prop · G703179 · 1983-12-31 00:00:00 — De nya bestämmelserna bör träda i kraft ,med undantag för bestämmelserna om logopeder och psykoterapeuter, för vilka ettikraftträdande bör ske . Övergångsvis kan det behövas bestämmelser dels för deyrkesutövare som legitimerats enligt äldre bestämmelser och dels för dem somuppfyller kraven för legifimation enligt äldre bestämmelser men ännu inte fåttlegitimation. Motsvarande gäller för andra kompelensbevis. Kommittén har i sill arbete utgått från alt de förslag somläggs fram skall kunna genomföras inom ramen för oförändrade resurser förstaten samt för kommuner och enskilda. De nya bestämmelser som har föreslagitsi det föregående medför visserligen alt fler yrkesutövare än fidigare kan kommaatt meddelas legitimation. arbetsuppgifter till följd avbestämmelserna om legitimation som sjuksköterska torde dock innebära en mycketbegränsad förändring i arbetsbelastningen. Både logopeder och psykoterapeuterär små yrkesgrupper. Vid handläggningen av ansökningar om legitimation som psykoterapeutbör styrelsen dessutom kunna utnyttja det arbete som den s.k. ekvivaleringsgruppsom omnämnts i det föregående redan utfört. och även hälso- och sjukvårdshuvudmännensadministrativa arbete bör därtill underlättas och förenklas genom all det bliren gemensam lag för samtliga yrkesgrupper som omfattas av den rättsligaregleringen. I lagen har bestämmelserna för olika grupper i stor utsträckninggjorts enhetliga. Styrelsen bör även genom en förenklad handläggning avlegitimationsärendena kunna göra vissa besparingar. Jag anser därför alt denmarginella ökningen av arbetsuppgifter till följd av förslagenväl balanseras av motsvarande minskningar. Jag räknar därför med allsocialstyrelsen finansierar de nya uppgifterna inom ramen för tilldelade medel. 1983/84:179 32 Ienlighet med vad jag nu har anfört har inom upprättalsförslag fill 1. lag om behörighet atl utöva yrke inom hälso- och sjukvården m.m., 2. lag om ändring i lagen (1960:409) om förbud i vissa fall motverksamhet pä hälso- och sjukvärdens område, 3. lag om ändring i lagen (1980:11) om tillsyn över hälso- och sjukvårdspersonalenm.fl. Förslagenbör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 4. Prop.1983/84:179 33 4.1 Förslaget till lag om behörighet att utöva yrke inom hälso-och sjukvården m.m. I delta lagförslag har förts samman de bestämmelser omkompetensbevis och behörighet alt utöva yrke, som bedömts nödvändiga för altstatens övergripande ansvar för patienternas säkerhet skall kunna fullgörasinom hälso- och sjukvårdens och landvårdens områden saml inom detaljhandeln medläkemedel. I lagen finns också ansvarsbestämmelser om bl.a. obehörig användningav yrkestitel och yrkesbeteckning. I den allmänna motiveringen har redogjortsför behovet av sådana föreskrifter och den närmare omfattningen av dessa. I den föreslagna lagen finns bestämmelser som lar sikte påsåväl hälso- och sjukvårdspersonalen som dem som inle fillhör denna personaloch för vilka lagen (1960:409) om förbud i vissa fall mot verksamhet på hälso-och sjukvärdens område, (kvacksalverilagen), äger fillämpning. Den hittillsgällande regleringen har - främst genom att bestämmelserna för de olikayrkesgrupperna kommit fill vid skilda fillfällen - varit svåröverskådlig och iviss utsträckning svår atl tillämpa. Den nu föreslagna lagen innehåller degrundläggande lagbestämmelserna på detta område. Den nya lagen ersätter lagen(1960:408) om behörighet atl utöva läkaryrket, lagen (1963:251) om behörighet atlutöva tandläkaryrket, lagen (1982:175) med bemyndigande för regeringen attmeddela föreskrifter om legifimafion eller annan behörighet för hälso- ochsjukvårdspersonal med utländsk utbildning, kungörelsen (1937:864) om legifimationav sjukgymnaster, kungörelsen (1963:456) om legitimafion av glasögonoptiker ochförordningen (1978:341) om legifimafion av psykolog. Den ersätter ocksä vissadelar av reglementet (1955:592) för barnmorskor och reglementet (1957:656) försjuksköterskor samt några bestämmelser i