prop · G703135 · 1983-12-31 00:00:00 — Vid tolkningen av denna uppgift bör man dock hålla i minnet att dettyska FoU-stödet i högre grad går till förelag än i andra länder, där man haren starkare orientering mol alt stödja statliga forskningsinstitut. FoU-stödenkan i allmänhet hänföras till två kategorier; direkta stöd för atl stimulerasjälva FoU-processen och indirekta stöd för att stimulera spridning ochtillämpning av ny leknik. De flesla stöd tillhör den förta kategorin. Om manbortser från ligger tyngdpunkten i stödet påutveckling snarare än forskning. Långsiktig forskning anses bäsl utföras viduniversitet o.d. Ytterligareen allmän egenskap hos FoU-stödet är atl del inriktas mer mol allmän FoU ochinte mol specifika teknikområden. , ochStorbritannien har dock slöd för speciella leknikområden (t.ex.mikroelektronik). Stöden för speciella teknikområden har i huvudsakintroducerats försl de senasle åren. FoU-stödetbestår mesl av bidrag som återkrävs, helt eller delvis, om del stödda projektetblir framgångsrikt. Skalleavdrag är ovanliga. Del svenska särskildaforskningsavdraget (som avskaffades vid ulgången av 1983) var sålunda rättexceptionellt som FoU-slimulans. FoU-slödet är, bortsett från i , intedifferentierat med avseende på olika regioner, trots den allmänl spriddauppfattningen atl FoU är mycket viklig för den industriella utvecklingen. ISverige har dock FoU-stödet genom Nort-landsfondens stöd till forskning en vissregionalpolitisk inriktning. I flera länder finns FoU-program som favoriserarmindre företag. Deindirekta FoU-slöden, som i slort sett saknas i , kan indelas i trekategorier. Den första typen syftar till att stimulera marknadsföring ochförvärv av FoU-resullat. Vidare finns stöd för utbildning av personal inom nyateknologier samt, för del tredje, stöd för konsultinsatser för atl ökamedvetenheten om nya tekniker. Delsvenska systemet för slöd till teknisk ulveckling ligger väl i linje med EG-ländernas.Delta gäller om man ser lill antal slöd, ulgifler, instrument (bidrag medåterbetalning är vanligast) och bidragsnivå (eller mer av stödberäuigande koslnad).En skillnad är alt inle har ett stödprogram särskilt för införandet avny leknik i företag (indirekta FoU-slöd). I bl.a. finns ett slödför införande av mikro-elektronik i produktionen. Ett program förmikroelektroteknik skall dock introduceras i . Regionalpolitiskasföi finns i ett stort antal inom EG - drygl 100 olika slödformer. Oftastfinns, liksom i , en indelning i stödområden. Stödområdena har som regelungefär av befolkningen (: ). I finns ocksåstöd för krisdrabbade storstäder. Detregionalpolitiska stödel inriktas huvudsakligen på sfimulans av invesleringar;i första hand genom direkta bidrag och i andra hand genom 1983/84:135 289 Ett annal men mindre viktigl incitament är sysselsällningsslöd,som endasl i har någon störte betydelse. Förutom investeringsstöden finns en blandad grupp avmindre stöd för skilda syften: för omlokalisering, förstudier av FoU-projekt,stöd för transport-, energi- och lagerhållningskostnader m. m. Iallmänhet är endast tillverkningsindustrin berättigad till stöd. FörbundsrepublikenTyskland och gör emellertid en annorlunda distinktion och ser istället till huruvida en aktivitel är lokaliseringsbar eller inte. Dettabetyder atl även tjänste- och serviceföretag, såsom postorderfirmor,grossister, försäkringsbolag m. m. är slödberältigade. De reguljära regionalpoliliskastödprogrammen är i allmänhel illa anpassade till tjänsteföretag, eftersomdessa oflasl har räll obetydliga investeringar i realkapital. Därför har bl.a.Förbundsrepubliken och särskilda lönesubventioner förtjänstesektorn, något som inle finns i . Inriktningen på invesleringsstimulanser(lokaliseringsbidrag och -lån) är en likhet mellan och andra ländersregionalpolitiska stöd. Tre viktiga regionalpoliliska slöd i ärovanliga i , nämligen transportstödet, sysselsällningsslödel och nedsättningenav socialavgifter. De svenska lokaliseringslånen har en låg subventionsgrad. E.xportfrämjande stöd