prop · G703112 · 1983-12-31 00:00:00 — Del omedelbara försvaret av hembygden är fortfarande enbetydelsefull uppgift för del allmänna hemvärnet, men dess viktigasteuppgifter är att dels genom bevakning Prop.1983/84:112 33 av militära skyddsföremål m. m. medverka till att enmobilisering kan genomföras snabbt och säkert, dels alt vid elt övertaskandeangrepp försvara viktiga platser. Utredningen om tillträdesskydd har i ddbetänkandel (Ds1983:11) Tjänstgöring i fred för hemvärnet tagit upp frågan om hemvärnetsmedverkan under mobiliseringsskeden och skeden av skärpt försvarsberedskap. Det förslag till lösning som utredningen har stannat förinnebär att överbefälhavaren ges rätt att förordna om hemvärnsberedskap delsvid mobilisering, dels när fredsorganisationens resurser inle längre räckertill för alt upprätthålla den nödvändiga beredskapen. Del är en vittgåendebefogenhet som på detta sätt skulle meddelas överbefälhavaren. De situationeri vilka det kan bli aktuellt för överbefälhavaren aU utnyttja sin befogenhetalt förordna om hemvärnsberedskap är dock så allvarliga alt det enligtutredningen är motiverat all hemvärnet blir ijänstgöringsskyl-digt. På annat sätlgår det inte att skapa en garanti för alt den hemvärnspersonal somöverbefälhavaren förutsätter att han kan ianspråkla verkligen är gripbar. Utredningen föreslår också att regeringen gör det möjligtför överbefälhavaren atl i vissa särskilda situationer utnyttja hemvärnet förbevakningsändamål och för ingripanden enligt instruktion för försvarsmaktenvid kränkningar under fred och neutralitet (IKFN) utan atl förhållandena är såallvarliga att det kan bli tal om alt förordna om hemvärnsberedskap. Hemvärnetsmedverkan bör därvid bygga på ett frivilligt åtagande från den enskildehemvärnsmannens sida. Enligt min mening måste del först inträffa någon allvarligpolitisk förändring i innan en konflikt övergår till ett militärtangrepp. Vi kan sålunda räkna med en politisk förvarning innan ett angrepp kan riktasmol vårt land. Detta motsäger inle att särskild hänsyn bör las till del faktumall den tekniska utvecklingen har medfört att angrepp kan sällas in mot oss medkortare varsel . Sålunda ökar enligt min mening kraven på en välfungerande undertätldsetjänst, på att det militära försvaret kan mobiliserassnabbi och säkert samt på att det är i stridsdugligt skick direkt eflermobilisering. Det krävs också ökad förmåga till slridsinsatser medfredsorganisationens resurser för att vår beredskap skall inge respekt ochförtroende i omvärlden samt för att vår förmåga att genomföra en mobiliseringmed tillräcklig snabbhet även då stridshandlingar riktas mol oss skall varatrovärdig. Överbefälhavaren har i sin programplan redovisai deriktlinjer enligt vilka det militära försvarets beredskap stärks inom fredsorganisalionensram och inom ramen för överbefälhavarens nuvarande befogenheter. Jag 3 1983/84. 1983/84:112 34 konstateraratt överbefälhavarens planering väl överensstämmer med intentionerna i detsenaste försvarsbeslutet. Överbefälhavarenpekar även på vissa svagheter i det nuvarande beredskapssystemet, vilka enligtöverbefälhavaren inte kan ges en tillfredsställande lösning, om han inle gesökade befogenheter. Överbefälhavarenhar föreslagit att regeringen skall delegera rätten att under högst tre dygnutnyttja förband ur det allmänna hemvärnet för försvars-, skydds- ochbevakningsuppgifter saml, efter frivilligt åtagande, för ingripande i sambandmed incidenter. Detdelbetänkande som lämnats av utredningen om tillträdesskydd har remissbehandlatsoch fortsatt beredning av ärendet pågår inom . Jag är därförinte beredd atl här slutgiltigt ange vilka förändringar i fråga omhemvärnspersonalens utnyttjande som jag kommer att föreslå regeringen. Detankommer på regeringen atl besluta i denna fråga. Överbefälhavarenhar föreslagit regeringen all införa sådana förändringar i förordningen (FFS1978:44) om frivillig tjänstgöring vid försvarsmakten att han får rätt attteckna beredskapskontrakl med frivilliga. Kontrakten skall