prop · G703100 · 1983-12-31 00:00:00 — främst maskiner och utrustning,starkast i men även i Förbundsrepubliken.Bostadsinvesteringarna har stigit kraftigt i fleraländer , framför allt i . Produktionsuppgångenhar lett till en ökning av sysselsättningen i , ochnågra av de nordiska länderna. I övriga länder har sysselsättningen fortsattatt reduceras. har antalet sysselsatta i minskat med 3,3 miljonerpersoner. Arbetslösheten har slagit nya rekord i flertaleteuropeiska länder och låg för som helhet pä över 10 1/avarbetskraften i årsgenomsnitt 1983, en ökning med från åretföre. För ungdomar är motsvarande tal . Ökningen av arbetslöshetenhar dock bromsats upp i flera länder . I har över3 miljonernya arbetstillfällen tillkommit under loppet av 1983 och arbetslösheten har därminskat relativt snabbt, från över 10 1/fill ca 8 1/senhösten 1983. Den svaga arbetsmarknadenhar påverkat löneutvecklingen. beräknas timlönekostnaden för i genomsnittha ökat , vilket är lägre än . DemätUiga löneökningarna ochden relativt goda produktivitetsökning som har ägt rum i flera länder har medfört att arbetskostnaden per producerad enhetstabiliserats under loppet av 1983. De lågalöneökningarna har varit en väsentlig faktor bakom den avtagandeinflationstakten. Konsumentprissstegringen i OECD-området har bromsatsupp från en takt av 13,5,ioktober 1983.1 länder som , och kan man i dagmed fog tala om en i det närmaste stabil prisnivå. I har dockinflafionen ökat från i årstakt till följd av trycket av dendär accelererande Prop.1983/84:100 22 efterfrågan och stigande priser på livsmedel. Även ominflationstakten reducerats i stort sett i samtliga är skillnadernamellan olika länder i dagstörre . Tabell 2:2 Konsumentprisernas utveckling De sju stora länderna De internationellaråvarupriserna sjönk till slutet av 1982 med nära 25%mätt i gemensam valuta. Under loppet av 1983 har priserna åter stigit med ca 15%.Effekten av höjningen av råvarupriserna påkonsumentprisnivån är dock begränsad till en knapp procentenhets högreinflationstakt. Oljepriset har legatrelativt fast kring den deklarerade rikt-nivän per fatsom beslutades av de oljeproducerande ländernas organisation, OPEC. Överutbudet pä marknaden tvingade då nedpriset från per fat. Under restenav 1983 har OPEC-länderna trots inre spänningar i huvudsak lyckats begränsa sinproduktion för att inte oljepriset skulle fortsätta sjunka. Övriga producenter(t. ex. Nordsjöländerna och ) har kunnat sälja vad de produceratutan att spotpriset har pressats mer än någon dollar under riktnivån. Å andrasidan har inte den politiska oron som uppstått genom kriget mellan och Irakförmått att höja oljepriset. Genomatt dollarn apprecierats med under loppet av 1983 har ändå priset för köparna ökat , liksomoljeländernas intäkter. Bilaga 1.1 Preliminärnationalbudget 23 Den långsammareinflationstakten har följts av ett lägre nominellt ränteläge. Under loppet avhösten 1982 sjönk både den långa och korta räntan i med45 %. Detta var en följd både av det svaga efterfrågeläget ochavtagande inflationsförväntningar men framför allt av att den amerikanskacentralbanken lade om penningpolitiken iexpansiv riktning. fortsatte räntan att sjunka något iFörenta staterna. Till följd av bl. a. höga tal för penningmängdens tillväxt,som ledde till förväntningar om en penningpolitisk åtstramning, stegräntan något . Härtill bidrog också förväntningar omfortsatt stora budgetunderskott och den kraftiga aktivitetsuppgångens inverkanpå investeringarna och på inflationen. Under hösten 1983har penningmängden i stigit i måttligare takt ochränteläget stabiliserades under böljan av hösten pä en något lägre nivå. Motslutet av 1983 visade dock räntan ånyo en tendens att stiga. Realräntan, dvs. räntenivån med avdrag för inflationstakten,har stigit dramatiskt i de flesta länder sedan den första oljekrisen . IFörenta staternaberäknas den långa räntan ligga överinflationstakten att jämföras med en räntenivå över inflationen treär tidigare och en