftsunderlag förrän i årsuppgiften. En arbetsgivare som drar på sig kvarståendeavgift utan godtagbara skäl skall enligt utredningens förslag påföras restavgift. Utredningenanser att systemet för redovisning av månadsavgift och kvarstående avgift äruppbyggt på ett sådant sätt och så kombinerat med bestämmelser om restavgiftatt någon beräkning av annan särskild avgift eller ränta inte bör komma ifråga. Avpraktiska skäl bör det enligt utredningens mening inte föreligga någon betalningsskyldighetför kvarstående avgift som inte uppgår till . Prop.1983/84:167 60 Samma beloppsgräns bör gälla i fråga om rätten att fåtillbaka för mycket inbetalda arbetsgivaravgifter. För att göra det möjligt för skattemyndigheterna attkontrollera att redovisningsskyldigheten fullgjorts föreslår utredningen vissutökad uppgiftsskyldighet för arbetsgivarna i kontrolluppgifterna ochkontrolluppgiftssammandraget. Utredningens förslag att en arbetsgivare i vissa fallskall vara skyldig att lämna en årsuppgift har tillstyrkts eller lämnats utanerinran av de flesta remissinstanserna. förordar atttidpunkten för årsuppgif-tens avlämnande flyttas till den 28 februari.Riksskatteverket anser att en senare tidpunkt inte är motiverad med tanke påmöjligheterna att ge arbetsgivarna nöjaktig återrapportering om inbetalda ellerfastställda avgifter och att en sådan senareläggning inte heller har någotstörre värde för vare sig arbetsgivarna eller myndigheterna. i anser att kontroUen avarbetsgivarnas redovisning av å ena sidan källskatt och å andra sidanarbetsgivaravgifter bör ske . En sådan samordning förutsätter enligtlänsstyrelsens mening att tidpunkten för avlämnande av årsuppgift bestäms tillden sista mars. har också synpunkter på hur en beloppsgräns förskyldighet ätt avge årsuppgift bör kunna utformas. Även iGöteborgs och län anser det vara möjligt att flytta tidpunkten föravlämnande av årsuppgiften till . Kammarrätten i anser att utredningens förslagangående fastställelsebeslut får accepteras om arbetsgivarna får deföreslagna uppgifterna om utgiftsårets avgiftsunderlag m.m. Det nya systemet för uppbörd av arbetsgivaravgifter börsom jag sagt bygga på principen att arbetsgivaren betalar sinaavgifter för utgiftsåret månad för månad direkt beräknade på avgiftspliktig löneller annan avgiftspliktig ersättning. Det kan emellertid enligt min mening fömtsesatt en arbetsgivare i samband med arbetet med arbetstagarnas kontrolluppgifter,bokslut eller inkomstdeklaration kan komma att finna att han måste justeraeller komplettera de uppgifter som lämnats för utgiftsåret i uppbördsdeklarationerna.Skyldigheten att lämna årsuppgift bör dock komma att beröra endast en mycketliten del av det totala antalet arbetsgivare. För det helt övervägande antaletarbetsgivare kommer uppbörden att vara avslutad i och med att den sistauppbördsdeklarationen avlämnats. Jag delar dock utredningens uppfattning attdet behövs möjlighet för en arbetsgivare att lämna redovisning i en årsuppgift. Prop.1983/84:167 61 Senaste dag för avlämnande av årsuppgiften har utredningenföreslagit året efter utgiftsåret. Denna, tidpunkt har utredningenvalt med särskild hänsyn fill att varje arbetsgivare efter utgiftsåret skall fillställasuppgifter om utgiftsårets avgiftsunderlag och arbetsgivaravgifter sådana dessaframgår av uppbördsdeklarationer eller beslut varigenom avgifterna fastställtsull betalning. Frågan är emellertid om värdet för arbetsgivarna att få ensådan återrapportering kan bedömas vara så stort att det uppväger de nackdelarsom följer med att årsuppgift skall lämnas så sent som . Om detta vill jag först framhålla att skattemyndigheternaenligt vad jag inhämtat inte kan garantera att uppgifterna i återrapporteringenalltid kommer att vara helt korrekta. Problem kan uppstå särskilt när detgäller återrapportering av arbetsgivarnas redovisningen för utgiftsårets sistamånader. Redan detta förhåUande pekar på att det kan finnas skäl att begränsa återrapporteringentill tiden januari fill september eller oktober