prop · G703128 · 1983-12-31 00:00:00 — Genom 22 kap. 7 § JB reglerades institutet och gavsbenämningen utsträckning (se prop. B 646). Insthutet föreslås nu blireglerat även i förevarande lag. Syftet med utsträckning kan emellertid oftauppnås även genom dödning och nyinteckning. Utsträckningföratsätter en ansökan av näringsidkaren. Enligt 3 § andra stycket skallansökningen vara skriftlig. Enligt förevarande paragraf skall pantbrevetsinnehavare vidare medge att utsträckning får ske. Medgivandet dokumenterasenligt 19 § genom all hypoteksbrevet ges in till inskrivningsmyndigheten. Utsträckningenkan ske både till ett annat område (hela landet, fastighet, utmål eller koncessionsområde)och till ett annal slags verksamhet. Liksom en inteckning kan beviljas även omsökanden inte driver någon verksamhet kan en inteckning utsträckas oavsetthuravida näringsidkaren driver någon verksamhet som kommer att omfattas avutsträckningen. Enutsträckning får emellertid inte göras så att inteckningsenheten därefterkommer att strida mot bestämmelserna i 3 kap. 1 §. Detta följer av föreskriftenom att bestämmelserna angående ansökning om inteckning i tillämpliga delargäller i fråga om ansökan om utsträckning. En inteckning i verksamhet förproduktion av elenergi genom vattenkraft på en viss fastighet får alltså inteutsträckas till att även avse annat slags verksamhet på fastigheten. Avhänvisningen till bestämmelserna angående ansökan om inteckning följer ocksåatt en ansökan om utsträckning inle får strida mot 3 kap. 2 §. Om en verksamhetbesväras av flera inteckningar, måste ut-slräckningsålgärden således avse allainteckningarna. Prop.1983/84:128 76 fördessutom att en ansökan om utsträckning skall avslås t. ex. om sökanden är ikonkurs (se 11 §). Del ligger i sakens natur att ansökningshandlingen börinnehålla uppgift om hur inteckningen skall utsträckas, dvs. vilken ytterligareverksamhet som skall omfattas av inteckningen. Om sådan uppgift saknas, tordeansökningen få anses utgöra en begäran om att inteckningen skall sträckas uttill att omfatta all verksamhet i hela landet (se 10 § första stycket tredjemeningen). Utredningenhar föreslagit en särskild bestämmelse om att, när ansökan om utsträckningavser flera inteckningar, dessa skall fastställas att gälla med samma inbördesföreträdesrätt i all av inteckningarna omfattad verksamhet. Denna bestämmelse,som saknar motsvarighet i 22 kap. 7 § JB, är enligt min mening obehövlig,eftersom det ändå är klart att förevarande paragraf inte ger något utrymme föratt ändra företrädesrätten. Utredningens förslag i denna del har alltså intefått någon motsvarighet i förevarande paragraf 15§ Ett företagshypoteksbrev får på ansökan av näringsidkaren och eftermedgivande av hypoleksbrevets innehavare bytas ut mot två eller flera nyahypoteksbrev (utbyte). I fråga om de nya hypoteksbrevens inbördesföreträdesrätt gäller 13 §. (Jfr3 kap. 15 § i utredningens förslag.) Paragrafenersätter 21 § FL (se även 22 kap. 8 § JB). Enligt 21 § FL kan f n. utbyte skepå flera olika sätt. En inleckningshandling kan bytas ut mot en ny eller motflera nya handlingar. Vidare kan flera inteckningshandlingar bytas ut mot enny eller mol flera nya handlingar. Enligt förevarande paragraf kan däremot iöverensstämmelse med 22 kap. 8 § JB utbyte ske endasl av ett hypoteksbrev motflera. Dennainskränkning av utbytesinstitutet innebär inte att det i framfiden bliromöjligt att uppnå de syften som det nuvarande utbytesinstitutet kanfillgodose. Den nuvarande möjligheten att byta ut flera inteckningshandlingarmot en ersätts sålunda av bestämmelser om sammanföring i 16 § (se även 22 kap.8a § JB). Syftet med alt byta flera inteckningshandlingar mot flera kan, liksomenligt JB, uppnås genom en kombination av sådan sammanföring och utbyte enligtförevarande paragraf. I överensstämmelse med vad som gäller enligt JB gerförevarande lag inte någon direkt möjlighet att byta ut ett hypoteksbrev mot ettnytt. Detta kan emellertid uppnås genom en kombination av utbyte ochsammanföring. Närett hypoteksbrev enligt förevarande paragraf byts ut mot flera får de nyahypoteksbreven i princip lika företrädesrätt (se 3 kap. 3 §). På begäran avsökanden kan emellertid bestämmas att de nya hypoteksbreven skall ha inbördesföreträdesrätt i särskild ordning (se 13 §). 