kvacksalverilagen. Ispecialmotiveringen till övergångsbestämmelserna berörs frågan ytterligare. De nämnda författningarna för glasögonoptiker, läkare,psykologer, sjukgymnaster och tandläkare kan således upphävas i sin helhet omlagförslaget antas. När det däremot gäller reglementena ersätter den nya lagenendast vissa bestämmelser i dessa. De kvarvarande bestämmelserna kommer att ståkvar i de olika reglementena eller föras samman i en ny, gemensam förordning.Det ankommer på regeringen alt besluta härom. Den nya lagen innebär också allgällande tillämpningsförfallningar måste omarbetas. Även många av debestämmelser som har meddelat måste ses över. Detta gällersärskilt de bestämmelser som avser sjuksköterskor. 3 1983/84. 1983/84:179 34 1 §I denna lag ges bestämmelser för hälso- och sjukvården, tandvården och detaljhandeln med läkemedel vad gäller - behörighet att utöva yrke, - skyddet för yrkestitel och yrkesbeleckning. Paragrafenmotsvarar i huvudsak 1 § första meningen i kommitténs lagförslag. Kommitténsförslag alt benämna bevisen om legitimation, speciaUslkompelens och kompelensför personal med utländsk utbildning för särskilt utfärdade kompetensbevis harinte fått någon motsvarighet i del nu framlagda lagförslaget. Den av kommitténföreslagna benämningen har ansetts alltför lång och otymplig. I lagförslagetanvänds genomgående den kortare benämningen kompetensbevis. Med kompetensbevisi denna lag avses bevis om legitimafion, specialistkompetens och behörighet förpersonal med utländsk utbildning. Utbildningsbevis enligt 7 kap. 10-14 §§högskoleförordningen (1977:263) räknas inte till kompelensbevis. Bestämmelserom kompetensbevis finns f.n. i läkarbehörighelslagen, tandläkarbehörighetslagen,sjukgymnastkungörelsen, optikerkungörelsen, psykologförordningen,barnmorskereglementet och sjuksköterskeregle-menlet. Men också i folklandvårdskungörelsen(1973:637) finns sådana bestämmelser. För personal som har fått sin utbildningutomlands finns bestämmelser i förordningen (1983:751) om legitimafion ellerannan behörighet för hälso- och sjukvårdspersonal med ufiändsk utbildning. Förutombestämmelser om kompetensbevis innehåller lagförslaget bestämmelser om rättenatt utöva vissa yrken. Sådana bestämmelser finns för apotekare, barnmorskor,läkare, receptarier och landläkare samt tills vidare för tandhygienister ochtandsköterskor. Vidare finns bestämmelser om rätten att använda yrkestitel ochskyddad yrkesbeleckning. De sistnämnda bestämmelserna innebär atl enyrkesutövare får använda titel eller yrkesbeteckning endast om han uppfyllerde kompetenskrav som ställs upp. 2 §Den som har genomgått den utbildning och i förekommande fall fullgjort den praktiska tjänstgöring som anges för ett visst yrke i nedanstående tabell skall efter ansökan få legitimation för yrket. Legitimation får också meddelas den som visar att han på annat sätt förvärvat motsvarande kompetens.Le gitimafion får dock inte meddelas om sådana omständigheter föreligger atl legitimationen skulle ha återkallats om sökanden varit legitimerad. Godkänd utbildning för glasögonoptiker Av regeringen föreskriven praktisk tjänstgöring (allmäntjänstgöring) Av regeringen föreskriven praktisk tjänstgöring Av regeringen föreskriven praktisk tjänstgöring (allmäntjänstgöring) En legifimerad psykoterapeut skall i sin yrkesverksamhet ange sin grundutbildning. Första stycket motsvarar med mindre redaktionellaändringar 2 § i kommitténs lagförslag. Andra meningen i första stycket saknardock motsvarighet i kommilléförslagel. Tabellen motsvarar i huvudsak kommitténsförslag till tabell. Andra stycket har en viss motsvarighet i 15 § tredjestycket kommilléförslagel. De grundläggande bestämmelserna om förvärvav legitimafion finns f.n. 12 § andra stycket läkarbehörighetslagen, 3 §första stycket tandläkarbehörighetslagen, 1 § första stycket i såväl barnmorskereglemen-tel,sjukskölerskereglementel, sjukgymnastkungörelsen som opfikerkungö-relsen samt i1 § första och andra styckena psykologförordningen. Kravet för legitimation ärenligt huvudregeln