prop · G703107 · 1983-12-31 00:00:00 — Delär väsentligt all i skogsforskningen beakta atl skogen har en mångsidig ochvidsträckt belydelse vid sidan av funktionen som virkes- ochenergiråvaruproducent. Skogsforskningen har varil inriklad på de Prop.1983/84:107 Bilaga 6 14 skogligaåtgärdernas mesl ändamålsenliga ulformning från biologiska, tekniska ochekonomiska utgångspunkter, lillväxiprocessen i skogen och de faktorer sompåverkar denna saml värdering av virkesproduktionen. Denna inriktning harvaril naluriig och värdefull. Enligt min mening bör emellertid ökade insalserinom skogsforskning göras för att finna produktionsformer som förenarönskemålen om atl öka tillgången på virkes- och energiråvara och atl förbättramöjligheterna atl utnyttja skogen för andra väsentliga ändamål såsom t. ex.rekreation och friluftsliv. Jagkommer senare att föreslå regeringen att uppdra ät alt upprätta ettlångsiktigt program för skogsforskning med denna tvärvetenskapliga inriklning.Programmet bör utarbetas i samarbete med SLU, ochnaturvårdsverket. 2.3Odling av fisk och skaldjur Odlingav fisk och skaldjur för konsumtion sker . Fiskodling och odling avkräftor förekommer också som ersättning för eller komplettering av naturligtproducerande slammar, dvs. som en del i fiskevården. Även odling av algerförekommer för framslällning av kemikalier, för omvandling lill energi ellerför valtenrening. Konsumlionsodlingensbetydelse för livsmedelsförsörjningen har blivit alll slörre: De biologiska ochgeografiska förulsällningarna för odling är göda i . I min anmälan tillprop. 1983/84:10 om svensk havsresursverksamhet harjag redovisal min bedömningav fisk- och skaldjursodlingens framlida slora betydelse i vårl land. Del ärenligt min mening nödvändigl atl utvecklingen pä detta område sker ikontrollerade former och bygger på ett breddal och fördjupat kunskapsunderlag.Forskning och ulveckling inom flera olika områden kommer därför under denärmasle åren all vara av avgörande belydelse för odlingens framlida resultat.Jag förordar mot bakgrund härav alt ytterligare statliga insatser görs pä FoUfrämsl rörande fisk- och skaldjursodling. FoU-verksamhelenpä odlingsomrädei bör syfta till en uppbyggnad av en biologiskt grundadhelhetskunskap om skilda produktionsätgärders effekter i syfte au förenakraven på hög produktivitet och god resurshushållning. Den bör ocksä utvecklakunskaper för atl på ett från miljösynpunkt riktigt sätt kunna bedrivanäringen. Härtill kommer behovel av ökade kunskaper för all höja avkastningenoch av ökade kunskaper om odlingens ekonomiska förutsättningar och ommarknadsföring. Ifråga om odlingsteknik finns problem med övervinlringsteknik ochvattenföroreningar samt sjukdomskontroll som behöver lösas. Forskning när detgäller infektionssjukdomarna hos fiskar är enligl min mening också viktig. Ettannat viktigt område i sammanhanget är hanleringen i samband med skörd. Påområden såsom slakt, vidareförädling, produktkvalitet, förpack- 1983/84:107 Bilaga 6 15 ningoch transporter behövs FoU-insalser. Del är också av stor vikl atl frågorrörande marknadsföring, försäljning och distribution blir föremål förforskningens inlresse. Enligtmin mening bör således en utökad FoU-verksamhel organiseras huvudsakligen inomområdena avelsmelodik, näringsfysiologi och utfodring, fisksjukdomar,odlingsteknik, miljöeffekter, beredning saml distribution och marknadsföring. Denutökade FoU-verksamheten med anknylning lill odling av fisk, skaldjur m. m. börorganiseras på sådanl sätt alt nya ekonomiska resurser inle i onödan las ianspråk för administration, ulruslning m. m. Del innebär bl.a. atl lämpligabefintliga resurser bör ulnylljas i förslå hand. FoU-verksamhel av det slagjag har förordat i det föregående bedrivs i förhållandevis slor omfallning vidSLU. Erfarenheterna där bör tas till vara. Del gäller t.ex. pä områdenaavelsmelodik, näringsfysiologi, utfodring, och ekonomi. I fråga omfisksjukdomar finns en omfattande forsknings- och utvecklingsverksamhel vidslalens veterinärmedicinska anstalt (SVA). Även vid fiskeristyrelsenslaboratorier och försöksanstalter bedrivs FoU-verksamhel inom och medanknylning lill fiskodlingsområdet. Verksamhel förekommer även vid andrainstitutioner och inom den privata industrin. Delsker en snabb utveckling inom vissa odlingsseklorer som drivs av förelag medslora egna resurser. I dessa förelag bedrivs och kommer att bedrivasFoU-verksamhel med egna medel. 