består till övervägande delen avsubventionerade exportkrediter (i del s. k. SEK-syslemet) och exportkreditgaran-tier.Formerna för exportkrediter regleras av den s. k. consensusöverenskommelseninom . Den adminislrativa och finansiella konstruktionen av resp. landssyslem varierar dock avsevärt och därmed också möjligheterna alt mätakostnaderna. har liksom ell relalivi transparent syslem, medankostnaderna i och är svåra alt ulreda på grund av att bidrageni det förta fallet går över och i del senare fallet genomförmånlig statlig refinansiering i form av förlagslän. IFörbundsrepubliken lämnas exportkrediter dels äv AKA, som ägs av ell anlalaffärsbanker, dels av det helstatliga Kreditanslalt fur Wiederaufbau. Defranska exportkrediterna lorde höra lill de mest generösa. Kostnaderna var år1982 uppskattningsvis , exkl. s. k. blandadekrediter. I Slorbrilannien finns inget särskilt . Istället har garanliinslitulet ECGD en överenskommelse med affärsbankerna att ECGDläcker ränledifferenser och kursförluster. Den åriiga koslnaden uppgår lill ca5 miljarder kr. I finns heller ingen särskild institution, utandet fristående institutei NCM har ett särskill avtal med staten som gör del möjliglalt tillämpa en förmånlig ränla. I lämnas subventionerade exportkrediterav den statliga Export and of the (Exim-bank).Lånemöjligheterna bygger på förmånliga refinansieringsvillkor genom utgivandeav 19 1983/84. 1983/84:135 290 Även i finns en hdslallig Exim-bank.Genom den låga japanska marknadsräntan har refinansieringsmöjligheierna varitmycket goda. Det är mycket svårt atl uppskatta kostnaden för de amerikanskaeller japanska exportkrediterna. En andra huvudkategori av exportstöd är stimulanser förall på olika sätt hjälpa förelag all komma in på exportmarknader. I Sverigeadministreras dessa slöd huvudsakligen av Exportråd. Inom EG finns 46exportfrämjande slöd. Omkring en tredjedel av stöden och hälften av utgifternahänför sig till . De exportfrämjande stöden kan delas in i fyra kategorier.För det första finns stimulanser för atl möjliggöra direktkontakt medpotentiella ulländska köpare. Sådana stöd finns i alla och är oftastutformade som bidrag. Stöd ges för deltagande i mässor och utställningar, försymposier och för konlaklresor. En andra kategori är stöd för alt genomföraexport-program. Stöd ges till bl.a. marknadsundersökningar och etablering avdotterbolag utomlands. En tredje kategori slöd består i konsultinsatser för atlbedöma ett förelags exporlpotenlial, stimulanser för exportsamarbete,produktanpassning och för invesleringar i exporlkapacilet, dvs. ålgärder somsätts in på hemmaplan för all stärka exportföretagen. Slutligen finns programför subvention av anbudskostnader då ett företag lämnar offert på enexportorder. Ett liknande stöd finns även i . Dessa slöd är i allmänhetutformade som ett bidrag med ålerbetalningsskyldighet om företaget får orderni fråga. De svenska exportfrämjande stöden avviker inte på någon väsenlligpunkl från de man kan återfinna i . Stnå och medelstora företag anses i alla vara enväsenfiig del av induslrin. De bidrar lill sysselsättning, tillväxt ochförnyelse inom industrin. I synnerhet lägger slorvikt vid slödet till småföretag, såväl om man ser lill antalet stöd (40stycken) som lill utgiften. Även har många slöd (30) medan ,och bara har ett fåtal. I favoriserar dock ell flerlalandra slödformer de mindre förelagen. Småföretagsstödet tar sig avsevärt mer varierande formerän de andra, behandlade områdena. Administrationen kan vara delegeradtill regionala myndigheter eller särskilda organ; till slatliga kreditinstituteller till affärsbanker. I stort sett alla slag av incitament finns representerade;bidrag, mjuka lån, räntesubventioner, lånegarantier m.m. Slorleksgrän-sernaspänner över en vid skala, från ett franskt slöd för enmansföretag lill etttyskt stöd fill vilkel förelag med upp till 1 000 anställda är berättigade. Denvanligaste gränsen är dock 200 anställda, även om storleksmått som omsättning,balansomslutning och projektslorlek