16§ Företagsinteckningar som besvärar samma verksamhet och har inbördes likarätt eller gäller efter varandra får på ansökan av 1983/84:128 77 näringsidkarenoch efter medgivande av företagshypoteksbrevens innehavare föras samman inteckning (sammanföring). Denna inteckning skall gälla med denföreträdesrätt som tillkommer den av de i sammanföringen ingående inteckningarnasom har sämsta rätt. Eninteckning som avses i första stycket skall förklaras gälla för ett lägrebelopp än det som de sammanförda inteckningarna sammanlagt uppgår till, omsökanden begär del och hypoteksbrevens innehavare medger det. (Jfr3 kap. 16 § i utredningens förslag.) Paragrafenhar utformats efter mönster av 22 kap. 8 a § JB och innehåller bestämmelser omsammanföring av flera inteckningar till en inteckning. Institutetsammanföring infördes i fastighetsrätten så sent som (se prop. 1976/77:72).Behovet av regler om sammanföring är kanske inle lika stort i fråga omföretagsinteckning som det är i fastighetsförhållanden, där institutet harbelydelse främst för att åstadkomma enklare och mera överskådligainteckningsförhållanden i framför allt stadsfastigheter. Eftersom de nuvarandemöjligheterna till utbyte föreslås bli begränsade till det fallet att ettföretagshypoteksbrev byts ut mot två eller flera hypoteksbrev (se 15 §) anserjag emellertid alt regler om sammanföring är motiverade. Enligt/örsrastycket första meningen får, på ansökan av näringsidkaren och efter medgivandeav hypoteksbrevens innehavare, flera företagsinteckningar föras samman . Att ansökan måste göras skriftligen följer av 3 § andra stycket. Ettmedgivande till åtgärden skall enligt 19 § dokumenteras genom atthypoteksbrevet ges in fill inskrivningsmyndigheten. För åtgärden krävs vidareatt de i sammanföringen ingående företagsinteckningarna dels besvärar sammaverksamhet, dels har inbördes lika rätt eller gäller efler varandra. Sammanföringeninnebär enligt andra meningen alt rättsverkningarna av samtliga berördainteckningar utom den som gäller med sämsta rätl upphör. Denna får i ställetfortsätta att gälla som förut men för ett högre belopp. Företrädesrätten fördetta belopp skall räknas från ansökningsdagen för denna inteckning. Detär framför allt möjhgheten av konkurrens mellan en utmätning och en sammanfördförelagsinteckning (jfr 9 § förmånsrättslagen) som mofiverar bestämmelsen iandra meningen om företrädesrätt. Om en utmätning har förmånsrätt mellan tvåinteckningar medför denna bestämmelse att en sammanföring kan leda fill enrelativ förbättring av utmätningens förmånsrätt med motsvarande försämring avinteckningsborgenärens räll. Risken för en sådan försämring lorde emellerfidvara liten i praktiken. Iandra stycket ges föreskrifter om att den sammanförda inteckningen skallförklaras gälla för ett lägre belopp än det vartill de sammanfördainteckningarna sammanlagt uppgår, om sökanden begär det och hypoteksbrevensinnehavare medger det. Bestämmelsen avser att underlätta en omläggning avnäringsidkarens krediter. Prop.1983/84:128 78 17 §En företagsinteckning får på ansökan av näringsidkaren och efter medgivande av företagshypoteksbrevets innehavare sättas ned efter en annan inteckning (nedsättning). En inteckning som sätts ned efter en annan inteckning gäller också efter en inteckning med lika rätt som eller bättre rätt än den andra inteckningen, även om detta inte anges i beslutet. (Jfr3 kap. 17 § i utredningens förslag.) Paragrafenmotsvarar 22 § FL (se även 22 kap. 9 § första stycket JB) och innehållerbestämmelser om nedsättning av inteckning. Andra meningen i förevarandeparagraf överensstämmer med vad som gäller enligt 13 § andra meningen. 