enligt förslagetmedföra skyldighet alt vid behov tjänstgöra högst två perioder om vardera . Tjänstgöringsskyldighet föreslås därutöver föreligga någradygn för utbildning och övning. Därutöver skall enligt förslagetanmälningsskyldighet kunna föreläggas under högst vid bortovarolängre lid än från ordinarie bostad. Avsiktenmed denna typ av kontrakt är att ge överbefälhavaren en möjlighet att förberedskapsändamål disponera vissa viktiga befattningshavare som inte finnstillgängliga inom fredsorganisationen. Exempel på områden där avtal är aktuellaär underrättelse-, sambands- och transporl-ledningstjänst på central ochregional nivå, beredskapsljänst samt inom förband med tidig operaliv effektfrämst inom kust- och gränsförsvaret. Iförsta hand skall kontrakt tecknas med personal som är krigsplacerad i aktuellabefattningar. I andra hand kommer personal att kontrakleras.Totalt omfattar överbefälhavarens förslag 4000-7000 kontrakt. Jagvill i detta sammanhang informera om min inställning till förslagetom beredskapskontrakl. Förslagetinnebär en avsevärd förbättring av möjligheterna att utan beredskapsinkallelsersnabbi förbäura främst ledningskapacilelen på central och regional nivå samt atlmed viss nyckelpersonal avsevärt förbättra initialeffekten vidförsvarsanläggningar med särskild betydelse för försvar mol övertaskandeangrepp. Detförhållandet atl kontrakten bygger på ett frivilligt åtagande medför att vårpersonella beredskap på ett selektivt sätt kan stärkas utan atl gällandepliktlagar behöver utnyttjas. 1983/84:112 35 Jagkommer därför att föreslå regeringen sådana författningsändringar alt förslagetom beredskapskontrakt kan genomföras. Överbefälhavarenhar också föreslagit alt han skall få rätt att inkalla repetifionsutbildningsförbandunder juli månad när läget i vår omvärld så kräver. Repefifionsutbildningbör normall inte genomföras , främst av familjesociala skäl.Personal i repelitionsutbildningsförband måste av hänsyn till den enskildeinkallas så långt i förväg att tidsförhållandena vid beredningen avregeringsbeslutet inte i avgörande grad påverkar den sammanlagda tiden för attgenomföra en beredskapshöjning. Jag är därför inte beredd alt tillstyrkaförslaget att till överbefälhavaren delegera rätten all inkalla repefitionsutbildningsförbandijuli månad eller att inkalla värnpliktiga till beredskapsövning. Idirektiven den kommitté (Fö 1983:01) som f. n. ser över värnplikts-utbildningenhar jag angivit att grund- och repetitionsutbildningen skall utformas så attolika slags förband i högre grad än nu blir tillgängliga för incident- ochinsatsberedskap . Härigenom räknar jag med atl de problem medlokala och temporära brister på beredskapsförband som överbefälhavaren anmältskall kunna lösas. Jaghemställer alt regeringen bereder tillfälle attta del av vad jag har anfört om vissa beredskapsfrågor. 1983/84:112 36 5 Vissa frågor rörande försvarsindustrin Överbefälhavarenframhåller i sin slutliga programplan för det militära försvaret för perioden1984/85 - 1988/89 all förmågan att inom landet utveckla, tillverka ochunderhålla försvarsmateriel har stor betydelse för vår säkerhetspolhiskatrovärdighet och för försvarsmaktens utformning och utnyttjande. Tillgången kvalificerad svensk försvarsindustri gör del möjligl alt utforma förband ochsystem med särskild hänsyn till våra försvarsbetingelser. Trots stark utländsk konkurtenshar beställningsvolymen till övervägande del konirakterats hos svenskindustri. Överbefälhavarenbedömer atl försvarets nuvarande ekonomiska resurser kommer att medföra altutrymmet för nya materidbeställningar minskar kraftigt. Materielens livslängdökar och därmed föriängs tiden för användningen. Detta påverkar i sin turförnyelsen av materielen. För svensk industri blir det därför svårt att behållabredden i produktionen av försvarsmateriel. Tillverkningsserierna blir kortareoch förflyter mellan anskaffningstillfällena. Den minskadebeställningsvolymen och brist på kontinuitet i beläggningen skapar ocksåproblem ur kompetens-och effektivitetssynpunkt. Konkurtenssituationen försvensk industri försämras därmed. Deninternationella handeln med teknik har ökat i omfattning. Denna handel har iökande grad kommit atl integreras med utrikes- och säkerhetspolitiken ochomges med olika restriktioner. Beträffande vissa komponenter och delsystemkommer vi i högre grad att bli beroende av den internationella marknaden. Attkunna värdera möjligheterna till och betydelsen av framtida tekniköverföring -tekniskt, ekonomiskt, säkerhetspolitiskt -innebär därför delvis nya och ökadekrav på såväl försvarssektorns myndigheter som på industrin. 