prop · G703167 · 1983-12-31 00:00:00 — Dock måste vissa enskilda bestämmelser om uppbörd av redaravgiftanpassas fill de särskilda förhållanden som föranleds av samordningen meduppbörden av sjömansskatten. Sjömansskattenredovisas enligt nu gällande bestämmelser för tvämånadersperioder. För varjeredovisningsperiod utom skall redaren senast den sista dageni andra månaden efter periodens utgång betala in avdragen skatt påsjömansskattekontorets postgirokonto. För redovisningsperioden november-decemberskall inbetalning ske senast den 15 därpå 1983/84:167 63 Inbetalning av skatt görs med användning av särskilda inbetalningskort,som delvis förtrycks av sjömansskattekontoret. Redovisningen lämnas separattill sjömansskattekontoret samfidigt som inbetalning sker. Tidsfristenför redovisning och inbetalning av avdragen sjömansskatt är sålunda väsentligtlängre än den sorn gäller i fråga om innehållen A-skatt. Utredningen förordarinte någon ändring beträffande den fid inom vilken redovisning och inbetalningskall ske och inte heller någon ändring av redovisningsperiodens längd. Den böräven i fortsättningen vara . En månafiig redovisning av avdragensjömansskatt skulle enligt utredningen ställa redarna och fartygsbefälhavarnainför närmast olösliga prakfiska svårigheter och bör därför inte komma i fråga. Utredningenanser att en samordnad uppbörd av redaravgift och sjömansskatt förutsätterredovisning och inbetalning av avgift och skatt vid samma fidpunkt och församma redovisningsperiod. Redaravgiften bör därför redovisas och betalas för deperioder och i den tid och ordning som gäller för redovisning ochinbetalning av sjömansskatt. Enligt utredningens bedömning kräver förslagetendast mindre justeringar i nuvarande rutiner för redovisning och inbetalningav sjömansskatt. Utredningenföreslår vidare att de bestämmelser om anstånd, restavgift och filläggsavgiftsamt förseningsavgift som finns i lagen (1958:295) om sjömansskatt även skallgälla uppbörden av redaravgift. Av samordningsskäl bör beslut om befrielse frånskyldighet att erlägga restavgift och förseningsr avgift i samband med uppbördav redaravgift meddelas av sjömansskattenämnden. Såvittgäller värdering av naturaförmåner anser utredningen att särskilda värdenbehöver fastställas endast för förmånerna kost och bostad med hänsyn till despeciella förhållanden som råder på svenska handelsfartyg. För värdering ochredovisning av bilförmåner kan de bestämmelser som föreslås i övrigt gälla.Inte heller krävs enligt utredningens bedömning några särbestämmelserbeträffande kostnadsavdrag vid beräkning av redaravgift. Beträffandefastställelse av betalningsskyldighet anser utredningen att den ordning somföreslagits för övriga arbetsgivaravgifter är väl förenlig med uppbördsförfarandetvid sjömansbeskattningen. Med hänsyn tiU reglerna om revisionskrav isjömansskattelagen anser dock utredningen att beslut om betalningsskyldighetför redaravgift bör få meddelas av sjömansskattekontoret i fråga om avgift sombelöper på sjömansskattepliktig lön bara om skatten betalats eller om skattenfår drivas in. Utredningenföreslår att avgifterna skall redovisas och inbetalas till sjömansskattekontoret.Då beslut om betalningsskyldighet i fråga om sådan avgift i första hand ocksåskall meddelas av kontoret bör även årsuppgiften lämnas dit. Prop.1983/84:167 64 Endast ett par remissinstanser har uttalat sig beträffandeden uppbördsordning utredningen föreslagit för redaravgiften. har i sitt yttrande anslutit "sigtill det av SAF och gemensamt avgivna yttrandet.Härmed torde förstås att föreningen i första hand avstyrker utredningensförslag på grund av den ökade arbetsbörda som enligt SAF:s och mening läggs på arbetsgivarna. anserdock att det föreslagna förfarandet beträffande uppbörd av redaravgifter är detenda möjliga. Jag anser i likhet med utredningen att tippbörden av redaravgift,dvs. avgift som avser lön för vilken sjömansskatt skall betalas, bör samordnasmed uppbörden av sjömansskatt. Detta innebär bl.a. att redovisningsperiodenslängd