18 §På ansökan av näringsidkaren och efter medgivande av företagshy poteksbrevets innehavare får en företagsinteckning dödas helt eller i viss verksamhet (dödning). Eninteckning får inte dödas så att inteckningsförhållandena därigenom blir oförenligamed 3 kap. I eller 2 §. Bestämmelserom dödning av inteckning när hypoteksbrevet har förkommit finns i lagen(1927:85) om dödande av förkommen handling. (Jfr3 kap. 18 § i utredningens förslag.) Paragrafenmotsvarar 23 § FL (se även 22 kap. 10 § JB) och innehåller bestämmelser omdödning av företagsinteckning. Avföretagsinteckningens allmänna konstmkfion följer att den i princip gällerfills den dödas. Enligtförsta stycket får en företagsinteckning dödas på ansökan av näringsidkaren ochefter medgivande av företagshypoteksbrevets innehavare. Ansökningen skall ienlighet med bestämmelsen i 3 § andra stycket göras skriftligen och medgivandettill dödningen skall enligt 19 § dokumenteras genom att hypoteksbrevet ges intill inskrivningsmyndigheten. Inteckningenkan dödas helt eller i viss verksamhet. En dödning i viss verksamhet kan sägasinnefatta motsatsen till utsträckning av en inteckning (se 14 §). En sådanpartiell dödning innebär att inteckningen dödas antingen såvitt avserverksamhet av visst eller vissa slag eller såvitt avser verksamheten i ettgeografiskt område. I sistnämnda hänseende kan som exempel nämnas det falletatt en inteckning som enligt 3 kap. 1 § andra stycket andra meningen avserverksamhet på flera fastigheter dödas såvitt avser verksamheten på någon avfastigheterna. Tillskillnad från vad som gäller får en företagsinteckning enligt förevarandeparagraf inte dödas för ett visst belopp. Samma effekt kan emellertid uppnåsgenom att hypoteksbrevet först byts ut mot två nya hypoteksbrev, av vilka ettlyder på det belopp vartill inteckningen önskas dödad. Den inteckning somsvarar mot detta senare hypoteksbrev kan därefter dödas. Sökanden får alltsåanlita två inskrivningsinslitut för att genomföra en dödning till visst belopp.Detta är en följd av att inskrivningsreglerna anpassas till vad som gällerenligt JB. Tillämpningsföreskrif- prop.1983/84:128 79 ternakan emellertid utformas så att utbytet och dödningen kan ske i ett sammanhang.Det föreslagna förfarandet behöver därför inte medföra någon omgång jämförtmed vad som gäller . Iandra stycket föreskrivs att en inteckning inte får dödas så att inteckningsförhållandenabhr oförenliga med 3 kap. 1 eller 2 §. Hänvisningen till 3 kap. I § innebär attinteckningen efter dödningen måste vara begränsad på något av de sätt som ärtillåtna när det gäller meddelande av en ny inteckning. Hänvisningen till 3kap. 2 § innebär att samtliga inteckningar som besvärar en viss verksamhetmåste dödas likformigt. Bestämmelserom dödning av en inteckning när hypoteksbrevet har förkommit finns i lagen orndödande av förkommen handling. Tredje stycket innehåller en hänvisning tilldessa bestämmelser (se även hänvisningen i 12 § andra stycket i fråga omutfärdande av nytt hypoteksbrev samt avsnitt 4.10). I 32§ andra stycket FL finns bestämmelser enligt vilka inteckningsdöd-ning kan skesåvitt gäller verksamhet i del av län eller kommun. Eftersom den nya lagen intetillåter regionah begränsade inteckningar över huvud taget, innehåller lageninte heller någon motsvarighet till bestämmelserna i 32 § andra stycket FL. 19 §När en innehavare av företagshypoteksbrev lämnar medgivande till en åtgärd som avses i 14-18 §§ skall hypoteksbrevet ges in till inskriv ningsmyndigheten. (Jfr3 kap. 19 § i utredningens förslag.) Inteckningsåtgärderenligt 14-18 §§ fömtsätler ansökan av näringsidkaren men kräver ocksåmedgivande av innehavaren av företagshypoteksbrevet. I förevarande paragraf,som överensstämmer med 22 kap. 13 § JB, föreskrivs att hypoteksbrevet skall gesin till inskrivningsmyndigheten när sådant medgivande lämnas. Självfallet skallhypoteksbrevet ges in även när sökanden, dvs. näringsidkaren, själv inneharhypoteksbrevet. Någon särskild förklaring av innehavaren att han medger densökta åtgärden behövs inte, utan hypoleksbrevets ingivande utgör bevis ommedgivandet. Lagens krav på medgivande är alltså uppfyllt i och med atthypoteksbrevet ges in. Ingivandethar betydelse också i ett annat avseende. På grand av inteckningsåtgärdenmåste hypoteksbrevet nämligen anfingen makuleras och ersättas av ett ellerflera nya hypoteksbrev eller också förses med bevis om inteckningsåtgärden.Vilka förfaranden med hypoteksbrevet som här kan komma ifråga får regleras itillämpningsföreskrifterna. inte ges in, skall ansökningen avslås (jfr prop. 1970:20 s. B674). 