negativ realränta . I de flesta storaindustriländer ligger den långa räntan överinflafionstakten och den korta räntan några procentenheter lägre. De höga realräntenivåerna verkar,om de blir bestående, återhål lande päföretagens benägenhet att investera och på hushållens köp av kapitalvaroroch bostäder. Genom att räntorna i viss utsträckning är avdragsgilla vid taxering reduceras dockkänsligheten för höga nominella räntesatser. I är dennaavdragsrätt mer omfattande än i mänga andraländer. Räknat efter skatt är den amerikanska realräntan bara på kapitalmarknadenoch på penningmarknaden. I ochJapan.har inte räntesatserna gått tillbaka lika kraftigt som i Förenta staternasedan sommaren 1982. De korta räntorna har liksom i Förenta staternaminskat snabbare än de långa. De något stigandeamerikanska räntorna och den fortsatt starka dollarn har med viss eftersläpningföljts av stigande räntor i övriga världen. Den amerikanska dollarn har ytterligarestärkts och nådde i mittenav augusti en topp. Efter interventioner frän centralbankerna i främstVästuropa sänktes kursen, men var dollarkursen åter uppe i rekordnivåer visavi de flesta europeiskavalutor. Den effektiva dollarkursenhar stigit med . Dollarn har behållit sin styrka trots den starka försämringenav den amerikanska bytesbalansen.Handels- och bytesbalanserna beräknas 1983 ha givit underskott på drygt60 respektive . Dollarns ökadestyrka har motsvarats av en försvagning av valutorna inom deteuropeiska valutasystemet (EMS). 1983/84:100 24 har stärkts , även mot dollarn.Yenen framstår dock fortfarande som klart undervärderad om man ser tillutvecklingen för underliggande ekonomiska faktorer under en längre period.Sedan oktober 1978 har yenen devalverats mot dollarn som den ackumulerade inflationen varit 30%snabbare i . torde en uppgång med ha skett,främst till följd av ökande handel med varandra. Deras importfrån utvecklingsländerna har kommit igång under loppet av 1983, men beräknas haminskat räknat medca . Ettväxande antal länder, främst utveckhngsländer, har fått svårigheter att klara betalningarav räntor och amorteringar pä sinuUandsskuld. En del länder har redan vidtagit ekonomiskpolitiska anpassningsåtgärder för att komma rätta medskuldproblemen. Med nödvändighet hardetta gått ut över importen och investeringarna Det har också inneburiten reducerad efterfrågan på industriländernas export. Den ekonomiska politiken och i synnerhet finanspolitikenhar givits en utpräglad restriktiv inriktning . I har omfattande besparingsåtgärder vidtagits somfrämst drabbar hushällen, genomminskningar av transfereringar och genom skattehöjningar. Budgeterna för 1984är i gemen fortsatt mycket restriktiva i . I har en serie åtstramningspaket lagts fram underdet . I har budgetunderskottet visserligenstigit, men nästa års budget väntas bli mycket stram. Budgetunderskotten är i många länder helt eller till stordel en följd av konjunkturläget,genom att statens inkomster kraftigt hämmats av den höga arbetslösheten och de låga inkomstökningarna för hushällen samtidigtsom statens utgifter för t. ex. arbetslöshet, industristöd och sociala ändamål drivits upp. Om man rensar budgeternafrän dessa konjunkturfaktorer är detresterande, struktureUt betingade, budgetsaldot för flera länder positivt eller utvecklas åtminstone i mindrenegativ riktning. I beräknas finanspolitikens inverkan pä ekonominbli restriktiv både . presenterades dock ett förslag med bl.a.skattelättnader och offentliga investeringar, som när de genomförs åtminstonereducerar åtstramningseffekten. I Förenta staternahar dock budgeten fått en utpräglat expansiv verkan. Det federalabudgetunderskottet för det avslutade budgetåret uppgick till 195 miljarder dollaroch underskottet förväntas bli nästan likastort under innevarande budgetär. Genom denna utveckling beräknas detamerikanska strukturella budgetunderskottet komma att öka med motsvarande av BNP. Den finanspolitiska åtstramningen i de övriga sexstora beräknas hauppgått till