1 fråga om produktionsteknik t. ex. harforskning nästan enbari bedrivils av den privala industrin med i vissafall anslag frän STU. Verksamhelenpå flera av de forskningsområden somjag har redovisal i del föregående beröräven odling i fiskevårdssyfle och traditionellt yrkesfiske. Planeringen avFoU-insalserna bör ske med hänsyn härtill. Medhänsyn till vad jag nu har anfört framstår det som angeläget alt åstadkommaslörsla möjliga samordning av FoU-verksamheten i fråga om odling av fisk ochskaldjur. Ansvarel för denna uppgift bör lämpligen läggas pä , som såledesbör tilldelas huvuddelen av de medel som anvisas för ökade insalser. Rådetbör faslslälla ell program för verksamhelen. Till rådet bör knytas en särskildledningsgrupp med sakkunskap på områdel. Gruppen bör få i uppdrag all ularbetaförslag till programmet och all bereda frågor om bidrag till FoU-projekt inomprogrammet. Ledningsgruppen bör beslå av företrädare för , ,och . Jag kommer senare att räkna medel underanslaget lill för dessa ändamål. Härulöverbör en viss del av nya resurser anvisas direkl till SLU. Dessa bör bl. a.användas för en samordning och initiering av SLU:s och SVA:s forskning inomämnesområdet, men främst för förmedling av de kunskaper av olika slag som finnsoch som kommer att erhållas. Förmedlingen av forskningsresultaten ochinformation om hur de bör utnyttjas i den prakliska verksamheten bör ske inomramen för konsulentverksamheten vid SLU och i nära samarbele medfiskeristyrelsen. Prop.1983/84:107 Bilaga 6 16 Minaöverväganden grundar sig bl.a. på rapporten (82:14) Vattenbruk för Sverige.Rapporten har utarbetats av en särskild styrgrupp, lillsall avforskningsrädsnämndens nalurresursdelegation och delegalionen för samordningav havsresursverksamhelen. Den har bl.a. haft lill uppgift atl närmareprecisera problemen och utreda förutsättningarna för en posiliv utveckling avsvenskt vattenbruk. Styrgruppens arbete, somjag anser vara myckel värdefullt,har letts av , professor i ekologisk zoologi vid Stockholmsuniversitet. För uppbyggnaden inom SLU av ämnesområdet vattenbruk enligt vadjag nu förordat behövs särskilda insatser. Del är angeläget att Ackeforserfarenheter på området därvid kan las tillvara. Jag kommer mot bakgrund häravatt senare föreslå att en Ijänsl som professor i ekologisk zoologi med särskildinriktning på vattenbruk, personlig för , inrältas vid SLU den 1januari 1985. Jag har i denna fråga samrått med chefen förutbildningsdepartementet. StatsrådetIngvar har i sitt anförande upphållit sig vid behovet av ökadesalsningar inom området bioteknik. I fråga om forskningssatsningar påbioteknik avseende de areella näringarna vill jag framhålla följande. Underde närmaste tio åren kan bioteknologiska forskningsinsatser främst åstadkommabilligare och för miljön skonsammare saml mindre energikrävande allernaliv lillnuvarande processer i lantbruket, bättre djurhälsovård genom nya vacciner samtsnabbare och förbällrade metoder för förökning av skogsträd. I ell något längretidsperspektiv kan vi förvänta oss mera betydande förändringar främsl påväxtsidan. Genom biolekniska processer kan helt nya växtarter med för Sverigevikliga egenskaper tillskapas. Enligt SLU:s biotekniska forskningsprogram finnsdet en rad områden som är mycket intressanta i del korla tidsperspektivet. Delgäller t.ex. framslällning av vacciner för djur, utökad biologisk kvävefixeringoch biologisk bekämpning av växtskadegörare. Genteknikenstillämpningar pä ell biologiskt syslem bygger på en ingående kunskap om dettasystems fysiologi, biokemi