också används. Småföretagsstödet kan indelas i två huvudkategorier: (1)allmänna stöd för finansiering och (2) slöd inriktade på problem som anses varaspeciella för mindre företag. Prop.1983/84:135 291 Inomden första kategorin finns i länderna regelmässigt ett mjukt lån eller enräntesubvention som en allmän finansieringskälla. Denna tar sig flera former, t.ex.i som lån med en över tiden differentieradräntesats. I några länder finns mjuka lån som klassificeras som eget kapital.Det faktum att flera länder har förmånliga lån för småföretag härtör från denutbredda uppfattningen alt finansieringen är ett vanligt problem för dessaföretag. Småföretagsstöden i och avviker dock från normengenom en koncenlralion på bidrag resp. skatteavdrag. Förulomdessa allmänna slöd ges subventioner lill småföretag för ett flertal syften:nyetablering, FoU, exportfrämjande, sysselsättningsökning, energisparande,regional utveckling saml strukturell anpassning. Av dessa är nyetablering det högslprioriterade. Detta gäller särskill i ochFrankrike. Ett bidrag för all utnyttja exlerna konsulter finns iFörbundsrepubliken , och . Därutöver finns iflertalet länder särskilda organ som ger konsulthjälp, ungefär somutvecklingsfonderna och gör i . I finns ett stödför småföretag som ökar sin sysselsättning. Delfinns några signifikativa skillnader mellan och EG-ländernassmåföretagsstöd. De två största svenska stödformerna på detta område,utvecklingsfondernas rörelselån och industrilånegarantierna, är inle generösajämfört med motsvarande stöd inom EG. De svenska nettokostnaderna försmåföretagsstöd är därför relativt små. I saknas ell särskillstödprogram för nyetablering. Inle heller finns stöd för kollektiva insalser(dvs. satsningar som småföretag kan anses göra bättre gemensamt än enskill; t.ex.export) eller för anlitande av externa konsuller - två typer av stöd som ärvanliga inom EG. Ensista grupp av stöd i denna genomgång av industristödet i är de somsyftar till strukturell anpassning och räddning av krisdrabbade företag. ISverige finns ett fålal sådana slödformer för alt skapa rådrum vidföretagskriser. De större stödinsatserna har ju annars, både i ochutomlands, skett via förelagsspecifika insatser, inte genom permanentastödprogram. (En översikt av del europeiska krisslödel ges i del följandeavsnittet.) Dennatyp av slöd har låg prioritet. De ålerfinns huvudsakligen i , Italienoch , men även i de andra länderna finns enstaka program. Huvuddelen av stödelför strukturell anpassning och räddning av krisdrabbade företag består avförmånlig finansiering. Därutöver finns också slöd syftande till alt hjälpaarbetskraften all anpassa sig; ulbildningsstöd, konsultstöd samt stöd förfusioner och förelagsköp. Informationenom industristödet i är f. n. bristfällig. Som framgåtl finnsfederalt subventionerade exportkrediter. På småföretagsområdet adminislrerarSmall finansierings-och serviceprogram. En slor del avindustristödet uppslår som en effekl av de stora försvars- och rymdprogrammen. Prop.1983/84:135 292 Industristödet på delstatsnivå är bättre kartlagt genom ennyligen gjord inventering (Directory of Incenlives for Business Investmenl and Developmentin the , Press, , D.C., 1983). Alladelstater har industrislöd. Räknat för respektive delstat är dessa relativt få.Stöd finns, liksom i , för ett flertal syften; investeringar, export, FoU,energisparande, småföretagsutveckling, regionalpolitik (även för vissastorstadsområden), personalutbildning och miljövård. Delstaterna har iallmänhet särskilda instrument för atl locka lill sig företag. Ca 20 delstaterhar egna konior utomlands. Förulom de finansiella stöden finns en rik flora avolika slag av företagsservice. Dessa innefattar utbildning,marknadsundersökningar, hjälp med att välja lokaliseringsort, hjälp med atthantera olika regler (koncessioner o.d.), FoU-rådgivning, induslrihus m. m. De finansiella instrument som används skiljer sig en delfrån de europeiska stöden. Bidrag är sällsynta. Olika slag av subventioneradelån är