prop · G70340 · 1983-12-31 00:00:00 — allgodkänna vad jag har anfört om finansieringen av skördeskadeskyddetsadministration för /85. [4]Skogsvårdsavgiften. Enligt lagen (1946: 324) om skogsvårdsavgifl (ändradsenast 1982:239) erläggs skogsvårdsavgift av den som vid taxering till kommunalinkomstskatt har beskattats för garanlibelopp avseende jordbruksfastighet somåsatts delvärdel skogsbruksvärde. Avgiften påförs vid debitering av skatt. Denuppgår f. n. till 5,5 %o av skogsbruksvärdel. Fr. o. m. taxering skallenligt den senaste ändringen i lagen avgiften tas ut med 5 "/oo.Debilerad avgift är avdragsgill i förvärvskällan. Avgiftsmedlenredovisas på inkomstsidan i statsbudgeten. Med nuvarande sammanlagdataxeringsvärde skulle årets taxering ge ca 308 milj. kr. i skogsvårdsavgifteroch nästa års taxering ca 280 milj. kr. Enligtprinciper som är godkända av skall skogsvärdsavgifls-medlen användasför sådana ändamål som är till nytta för skogsbruket som sådant eller på sådantsätt all alla skogsbrukare kan få ta del av dem. Som exempel påanvändningsområden har forsknings- och utvecklingsarbete, information,utredningsarbete, översiktliga skogsinvenleringar, bidrag som är tillgängligaför alla skogsägare m. m. Någon formell avräkning av utgifter mol avgiftsmedlengörs inte. Inte heller förutsätts någon exakt redovisning av hur medlenanvänds. har dock flera reformer direkt varafinansierade av skogsvårdsavgiftsmedel, t. ex. vissa särskilda skogsvårdsbidragi inland, s.k. klenvirkesbi-drag, stöd vid avveckling av glesa skogaroch extra avdrag vid inkomsl-taxeringen. Avmin redogörelse för skogsvårdsavgiflens användningsområden framgår altavgiften betraktas som skogsägarnas bidrag till de allmänna insatserna i vidmening för det svenska skogsbruket. För de allra flesla skogsägare i landet ärskogsvårdsavgiften av begränsad ekonomisk betydelse. Avgiften är avdragsgill iförvärvskällan. Eftersomvissa delar av de statliga bidragen till skogsbruket fortfarande intefinansieras med skogsvårdsavgiftsmedel, föreslår jag alt skogsvårds-avgiftenhöjs från 5 %o av skogsbruksvärdet lill 8 'Voo. En sådan höjning motsvararbrutto knappt 170 milj. kr. och svarar ungefär mot den del av bidragen lillskogsbruket som inte är avgiftsfinansierad f. n. Höjningen bör göras fr.o.m.den . Detta innebär all avgiften vid taxering bör uppgåtill 6,5 %o. Motbakgrund av vad jag nu har anfört har inom upprättalsförslag till lag om ändring i lagen (1946: 324) om skogsvårdsavgift. Förslagetbör fogas till protokollet i detta ärende som underbilaga 7.1. 1983/84:40 5 Medhänsyn till arten av den fråga som berörs av lagförslaget och dessokomplicerade utformning är det enligt min mening inte motiverat alt inhämtalagrådets yttrande över det. Pästatsbudgeten för innevarande budgetår har under . anvisats ett förslagsanslag av 300 milj. kr. Vidare har tagits upp ensammanlagd ram av 361 milj. kr. för bidrag lill skogsvård m.m. Härav har 195milj. avsatts för bidrag till skogsodling efter avverkning avlågproducerande skogar. Skogsstyrelsenhar i sin anslagsframställning för /85 angelt att programmet föravveckling av glesa skogar av olika skäl kan begränsas något. Jag bedömer atten nedräkning av bidragsramen med 10 milj. kr. Jag har för avsikt att återkomma till frågan i min anmälantill budgetpropositionen 1984. Jaghemställer att regeringen föreslår attantaga förslaget till lag om ändring i lagen (1946:324) om skogsvård savgifl. [5]Bekämpande av smittsamma husdjurssjukdomar. Anslaget är avsett för kostnaderoch ersättningar i samband med bekämpande av eller beredskap mot smittsammasjukdomar. Jagvill i detta sammanhang ta upp vissa frågor om statens utgifter för all bekämpasalmonella hos husdjur. Riksdagenantog (prop. 1982/83:172, JoU 37, rskr 404) en ny lag ombekämpande av salmonella hos djur. Lagen träder i kraft den . Denviktigaste nyheten är alt alla som yrkesmässigt driver verksamhet föruppfödning av Qäderfä lill slakt blir skyldiga att låta kontrollera djuren medavseende pä salmonella. Som