och molekylärbiologi. Del finns belydande genetiskakunskaper av detta slag som rör virus, bakterier och däggdjur. Kunskaperna hartagits fram genom omfattande forskningsarbete ,främst utomlands. I har bl. a. naturvetenskapliga forskningsrådet (NFR)och medicinska forskningsrådet (MFR) stött forskning inom detta område undermånga år. Likaomfattande kunskaper för all möjliggöra tillämpning av genteknik finns inle vadgäller växter. Samhällets stöd till denna typ av växtforskning är inle särskiltomfallande. Däremoi finansieras en mycket slor del av sådan kunskapsinhämtandeforskning vad gäller växter av biotekniska företag. Forskningen som harbetydelse för företagens växtförädlingsav- Prop.1983/84:107 Bilaga 6 17 delningargörs dels i deras egna laboratorier, dels som uppdragsforskning viduniversitetens grundforskningsinslilulioner. En företagsfinansierad forskningkan innebära atl kunskap inom vissa områden, som är intressanta för samhället,stannar inom företagen. Föralt möjliggöra gentekniska tillämpningar på växtsidan måste ökade satsningargöras på kunskapsuppbyggande forskning rörande växternas fysiologi, biokemi ochmolekylärbiologi. Härvid bör särskill beaklas möjligheterna alt användagentekniken i förädlingsarbetet med skogsträd, J samband med all jag senarekommer att föreslå förstärkningar inom områdel bioleknik kommer jag all förordaall en professur i molekylär cellbiologi skall inrällas vid SLU saml föreslåall medel anvisas för basresurser inom ämnesområdet växtgenetik. Härulöverräknar jag med alt ytterligare resurser ställs till förfogande av NFR, ,växiförädlingsnämnden och Slatens energiverk. 1 denna fråga har jag samrått medslalsrådel samt statsrådet . Mät-,slyr- och reglerteknik i kombinalion med datateknik kommer under de närmasleåren alt få väsentligt ökad belydelse inom de areella näringarna. Genom eneffektivare styrning inom t.ex. områdena grovfoder- och kraftfodertilldelningtill djur, klimat och näringstillförsel i växthus, konsigödselgiva efter behovpå fältets olika delar saml sådjup och precisionssådd, m.m. kan avsevärdavinster uppnås. Som exempel härpå kan nämnas atl en förbällrad processtyrningvid enbart markarbeien i vårbrukei beräknas kunna ge svenskl jordbruk enförbättring av årsresultalel för jordbruket av ca 400-500 milj.kr. Enbristfällig spridningsjämnhei vid tillförsel av handelsgödsel kan å andra sidanorsaka ett årligt inkomstbortfall av 300-400 milj. kr. Ettralionelll skogsbruk kräver bällre planering och därmed bällre data. Eninlensifierad ulveckling av eleklronik- och datorområdet skulle minskakoslnaden för och höja kvalileten på dalainsamlingen. lorde ävensatellitdata kunna användas vid praktisk skogsinveniering. Delta kräver dock enfortsatt utveckling inom eleklronik- och datorområdet för insamling ochtolkning av data från saielliier. Insalser på detta område kan även ge denutrustningsiillverkande industrin förstärkt internationell konkurrenskraft. Enligtmin mening har SLU goda möjligheter att bedriva forskning inom detta områdeeftersom där redan finns en god kontaktyta mellan teknik och biologi. För akluella forskningen skall bli effektivare krävs dock en förslärkning avkompelensen inom områdel mäl- och reglerteknik. Fördessa ändamål fordras att kunskap om datateknik och mäl- och reglerteknik byggsut inom SLU. Chefen för har lidigare denna dagföreslagit ytteriigare resurser för dataleknisk forskning 2 1983/84. Prop.1983/84:107 Bilaga 6 18 SLU bör etablera ell närmare samarbele pä dellaområde. Jag har i denna fråga samrått med cheferna för utbildnings-ochindustridepartementen. Äveninom livsmedelsområdet bör forskning bedrivas med utgångspunkt i en helhetssyn.Utvecklingsmöjligheterna inom livsmedelsförsörjningen och inomlivsmedelsforskningen beror i hög grad på hur kunskapen ulvecklas ochförändras inom angränsande forskningsområden, t.ex. nya genombrott på debiologiska, tekniska och biotekniska fälten. Mer velande om sambandel mellankost och hälsa ger också