genomgången, godkänd utbildning. För grupperna läkare,psykologer och landläkare krävs dessutom viss prakfisk tjänstgöring. Någonändring i detta avseende innebär inte den nya lagen. På samma sätt som hittillsblir det närmast en uppgift för alt forfiöpande överväga vilkakrav på legitimation som bör gälla för de olika yrkesgrupperna. Styrelsen bördärvid la initiativ till de författningsändringar som kan behövas. För all öka översikllighelen har bestämmelserna för degrupper som kan komma i fråga för legitimation ställts upp i form av en tabellmed tre kolumner. I bl.a. reglementena för barnmorskor och sjuksköterskoroch i kungörelsen för sjukgymnaster finns bestämmelsen om atl legitimafion kanmeddelas inle endast den som genomgått föreskriven utbildning utan också densom förvärvat motsvarande kunskap och färdighet. Även om bestämmelserna numerasällan fillämpas, kan de i elt enskilt fall vara av stor prakfisk betydelse. Enbestämmelse med denna innebörd har därför tagils in som en Prop.1983/84:179 36 andra mening i detta stycke. Bestämmelsen gäller samtligade yrkesgrupper som är upptagna i tabellen. Det bör anmärkas, att det är densom ansöker om legitimation som skall visa atl han har de kunskaper och färdighetersom krävs. Legitimation bör även i framliden utfärdas först efteransökan, som enligt vad som framgår av 3 § skall ställas till . Genom lagen (1980:11) om fillsyn över hälso- ochsjukvårdspersonalen m.fl. (tillsynslagen) infördes enhetliga bestämmelser om ålerkallelseav legifimation för de sju yrkesgrupper som f.n. kan legitimeras. I samband medtillsynslagens fillkomst infördes i de olika behörighelsförfattningarnabestämmelser som innebär alt legitimation inte får meddelas om sådanaomständigheter föreligger atl legilimafionen skulle ha återkallats om densökande varit legitimerad. Denna begränsning av möjUgheterna all erhållalegitimation bör behåUas. Värdet av en sådan bestämmelse har behandlats i denallmänna mofiveringen. I tabellen har tagits med de nio yrkesgrupperför vilka legitimation skall kunna meddelas. I förhållande till kommittéförslagetinnehåller lagförslaget ytterligare en yrkesgrupp, nämligen psykoterapeuter.Skälen för denna utvidgning framgår av den aUmänna motiveringen. Grundutbildningen för psykoterapeuter kanskilja sig mycket åt. Av den allmänna mofiveringen framgår allgrundutbildningen kan vara av stor betydelse för patienten och att det är avvikt att patienten får vetskap om denna. I detta stycke har tagits in enbestämmelse om att psykoterapeuter måste ange grundutbildningen när de utövarsitt yrke. Med grundutbildning avses yrkesutbildning som psykolerapeulen harinnan han påbörjat utbildningen i psykoterapi, i.ex. lakar-, psykolog- ellersjuksköterskeexamen. 3 § Frågor om meddelande av legitimation prövas avsocialstyrelsen. I lagen (1980:11) om tillsyn över hälso- ochsjukvårdspersonalen m.fl. finns bestämmelser om ålerkallelse av legitimationoch om meddelande av ny legitimation efter ålerkallelse. Detta stycke motsvarar 3 § i kommilléförslagel.Av bestämmelsen framgår att det är som prövar frågor ommeddelande av legitimation. Denna uppgift har legat pä så längedet funnits bestämmelser om legitimation. Gällande bestämmelser om meddelande av legitimation finnsi 2 § andra stycket läkarbehörighelslagen, 3 § andra stycket tandläkarbehörighetslagen,1 § tredje stycket barnmorskereglementet, 1 § andra stycket i såväl sjukskölerskereglementelsom sjukgymnastkungörelsen och oplikerkungö-relsen saml i 1 § tredje stycketpsykologförordningen. Detta stycke motsvarar 4 § ikommittéförslaget. Bestämmelserna om ålerkallelse av legitimation och ommeddelande av legitimation efter ålerkallelse har numera fått en för de olikayrkesgrupperna enhetlig Prop.1983/84:179 37 reglering i 15-18 §§ tillsynslagen. prövar sådana frågor. Genom hänvisningar i de aktuella behörighelsförfattningarnages upplysning om den särskilda ordning som gäller i dessa avseenden. Enmotsvarande hänvisning i den nya lagen har bedömts nödvändig. 