1 defall där inhemsk kapacitet för utveckling och produktion av försvarsmaterielär särskilt angelägen har planeringen, med beaktande av försvarsmaktens behov,därför så långt möjligl tidsmässigt anpassats till företagens aktuella beläggningssiluation.Sålunda har l.ex. beställningar till varvsindustrin tidigardagls, leveranslaklenför artillerigranaler minskats för att bättre passa industrins behov av kontinueriigproduktion och leveranser av bandvagnar förändrats för all medge export. Överbefälhavarenhar behandlat vissa försvarsindustriområden, bl. a. robot- ochelektronikindustrin. Robolindustrin har fått beställningar för att säkerställaatt viss kompetens behålls. Den reducerade utvecklingsverksamhet som harplanerats in i programplanen för perioden /85-1988/89 innebär dock aunedgången blir mer omfattande och sannolikt 1983/84:112 37 kommeratt leda fill all den svenska kapaciteten att utveckla robotar specialiseras.Överbefälhavaren anger att förmågan atl i landet utveckla robotsyslem för t.ex. luftförsvar och för bekämpning av sjömål kan komma att försvinna under1980-talet. Överbefälhavaren kommer i särskild ordning att till regeringenredovisa sin syn på den fortsatta robotanskaffningen. Den minskadeanskaffningen av elektronik- och tdemaieriel får för merparten av företag medbred inriktning inle några stora konsekvenser. Kompetensen att utvecklamilitärt användbar elektronik är i likhet med motsvarande kompetens inom robolområdetpå väg mot en nivå där endast ett fåtal specialområden kan utvecklas. Enligtöverbefälhavaren har vissa insatser gjorts för att behålla en fortsalt ochjämn produktionskapacitet inom kmt- och sprängämnesindus-Iriema. Kraven påproduktionen i krig och fred kommer att granskas närmare. Överbefälhavarenanser att nuvarande planering kan innebära en omställning förammunitionsindustrin . Ävenom vissa industrisektorers beläggningssiluation till del har kunnal beaktas iplaneringen, kan enligt överbefälhavaren en jämn och kontinuerlig beläggninginte garanteras. Försvarsindustrins överlevnadsmöjligheter blir vid en minskadbeställningsvolym i hög grad beroende av dess förmåga att anpassa sig tillförsvarets behov, exportförutsättningar och civila behov. Överbefälhavarenunderstryker vidare atl upphandlingsförordningens krav på konkurtens ochaffärsmässighet i anskaffningen alltjämt bör gälla. Detta ger incitament tillden svenska försvarsindustrin att utveckla effektivitet och konkurtensförmåga. Tillgmnd för inriktningen av den svenska försvarsindustrin ligger 1982 årsförsvarsbeslut (prop. 1981/82:102 bil. 2, FöU 18, rskr 374) med den inriktningsom statsmakterna gav detta beslut (prop. 1982/83:100 bil. 6, FöU9, rskr 271). Förvår säkerhetspolitiska trovärdighet och för försvarsmaktens utformning är delenligt min mening väsentligt att kan bedriva forskning samt haindustriell kapacitet för att inom landet utveckla, tillverka och underhållaförsvarsmateriel. Svensk försvarsindustri har således belydelse för vårasträvanden all värna om neutralitet och tertitoridl integritet. En egenförsvarsindustri ger oss också möjligheter att välja en svensk försvarsprofil,där vi kan utveckla vapensystem som är anpassade fill våra särskilda behov ochförhållanden. En inhemsk försvarsindustri ger oss vidare möjligheter att inomvissa områden utveckla och tillverka försvarsmateriel under beredskap ochkrig. All upphandling av försvarsmateriel måste bedömas utifrån dessaperspektiv. Jagdelar i huvudsak överbefälhavarens syn på försvarsindustrins fortsattautveckling och vill dämlöver beröra vissa frågor. 