framgår av nämndaproposition med förslag till lag om bekämpande av salmonella hos djur ärstaten inte lagligen skyldig att svara för kostnader eller förluster somdrabbar djurägare vid myndighelsingripande med slöd avsalmonellalagstiflningen. Ersättningsreglerna syftar i första hand till all iskälig omfaltning mildra de ekonomiska konsekvenserna som ensalmonellainfektion kan innebära för de enskilda djurägarna. I propositionenanmälde jag att jag avsäg all låta se över ersättningsbestämmelserna. Jagframhöll därvid att det är rimligt all bestämmelserna ändras sä att staten fårbära en mindre andel av kostnaderna för salmonellabekämp-ningen än f. n. Dennauppfattning delades av . Jag återkommer lill denna fråga. Prop.1983/84:40 6 Statenskostnader för salmonellabekämpandet framgår av nedanståendesammanställning (1000-tal kr.) Ersättning till djurägare; För andra kostnader, smittrengöring, er- sättning för driftsförluster m. m. Summa ersättning till djurägare Ersättning till veterinärmedicinska labora- Bidrag till veterinärmedicinska laboratorier för vissa obduktioner/salmonellaundersök- Enreduktion av statens kostnader för salmonellabekämpningen bör enligt min meningåstadkommas genom att utgifterna för ersättningen till djurägarna och bidragettill veterinärmedicinska laboratorier skärs ned. Deproduktionsinriktningar som relativt sett förorsakar staten de störstakostnaderna är uppfödning av slaktkyckling och specialiseradslaktnölpro-duktion. Jaghar inhämtat att det för slaktkyckling- och specialiserad slaktnötpro-duktionfinns möjligheter all erbjuda tillräckligt försäkringsskydd för de kostnaderoch förluster som ersätts av staten. Det krävs dock att de besättningar somskall försäkras ansluts lill en hälsokontroll. Vad gäller slaktkycklingsbesättningarfinns en hälsokontroll redan anordnad i lantbruksstyrelsens regi. I fråga omslaktnötsbesättningar finns långt framskridna planer på alt införa enorganiserad hälsokontroll för vilken avser att ståsom huvudman. Därigenom kommer landels ca 600 besättningar för specialiseradnötkötlproduklion alt kunna anslutas till en hälsokontroll. Delaktuella försäkringsskyddet förutsätts frän teknisk utgångspunkt kunnagenomföras fr. o. m. . Medhänvisning till vad jag nu har anfört bör ersättning av statliga medel förnedslaktade djur, andra kostnader och driftförluster inte utgå tilldjurägare för vars produktion det finns möjligheter att ordna ett tillräckligtförsäkringsskydd lill rimliga kostnader. Jag anser att den förutsättningenföreligger fr.o.m. i fråga om slaklkycklings- ochslakt-nötsproduktionen. Undantag bör göras för de minsta besättningarna. Förövrig djurhållning beträffande vilka krav på försäkring f. n. inte kan ställasbör ersättning från staten lämnas också i fortsättningen. Den nuvarandeersättningsnivån bör emellertid sänkas så att högst av de aktuellakostnaderna och förlusterna täcks med statsmedel. För informationvill jag nämna att jag ämnar föreslå regeringen att meddela föreskriftermed i huvudsak del innehåll för vilket jag nu redogjort. Prop.1983/84:40 7 skrifternabör träda i kraft den . För ersättning med anledning avbekämpningsätgärder som vidtas bör nuvarande regler gälla. Medde nu förordade ersättningsprinciperna bör statens kostnader för ersättningtill djurägare minska med 2/3 jämfört med nuvarande ordning. Besparingseffektenkan beräknas uppgå till 5-10 milj. kr. Statligt bidrag utgår f. n.till veterinärmedicinska laboratorier för den sjukdomsövervakning - främst vadgäller salmonellainfektion - som nor-malobduklionerna utgör vid dessalaboratorier. Storleken av bidragen framgår av tidigare redovisadsammanställning. Salmonellaundersökningar av slaktkycklingar i samband med denfrivilliga salmonellakontrollen svarar för av bidragsbeloppen. Genomden nya lagen om bekämpande av salmonella hos djur blir salmonellakonlrollobligatorisk i slaktkycklingsbesättningar. I samband härmed bör djurägarna ifortsättningen fä stå för kostnaderna för laboratorieundersökningarna isamband med denna