4 § En legitimerad läkare eller tandläkare som hargenomgått den vidareutbildning som regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, föreskriver skall på ansökan få specialistkompetens. Frågor om meddelande av specialistkompetens prövas avsocialstyrelsen. En läkare eller landläkare får för allmänheten ange atlhan är specialist inom sitt yrke endast om han har specialistkompetens. Paragrafen motsvarar i huvudsak 5 § första och andrastyckena saml 15 § andra stycket i kommittéförslaget. Motsvarande nu gällande bestämmelser finnsi 10 § läkarbehörighelslagen och i 11 § tandläkarbehörighetslagen. Bevis om spcialislkompetens kan enligt de nämnda behörighelslagarnautfärdas endast för läkare och tandläkare. Något behov av att vidga kretsen avyrkesutövare som kan erhålla denna form av kompetensbevis har inte funnits. Det ankommer på regeringen eller, efter regeringensbemyndigande, att meddela föreskrifter om kraven förspecialistkompetens. Denna ordning bör behållas. Handläggningen av ärenden omspecialistkompetens bör följa samma ordning som handläggningen av ärenden omlegitimation. Detta överensstämmer med nuvarande ordning. Bestämmelsen motsvarar i huvudsak 10 § läkarbehörighetslagenoch 4 § kungörelsen (1972:678) med fillämpningsföreskrifter liU lagen(1960:408) om behörighet att utöva läkaryrket saml 11 § tandläkarbehörighetslagenoch 2 § kungörelsen (1963:663) med tiUämpningsföreskrifter till lagen ombehörighet atl utöva tandläkaryrket. Någon särskild ansvarsbestämmelse för den som bryter motbestämmelsen har inte ansetts behövlig. För den som är läkare eller landläkareoch utger sig vara specialist ulan all vara det kan som en sista utväglegitimationen återkallas. För den som inte är läkare eller tandläkare kanstraff åläggas enligt 9 eller 10 §. Personal med utländsk utbildning 5 § Regeringen meddelar föreskrifter om villkoren för altden som utomlands genomgått utbildning skall få legitimation, speciaUslkompelens eller behö righet atl utöva yrke. Prop.1983/84:179 38 Paragrafen ersätter bestämmelserna i lagen (1982:175) medbemyndigande för regeringen alt meddela föreskrifter om legitimation ellerannan behörighet för hälso- och sjukvårdspersonal med utländsk utbildning.Paragrafen saknar motsvarighet i kommilléförslagel. EnUgt nämnda lag får regeringen meddela föreskrifter omvad som krävs för atl den som utomlands genomgått utbildning skall fä arbetahär i landet inom hälso- och sjukvärden, landvården och detaljhandeln medläkemedel. Sådana bestämmelser har regeringen meddelat i förordningen(1983:751) om legitimation eller annan behörighet för hälso- och sjukvårdspersonalmed utländsk utbildning. Kommittén har föreslagit atl bestämmelserna i nämndaförordning i sin helhet las in i den nu föreslagna lagen och att lagen(1982:175) upphävs. Av skäl som framgår av den aUmänna motiveringen föreslåsalt förordningen (1983:751) bibehålls i sin nuvarande form. Detta innebär allbemyndigandet för regeringen atl meddela bestämmelser för hälso- ochsjukvårdspersonal med utländsk utbildning måste finnas kvar. Med hänsyn liU altde grundläggande bestämmelserna om behörighet m.m. för hälso- ochsjukvårdspersonalen nu föreslås samlade i en lag, som är gemensam för samtligayrkesgrupper, har del bedömts lämpligt att la in bemyndigandet i den nuföreslagna lagen. Härigenom kan lagen (1982:175) upphävas. Behörighet att utöva yrke 6 § Behörig att utöva yrke som barnmorska, läkare ellerlandläkare är den som har legitimation för yrket eller som särskilt förordnatsall utöva yrket. Dock får endast den som har legitimation som läkareyrkesmässigt bedriva enskild läkarverksamhet. Särskilt förordnande enligt första stycket meddelas avsocialstyrelsen eller, efter styrelsens bemyndigande, av hälso- ochsjukvårdsnämnd, organ som avses i 11 § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763)eller annan myndighet. Första meningen första stycket motsvarar med vissaändringar 11 § första stycket, första meningen och tredje stycket kommilléförslagel.Andra meningen första stycket saknar motsvarighet i