däremot en vanlig stödform. Flera stater adminislrerar låneprogramgenom revolverande fonder (som Induslrifonden eller utvecklingsfonderna). Dessahar en kontinuerlig finansiering genom att amorteringar används för nya lån.Ränteintäkterna används för alt läcka administrationskostnader. Del mestutbredda finansieringsstödet är Industrial Revenue Bonds; ett slagsobligationer. Obligationerna ges ul av delstaten för alt finansiera invesleringari privala företag. Räntan på obligationerna är skattefri, och kan därigenomsättas lägre än marknadsräntan (vanligen lill av denna). På sä vis blirockså företagets kapitalkostnad lägre. Andra lånerelate-rade slöd är direktaräntesubventioner, lånegarantier samt ytterligare vissa typer av obligationer.Vidare ges finansiering med olika former av eget kapilal bl.a. aktiekapital,konvertibla skuldebrev och royallyavlal. Slutligen finns ett slort anlalskatteavdrag. 3.4 Stöd till krisdrabbade företag Några krisbranscher är gemensamma för de flestaindustriländer; varvsindustrin, stålindustrin och tekoindustrin. Därutöverfinns vissa branscher som drabbats av svåra finansiella problem i en delländer. Detta gäller bl. a. bilindustrin (), kolindustrin(, ) och kemisk industri (). I finns stödprogramför varvsindustrin. Dessa består av räntebidrag, s.k. uppdragsstöd, samt lån. Däruiöverfår varven beställarstöd, regionalpoliliskt stöd och FoU-stöd. Dessutom ges slödav ddslalerna. Den statliga ägarandelen i varvsindustrin, beräknad som andelav produktionen, begränsar sig lill . Situationen för de tyska slorvarvenär myckel dålig. Omfattande strukturåtgärder diskuteras f. n. innefattandeneddragningar och nedläggningar vid nybyggnadsvarven med uppskattningsvis 9000anställda (av totalt ca 51000 anställda). Prop.1983/84:135 293 Kolindustrin är den största stöd mottagaren. Räknal bruttouppgick stödet lill 6,0 miljarder , 5,8 miljarder och 4,8miljarder . Stödet betecknas av som främsl energi-och regionalpolitiskt moliveral. F. n. finns försäljning i lager. Den tyskaståtindustrin har hitintills subventionerats endast i ringa grad. Undantaget ärArbed-Saarstahl i med ca 17000 anslällda, där staten engagerat sig medca 2,3 miljarder i slöd, varav hälften i form av garantier. Ytterligarepersonalminskningar och statligt slöd lill förelaget är att vänta de närmasteåren. Förhandlingar om en fusion mellan ,vid vilken statligt stöd skulle ges, har diskuterats. Krisstöd i har under de senasle åren lämnalsframför alll lill stålindustrin, men även lill varvsinduslrin, den kemiskaindustrin, tekoindustrin samt vissa andra branscher. beräknas desamlade föriuslerna för de statliga industriföretagen uppgå lill . Praktiskttaget hela den franska stålindustrin är efter nationaliseringen 1981 avföretagsgrupperna och Sacilor i slallig ägo. Dessa båda koncerner hadeår 1982 en sammanlagd förlust på . fick deett statligt kapitaltillskott på , vilket motsvarar entredjedel av anslagen för den nationaliserade industrin. Enligt slålplanen föråren 19821986 skall investeras i stålindustrin. EG-kommissionenhar emellertid begärt större kapacitetsnedskärningar än som planeras. Situationeni den franska varvsindustrin fortsatte alt försämras . årgenomfördes en omstrukturering av varvsinduslrin, som består av tvåföretagsgrupper; en statlig och en prival. är det land bland destörre fartygsproducenterna som ger de största subventionerna (om hänsyn endasltas till mer permanenta stödprogram, ej föriusltäckningsbidrag o. Fransktekoindustri har ca 550000 anställda. av produktionen exporteras. Föratt i någon mån minska nedgången i sysselsättningen (40000 arbetstillfällenper ) introducerades en ny leko-plan . Det viktigasteinslaget i denna är en nedsättning av de sociala avgifterna med 12procentenheter. Bortfallet i skatteintäkter har beräknats lill ca . Planer finns på ett särskiltexportstöd för lekoinduslrin. Denkemiska industrin är näst efler stålindustrin den största slödmolta-garen.Förlusterna prognostiseras till sammanlagl . Slora slalliga slöd lill branschen kan därför förutses de närmasleåren. Uppgifterna om del brittiska krisslödel är bristfälliga.Varven, kolgruvorna och stålindustrin är liksom i ändrä~ränder slora stödmoltagare.Under 1982/83 har i stöd fill givits ca . (brutto)! 