impulser till andra delar inom livsmedelsforskningen.Helhetssynen kan även ge ett bättre underlag för bedömningar rörandeeffektiviteten i hela livsmedelskedjan från råvaruproduktion till marknaden,där målet är att en slutprodukt av hög kvalilet lill rimliga priser kan bjudasul lill konsumenten. om svensk livsmedelsforskning pågår en översyn avforskningsplanering, forskningsbehov, forskarutbildning, resursfördelning ochinformationsverksamhet av betydelse förde delar av livsmedelskedjan som följerefter råvaruproduktionen. Ulredningen har lagt fram delbetänkandet (SOU1983:69) Livsmedelsforskning I. I betänkandet konstateras alt forskningen omvåra livsmedel behöver ökas. Utredningen föreslår bl.a. ökade salsningar inomområdet både från statens och näringslivets sida. Näringsforskningen föreslåsfä belydande resursförstärkningar. Även inom produki- och kvalitetsutvecklingliksom i konsument- och marknadsfrågor föreslås en bättre samordning avforskningen utmed hela livsmedelskedjan. Jag avser alt i annat sammanhang ålerkomma till regeringeni denna fråga. Forskningeninom miljövårdsområdet har som framgått av vad jag lidigare sagt på många sättsamband med forskningen inom de areella näringarna men sker till stor delockså med andra utgångspunkter än denna. Miljövården kan knappast betraktas somen särskild samhällssektor i egentlig mening. Ett hänsynstagande lill miljönmåsle integreras i planering och ålgärder inom alla samhällssektorer. Delgäller, somjag lidigare berört, de areella näringarna och del gäller ocksåbl.a. Under överskådlig lid krävs härulöver särskilda insatser ochorgan för att leda och samordna arbetet inom hela miljövårdsområdet. Densamlade miljöpolitiken kommer under fortsättningen av 1980-talel alt i allthögre grad kräva hårdare priorileringar mellan insalser på olika Prop.1983/84:107 Bilaga 6 19 delområden.För all rikliga avvägningar skall kunna göras behövs ökade kunskaper av vittskilda slag. Miljövårdsforskning i vid mening är den grundläggandekunskapskällan i detta sammanhang. Med nu angivna utgångspunkter blirmiljövårdsforskning ett sammanfattande begrepp för verksamheter av myckelskiftande slag. Däri inbegrips grundläggande forskning inom bl.a.naturvetenskap, samhällsvetenskap och medicin men också målinriktad forskningför all lösa akuta miljöproblem. Härutöver kan i det vidare begreppet inrymmassåväl undersöknings-, kartläggnings-och övervakningsverksamhet vilka syftartill att följa miljötillståndet och förändringar i detta som teknisktutvecklingsarbete för att få fram bällre metoder och effektivare utrustning föratt lösa miljöproblem. Miljövårdsforskning i den vida mening jag nu nämntfinansieras av och ulförs vid ett stort antal institutioner såväl inom som ulomden egenlliga miljövårdsorganisationen. har ett centralt ansvar för planeringen av miljövårdsforskningen.Nämnden, som inrättades , har till sin disposition ett särskilt anslagför miljövårdsforskning. Nämndens arbetsformer överensstämmer i stora delarmed dem som gäller för forskningsråden. Kärnan i den forskningsverksamhet somstöds av forskningsnämnd utgörs av forskning inom främst detnaturvetenskapliga och medicinska området. Hög prioritet har länge givitsförsurnings- och metallföroreningsproblemen. Nya prioriteringar under senareår är bl.a. forskning kring luftföroreningar i tätortsmiljön, miljöproblem ikustområdena, miljökonsekvenser av växlnäringsläckage och miljöeffekter avskogsindustriella utsläpp. I olika sammanhang har enbättre samordning av miljövårdsforskningen diskuterats Hksom var ansvaret förplaneringen av miljövårdsforskningen bör ligga. Bedömningen av sådana frågorblir till slor del beroende av hur man definierar begreppetmiljövårdsforskning. Om begreppet ges den vida innebörd jag tidigare angivit ärdet naturiigt att ansvaret för olika delar av vad som kan ses sommiljövårdsforskning måste ligga på olika organ och att det inte är meningsfullteller lämpligt att sträva efter en fullständig samordning av all