motsvarande av BNP . I Förbundsrepublikenberäknas åtstramningseffekten vara dubbelt sä stor. Bilaga 1.1 Preliminärnationalbudget 25 väntasOECD-ländernas samlade bruttonationalprodukt öka med omkring 3 1/. I Förenta staternaär det osannolikt att några mer betydande ändringar kommer att ske i denekonomiska politiken i åtstramande riktning före presidentvalet. Aktivitetsuppgängenkan därför förutsättas fortsättaom än i en successivt mer dämpad takt (i årstakt) och stödjas både av investeringar och en fortsatt uppbyggnadav lagren. Den privata konsumtionen torde utvecklas i takt med produktionen. I väntasproduktionen öka med , främst stödd av exporten tillFörenta staterna men också i begränsad grad av det framlagdastimulanspaketet med skattesänkningar och tidigareläggning av investeringar som viktigaste inslag. I ärproduktionsutsikterna mindre ljusa. Den inhemska efterfrågan tordeförbli svag till följd av den fortsatt strama ekonomiska politiken i flertaletländer. För , och flera mindre länder kan tillväxten heltkomma att utebli . Tillväxtimpulserna frän tordeinte heller bli tillräckligt starka för att säkra en hög tillväxt iVästeuropa. Investeringarna kan inte heller väntas komma igång somtillväxtpådrivande faktor så länge realräntan förblir hög och sä länge kapacitet ståroutnyttjad i så stor utsträckning som den gör . Den väntadelönsamhetsförbättringen torde vara otillräcklig för att kunna bidra till enväsentlig uppgång i investeringarna. Någon ytterligare minskning i sparandetunder 1984 torde inte vara sannolik utan den privata konsumtionen tordeutvecklas mer i takt med den totala tillväxten i ekonomierna. För de sju storaOECD-länderna väntas arbetskraftskostnaden per producerad enhet öka med knappt2% 1984 jämfört med 1 1/. Minskad användning av pris- och följsamhetsklausuler,försämrade arbets-löshetsförmäner och stor återhållsamhet frän offentliga arbetsgivaretorde medverkatill att löneökningarna hälls tillbaka. Löntagarna antas inte kunna kommakompensera sig för de gångna årens reallöneminskning. Den förutsatta godaproduktivitetshöjningen i återhämtningsfasen kan också bidra också till att hålla prisnivånnere. En visskonjunkturbetingad ökning av inflationstakten kan förutses , främst iFörenta staterna. Det finns också en risk att prisökningarna i den amerikanska ekonominaccelereras därefter under trycket av fortsatt högabudgetunderskott. Budgetunderskotten tordepåverka inflationen både genom att spä pä efterfrågan, den ränteupp-drivande effekten pä kreditmarknaden samt inteminst genom att skapa förväntningar om framtida hög inflationstakt. FörVästeuropa torde den åtstramandeekonomiska politiken hälla nere inflationen även . För helaOECD-omrädet kan därför prisstegringstakten beräknas till . Oljepriset kan förväntas ligga kvar vid riktnivån 29dollar per fat under 1983/84:100 26 Priset för andra råvaror väntas i neutralvaluta komma att öka något snabbare än den genomsnittliga internafionellainflationen. Utsikterna pekarpå en fortsatt ökning av antalet arbetslösa i till närmare 20miljoner personer , som arbetsmarknaden ytteriigareförbättras i . Antalet arbetslösa i hela OECD-området tordeligga kvar på nuvarande höga nivå på över 32 miljoner personer trots denpågående konjunkturuppgången. 1984 väntas väridshandelnöka med 5-5 1/. Underskottet i bytesbalans förväntasfortsätta att växa medan en förstärkning förutses förbytesbalanserna för främst men också för flera länder i . Förutvecklingsländerna torde bytesbalansunderskotten bli i stort sett oförändradetrots ett förbättrat bytesförhållande och en ökad export. Tablå Bytesbalanssaido imiljarder dollar ' Den s. k. globalarestposten utgör summan av defmitionsolikheter, fel och brister i betalningsbalansstatistiken.Den amerikanska andelen härav torde vara betydande och skulle i så fallmotverka det negativa amerikanska bytesbalanssaldot. Aktiviteten i denamerikanska ekonomin har efter en utdragen och djup lågkonjunktur åter väntuppåt. Vändningen kom och var