1983/84:112 38 Detär väsentligt att i planeringen beakta konsekvenserna för industrin. Regeringenhar därför gett överbefälhavaren anvisningar att la fram underlag införkommande försvarsbeslut. Deflesta systemen i försvaret är beroende av elektronik. Utvecklingen inomelektronikområdet medför krav på såväl skydd som aktiv förmåga hos flera avvåra system. För vissa system är elektronikandelen hög och den successivatekniska förnyelsen avgörande för en godtagbar systemfunktion. Detta ärsärskilt framträdande för t. ex. sambands-, stridslednings-, radar- ochrobotsystem samt för tdekrigföringsmaterid. Elektroniken ger också möjlighetertill anpassning med hänsyn till våra speciella förhållanden. Jag anser motdenna bakgrund att det är nödvändigt att svensk elektronikindustri också iframtiden har kompetens för att utveckla och tillverka viktigare försvarsmaterieloch kan göra det i konkurtens med utlandet. Enligt min mening bör möjligheternaför svensk industri att delta i störte upphandlingar noga övervägas. Jaganser vidare att det är viktigt att inom landet behålla förmågan att utvecklakvalificerade robotar eller delsystem till robotar, 1. ex. målsökare ochstyrsystem som är anpassade för våra speciella förhållanden. Kostnaderna förutveckling och anskaffning av robolsystem är dock så höga att det kan blinödvändigt att överväga dels en ökad specialisering vid val av robotar ochfunktioner inom robotsystemen, dels ett ökat industriellt samarbete inom deltaområde. Vid utveckling av robotsystem bör vidare likartade behov så långtmöjligt samordnas i robotfamiljer. Det bör ankomma på regeringen att inriktautvecklingen av framtida robotsystem på sådant sätt att erforderlig kompetenssäkerställs. Jagvill i sammanhanget erinra om att på regeringens förslag (prop.1983/84:8, NU 11, rskr 130) har beslutat om eU femårigt nalionellt mikroelektronikprogram.Häri ges riktlinjer för insatser inom utbildning, gmnd- och målinriktadforskning samt för teknikupphandling av industriellt utvecklingsarbete. Dettaprogram finansieras såväl med stafiiga medel som med insatser från den svenskaelektronikindustrin. Det nafiondla mikroelektronikprogrammet förväntas bl. a.öka bredden och stärka konkurtensförmågan hos informationsteknologiindustrin ilandet. Försvaret har intresse av att inrikta delar av forskning ochteknikupphandling inom det totala programmet. Jagvill också erinra om att industriministern i proposifionen (1983/84:135) omindustriell tillväxt och förnyelse har anmält atl han avser föreslå regeringenatt en särskild arbetsgmpp bildas inom industridepartementet bl. a. för atl stimuleratillkomsten av olika gemensamma upphandlingsprojekt. För en effektiv insatskrävs att extra resurser avdelas för denna verksamhet. Industriministernförordar därför atl särskilda medel ställs till arbetsgruppens förfogande.Efter det att arbetsgruppen har formulerat ett konkret leknikupphandhngsprojektskall detta kunna drivas vidare i myndigheternas ordinarie arbete. 1983/84:112 39 Ävenjag anser alt frågan om samordning av den offentliga upphandlingen av nyteknik är viktig. Med alltmer begränsade ekonomiska resurser är det nödvändigt atlundersöka om det i ökad utsträckning går att få till stånd ett samarbete mellanstaten, kommuner, landsting ocb näringsliv vid upphandling av ny teknik. Dettabör totalt sett och på lång sikt leda till minskade kostnader för samhället. 