obligatoriska kontroll. Förriksdagens information vill jag nämna alt jag ämnar föreslå regeringen attbesluta om ändrade regler för bidrag till veterinärmedicinska laboratorier meddenna inriktning. De nya reglerna bör träda ikraft . Statenskostnader för bidrag till veterinärmedicinska laboratorier bör härigenom kunnaminskas med 5 milj. kr. Sammantagetbör de åtgärder somjag nu har redovisat innebära minskade kostnader med ca 15milj. i förhållande till de senaste årens anslagsbelastningar. Jag har föravsikt att återkomma lill anslagsfrågan i min anmälan lill budgetpropositionen1984. [6]Stöd till miljöskyddsteknik, m. m. Från anslaget utgår bidrag till anläggningarför utprovning av nya tekniska metoder inom miljöskyddsområdet liksom, undervissa förutsättningar, bidrag för återvinning av eller annan behandling avavfall, m. m. Förevarandebidrag tillkom i samband med all de generella statsbidragen till byggande avkommunala avloppsreningsverk upphörde med utgången av /81.Efterfrågan på bidrag har emellertid inte varit av den omfattningen somtidigare antagits. Anslaget bör därför kunna minskas med 23 milj. kr. från 63lill 40 milj. kr. fr. o. m. /85. Jaghemställer att regeringen föreslår altgodkänna vad jag har förordat om en minskning av anslaget Stöd lillmiljöskyddsteknik, m. m. 1983/84:40 8 Jagkommer i det följande att lägga fram förslag om avgifter för prövning ochtillsyn enligt miljöskyddslagen (ML), om grustäktsavgift samt om miljöavgift päbekämpnings- och handelsgödselmedel. Förslagom införande av avgifter för att läcka myndigheternas kostnader för prövningoch tillsyn enligt ML har lagts fram av miljökostnadsutredningen i betänkandet(SOU 1978:43) Miljökostnader. Förslaget har remissbehandlats och ensammanställning av remissyttrandena har redovisats för i prop.1980/81:92 om'ändring i miljöskyddslagen (1969:387). I enlighet medmiljökostnadsutredningens förslag uppdrog regeringen åt statensnaturvårdsverk att närmare utforma ett system för avgifter enligt ML. I dennämnda propositionen förutskickades att frågan om prövnings- ochtillsynsavgifler skulle komma att tas upp pä nytt när naturvårdsverketsutredningsuppdrag slutförts. Naturvårdsverkethar slutligt redovisat sitt uppdrag i etl överlämnat förslag tillavgiftssystem. Förslaget har remissbehandlats. En sammanfattning av förslagetoch remissyttrandena bör fogas till protokollet i detta ärende som underbilaga7.2. Frågor som rörläktverksamheten behandlades senast i prop. 1981/ 82:220 om ändring inaturvårdslagen (1964:822). De i anledning av propositionen beslutadelagändringarna innebär bl. a. att den som söker täkltill-sländ kan åläggas attlägga fram en utredning om behovet av takten och att den som driver läkt- ellerslenkrossrörelse kan åläggas att lämna de uppgifter om verksamheten som behövsför nalurvårdsplaneringen. För att förbättra beslutsunderlagskall vidare regionala inventeringar av berg, sten, grus och sand genomföras.Vad beträffar täkttillsynen skall denna i fortsättningen kunna överläs av en kommunalnämnd efter frivilligt åtagande av kommunen. Tillgrund för den nämnda propositionen ligger de förslag som nalur-vårdskommitlénhar lagt fram i sitt slutbetänkande (SOU 1979:14) Naturvård ochtäktverksamhet. Enligt kommitténs förslag bör samhällets kostnader förtillsynen över läktverksamheten och för de regionala inventeringarna täckasgenom att en särskild avgift las ut av den som innehar täktlillstånd. Ipropositionen förklarade föredraganden alt han delade kommitténs uppfattning.Utformningen av en sådan avgift borde emellertid först övervägas avnaturvårdsverket i anslutning till verkets utredningsarbete om prövnings- ochtillsynsavgifler på miljöskyddsområdet. överlämnade sittförslag i frågan den . Förslaget har remissbehandlats. Ensammanställning av förslaget och remissyttrandena bör fogas till protokollet idetta ärende som underbilaga 7.3. Prop.1983/84:40 9 [7] Avgifter för prövning och tillsyn enligtmiljöskyddslagen. Miljöskyddslagen (ML) har till syfte att