även fortsättningsvis kommer att vara . En samordnadinbetalning av sjömansskatt och redaravgift medför én senareläggning avavgiftsbetalningen i förhållande till nuvarande ordning. Detta är dock någotsom väl motiveras av de administrativa fördelar som en samordning innebär. Jag förordar således att uppbörden av redaravgift ochsjömansskatt samordnas på sätt utredningen föreslagit. Denna samordning kan skeenligt samma huvudprinciper som föreslås för uppbörden i övrigt. De bestämmelsersom erfordras på grund av sjömansskatteuppbördens särskilda förhåUanden in såsom ett särskilt avsnitt i den föreslagna lagen. Utredningen konstaterar att en arbetsgivare som uppsåtligeneller av grov oaktsamhet åsidosätter sin skyldighet att betala in skatt sominnehållits enligt 81 § uppbördslagen kan dömas till böter eller, omförsvårande omständigheter föreUgger, till fängelse. Någon motsvarandestraffrättslig sanktion för en arbetsgivares underlåtenhet att betala föreskrivnaarbetsgivaravgifter finns inte inom avgiftssystemet. Ä andra sidan finns inom nuvarande system för debiteringoch uppbörd av arbetsgivaravgifter administrativa sanktioner i form av bl.a.avgiftstillägg för vissa fall där en arbetsgivare underlåter att fullgöraföreskriven uppgiftsskyldighet. Motsvarande bestämmelser saknas inom källskattesystemet. Enligt utredningens mening bör så långt möjligt de straffrättsUgaoch administrativa sanktionsbestämmelserna i ett samordnat system för uppbördav källskatter och arbetsgivaravgifter vara enhetliga och inte leda till att en Prop.1983/84:167 65 arbetsgivare prioriterar betalningen av skatterna föreavgifterna eller omvänt. Utredningen pekar på att en arbetsgrupp inombrottsförebyggande rådet, BRÅ, f.n. arbetar med frågan om straffregler medanknytning fill missbruk av uppbördssystemen för bl.a. källskatter ocharbetsgivaravgifter. Vidare framhålls att skattefilläggsutredningen i sittslutbetänkande (SOU 1982:54) Översyn av det skatteadministrativasanktionssystemet 2 föreslagit en särskild lag om sanktioner vid uppbörd avsocialavgifter. Däremot föreslås i det betänkandet inte några motsvarandesanktioner vid uppbörd av källskatter. Utredningen anser attskattetilläggsutredningens förslag att reglera de administrafivasanktionsbestämmelserna i en särskild lag är ändamålsenligt men till skillnadmot skattetilläggsutredningen anser socialavgiftsutredningen att lagen ocksåbör gälla vid uppbörd av innehållna skatter. I avvaktan på den övergripandebedömning av detta område som förväntas med anledning av BRÅ:s utredningsarbeteoch skattefilläggsut-redningens betänkande avstår utredningen från att läggafram förslag till straffrättsliga och administrativa sanktioner för ettsamordnat uppbördsförfarande. Utredningen förutsätter dock att i ett samordnatuppbördssystem både straffbestämmelser och administrativa sanktioner kommer attfinnas som är gemensamma när det nya systemet för uppbörd avarbetsgivaravgifter träder i kraft. Endast ett fåtal remissinstanser berör frågan omsanktioner i ett samordnat uppbördsförfarande. delarutredningens uppfattning att sanktionsbestämmelserna bör vara enhetliga. LRFanser att felaktigheter som uppkommer vid den löpande redovisningen normalt börkunna rättas tiU vid efterföljande redovisningstillfälle utan sanktion. Endastett påtagligt missbruk från arbetsgivarens sida bör föranleda sanktioner. Som jag har nämnt utreds frågan om straffreglerpå uppbördsområdet av en arbetsgrupp inom BRÄ. Resultatet av dettautredningsarbete kommer dock inte att ha meddelats i sådan fid att det kanbeaktas i detta lagstiftningsärende. Något förslag med anledning avskattetilläggsutredningens betänkande kommer inte heller att vara framlagt isådan tid att det kan beaktas i nu förevarande sammanhang. Frågan hurstraffregler och administrativa sankfionsbestämmelser slutligen bör utformasoch samordnas i det nya systemet för uppbörd av källskatt ocharbetsgivaravgifter får därför enligt min mening tas upp i ett senaresammanhang. I avbidan på att sådana