1proposifionen om säkerhets- och försvarspolitiken saml totalförsvarets fortsattautveckling (prop. 1981/82:102 bil. 2) behandlades frågan om kom-pensalionsaffärervid upphandlingar av försvarsmateriel i utlandet. Härvid anfördes bl. a. attSverige normalt inte bör uppställa formella krav på kompensationsaffärer avkaraktären bytesaffärer med syfte att helt eller delvis kompensera import frånett visst land med export fill samma land. Vid störte upphandlingar i utlandetbör i stället övervägas möjligheterna fill industrieUt samarbete m.m. Riksdagenhade inte något att erinra mol detta (FöU 9, rskr 271). Regeringen har medanledning härav gett vissa föreskrifter angående industriell samverkan vidupphandling av försvarsmateriel från utlandet. Detta kan enligt min meningskapa fömtsättningar för ett långsiktigt industriellt samarbete fill fördel förbåde den civila industrin och försvarsindustrin. Deförändringar av de ekonomiska fömtsättningarna för försvaret som överbefälhavarenredovisar i sin programplan för perioden /85-1989/90 medför betydandekonsekvenser för försvarsindustrin. En arbetsgrupp med representanter förförsvars-, arbetsmarknads- och industridepartementen har försökt klarläggadessa konsekvenser för perioden /85-1986/87. Studienvisar att sysselsättningen skulle minska med 5000-6500 personår, om dessa fömtsällningari sin helhet skulle tillåtas påverka densamma. Huvuddelen avsysselsättningsbortfallet faller härvid på tillverkningsindustrin, men ävenbyggnadssektorn och den lokala servicesektorn bhr berörda. Den beräknadeeffekten motsvarar av antalet sysselsatta inom tillverkningsindustrin.För den egenfiiga försvarsindustrin skulle de förändrade planeringsfömtsättningarnamotsvara en minskning av antalet sysselsatta . I studien har hänsyn intekunnat tas till de åtgärder som berörda industrier kan väntas vidta medanledning av de ändrade fömtsättningarna för försvaret, såsom ökad export, ökadcivil produktion m. m. Del meddslillskotl som jagförordar i det följande (s. 43 f.) och den inriktning av materidanskaffningensom jag har förordat i det föregående (s. 15 f.) kommer därutöver att dämpakonsekvenserna för sysselsättningen. Vissaorter är emellertid för sysselsättningen inom tillverkningsindustrin i särskiltstor utsträckning beroende av beställningar från försvaret, vilkel kan krävasärskilda industri- eller arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Studien kan tjänasom en utgångspunkt för överväganden om sådana åtgärder. 1983/84:112 40 Jaghemställer att regeringen bereder tillfälle att ta del av vad jag haranfört om försvarsindustrin. 6 Rörlig kredit för driften vid försvarsmaktens verk städer,m. Vidersättningsanskaffning och försöijning med övningsammunilion, speciallivsmedel,drivmedel och bränsle saml reservmalerid inom försvarsmakten redovisasinkomster och utgifter vid sidan av statsbudgeten över särskilda konton iförsvarets kontoplan, s. k. avräkningskonlon. har likvidilelsansvarför kontona. På motsvarande sätt redovisas driften av försvarels verkstäder.Vissa oklarheter har konstaterats i de nuvarande reglerna för redovisning.Dessa har därför setts över inom i samverkan med berörda myndigheter.Jag avser att senare lämna förslag till regeringen om nya redovisningsföreskrifter. Denya föreskrifterna syftar i korthet till att skapa gemensamma redovisningsprinciperför försvarsgrenarna. Avgränsningen mellan anslagsfinansiering och finansieringgenom inkomster skall bli klarare. Detsamma gäller reglerna för hur medel fårföras mellan anslag och avräkningskonlon. Principerna för prissättning ochlagervärdering har också setts över. Genomde nya reglerna förbättras regeringens och de programansvariga myndigheternasöverblick och insyn i verksamheten. Den ekonomiska redovisningen blir merarättvisande än tidigare och effektivitetsbedömningen underlättas. En ökadaffärsmässighet och en bättre kapilalanvänd-ning främjas också, framför alltnär det gäller driften av försvarsmaktens verkstäder. Verkstädernasrörelsekapital förutsätts enligt de nya redovisningsreglerna till en del beslåav en rörlig kredit i riksgäldskonlorel. Denna bör t. v. vara 20 milj. kr., vilketmotsvarar ca 2,av verkstädernas omslutning under /83. Jagförordar atl godkännande av den rörliga krediten inhämtas. Kreditenbör disponeras av . 1. föreslårriksdagen atl godkänna att en rörlig kredit i riksgälds kontoret om . ställs till förfogande, 2. berederriksdagen tillfälle att ta del av vad jag har anfört om nya redovisningsregler för anskaffning av vissa förnödenheter och för driften vid försvarsmaktens verkstäder. 