sådanforskning. Vadjag här har anförl hindrar självfallel inte atl frågor om en lämplig samordningoch ansvarsfördelning när del gäller forskningen inom della område sländiglmåsle bevakas. Jag avser att nu ta upp vissa sådana frågor. Min utgångspunkl ärdärvid att den nuvarande organisatoriska strukturen i stort är ändamålsenligmen att vissa preciseringar kan behöva göras. Den snabba utvecklingen pämiljövårdsområdet, som bl.a. innebär att bedömningarna fortlöpande förändras ifrågor om hur allvarliga olika miljöproblem är, gör det angeläget attorganisationsstrukturen är flexibel så att en snabb anpassning kan ske till nyasituationer. Engrundläggande ulgångspunkl för miljövårdspoliliken bör vara atlmiljövårdshänsynen skall integreras i den planering och de ålgärder som Prop.1983/84:107 Bilaga 6 20 sker inom varje samhällssektor. Det innebär också att delligger ett ansvar på sektorsforskningsorganen inom olika områden all se tillatl miljövårdsaspekterna beaktas i den forskning resp. organ stöder ellerutför. Ansvaret för att finansiera forskning som belyser konsekvenserna förhälsa och miljö lill följd av ny teknik, nya produktionsmetoder eller nyaformer av naturre-sursulnytljande bör således ligga på del organ som ulvecklareller bedriver verksamhelen. I ökad ulsträckning har denna princip redan kommilalt tillämpas inom många områden. Delta är exempelvis fallet inomenergi-forskningsprogrammet. Också inom forskningen på jordbrukets och skogsbrukelsområden har, som tidigare berörts, sludier rörande miljökonsekvenserna alllmerintegrerats i forskningsarbetet. Vid planering och genomförande avmiljökonsekvensstudier inom olika sektorer bör självfallel ell nära samarbeleske mellan resp. seklorsforskningsorgan och naturvärdsverket. Formerna försådan samverkan bör bestämmas från fall till fall. Stöd tilltekniskt utvecklingsarbete ulgår främst genom slyrelsen för leknisk utveckling(STU). Av vad jag anfört följer alt STU därvid också har ett ansvar föratt beakta att miljökonsekvenserna av olika utvecklingsprojekt tas upp inomramen för projekten. Resurssnålhet och miljövänlighet är viktiga utgångspunktervid utveckling av ny produktionsteknik. Därutöver är del vikfigt attutvecklingen av särskild miljövärdsteknik ylleriigare stimuleras. Fortsallasalsningar på utveckling av bl.a. extern i"eningsleknik. samtövervaknings- och kontrollutrustning är av betydelse både frånmiljövärdssynpunkt och induslripoliliska utgångspunkter. STU bedrivermiljövårdslekniska projekt inom ett anlal olika teknikområden och har ocksäell särskill s. k. insatsområde avseende oljebekämpning och sanering. Det ärangeläget att STU och gemensamt utvecklar lämpligasamarbelsformer för planering och genomförande av slödet lillmiljövårdslekniska utvecklingsprojekt. Jag vill därvid ocksä erinra om denmöjlighel har all från anslaget för slöd lillmiljöskyddsteknik ge bidrag lill byggande av s. k. demonstralionsanlägg-ningarför utprovning av ny leknik, dvs. atl slödja projekl i de senareutvecklingsstadier där stöd från STU normall inte ulgår. För alt de akula miljöproblemen skall kunna lösas är detnödvändigt med ökade medel lill en målinriklad forskningsverksamhel rörandeolika miljöfrågor. Huvudansvaret för atl initiera, prioritera och samordna denmålinriktade forskningen om de centrala miljöfrågorna bör också ifortsättningen ligga på forskningsnämnd. Närheten lill dencenlrala miljövårdsadminislralionen bör underlätta såväl prioritering avinsatser lill angelägna områden som förmedlingen av forskningsresultaten tillbeslutsfattare och andra avnämare. Genom den vetenskapliga granskningen avprojekten och genom alt forskningen lill huvudsaklig del ulförs vid universitetoch högskolor i nära anslulning till grundforskningen bör också forskningenskvalitet kunna säkerställas. Jag vill dock framhålla betydelsen av 1983/84:107 Bilaga 6 21 atl en fortlöpande utvärdering sker av forskningenskvalitet. Det synes lämpligt atl fortsatt samarbete därvid sker med bl. a. NFR. När