förebyggavattenförorening, luftförorening, buller och andra miljöstörningar från fastegendom. Lagens tillåtlighets-regler anger vilka krav som skall uppfyllas förall en miljöfariig verksamhet skall få bedrivas. För vissa miljöstörandeverksamheter krävs tillstånd av eller avlänsstyrelsen. Vilka verksamheter som omfattas av denna förprövningsplikt ochvilken myndighet som skall svara för prövningen framgår av bestämmelserna imiljöskyddsförordningen (MF). Den centralatillsynen av miljöfariig verksamhet utövas av naturvärdsverket medanlänsstyrelsen svarar för den löpande tillsynen inom länet. kanöverlåta tillsynsansvar ät en hälsovårdsnämnd under förutsättning att kommuneni fråga frivilligt ålar sig all la över ansvaret. Det avnaturvårdsverket lämnade förslaget till avgiftssystem innebär i huvudsakföljande. Skyldigheten att betala avgift föreslås gälla företag ochanläggningar som är förprövningspliktiga enligt bestämmelserna i . Del totalaantalet sådana företag och anläggningar uppskattas till ca 14000. En tvådelad,differentierad avgift föreslås. Den ena delen utgörs av en prövningsavgift somtas ut i samband med att koncessionsnämnden eller prövar frågorom tillstånd till helt ny eller ändrad verksamhet, frågor om ändrade villkoroch villkorsfrägor som skjutits upp. Prövningsavgiften skall täckalänsstyrelsernas och kostnader i samband med prövningen ochfinansiera verksamheten vid koncessionsnämnden. Avgiften föreslås utgå medschablonbelopp enligt en klassindelning som innebär att avgiftens storlek blirberoende av dels vilken typ av verksamhet det är fråga om, dels huruvidaprövningen avser en helt ny anläggning eller mer eller mindre omfattande ändringarav verksamheten vid en befintlig anläggning. Avgiftens andra del är en årligavgift som skall täcka kostnaderna för tillsyn samt undersöknings- ochutredningsverksamhet med direkt anknytning till prövningen och tillsynenenligt ML. Det föreslagna avgiftsuttaget skall göra det möjligt att förstärkatillsynen. Även årsavgiften skall utgå med schablonbelopp vars storlek blirberoende på typ av företag. Från skyldigheten att betala årsavgiften undantasvissa av de verksamheter som är förprövningspliktiga enligt MF. Det gäller bl.a. djurhållningsanläggningar. Enligtförslaget skall prövningsmyndigheterna, dvs. koncessionsnämnden ochlänsstyrelsen, administrera prövningsavgiflen. Årsavgiften för tillsynenförutsätter ett register över avgiflsplikliga förelag. Ett sådant register ärunder uppbyggnad genom det ADB-system för information frän tillsynsverksamheten(MI-OI) som länsstyrelserna svarar för. Registreringen av avgiftspliktigaföretag skall alltså enligt förslaget skötas av medan naturvårdsverketskall svara för uppbörden av årsavgiften. 1983/84:40 10 Förslagethar mött kritik från remissinstanserna. Bl.a. hävdas att en avgiftsfinansieringkan inverka negativt på det samarbete som präglar miljöskyddsarbetet. Fleraremissinstanser finner förslaget organisatoriskt svårhanterligt. Prövningoch fillsyn enligt ML är en viktig del i en akfiv miljöpolitik. Kostnaderna vidberörda myndigheter för denna kontrollverksamhet är stora, ca 100 milj. kr. Det är rimligt att dessa kostnader betalas av dem som utövar den verksamhetsom kontrolleras. är del angeläget att etl avgiftssystem utformas såall miljövårdsarbetet kan bedrivas så rationellt och effektivt som möjligt ochså att negativa följder undviks. Enligt min mening bör detta kunna åstadkommas.Likaså bör de övriga problem som remissinstanserna påtalat i allt väsentligtkunna bemästras. Jag återkommer lill den frågan i del följande. Jag förordaratt det införs ett avgiftssystem som innebär alt sädana kostnader som hänförsig fill myndigheternas arbete med prövning och lillsyn enligt ML betalas avden verksamhet som förorsakar arbetet. Föregen del ansluter jag mig lill den avvägning har gjort vadgäller de kostnader som skall finansieras med avgifter. Utgångspunkten börvara att avgifterna skall läcka koncessionsnämndens, länsstyrelsernas ochnaturvårdsverkets kostnader