överväganden kommer till stånd föreslår jagdock att 5 1983/84. Prop.1983/84:167 66 om avgiftstillägg t.v. görs fillämpliga i fråga omarbetsgivaravgifterna inom ramen för det nya uppbördssystemet. Jag avser att återkomma till frågorna om straff ochavgiftstillägg så snart ställning kunnat tas till BRÄ-gruppens förslag. Kontrollen av att arbetsgivaren fullgör sinuppgiftsskyldighet inom avgiftssystemet sker väsentligen hos de lokalaskattemyndigheterna. Detta kontrollarbete är huvudsakligen inriktat på denslutredovisning som innefattas i arbetsgivaruppgiften som avlämnas i januarimånad året efter utgiftsåret. Arbetsgivaruppgiften jämförs därvid med lämnade kontrolluppgifteroch särskilda uppgifter som lämnats för beräkning av pensionsgrundandeinkomst. Eventuella ändringar av avgiftsunderlagen med anledning avkontrollarbetet får inte effekt förrän vid den årliga debiteringen av slufiigavgift, vilken infaller efter utgiftsåret. I samband med källskattekontrollenunder löpande uppbördsår sker vidare en viss kontroll även av debiteradpreliminär avgift. Den lokala skattemyndigheten har emellertid inte någonrutinmässig fillgång till aktuella uppgifter om de debiterade preliminäraavgifterna, vilket påverkar möjligheterna att på ett fidigt stadium upptäckaför låga debiteringar. har användningen av ADB ökat påavgifts- och skatteområdena. Denna utveckling har gjort det möjligt atteffektivisera kontrollen. utvecklade redan under år 1980i samarbete med en metod för maskinell jämförelse mellanarbetsgivarnas redovisning av skatter och debiterade avgifter. Dessasamkörningar mellan preliminära avgiftsunderlag och lönesummorna i uppbördsdeklarafionernahar, som jag tidigare anfört, medfört att de debiterade preliminära avgifternagenom särskilda beslut kunnat höjas väsentligt. Detta har i sin tur medfört attfyllnadsinbetalningarna och de kvarstående avgifterna har minskat. Effekterna av samkörningarna minskas dock av attkontrollerna måste göras tämligen långt in på utgiftsåret och att höjtiingarnakan ske först efter ett tidsödande aviserings- och debiteringsförfarande.Dessutom kan avgifterna höjas endast vid ganska stora differenser mellan endebiterad avgift och en prognos för hela årets arbetsgivaravgifter. Det nya systemet bygger på att avgifterna skall betalas fillsina rätta belopp redan under utgiftsåret. Förutsättningarna för en kontroll avatt så sker ökar avsevärt i ett samordnat uppbördsförfarande. Redovisningen avarbetsgivaravgifter och innehållen skatt knyts samman i ett system och med ettgemensamt dokument. Skatter och avgifter kommer att registreras i samma register,det centrala skatteregistret. Samma myndighet kommer att vara beslutande ifråga om källskatt och arbetsgivaravgifter varför den nuvarande 1983/84:167 67 splittringenav arbetsuppgifter och ansvar på skilda myndigheter försvinner. Etteffektivt kontrollförfarande under utgiftsåret är av största betydelse för atthindra mindre nogräknade arbetsgivare att undandra sig eller skaffa sig uppskovmed betalningsskyldigheten. I det samordnade uppbördsförfarandet kommer dengemensamma redovisningshandlingen, uppbördsdeklarafionen, att utgöra detfrämsta hjälpmedlet för en sådan kontroU. För källskatteredovisningenfinns ett väl utvecklat maskinellt förfarande för kontroll av attarbetsgivaren redovisar och betalar in innehållna skatter. Sålunda finns i ADB-systemetför källskatten inbyggda kontroller för att upptäcka avvikelser från tidigarelämnade redovisningar, vUka framstår som mindre rimliga. Efter varje uppbördutskrivs dessutom maskinellt listor över arbetsgivare som inte lämnatredovisning. För arbetsgivare som redovisat men inte betalat helaskattebeloppet utskrivs anmaningshandlingar. Till arbetsgivare som betalat försent sänds maskinellt utskrivna krav på försenings- och restavgifter. För denlokala skattemyndighetens fortsatta handläggning framställs arbetskort viduteblivna redovisningar, bristande betalningar och anmärkningsvärdaminskningar i redovisade belopp. Ilikhet med utredningen anser