20 §På ansökan av den som innehar ett företagshypoteksbrev skall innehavet antecknas i företagsinteckningsregistret. Prop.1983/84:128 80 meddelassökanden att visa upp hypoteksbrevet, om det finns anledning att anta att haninte innehar detta. Om någon annan redan är antecknad som innehavare, skallinskrivningsmyndigheten sedan det nya innehavet har antecknats föra av dentidigare anteckningen och underrätta den vars innehav var antecknat. Enanteckning om innehav skall avföras, om den vars innehav har antecknats anmäleratt innehavet har upphört. (Jfr3 kap. 20 § i utredningens förslag.) Paragrafeninnehåller bestämmelser om anteckning av innehav av företagshypoteksbrev ochmotsvarar 24 § FL men har utformats efter mönster av 22 kap. 12 § JB och 291 §sjölagen. För en innehavsanteckning krävs alltså inte generellt atthypoteksbrevet företes (se i fråga om JB prop. Såvälansökan om innehavsanteckning som anmälan om att innehav har upphört måstegöras skriftligen (se 3 § andra stycket). Densom har säkerhet på grand av företagsinteckning är mer än andrainteckningsborgenärer beroende av att hans innehav är antecknat i vederböranderegister så att han kan få underrättelse om förfaranden som berör hans rätt.Detta följer bl. a. av att hans rätt till betalning ur utmätt egendom blir hehavskuren om han inte har yrkat betalning inom den i 8 kap. 13 §utsökningsbalken föreskrivna tiden. Anteckningoch rättelse i företagsinteckningsregistret 21 § skall antecknas när 1. enborgenär enligt 2 kap. 3 § andra stycket har anmält att han har sökt betalning ur egendom som omfattas av företagshypotek, 2. dethar anmälts till inskrivningsmyndigheten att betalning vid utmät ning eller i konkurs har utfallit på ett företagshypoteksbrevs belopp. Detkan även i andra fall följa av lag eller annan författning att ett visstförhållande skall antecknas i registret. Enanteckning i registret skall avföras, om den uppenbarUgen kan varaav betydelse. (Jfr3 kap. 21 § i utredningens förslag.) Paragrafeninnehåller bestämmelser om vilka förhållanden som skall antecknas iföretagsinteckningsregistret (jfr 38 § sjölagen). Närmare bestämmelser om huranteckningarna skall göras kan meddelas i tillämpningsföreskrifterna. Iförsta stycket anges i två punkter särskilda fall då anteckning skall göras iregistret. Iförsta punkten föreskrivs att det skall antecknas i företagsinteckningsregistretnär en borgenär enligt 2 kap. 3 § andra stycket har anmält atl han har söktbetalning ur egendom som omfattas av företagshypotek, dvs. har utövat sin s.k.förföljelserätt efter överiåtelse av intecknad verksamhet. Eftersombestämmelserna i 2 kap. 3 § andra stycket tillämpas även i fall Prop.1983/84:128 81 somavses i 2 kap. 4 § första stycket, skall en anteckning i registret göras ävennär anmälningen grundar sig på omständigheter som anges i sistnämnda lagmm. Bestämmelseni förevarande punkt, som motsvarar 29 § första slyckel FL Ofr 10 § 7företagsinteckningsförordningen), syftar till atl ge publicitet åt det dittillslatenta hypoteket i förvärvarens egendom. Vad som skall antecknas är att talanmot förvärvaren har väckts genom stämning eller lagsökning. Om förvärvaren harintecknat egen näringsverksamhet bör anteckningen göras i det för honomupplagda dokumentet i företagsinteckningsregistret. Om förvärvaren inte hartagit ut någon inteckning i sin verksamhet, skall anteckningen likväl göras iregistret men i elt särskilt dokument som då endast kommer att innehållaanteckningen jämte erforderiiga