1983/84:135 294 Två andra stora stödmoltagare är British Leyland och RollsRoyce. Till bilindustrin gavs drygl . som lån 1982/83. I uppgick stödel lill varvsindustrin till980 milj. norska kr. (nettokostnad). Den norska varvsindustrin hade 1983 ca24000 anslällda, därav 7500 i nybyggnad av fartyg. Slödet till stålindustrin (brullo)uppgick till sammanlagl ca . Merparten avdetta stöd har gåll lill A/S Norsk och A/S Sydvaranger. En Iredje storstödmoltagare är Store Kulkompani A/S. företagskolbrytning pä upprätthälls dock huvudsakligen av utrikespolitiskamotiv. Det danska stödel till enskilda företag är i slorl sellbegränsat till ett enda fall, nämligen Det Danske /S. Senaslstöd till företagel gavs var . Då nylecknades aklier för 54 milj.danska kr., fordringar nedskrevs med 72 milj. danska kr. och staten övertog belalningarnaför lån på 207 milj. danska kr. För varvsindustrin finns mer permanentastödprogram med en subventioneringsgrad ungefär moisvarande den svenska.Danmarks varvsindustri har lyckats hävda sig relativt väl. I år krisinsatserna inom stålindustrinkoncentrerade lill det slalliga förelaget Cockeril-Sambre. Under åren 1981-1983har förelaget erhållit (brutto) av belgiskastaten. Slödet lill kolindustrin uppgick till . plan för lekoinduslrin har introducerats, som efter påpekanden från EG-kommissionendock övervägande består av lån. En uppfattning om stålsubventionerna i utlandet kan man fågenom de sammanställningar som görs inom ramen för EG. Tabell 2 visar EG-ländernasandel av slödel och deras respektive andel av EG:s stålproduktion. Uppgifternaom stödel är bruttosiffror, som summerar bidrag, lån och garantier. De laralltså inle hänsyn lill att subvenlionsinslagel skiljer sig åt mellan olikastödinstrument. De lotala bruttokostnaderna var ca 70 miljarderkr. Stöd till stålindustrin jnom EG från mitten av1980januari 1983. Land Andel av EG:s stöd (brutto) Källa: Neunter Subventionsbericht, sid. 55 (Tyskaförbundsdagen, , 1983). 1983/84:135 295 Länder med en hög andel subvenlioner relativt sinstålproduktion är , och . Länder med en lågandel subventioner relativt sin stålproduktion är ,och . Slutsatserna gäller med reservation för denosäkerhet som är förknippad med bruttoredovisning. 4 Översikt och slutsatser På industripolitikens område sker konlinuerligl enomprövning av slödformer, organisation och åtgärdsprogram. Det är svårt allkort sammanfatta de senaste årens utveckling. Några utvecklingstendenser ochslutsatser från det föregående ter sig dock angelägna alt lyfta fram. (1) Industripolitiken har varit defensiv. Ca tvåtredjedelar av industristö det har gått lill krisdrabbade branscher och förelag inom främsl basindu strierna. Även i utlandet har slora slöd givits lill krisförelag. Informations- underiaget tillåter dock inte systematiska internationella jämfö relser av krisstödels kostnader. Klarl är emellertid alt slora och kost samma förelagsrekonstruktioner har gjorts även i andra länder. Det icke-permanenta slödet har, med avbrolt endast , sladigl växt. Insatserna har haft som syfle att minska antaletsysselsatta i socialt acceptabla former och att göra företagen konkurrenskraftiga.Samtidigt har stödet skapal flera problem. Slödettynger i avsevärd grad statsfinanserna. /83 utgjorde det icke-permanentastödet en femtedel av budgetunderskottet. på länge kan man nuförvänta en drastisk nedgång i krisslödel. Detta har främsl två orsaker. Fördel första ledde de exepliondll slora kapilaltillskotl som gjordes 1982/83 tillalt de statliga företagens finansiella situation nu är relativt god. För det andrabörjar genomförda omstruktureringar i företagen alt ge resultat. Delta, lillsammansmed devalveringen och konjunkturuppgången, har lett till markanta lönsamhelsförbättringarinom bl.a. , NCB, och . Även varvens