följden bl. a. av enomläggning av den ekonomiska politiken i expansiv riktning genomskattelättnader och en mer flexibel tillämpning av de penningpolitiska målen. Enoväntat snabb nedgång i inflationstakten har också bidragit till att denprivata konsumtionen stigit. Den samlade ekonomiskaaktiviteten, mätt som bruttonationalprodukten, gick tillbaka både under loppetav och 1982, men har sedan böljan av 1983 ökat kraftigt.För beräknas BNP ha ökat med 3 1/. I årstakt beräknas BNPha ökat med 2 1/, med andra och med nära 8%tredje kvartalet. Uppgifter om utvecklingen inom industrin och detaljhandelnpekar på en fortsatt stark utveckling , kring . Det ärden slutliga inhemska efterfrågan och lagerutvecklingen som burit uppaktiviteten som externbalansen försämrats med motsvarande Bilaga 1.1 Preliminärnationalbudget 27 drygt en procentenhet av BNP mellan 1982 och 1983.Bostadsbyggandet, som tidigare hölls tillbaka av höga nominella räntor och avosäkerhet om framtiden, ökade kraftigt. Under loppet av 1982sjönk den långa räntan och kreditmöjligheterna förbättrades. Pä nära nog fördubblades igångsättningen av nyabostäder. Den privata konsumtionen har under loppet av 1983 ökatmed , särskilt kraftigt . Den disponibla inkomsten beräknas ha stigitmed bl.a. till följd av en lägre prisökningstakt än väntat och tillföljd av fortsatta skattesänkningar. Det sista steget i administrationensskattesänkningsprogram genomfördes ijuli 1983 och beräknas ha ökat den disponiblainkomsten med motsvarande 1 1/. Dethöga ränteläget under senare är har med viss eftersläpning givit högre ränteinkomster och andraförmögenhetseffekter, som utnyttjats för konsumtion när inflationstaktenavtagit. Efterfrågan pä möbler och annan hemutrustning har stigit till följd av det ökade husbyggandet. Bilköpenhar också ökat kraftigt under 1983.Konsumtionsuppgången har finansierats av en betydande nedgång i sparandet. Sparkvoten beräknas 1983 ha sjunkit med till , vilkethistoriskt sett är mycket lågt iFörenta Staterna. En bidragande faktor fill konsumenternas minskade försiktighettorde vara att deras tilltro till hur ekonomin utvecklas har stärkts. Enligtmätningar har förtroendet stigit till en högre nivå än vad som registreratsunder de . Den tidigarekraftiga nedgången i företagens lager har bromsats upp och dängenom bidragittill tillväxten. Lageruppbyggnadentorde ha fortsatt även men innebar bara attlagren ökade i takt med produktionen. Företagens investeringar minskadeunder hela 1982. Under loppet av 1983 har främst investeringar i maskineroch annan utrustning börjat öka kraftigt, trots det fortsatt höga ränteläget. Industriproduktionenhar ökat och låg överbottenläget ett är fidigare. Detta har skett främst genom förbättradprodukfivitet men också genom ökad insats av arbetskraft. Bilindustrin har ökatsin produktion särskilt snabbt, men nästanalla branscher visar positiva tillväxttal. Kapacitetsutnyttjandet har stigit från vid bottenläget senhösten 1982till . Nyckelvärdetför att investeringarna skall ta ordentlig fart brukar anges kring80-83%. Arbetslösheten hargått ned från 10,till 8,, vilket motsvarar ca 10miljoner personer. Inflationstakten har också bromsats upp och var i oktobernere i 2,i tolvmånadsförändring jämfört med 5,. Härtill harbidragit den dämpade oljeprisutveckhngen, apprecieringen av den amerikanska dollarn och en godproduktivitetstillväxt. Prop.1983/84:100 28 priserna till följd av den ökade aktiviteten tenderatatt stiga något snabbare,motsvarande i årstakt. Baksidan av denamerikanska konjunkturuppgången är de stigande underskotten i bytesbalansenoch i den federala budgeten och den inverkan dessa har pä kreditmarknaden, ränteläget och valutakursen.För det avslutadebudgetåret beräknas underskottet i budgeten till jämförtmed 111 miljarder året innan. Bytesbalansen beräknas 1983 ha givit ett underskott pä motdrygt 10 miljarder året innan. Importvolymenökade kraftigt, , som exporten beräknas ha gått tillbaka med8%. Även om har nettoexport av