kommilléförslagel. Andrastycket motsvarar 11 § andra stycket kommilléförslagel. Tandvård är i störstautsträckning förbehållen tandläkare. Hälso- och sjukvård däremot får somnärmare utvecklats i den allmänna motiveringen i princip bedrivas av alla somär svenska medborgare. Denna rätt är dock begränsad i olika avseenden, i.ex.när det gäller atl behandla barn eller allvarliga sjukdomar. Bestämmelser häromfinns i kvacksalverilagen. Hälso- och sjukvårdspersonalen omfattas inle av kvack-salverilagensreglering, ulan yrkesutövare som tillhör denna grupp ansvarar för sinyrkesverksamhet inför och hälso-och sjukvårdens ansvarsnämnd. Avgränsningenav de olika yrkena inom hälso- och sjukvården har inle gjorts generellt förfaltningsreglerad.Den får i stället göras med Prop.1983/84:179 9 hjälp av utbildningens innehåll, vad som föreskrivs iinstruktioner och andra föreskrifter saml ytterst genom de allmännadomstolarnas och hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnds avgöranden. Regleringen av rätlen att utöva yrke som läkare ellerlandläkare har hilfills fåll en i huvudsak likartad utformning. För läkareåterfinns de centrala bestämmelserna i 1 och 8-11 §§ läkarbehörighelslagen. Förverksamhet som tandläkare finns regleringen samlad i 1, 2 och 9-12 §§ tandläkarbehörighetslagen.De särskilda frågorna om rätlen alt vara yrkesverksam inom tandvården harbehandlats i den allmänna mofiveringen. Gällande bestämmelse omyrkesverksamhet som barnmorska finns i 1 § andra stycket barnmorskereglemenlel.Denna bestämmelse har med oförändrat sakinnehåll överförts fill dennaparagraf. Det har inte ansetts nödvändigt all behålla föreskriften i 3 §reglementet all annan än läkare eller legitimerad barnmorska endast i nödfallfår biträda vid förlossning. Någon särbestämmelse för nödsituafioner behövsinte heller längre sedan en generellt fillämplig reglering om ansvaret förnödhandlingar fillkommit genom 24 kap. . Även fortsättningsvis bör legitimationen som regel utgöradel kompelensbevis som grundlägger behörighet att utöva yrke som barnmorska,läkare eller landläkare. Liksom kan dock inle behörighet all utöva yrketbegränsas fill dem som är legitimerade. gäller elt krav påallmäntjänstgöring för atl en läkare skaU kunna erhåUa legifimation. Förtandläkare gäller motsvarande krav fr.o.m. innevarande år. Med hänsyn främsttill detta förhållande finns del även elt stort behov av atl genomsärskilda beslut ge läkare och landläkare en fidsbegränsad och inskränktbehörighet atl utöva yrket. Enligt gällande bestämmelser kan en läkare ellertandläkare utan svensk legifimation ges behörighet att utöva yrke genomsärskilt förordnande (s.k. förordnandebehörighet). Begränsad behörighet allutöva dessa yrken kan också meddelas t.ex. för vissa läkare och tandläkare igränstrakterna. Del finns i framliden knappast skäl atl upprälthåUa dennaskillnad i formerna för alt ge behörighet som inle bygger på legitimation. Ettsärskilt förordnade bör i samtliga fall utfärdas. Föreskrifter om vad som skalliakttas vid förordnande på vissa läkartjänster av icke legifimerade läkare ges f.n.i föreskrifter SOSFS 1982:3. Förordnanden beträffandebarnmorskor kan komma i fråga vid vissa slag av vikariat. Bestämmelser häromfinns i cirkulär MF 1969:72. infördes i läkarbehörighetslagen en bestämmelsesom innebär alt endast den som har legitimation har rätt all yrkesmässigtbedriva enskild läkarverksamhet. Bestämmelsen bör föras över fill den nyalagen. Förordnande bör-iUkhet med vad somf.n. gäUerenligl8§ läkarbehörighelslagen och 9 § tandläkarbehörighetslagen - utfärdas avsocialstyrelsen eller, efter styrelsens bemyndigande, av hälso- och sjukvårds- 1983/84:179 40 nämnd,organ som avses i 11 § hälso-och sjukvårdslagen (1982:763)-HSL-eller av annanmyndighet. Enligt11 § HSL får elt eller flera särskilda förlroendemannaorgan tillsättas för attunder hälso- och sjukvårdsnämnden leda hälso- och sjukvården, vart och elt förden verksamhet som landsfingskommunen bestämmer. Begreppetannan myndighet återfinns även i de gällande