uppgifter för identifiering av förvärvaren(jfr 5 § fjärde stycket företagsinteckningsförordningen). I sistnämnda fallkommer företagsinteckningsregistret således att innehålla uppgifter även omandra än dem som har sökt eller beviljats inteckning. Detta motiveras av genom att begära registemtdrag avseende en viss näringsidkares verksamhetskall kunna förvissa sig om huruvida egendom som hör till verksamheten på grandav utövad förföljelserätt besväras av företagshypotek som någon annan harställt. Fråganom det finns anledning att i företagsinteckningsregistret göra anteckning äveni det för överlåtaren upplagda dokumentet får övervägas i samband med atttillämpningsföreskrifterna utarbetas. Enligtandra punkten, som motsvarar 29 § andra stycket FL, skall iföretagsinteckningsregistret antecknas när det har anmälts fill inskrivningsmyndighetenatt betalning vid utmätning eller i konkurs har utfallit påföretagshypoteksbrevets belopp Ofr 10 § 8 företagsinteckningsförordning-en).Bestämmelsen har samband med 3 kap. 5 §, där det föreskrivs att en inteckningblir utan verkan till belopp som motsvarar vad som vid utmätning eller konkurshar utfallit på hypoleksbrevets belopp. Sådananmälan som skall föranleda anteckning enligt förevarande punkt görs avkonkursförvaharen eller kronofogdemyndigheten enligt 145 a och §§konkurslagen resp. 13 kap. 12 § utsökningsförordningen (1981:981; jfr även 13kap. 22 § nämnda förordning). Anpassningen till JB:s panträttskonstmktionföranleder vissa ändringar i 145 a och §§ konkurslagen (se avsnitt 4.4).Jag kommer att senare anmäla frågan om de motsvarande ändringar som behövs i 13kap. 12 § utsökningsförordningen. Anteckningen i företagsinteckningsregistretskall inte ske förrän fördelningen e. d. har vunnit laga kraft och kan därföravse i vad mån inteckningen har blivit utan verkan på grand av att betalninghar utfallit på hypoleksbrevets belopp Ofr 19 kap. 21 § andra stycket JB). Andrastycket, som har en förebild i 19 kap. 21 § tredje stycket JB (se även 38 §andra stycket sjölagen), innehåller en erinran om att föreskrifter omanteckningsskyldighet kan förekomma även i andra författningar. 6 1983/84. Prop.1983/84:128 82 Framförallt kommer tillämpningsföreskrifterna till förevarande lag att innehållaåtskilliga regler om vad som skall antecknas i registret. Som exempel på en lagmed föreskrifter om anteckning i företagsinteckningsregistret kan nämnas 10 §lagen om dödande av förkommen handling (se avsnitt 4.10). Redan förevarande laginnehåller f. ö. även andra bestämmelser om anteckning i registret än de somtas upp i förevarande paragraf, se l.ex. Tredjestycket motsvarar 19 kap. 22 § JB (se även 38 § tredje stycket sjölagen) ochinnehåller en bestämmelse om att uppenbart betydelselösa anteckningar skallavföras (jfr 12 § första stycket företagsinteckningsför-ordningen). 22§ En införing i företagsinteckningsregistret skall rättas, om införingeninnehåller en uppenbar oriktighet till följd av skrivfel, något annat liknandeförbiseende eller något tekniskt fel. Det inbördes företrädet mellan inteckningarsom berörs av en rättelse skall bestämmas efter vad som är skäligt, omrättelsen kan skada näringsidkaren eller någon innehavare av företagshypoteksbrev. Tillfälleatt yttra sig skall lämnas den vars rätt berörs, om han är känd, samt denmyndighet som avses i 5 kap. 3 §. Enanteckning om ärendet skall göras i registret, om inte beslut meddelas sammadag som ärendet har tagits upp. (Jfr3 kap. 22 § i utredningens förslag.) Paragrafeninnehåller bestämmelser om rättelse av felaktiga införingar iföretagsinteckningsregistret. Den saknar motsvarighet i FL (jfr dock 3 och 13§§ företagsinteckningsförordningen), men har en fastighetsrättslig förebild i19 kap. 17 § första stycket och 18 § tredje stycket JB samt 8 § lagen ominskrivningsregister (se även 39 § första slyckel sjölagen). De viktigarättsverkningar som är förenade med flertalet införingar i företagsinteckningsregistretgör det nödvändigt både att kunna rätta felaktiga införingar