tjänster som troligen är underskattad p.g.a. den storapositiva restposten, har detta inneburit ett kraftigt valutautflöde som bara har kunnat kompenseras genomden kapitalimport som genererats avdet höga ränteläget. Den amerikanska ekonomins utlandsberoende, mätt somimportens penetrationsgrad, har mer än fördubblats ochberäknas 1983 ligga kring 12 1/. Budgetunderskottetberäknas för det inledda budgetåret bli 170-180miljarder dollar. Genom fördröjningar i kongressbehandlingen har mänga programfått fortsätta i avvaktan på beslut. Trots att administrationensförsvarsbudget beskars med enligt kongressbeslut iseptember 1983 är försvaret den mest expansiva posten bland statens utgifter. Budgeternaför delstaterna och för de lokala myndigheterna slutar på överskott somdessutom torde öka till följd av olika sparprogram. Även socialförsäkringssektornsfinansiella ställning väntas stärkas. Underskottet för den konsolideradeofientliga sektorn beräknas därför ligga lägre och motsvara3,av BNP 1984 jämfört med den federalabudgetens 5,. Den amerikanskapenningpolitiken lades om i mindre restrikfiv riktning ochsåväl den länga som korta räntan sjönk underhösten för att sedan ligga relativt stilla . Federal Reserve's målsatta ökningstal förpenningmängden överskreds under våren.Delvis skedde detta till följd av införandet av nya kontotyper vilket ocksåförsvårade marknadens bedömning av hur penningmängden egentligen utveckladesoch hur Federal Reserve bedömde utvecklingen. Utvecklingen för omsättningshastighetenför det mer likvida penningmängdsmåttet Ml har också bidragit fill osäkerheteni marknadsbedömningarna liksom demer eller mindre slumpmässiga variationer som finns i de i slutet av varjevecka publicerade utvecklingstalen för penningmängdsbegreppen. reviderades depenningpolitiska målen så att de i praktiken torde tillåta en nominell tillväxtpå , vilket går ihop medden beräknade utvecklingen för inflation och tillväxt pä vardera.Den höga reala tillväxttakten och det stora federala budgetunderskottet i förening med enoväntat hög penningmängdstillväxt fick räntorna att stiga under slutetav sommaren. böljan av hösten ökade penningmängden åter inom detmålsatta intervallet och räntenivån stabiliserades. Vid slutet av 1983 drevdet stora federala upplåningsbehovetäter upp räntorna något. Ränteläget torde förbli på nuvarande höganivå . Fortsatt storabudgetunderskott riskerar att i konkurrens med stigande kreditefter-frägan från näringslivet driva upp räntenivåerna.Den amerikanska ekonomin har visatsig förhållandevis okänslig för den höga realräntan vilken f.n. äromkring . En orsak härtill torde vara att i skuldräntor är fullt avdragsgilla vidinkomsttaxering i motsats till situationen i många andra OECD-länder.En återhållande effekt torde dock varaoundviklig både pä köp av kapitalvaror, bostadsbyggandet och andrainvesteringar. Även en lägre pris- och kostnadsutveckling under loppet av 1984kan verka höjande på ränteläget. Om ett tryck uppåt skulle uppstå pä räntorna är det troligt att FederalReserve kommer att föra en flexibelpenningmängdspolitik för att inte äventyra konjunkturuppgången. Stora räntestegringar pä den inhemska och inteminst den internationella kreditmarknadenskulle riskera att bryta den pågående konjunkturuppgången. Den amerikanska tillväxten kan väntasfortsätta det närmaste året, om än i något långsammare takt. Företagen i har äter böijat öka sina investeringar. Bostadsinvesteringarna väntas öka i samma takt. Enfortsatt uppbyggnad av lagren väntas komma att bidra till tillväxten med motsvarande avBNP. Den disponiblainkomsten kan förväntas öka både till följd av stigande ränteinkomster ochtill följd av att sysselsättningen ökar kraftigt. Sparandets andel avinkomsterna torde komma att ligga kvar på den historiskt sett låga nivån kring5% och den privata konsumtionen väntas utvecklas ungefär i takt med BNP.Inflationen väntas öka marginellt under det kommande året.De avgörandenegativa hoten för tillväxten kommer från