jag att det i ett samordnat uppbördssystem ärnaturligt att bygga vidare på det kontrollförfarande som används i källskattesystemet.Den förkortade redovisningsperioden och det ökade antaletredovisningshandlingar kräver dock att omfattande ändringar vidtas i mfinernaså att systemet kan utnyttjas på ett rationellt sätt. Program för rimlighetskontrollerav arbetsgivaravgifterna måste givetvis också utarbetas. Dessutom är detviktigt att det utarbetas system för en samordnad kontroll av redovisadeskatter och redovisade avgifter. Även om skillnaderna i underlagen innebär atten direkt jämförelse av skatter och avgifter inte kan göras, kan man utgå frånatt förhållandet mellan innehållen skatt och avgift för de flesta arbetsgivarekommer att hålla sig relativt under utgiftsåret. Det ankommer på riksskatteverketatt göra detta ADB-tekniska arbete. Systemetför uppbörden av avgifterna har konstruerats så att någon allmän slutavräkningpå grundval av uppgifter från arbetsgivarna inte behövs. Någon slutdebiteringavseende alla arbetsgivare skall således inte göras. Däremot skall givetviskontrolleras att arbetsgivarna redovisat och betalat de arbetsgivaravgifter sombelöper på utgiftsåret. Jag har tidigare förordat att årsuppgiften skall halämnats in året efter utgiftsåret. Denna fidpunkt har jagföreslagit bl.a. med hänsyn tiU att avstämnings- och kontrollförfarandet ifråga om skatter och avgifter efter utgiftsåret skall 1983/84:167 68 kunnasamordnas så långt möjligt. Liksom f.n. komrner kontrolluppgifterna att utgöradet vikfigaste instrumentet för denna kontroll. 2.8Fördelning av arbetsgivaravgifter mellan olika avgiftsändamål 1nuvarande system fördelar de arbetsgivaravgifter sominflyter mellan de oUka avgiftsändamålen med utgångspunkt i kvottal som baseraspå en sammanställning av debiterade preUminära avgifter för aktuellt utgiftsår.De preliminära avgifternas fördelning justeras vid fem tillfällen underutgiftsåret och fastställs slutligen året efter utgiftsåret med ledning avdebiteringen av de slutliga avgifterna . Innehållna skatter, sombetalas genom insättning på skattepostgirokonto, redovisas f.n. filllänsstyrelsen av postgirot enligt i huvudsak samma rufiner som gäller förredovisningen av inbetalda arbetsgivaravgifter tUl riksförsäkringsverket.Inbetalda belopp redovisas sålunda av postgirot i form av kontoutdrag tilllänsstyrelsen och på magnetband till. Utredningenföreslår att i det samordnade uppbördssystemet en preliminär fördelning skallgöras av de influtna avgifterna mellan de olika avgiftsändamålen lika ofta somnu sker. Denna preliminära fördelning föreslås vidare justeras så snart uppbördsdeklarafionernahunnit bearbetas så att de ger ett tillförUtligt grundmaterial för den slutligafördelningen. Innan en preUminär fördelning av influtna avgifter kan ske måsteemellertid avgifterna skiljas från skatterna. Detta kan ske med hjälp avfördelningstal som fastställs av för varje inbetalningsdag pågrundval av vad som är känt om förhållandet mellan tidigare inbetalda skatteroch avgifter. Jagansluter mig till utredningens förslag att fördelningen av avgifterna skallbaseras på en metod som utgår från influtna medel. I likhet med utredningenanser jag det väsentligt att så långt möjligt åstadkomma att medlen för deolika avgiftsändamålen överförs som gäller enligt nuvarandeförfarande. Detta bör bli möjligt genom att successivt särskilja skatter ochavgifter och preUminärt fördela avgifterna på de olika ändamålen. Dennapreliminära fördelning bör vidare kunna göras så att den väl kommer attöverensstämma med en slutlig fördelning. Närmare föreskrifter om hurfördelningen skall tillgå bör utfärdas av regeringen eller, efter regeringensbemyndigande, . 