på liknande sätt som f.n. skeri fråga om återrapporteringen av arbetsgivarnas redovisning av källskatt. Vad som främst talar mot att tidpunkten för avlämnande av årsuppgiftskjuts ända fill är dock, såvitt jag kunnat finna, att dettahindrar en samordning av avstämning och kontroll i fråga om källskatt ocharbetsgivaravgifter. Detta innebär i sin tur att kontrollen blir mindreeffektiv. Det är enligt min mening önskvärt att arbetsgivarna sålångt möjligt får en återrapportering av det slag som utredningen förordat. Medhänsyn till vad jag sagt förut bör dock denna begränsas på liknande sätt somsker i fråga om återrapporteringen av arbetsgivarnas redovisning av källskatt.Därmed kan tidpunkten för årsuppgiftens avlämnande fidigareläggas så mycket attmyndigheternas avstämnings- och kontrollförfarande kan läggas upp på ettlämpligt sätt. Några remissinstanser har föreslagit att denna tidpunkt bestämstill . Mot detta talar emellertid att skattemyndigheterna skullebelastas med årsredovisningen vid den tid då stora arbetsinsatser krävs för avstämningenav arbetsgivarnas redovisning av innehållen kvarstående skatt. Enligt nuvarande system för uppbörd avarbetsgivaravgifterna skall arbetsgivarna lämna en redovisning (arbetsgivaruppgift)för beräkning av den slutliga avgiften senast vid utgången av januari åretefter utgiftsåret. Det skulle enligt min mening i och för sig kunna övervägasatt behålla denna tidpunkt för lämnande av årsuppgift. Det skulle ändå varamöjligt att ge arbetsgivarna en återrapportering ienlighet med vad jag har sagt förut. Vid utformningen av det nya systemet bördock enligt min mening så långt möjligt beaktas att en arbetsgivare vidställningstagandet till skyldigheten att lämna årsuppgift bör kunna göra avstämningenmot den redovisning som han har lämnat i kontrolluppgifter och kontrolluppgittssam-mandrag enligt taxeringslagen (1956:623). 1983/84:167 62 sammandragskall lämnas året efter utgiftsåret. Med hänsyn tUl dettaanser jag att tidpunkten för årsuppgiftens avlämnande bör bestämmas till den 1mars året efter utgiftsåret och aUtså fill en fidpunkt som ansluter till vad riksskatteverketföreslagit. I mitt förslag ingår att uppgiftslämnandet ikontrolluppgiftssammandraget starkt begränsas i förhållande till utredningensförslag. Somjag har nämnt har någon remissinstans föreslagit en annan gränsdragning förskyldigheten att lämna årsuppgift än den beloppsgräns som föreslagits avutredningen. Jag anser emellertid att det inte finns något annat praktiskt sättatt avgränsa skyldigheten att lämna årsuppgift än genom en beloppsgräns. Den avutredningen föreslagna beloppsgränsen om 100.kr. anser jag väl avvägd medhänsyn till den beloppsgräns jag föreslår för avgiftsskyldigheten. Sammanfattningsvisförordar jag sålunda att årsuppgift, när skyldighet att avge en sådanföreligger, skall lämnas året efter utgiftsåret. Till frågani vilka fall skyldighet att lämna årsuppgift skall föreligga återkommer jag ispecialmotiveringen. Jag avser vidare att föreslå regeringen att utfärda deföreskrifter som kan behövas i fråga om ett förfarande med återrapporteringtill arbetsgivarna. Förde arbetsgivaravgifter som avser lön för vilken sjömansskatt skaU betalasanvänder utredningen ett sammanfattande begrepp, redaravgift, och förarbetsgivare med anstäUda som skall betala sjömansskatt, redare. Utredningendiskuterar olika lösningar för redarnas redovisning av redarav-gifter ochkonstaterar att en samordning av uppbörden av redaravgift med uppbörden avsjömansskatt medför administrativa fördelar som det ger goda förutsättningarför en effektiv avgiftskontroll. Utredningen föreslår därför att uppbörden av redaravgiftsamordnas med sjömansskatteuppbörden. Sjömansskattekontoret föreslås utöva defunktioner som fillkommer den lokala skattemyndigheten beträffande övrigaarbetsgivaravgifter. Enmed sjömansskatten samordnad uppbörd av redaravgiften kan enligt utredningensbedömning ske enligt samma huvudprinciper som gäller för uppbörden av övrigaarbetsgivaravgifter.