utrikeshandelssidan. Den kraftigaapprecieringen av dollarn har försämrat inhemska företags konkurrenskraft bådepä hemma- och exportmarknaderna. Den effektiva dollarkursen mot ett vägtgenomsnitt av övriga valutor beräknas hastigit med . Frän beräknas den vägda kurshöjningen tillnära . Enligt inofficiella amerikanska beräkningar är dollarn"övervärderad" om manutgår från konkurrenskraften för industrin. Trots detta väntas den amerikanskavaruexporten ändå öka något 1984 när tillväxten åter väntas komma igång i andra länder. Importvolymenberäknas stiga med , trots de kvantitativa begränsningar och andraimportbegrän-sande åtgärder som redan vidtagits. Underskottet i handelsbalansentorde nå upp mot och bytesbalansens negativa saldo väntas fördubblas till drygt 80miljarder dollar 1984. Tillväxten i bruttonationalprodukten väntas bli 4 3/4%1984. Prop.1983/84:100 30 Förändring i volym, procent -6,9 -1,2 -0,9 -11/4 -1,9 ' Förändring i % av föregående års BNP. togexporten över som den främsta drivkraften i den japanska ekonomin. Deninhemska efterfrågan och därmed importen försvagades märkbart underförsta halvåret. Till följd av låga löneökningar, vilket avspeglade företagensrelativt svaga lönsamhet, utvecklades den privata konsumtionen svagt.Bostadsbyggandet sjönk kraftigt. Den negativa effekten på tillväxten av lagercykeln upphördetroligen och enbegynnande återhämtning av industrins investeringar kunde skönjas undersommaren. Ökad extern efterfrågan och förbättrade utsikter vad gällerföretagens lönsamhet torde ha bidragit till denna utveckling. Industriproduktionenförstärktes gradvis över året. Arbetslöshetenstabiliserades pä en nivå något , vilket medjapanska mått är högt. Inflationen, mätt i konsumentprisledet, har kommit nedtill en mycket låg takt. hade konsumentpriserna endast ökat med 0,7%jämfört med . Exportenåterhämtade sig och den uppåtgående trenden stärktes underhöstmånaderna. Framför allt har de japanska exportörerna kunnat dra fördel av detförbättrade konjunkturläget i ,men exporten har också ökat till och EG. Importvolymen drogsned kraftigt /83 och utvecklades därefter relafivt svagt med en återhämtning , vilket får ses mot bakgrundav den dämpade inhemska efterfrågan. Sammantaget kan handelsbalansensöverskott beräknas ha ökat till 1983 från 18 miljarder . Bytesbalansens överskott tordeunder ha mer äntredubblats från ca 1982 till 1983. Detekonomisk-politiska handlingsutrymmet för att stimulera den inhemska efterfråganbegränsas på den finanspolitiska sidan av målet att konsoliderabudgeten och på den penningpolitiska sidan av den låga yen-kursen. Mot bakgrundav den svaga inhemska efterfrågan och det växande bytesbalansöverskottetpresenterade emellertid regeringen förslag fill stimulansåtgärder, somännu inte har godkänts av parlamentet. Således avses skattesänkningar på 5,2 miljarder dollargenomföras och anslaget till offentliga arbeten ökas med . Vidarekommer åtgärder att vidtas för att uppmuntra kapitalinflöden och import avvaror. 1 sambandmed presentationen av förslagen sänktes diskontot med en halv procentenhet till5%. Hur stor stimulansåtgärdernas effekt blir är svårt att bedöma. Dels äråtgärderna relativt blygsamma i förhällande till den japanska ekonominsstorlek och dels är det oklart när åtgärderna kan komma att träda i kraft. Med den uppgång somförutses i industriländerna antas exporten växa kraftigt eller med 1984.Samtidigt antas tillväxten i den inhemska efterfrågan öka . Till följd avgynnsammare förutsättningar för företagen vad gäller produktion och lönsamhetkommer bonus-betalningarna, som varit mycket låga 1983, att öka. Den privata konsum-fionen antas ökamed i genomsnitt 1984, medan de offentliga utgifterna endast kommer attöka marginellt i reala termer. Även med de aviserade åtgärderna kommer de offenfiigainvesteringarna att fortsätta att falla under1984. Med det höga reala ränteläget och en viss mättnad pä husmarknaden kan husbyggandet komma att stagneraeller öka endast marginellt.