behörighetslagarna. Enligt förarbetenaavses därmed i.ex. 7§ Behörig alt utöva yrke som apotekare eller receplarie är den som avlagt apolekarexamenrespektive receplarieexamen eller som visar all han på annat sätt förvärvatmotsvarande kompetens. Socialstyrelsenprövar frågor om behörighet för den som inte har apolekar-eller receplarieexamen. Paragrafensaknar motsvarighet i kommittéförslaget. I den allmänna motiveringen har redogjorts för skälen för atl förbehålladen som avlagt apotekar- eller receplarieexamen rätten att utöva apotekar-resp. receptarieyrket. En bestämmelse om denna rätt har tagits in i förevarandeparagraf. Liksom vad gäller rätten all utöva yrken inom hälso- och sjukvårdenär det inte heller möjligt atl för apotekar- och receptarieyrkena i enförfattning ange gränsen mot andra näraliggande yrken. Denna avgränsning fårockså här göras mot bakgrund av i.ex. utbildningens innehåll, samt ytterstgenom domstolarnas och hälso-och sjukvårdens ansvarsnämnds avgöranden. Densom inte har apotekar- eller receplarieexamen kan få behörighet enligt beslutav om han visar atl han på annat sätt har förvärvat kompelensmotsvarande den som erhålls genom nämnda examina. Det ankommer pä den somansöker om behörighet atl visa alt han har de kunskaper och färdigheter somkrävs. I detta stycke anges att del är som prövar frågor ombehörighet för den som inte har apotekar- eller receplarieexamen. 8§ Behörig att biträda en landläkare i dennes yrkesutövning är den som har föreskrivenkompetens som tandhygienist eller tandsköterska. Regeringenmeddelar föreskrifter om den kompetens som skall krävas för sådant biträde ochvilken omfattning behörigheten har. Regeringen får överlåta åt socialstyrelsenall meddela sådana föreskrifter. Paragrafensförsta stycke motsvarar i sak 11 § första stycket andra meningenkommittéförslaget. Paragrafens andra stycke överensstämmer med en mindreredaktionell ändring med 11 § första stycket tredje och fjärde meningarnakommittéförslaget. Tandhygienisternas och tandsköterskornas verksamhet regleras främst av2 § tandläkarbehörighetslagen och före- 1983/84:179 41 skrifterför tandsköterskor och tandhygienister samt för tandläkare vid anUlande avtandsköterska och tandhygienist (SOSFS 1981:100). Som framgår av den allmännamotiveringen har bestämmelsen för tandhygienister och tandsköterskor bibehållitsi sak oförändrad i avvaktan på resultatet av en särskild översyn. Dengrundläggande bestämmelsen för denna reglering har därför förts över från 2 § tandläkarbehörighetslagentill denna paragraf. Det ankommer på regeringen eller, efter regeringens bemyndigande,atl meddela föreskrifter om vilken utbildning m.m. som krävsför atl få biträda en tandläkare i dennes yrkesutövning (kompetens) och vilkauppgifter som skall förbehållas den som har denna kompelens (omfattning avbehörigheten). 9 §Den som obehörigen och mot ersättning utövar yrke som barnmorska, läkare eller tandläkare döms till böter eller fängelse . Paragrafenöverensstämmer med 12 § kommittéförslaget. Medhänsyn till att den yrkesverksamhet som här avses ofta är av stor betydelse förpatienternas hälsa och säkerhet, har det bedömts nödvändigt att bibehållabestämmelser om påföljd för den som obehörigen utövar sådant yrke. Paragrafenomfattar även den som varit legitimerad men vars legitimation återkallats. Medböter avses med språkbruk dagsböter. är det endast lakar- och landläkaryrkena som har delta skydd. I den nuföreslagna paragrafen har skyddet vidgats till att gälla även barnmorskeyrket. 10 §Den som i verksamhet på hälso- och sjukvårdens eller tandvärdens område 1. obehörigen ger sig ut för atl vara barnmorska, läkare eller landläkareeller på annat sätt ger sken av atl ha sådan kompelens, eller 2. ger sig ut för att vara legifimerad glasögonoptiker, logoped,psykolog, psykoterapeut, sjukgymnast eller sjuksköterska utan all halegitimation för yrket Punkten1 motsvarar 14 § kommittéförslaget. Den har dock kompletterats med barnmorska.Punkten 2 svarar i huvudsak mot 15 § första stycket kommittéförslaget.