situation har förbättrats,men den är fortsalt bekymmersam. Utsikterna för att minskningen av det icke-permanenta slödetskall bli bestående är goda. En betydande omorientering av industripolitikenhar därigenom blivit möjlig. (2) Stödet tiUteknisk utveckling och småföretag har I stort sett legat på oförändrad nivå.Det belyder att de stöd som mest utpräglat är inriktade på industriellförnyelse har blivit en allt mindre del av industristödet. Srriåfö-retagsstödelskoslnader bör dock tolkas mot bakgrund av att de senasl vidlagna åtgärdernaavsåg skattelindringar. De finansiella förmåner som småföretagen därigenom fickredovisas inte under industristödet. (3) Kostnaderna förexportstödet har ökat. Den del av det mer offensivt inriklade stödet somexpanderat är exportstödet. Prop.1983/84:135 296 fort med mer än fördubblade kostnader de två senasle åren.I denna ulveckling finns en betydande grad av automatik, beroende på SEK-systemetsoch exportkreditgarantiernas konstruktion. (4) De statliga företagens roll har förändrats i ochmed riksdagsbeslutet , som innebar ökad självständighet och ökat ekonomiskl ansvar. Statsförelag har fått mer renodlade förelagsekonomiska mål. Slalens ägar- roll blir därmed inte sammanblandad med regionalpolitik eller arbetsmark nadspolitik. Staten har grund för en mer reslrikliv linje genlemol de statliga förelagen vad gäller stöd. I utlandet finns vill skilda sätt att se på statligtföretagande. Del märks tydligast om man lar och somexempel. I det förta landel försöker regeringen privaiisera de statligaföretagen, medan i en omfattande nationalisering av privatastorförelag har genomförls. (5) Industripolitiken får fler inslag av instrument sombygger på mark nadsstyrning. Denna trend är märkbar både i utlandet och i , även om den har flera motsägelsefulla inslag. Del finns en ökad filllro lill decentralisering av beslut och mindre direktstyrning från slalen. Flera enskilda händelser och beslut, från och utlandet, kan anföras som exempel: Doktrinen om "pickingthe winner", dvs. tron på all framgångsförelag (eller förlustföretag) kanhandplockas har kommit i vanrykte. var tankar på detta temarätt utbredda, både inom industripolitiken (exempel: ) ochföretagsstrategin. a. del kostsamma och en lång radstatliga förlustförelag har bäddat för en störte tro på lokala beslut och ennärmare koppling mellan marknadsförutsättningar och produktion. Nyföretagandet ges ökad vikt. I flera länder, inklusiveSverige, försöker man alt öka nyföretagandet med utbildning och ekonomiskastimulanser. Intresset för avregleringar,dvs. att ta bort olika slag av normer, har ökat. Delta intresse kan sägas härtörafrån två skilda utgångspunkter. En är att regleringarna motverkar sitt egetsyfte (t. ex. alt priserna inte blir lägre av prisregleringar); en annan att regeltänkandeldrivits för långl och skapat onödigt krångliga och dyrbara regelsyslem. Exempelpå främsl den första utgångspunkten är den minskning av reglering som skettinom tre stora sektorer i Förenta Slalerna, nämligen transporter,telekommunikationer och finansväsende. En slrävan att förenkla och förbilligaligger bakom regeringens uppdrag till SIND att utreda administrativa hinder förinvesteringar. Inom finns en interdepartemental arbetsgruppför atl se över normer som påverkar industrin. De statligaföretagen har fått ökad självständighet (se ovan). Statliga och delstatligaföretag har sålts (Datasaab, ASEA-Alom, ). Diskussioner har förts om en börsinlroduklionav . Prop.1983/84:135 297 Riskkapitalmarknadenför de mindre förelagen har blivit friare genom statliga stimulanser av VentureCapitalförelag och lagändringar som möjliggjorde OTC-marknaden. Storabranschutredningar, som var vanliga under 1970-lalet, görs inte längre. Debranschutredningar som görs avser små eller mycket små branschsegment. (6) Det svenskaindustristödssystemet ligger ungefär i linje med andra länders. Flertalet av desvenska stöden har motsvarigheter ulomlands. Skillnader finns i stödensutformning och i stödsystemens storlek.