i samband med prövningen enligt ML liksomkostnaderna för myndigheternas lillsyn. Vidare bör avgifterna finansierakostnaderna för sädana undersökningar vid som behövs somunderlag för prövning och tillsyn. Jag beräknar att den kostnad som sålundaskall finansieras med avgifter uppgår till ca 105 milj. kr. Avgiftsnivån bör omprövas åriigen. Delhar i olika sammanhang påtalats all resurserna för tillsynen enligt ML intesvarar mot de krav som ställs. Flera remissinstanser har tagit upp denna fråga.Det är enligt min mening angeläget att lillsynsresurserna stärks. Jagåterkommer till denna fråga i min anmälan lill budgetpropositionen 1984. Denmöjlighet som föreligger enligt ML för kommuner att ta övertillsynsuppgifter har utnyttjats i mycket ringa utsträckning. Det ärangeläget att kommunerna kan ta en större del av tillsynsarbetet. Kommunernasmöjligheter härvidlag bör i betydande grad öka när kostnaderna kan täckasgenom avgifter. Enligtmin mening bör man välja en form för avgiftsuttag som innebär all man så långtmöjligt upprätthåller sambandet mellan avgiftens storlek och kostnaden förmyndighetens arbete med prövning och lillsyn i varje enskill fall. Detta krävervissa modifieringar av naturvårdsverkels förslag. I stället för de föreslagnaschablonavgifierna anser jag att avgifterna bör så långt möjligt utgå i förhållandetill den tid som åtgår för hantering av de enskilda ärendena. Vid såvälprövning som tillsyn bör timkostnaden debiteras för den lid som läggs ned päärendet vid koncessionsnämnden och länsstyrel- 1983/84:40 11 sen.Somjag tidigare anfört är det angeläget att i största möjliga utsträckningbegränsa riskerna för alt ett avgiftssystem får negativa miljövärdsef-fekter.Det är därvid viktigt att systemet ges sådan utformning att kontakter mellanföretag och myndigheter inte motverkas. Vidare bör koncessionsnämnden ochlänsstyrelserna kunna nedsätta eller efterge avgiften om särskilda skälföreligger. Av vad jag nu har anfört framgår också all jag anser alt avgifternaskall administreras av koncessionsnämnden och länsstyrelserna. I de fall länsstyrelsenefter åtagande av en kommun överlåtit åt miljö- och hälsoskyddsnämnden attutöva tillsyn bör avgift tas ut enligt samma grunder som för länsstyrelsenstillsyn. Riksrevisionsverkel,organisationsnämnd och bör få i uppdrag allnärmare ulforma avgiftstaxan. Skyldighetenall betala avgifter för prövning och tillsyn enligt ML bör gälla frän den 1juli 1984. Regeringen bör hos begära bemyndigande alt besluta omsädana avgifter i enlighet med vad jag nu har anfört.' [8]Täktavgifter. Enligt naturvårdslagen (NVL) krävs tillstånd förläkt av sten, grus, sand, lera, jord, torv eller andra jordarter.Tillständsplikten gäller inte läkt för markinnehavarnas husbehov och inteheller läkt i vattenområde om tillstånd till takten lämnats enligt vattenlagen(1918:523) eller fordras enligt lagen (1966:324) om kontinenlalsockeln. Somvillkor för läkllillstånd kan krävas en läktplan och att sökanden ställersäkerhet för de åtgärder som behövs för att motverka skada pä naturmiljön.Tillsyn enligt NVL utövas i första hand av . förslagtill avgiftssystem avseende läktverksamheten innebär i huvudsak följande.Skyldigheten att betala avgift föresläs omfatta alla takter för vilka det krävstillstånd enligt NVL. Frågan om avgift för torvtäkt bör emellertid enligtverket behandlas i särskild ordning. Det totala antalet takter med gällandetillstånd uppgår till ca 8 100. Huvuddelen av dessa, ca 6600, är grus- ochsandtäkler. Knappt 500 är ler- och mal-jordstäkter och återstoden ärlorvtäkter. Täktavgifien föreslås konstruerad som en årlig avgift bestående aven fast och en rörlig del. Den fasta delen skall vara lika för alla takter ochutgöras av etl ärsbelopp av . Den rörliga delen görs beroende avproduktionens storlek genom att avgiften bestäms lill etl visst öretal per tonmaterial som tas ur takten. De olika täkttyperna indelas i tre klasser.Klassindelningen görs med hänsyn till vilken arbetsinsats som normalt krävs förtillståndsprövning