1983/84:112 42 7 Ekonomiska resurser för det militära försvaret 7.1Planeringsram för perioden /85-1988/89 7.1.1 Överbefälhavaren programplan som överbefälhavaren lämnade in , ÖB 83-88,konstaterade han att intentionerna försvarsbeslut i huvudsak kundefullföljas. Programplanen fömtsatte därvid en ekonomisk stabilitet och säkerheti prisregleringssystemet samt att kostnadsreduceringar i storleksordningen8000 milj. kr. kunde erhållas inom olika delar av det militära försvaret. Isin slufiiga programplan för perioden /85-1988/89, ÖB 84-89, anmäleröverbefälhavaren att de ekonomiska fömtsättningarna för atl fullföljaförsvarsbeslutet radikalt har försämrats under del år som gått. Detta berorenligt överbefälhavarens mening delvis på atl de ekonomiska resurserna för detmilitära försvaret har reducerats mol bakgrund av det statsfinansiella lägel.Härutöver anför överbefälhavaren att försvarets köpkraft har minskatdramatiskt, i huvudsak beroende på en hög internationell växelkurs ikombination med devalveringarna ocb . Inomfrämst flygvapnet har långtgående bindningar försvårat möjligheterna till ensnabb anpassning till en minskad köpkraft. Inom samfiiga huvudprogram hardessutom flera materielobjekt blivit dyrare än vad som fömtsågs i förta årets programplan. Iplaneringen har överbefälhavarens strävan varit att så långt möjligt behållainriktningen för organisationsbestämmande materiel för att därmed i det längstaundvika åtgärder som tidigt medför oreparabla konsekvenser. Köpkraftsminskningenär emellertid så kraftig atl allvarliga ingrepp i krigs-organisafionen har framtvingats.Mycket betydelsefulla vapensystem måste gå ur krigsorganisationen tidigare änvad som planerades i förta årets programplan. öminte priskompensationsfrågan kan få en mycket snabb lösning eller ettväsentligt ekonomiskt tillskott kan göras, måste enligt överbefälhavarensuppfattning drastiska åtgärder vidtas för att möjliggöra en programplan inomden anbefallda ekonomiska ramen. För att säkerställa en rationell användningav tilldelade medel är det helt nödvändigt att nu fasUägga stabila långsiktiga planeringsfömtsättningar.Försvarsmakten kan i längden inte arbeta med en planering vars ekonomiska gmnderi avgörande grad förändras . Överbefälhavarenföreslår därför att försvarsmaktens planering för budgetåren 1984/85-1988/89får utgå från en ekonomisk förutsättning som innebär att minst intentionerna i1983 års riksdagsbeslut kan genomföras Prop.1983/84:112 43 samt att dämtöver en förstärkning av vår ubåtsskyddsförmågabeaktas. I programplanen har överbefälhavaren redovisat vilka medel somerfordras för en sådan planeringsinriktning. Härför krävs en kompensation söm istort motsvarar 1000 milj. kr. För det första budgetåret är behovetdock störte. För atl ge stadga i planeringen erfordras omgående enöversyn och komplettering av prisregleringssyslemet så att hänsyn även pålängre sikt kan tas fill valutaförändringar. Överbefälhavaren har i det föregående redovisai vilkafaktorer som lett fram till nuvarande situation. Det har därvid framgått att enviktig faktor utgörs av den myckel höga dollarkursen. Utöver statsmakternasbeslut om devalvering har dollarn stigit med betydande belopp. Detta är ettförhållande som varken statsmakterna eller försvaret kunnal påverka ellerförutse. Om en fullständig kompensation inle kan genomföras , anser överbefälhavarenatt försvarets ekonomi i elt första steg bör förbättras genom atl beslut las omkompensation för dollarkursens uppgång. Totalt sett rör sig detta om drygt 2500milj. för programplaneperioden och innevarande år. Med en sådan kompensafionskulle flera allvariiga konsekvenser kunna undvikas. Överbefälhavaren har i sin programplan för perioden1984/85-1988/89 beräknat den militära ramen för vart och ett av budgetåren1984/85, 1985/86 och 1986/87 till 18934 milj. kr. i prisläget febmari 1983. Hanhar därvid enligt regeringens anvisningar räknat om ramen med försvarsprisindex(+ 5,) från prislägel .