och att omgerättelseförfarandet med vissa formkrav. Eninföring som befinns innehålla en uppenbar oriktighet till följd av skrivfel,annat liknande förbiseende eller tekniskt fel i dataanläggningen skall rättasav inskrivningsmyndigheten. Det är här fråga om sådana fall då införingen avnågon anledning har kommit att avvika från vad som var den beslutandes vilja.Om oriktigheten däremot beror på något annat förhållande, t. ex. att eninskrivningsrättslig föreskrift har åsidosatts, kan rättelse endast vinnasgenom besvär över beslutet eller genom en särskild rättegång. En fråga omrättelse enligt förevarande paragraf kan inskrivningsmyndigheten ta uppsjälvmant eller efter påpekande eller ansökan. Iparagrafen ges vidare bestämmelser till skydd för allmänna och enskildaintressen som kan beröras av en rättelse. I den mån en rättelse skulle kunnabli till skada för näringsidkaren eller en innehavare av ett företagshypoteksbrevskall inskrivningsmyndigheten efter skälighetsprövning fastställa det inbördesföreträdet mellan inteckningar som berörs av rättelsen. Prop.1983/84:128 83 Skadaför näringsidkaren kan tänkas uppkomma om ett för honom disponibeltöverhypotek påverkas av rättelsen. Den vars rätt berörs av rättelsen skall, omhan är känd, beredas tillfälle att yttra sig. Innan åtgärd för rättelse vidtasskall också den myndighet som enligt 5 kap. 3 § har utsetts att företrädastaten i frågor rörande ersättningsskyldighet för del allmänna beredastillfälle att yttra sig. Meddelas inte slutligt beslut i rättelseärendet sammadag som det tas upp, skall anteckning om ärendet göras i registret.Anteckningen tjänar till upplysning för tredje man att riktigheten av en vissuppgift i registret har satts i fråga. Bestämmelser om förfarandet i övrigtfinns i 23 §. 23§ Beslut i ärenden om rättelse meddelas genom införing i registret. Skälen förbeslutet antecknas i akten eller i dagboken. I stället för bevis eller handlingsom har utfärdats i enlighet med den tidigare införingen skall en ny sådanhandling utfärdas. Dentidigare handlingen skall fordras in, göras obrakbar och behållas avinskrivningsmyndigheten. Den som innehar handlingen är skyldig att ge in denför detta ändamål. I föreläggande att fullgöra en sådan skyldighet får vitesättas ut. Vitet döms ut av inskrivningsmyndigheten. (Jfr3 kap. 23 § i utredningens förslag.) Paragrafeninnehåller bestämmelser om förfarandet i samband med rättelse. Enfastighetsrättslig förebild finns i 19 kap. 17 § andra stycket och 18 § förstastycket JB (se även 39 § andra stycket sjölagen). Ettbeslut i ärende om rättelse skall meddelas genom införing i registret. Ärendetbehandlas följaktligen som ett särskilt inskrivningsärende. Därav följer bl. a.att bestämmelserna om underrättelse när ett slutligt beslut har gått emot någonsom har hörts i ärendet skall iakttas. Även ett beslut som innebär attinskrivningsmyndigheten har beslutat att inte vidta en aktualiserad rättelseskall föras in i registret. Ettbevis eher en handling som har utfärdats i enlighet med den oriktiga införingenskall ersättas med en ny sådan handling. För det ändamålet skallregistermyndigheten fordra in den fidigare handlingen samt göra den obrakbaroch behålla den i akten. Om ett nytt hypoteksbrev utfärdas med anledning avrättelse bör i detta anges att det ersätter elt fidigare utfärdat hypoteksbrev.Innehavaren av den tidigare handlingen är skyldig all ge in denna tillmyndigheten. För att kunna göra denna skyldighet gällande får myndigheten rättatt använda tvångsmedel i form av vite. Myndigheten kan både förelägga och dömaut vitet. Därigenom främjas en snabb handläggning. Pågmnd av bestämmelsen i 3 § första stycket kommer de allmänna bestämmelserna i 9kap. 8 § om vite i rättegång alt gälla i fråga om vite somföreläggs av inskrivningsmyndigheten. Vitets belopp skall alltså bestämmas mediakttagande av föreskrifterna i . 1983/84:128 84 24§ Beslut i inskrivningsärenden överklagas till hovrätten. Besvärsinlaganskall ges in till inskrivningsmyndigheten.