och tillsyn och lill kostnaderna för inventeringarna.Täklavgifterna skall läcka kostnaderna för prövning och tillsyn,myndigheternas utredningar, riktlinjer och information, hushållningsplaneringoch grusarkiv saml administration och uppbyggnad av avgiftssystemet. Förall administrera den föreslagna avgiften krävs etl register överavgiftspliktiga anläggningar. Ett sådant register behövs även föruppgifts-skyldigheten enligt NVL. föresläs bli ansvarig förregister- 1983/84:40 12 hållningen.Till grund för bestämmande av avgiften skall täklinnehavaren vara skyldig allvaije år deklarera den mängd material som tagits ur takten.Deklarationsskyldigheten kan samordnas med uppgiftsskyldigheten enligt NVL.Avgiften skall betalas in när deklarationen lämnas. skallsvara för uppbörden av avgiften. Huvuddelenav remissinstanserna är positiva lill att en täktavgifl las ut. I flerayttranden påpekas dock alt ett administrativt enklare system bör väljas.Systemet med årliga deklarationer har kritiserats och behovet av en centraluppbördsmyndighet har ifrågasatts. Enligtmin mening bör en täktavgifl nu införas för all därigenom finansierasamhällets kostnader för prövning och lillsyn av läktverksamheten. Avgifternabör täcka nalurvårdsverkels och länsstyrelsernas kostnader för prövningen avlillståndsärenden och tillsyn över takterna liksom kostnaderna förgrusinventering och för administration av avgiftssystemet. De kostnader somsålunda bör finansieras genom avgifter kan nu beräknas lill ca 16 milj. kr. Delär väsentligt att etl avgiftssystem ges en så enkel utformning som möjligt. Jaganser all systemet med ärliga deklarationer som skall granskas och läggas lillgrund för avgiftsbeslut skulle bli alltför tungrott. I stället bör avgiften förvaije ny läkt bestämmas genom etl enda avgiftsbeslut som fallas i samband medtillståndsprövningen. Avgiftens storlek bör göras beroende av den mängdmaterial som totalt får las ut ur takten och följaktligen utgå med visst öretalper lon tillsländsgivel material. Ett system med avgifisklasser bör tillämpasi huvudsak i enlighet med nalurvårdsverkels förslag och stora avgifter bör fåperiodiceras över etl antal år. Med hänsyn lill alt kostnader uppkommer ocksåför tillsyn av sådana takter som finns vid avgiftssystemels införande, bör enavgift tas ut även för dessa. Avgiften bör beräknas med hänsyn lill antalet årsom brytningen får ske enligt täkttillslåndel efler del att avgiftssystemetinförts. Täklavgifterna, som bör kunna nedsättas eller efterges om del finnssärskilda skäl, bör administreras av . Jagdelar naturvärdsverkets uppfattning att frågan om avgift på lorvtäkter börutredas vidare. Avgiftsskyldighetenbör gälla frän den . Regeringen bör hos begärabemyndigande alt besluta om täktavgifter i enlighet med vad jag nu har anfört. [9]Miljöavgift på bekämpningsmedel och handelsgödsel. Användningen av kemiskabekämpningsmedel är omfattande inom såväl jord- och skogsbruket som inom delarav industrin. Främst inom jordbruket används också stora mängder handelsgödsel.Pä olika områden har negativa miljöeffekter av kemikalieanvändningen kunnatkonstateras. Från miljösynpunkt är det därför viktigt att användningen av såvälbekämpningsmedel som handelsgödsel kan minskas. 1983/84:40 13 Sedanden utgår en avgift på handelsgödsel som används inom jordbruket.Avgiften tas ut med slöd av lagen (1967:340) om prisreglering på jordbruketsområde. Under regleringsårel 1982/83 utlogs en avgift motsvarande avhandelsgödselns pris. höjdes handelsgödselavgiften lill ca12%. Intäkterna används inom jordbruksprisregleringen och kommer därmedjordbruket till godo. Den kostnadsökning som avgiften innebär belastar därförinte livsmedelspriserna. Den del av de samlade avgifterna som av administrativaskäl tas ut av skogsbruket, trädgårdsnäringen och andra förbrukare återförslill dessa. Närdet gäller bekämpningsmedel las f. n. ut en begränsad avgift som täcker en del avkostnaderna för produktkonlrollnämndens arbete med registrering avbekämpningsmedel.