1983/84:167 69 Lagenom uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare bör träda i kraft den 1 januari1985. Dennya lagstiftningen medför följdändringar i ett flertal lagar och andra författningar.Jag anser det inte nödvändigt att i detta sammanhang genomföra följdändringarsom enbart består i ändrade hänvisningar eller i övrigt är av huvudsakligenredaktionell karaktär. I det följande föreslår jag därför ändringar bara i femlagar, nämligen uppbördslagen, socialavgiftslagen, lagen om allmän försäkring,lagen om beräkning av pensionsgrundande inkomst enligt lagen om allmänförsäkring och taxeringslagen. följdändringar är sådana som föranleds av att regeringen skall meddelanärmare föreskrifter om myndigheternas handläggning av avgiftsärenden. Sålundaförutsätts bl.a. ändringar i uppbördskungörelsen angående kontrollen avarbetsgivares redovisning i ett samordnat uppbördssystem. I fråga om dennaförfattning och övriga här ej berörda följdändringar avser jag att senareåterkomma tiU regeringen. Somkommer att framgå i avsnittet om förslagets organisatoriska konsekvenser kandet också komma att behövas särskilda bestämmelser för att tillämpningen av detnuvarande och det nya uppbördssystemet skall kunna samordnas på bästa sätt, bl.a.med hånsyn till arbetsfördelningen mellan ochskattemyndigheternas personal. 3Organisatoriska konsekvenser av ett ändrat uppbördsförfarande 3.1 Inledning Somframgår av min redogörelse ankommer administrationen av arbetsgivarnassocialavgifter f.n. i huvudsak på . Verket är såledescentral förvaltningsmyndighet för avgiftsadministrationen. Handläggningen avsocialavgiftsärenden sker med ADB-stöd. har hand om demanuella funktionerna. Verket beslutar om fastställande av avgiftsunderlag,debitering och uppbörd av avgifterna samt bedriver viss revisionsverksamhet.Inom verket handhas socialavgiftsärendena av en särskild avgiftsbyrå. Ävendet centrala ansvaret för ADB-funktionerna låg tidigare hos riksförsäkringsverketmen flyttades över fill skatteadministrationen. Databearbetningarnautförs i huvudsak hos i län. ansvararför utveckling och underhåll av ADB-systemen. Länsstyrelsernautför revisioner inom avgiftsområdet i samband med skatte- ochtaxeringsrevisioner. Delokala skattemyndigheterna är mottagande myndighet för arbetsgivar-uppgifternaoch utför en del av granskningen av dessa uppgifter och viss revision påavgiftsområdet. Arbetsgivare som skall redovisa sjömansskatt 1983/84:167 70 skalllämna arbetsgivaruppgift till sjömansskattekontoret som granskar uppgifterna.Riksförsäkringsverket utfärdar anvisningar för granskningsverksamheten samtutövar tUlsyn häröver. Riksförsäkringsverketsbeslut i avgiftsärenden överklagas - dåbesvärsprövningen flyttades från försäkringsdomstolsorga-nisationen - hoskammarrätten i . Beslut av lokal skattemyndighet ochsjömansskattekontoret kan i princip överprövas av länsrätt resp. den till riksskatteverketknutna sjömansskattenämnden och därefter av kammarrätt. Kammarrättensavgörande får överklagas hos regeringsrätten som är slutinstans. Utredningensförslag innebär att uppbörden av källskatter och arbetsgivarnas socialavgiftersamordnas inom skatteadministrationen. Utredningen föreslår attarbetsuppgifterna i det nya systemet skall decentraliseras till de lokalaskattemyndigheterna och länsstyrelserna. Vidare föreslås riksskatteverketsvara för de centrala funktionerna såsom uppföljning av lagstiftningen,tillämpningsföreskrifter till författningsbestämmelserna samt information.Riksförsäkringsverkets ansvar för uppbörden av socialavgifterna kommer såledesatt upphöra. Genom omläggningen kommer avgiftsbyrån vid riksförsäkringsverketatt kunna avvecklas.. Remissinstansernaår i allmänhet positiva till utredningens förslag om överföring avadministrationen av arbetsgivaravgifterna från tillmyndigheterna på skatteområdet. Flertalet remissinstanser anser att ensamordning av administrationen av skatter och avgifter leder till förenkladekontakter mellan arbetsgivarna och myndigheterna. Några remissinstanserframhåller att avvecklingen av avgiftsbyrån kommer att föra med sigsvårigheter. Föregen del vill jag anföra följande. Dethar planerats att handläggning avarbetsgivarnas socialavgifter skall decentraliseras tiU de lokala skattemyndigheterna.Redan år 1975 överfördes ADB-verksamheten på avgiftsområdet tillskatteadministrationen och flyttades besvärsprövningen från försäkringsdomstolsorganisationentill de allmänna förvaltningsdomstolarna. Den nu föreslagna samordningen avavgifts- och källskattesystemen innebär en överföring och decentralisering tillskattemyndigheterna av de återstående funktionerna på avgiftsområdet. Samordningenär som jag tidigare anfört till fördel både för myndigheter och arbetsgivare.Decentraliseringen av handläggande och beslutande funktioner avseendearbetsgivaravgifter möjliggör en naturlig samordning med skatteförvaltningensnuvarande arbete med uppbörd och kontroll av källskatt. En samordning ger inteoväsentliga rationaliseringseffekter och ökar förutsättningarna för en effektivarbetsgivarkontroll. Jag vill i detta sammanhang erinra om att cheferna förfinans- och civildepartementen i årets budgetproposition föreslagit attsatsningarna vid de lokala skattemyndigheterna och länsstyrelserna påintensifierad arbetsgivarkontroll skall 1983/84:167 71 fortsätta.Informationen till arbetsgivarna kan bli smidigare genom att den centrala nivånkompletteras med både en regional.och en utbyggd lokal nivå. Decentraliseringenav uppbörden av arbetsgivaravgifter till skatteförvaltningen innebär attantalet arbetstillfällen ökar lokalt och regionalt i hela landet. Ökningen inomStockholmsområdet motsvarar dock inte den minskning som följer av avvecklingenav avgiftsbyrå. Motbakgrund av det anförda ansluter jag mig till utredningens förslag om attansvaret för uppbörd av arbetsgivarnas socialavgifter överförs till skatteadministrationen.Jag har i hithörande organisatoriska frågor samrått med cheferna för finans-och civildepartementen. Jag återkommer längre fram till de problem som hängersamman med avvecklingen av det nuvarande systemet. 3.2Nytillkommande och utökade arbetsuppgifter för skatteförvaltningen Idet nya systemet för uppbörd av arbetsgivaravgifter får ansvaretför uppföljning av lagstiftningen, utfärdande av anvisningar, framtagande avinformations- och utbildningsmaterial, rådgivning m.m. på motsvarande sätt somverket nu ansvarar för dessa uppgifter i arbetet med uppbörd av källskatt.Riksskatteverkets arbete med drift av ADB-systemet för uppbörd av källskattpåverkas på så sätt att även uppbörden av arbetsgivaravgifter kommer att ingå idetta system. I fråga om uppbörd av sjömansskatt och redaravgifter kortimerverkets uppgifter att påverkas på motsvarande sätt. Vidlänstyrelsernas dataenheter kommer arbetet med registrering att öka på grund avdels den ökade mängden uppbördsdeklarafioner, dels det ökade antalet uppgifteri varje uppbördsdeklaration. Även för länsstyrelsernas uppbördsenheter medförförslaget nya arbetsuppgifter. föreslås bli besvärsinstans såvittgäUer lokal skattemyndighets beslut i fråga om arbetsgivares beräkning avarbetstagares kostnader och arbetsgivares redovisning av bilförmån. Vidarekommer de olika reglerna för beräkning av källskatteunderlag ochavgiftsunderlag att leda tUl att. ett ökat antal arbetsgivare lämnaruppbördsdeklaration. Uppbördsdeklarationen kommer vidare att innehålla flerauppgifter, vUket kan innebära ett ökat antal.fall som kräver utredning.Dessutom medför den månatliga uppbörden ett större antal inbetalningar. Delokala skattemyndigheterna kommer att få överta huvuddelen av de handläggandeoch beslutande funktioner som har i nuvarandeuppbördssystem. Arbetet vid lokal skattemyndighet kommer därigenom i högre gradän tidigare att bestå av uppgifter av handläggande karaktär. kommer att fatta beslut om fastställelse av och åläggande avbetalningsskyldighet för månadsavgift resp. årsavgift. Vidare kommer lokalskattemyndighet att fatta beslut om arbetsgivares beräkning av arbetstagareskostnader och redovisning av bilförmån. 1983/84:167 72 föreslåsockså åligga lokal skattemyndighet att anmana arbetsgivare att lämna ellerkomplettera årsuppgift. De lokala skattemyndigheterna kan också förväntas fåbesvara ett ökat antal förfrågningar om avgiftsplikt och andra frågor medanknytning till arbetsgivaravgifter.