det gäller inriktningen av de forlsiilla insatserna påmiljövårdsforskningsområdet framhåller naturvårdsverkels forskningsniimnd alten förstärkning av kompelensen nu behövs inom områdena miljömedicin,ekotoxikologi och vattenekologi, marklära och hydrologi saml terrester ekologi.Nämnden framhåller vidare behovet av ökade insatser när del gällersamhällsvetenskaplig forskning, bl. a. miljöekonomi. De forskningsområden nämnden tar upp berör flera av demiljöproblem som framstår som de allvarligaste och där ökade kunskaperbehövs om hur vi skall kunna angripa problemen. Det giiller såväl de kemiskahälsoriskerna och bilavgasproblemen som försurningen och eulrofieringen av våravattenområden. Jag delar således niimndens bedömning att bl.a. hälsofrågorna nubör ges ökad uppmärksamhet. Vid min bedömning av resursbehovet har jag därförräknal med alt förstärkta insalser behöver göras inom del miljömedicinskaområdet. Samarbete behövs därvid med bl.a. arbetarskyddsfonden, medicinskaforskningsrådet och slatens miljömedicinska laboratorium. Försurningen framslår allt tydligare som ett av våraallvarligaste miljöproblem. Alllsedan slutet av 1960-lalel har forskningpågått kring försurningens effekter. Ursprungligen knöts intresset främst tillsvtivlels transport övergriinserna och svavelföreningars direkta och indirektaeffekier på vegetation, mark och vatten. är försurning av sjöar och dess effekterkända. har uppmärksamheten alllmer inriktats på effekterna avolika luftburna föroreningar på fundamentala markprocesser och därigenom påförutsättningarna alt bedriva ett effeklivi jordbruk och skogsbruk. Ulvecklingen av skogsskador i under desenaste åren har medfört en tilltagande oro för vad som händer och kan händamed den svenska skogen. Behovel av kännedom om skogslillstånd och skogsskadorär nu större än lidigare. och höslen 1983 har ytterligare rapporterkommil om skogsskador i . I vilken ulsträckning dessa är ettresultat av luftföroreningar eller torka eller ett samspel mellan dessafaktorer kan f. n. inte säkert avgöras. har dockforskningsresultat visat att en belydande markförsurning skett i ,vilken fill slor del orsakas av den sura depositionen. Experimentella resultattalar också för delta. Det är emellertid angelägel atl inle diskuteraluftföroreningarna som enda orsak till markförsurning. Lika väsenlligl är allförslå och kvanlifiera i vilken utsträckning som t. ex. nya inslag iskogsbruket kan ge en försurande effekt. Här kan man bl. a. peka pä frågor somgödselmedlens försurande verkan och helträdsulnyltjandets effekier. En belydande forskning om luftföroreningarnas effekier påskog och Prop.1983/84:107 Bilaga 6 22 Orsakssambanden är dock myckelkomplicerade. Svaveldioxid, kvävedioxider, ozon och andra föroreningar har enrad både direkta och framför alll indirekta effekter. Trols alt en omfattandeforskning bedrivs både nationellt och internationellt på delta område kanproblemen inte lösas på kort sikt. Koldioxidproblemet anses som ell av destörsta miljöhoten för framtiden. Forskningsinsatser för att öka våra kunskaperom kolcykeln och hur ökande koldioxidhaller påverkar klimal och växtlighet ärangelägna. Motbakgrund av de allvarliga långsiktiga effekter försurningen kan få för markensproduktionsförmåga är det angelägel att forskningen rörande delsluftföroreningars direkta effekter dels effekter genom markförsämringintensifieras. Självfallet måste också försurningens effekter i övrigt påmänniskorna, i miljön och på olika maierial uppmärksammas. Ett nära samarbetekrävs därvid liksom mellan många olika organ. Del är angeläget altinsatserna samordnas så långt det är möjligt. Jag avser därför att föreslåregeringen att uppdra ål att i samarbele med SLU, ,() och med övriga berördaorgan utarbeta ett samordnat program för försurningsforskningen. Ettannal viktigt område som kräver omfattande forskningsinsatser under denärmaste åren är övergödningen eller eulrofieringen av sötvallen och marinmiljö och därmed sammanhängande frågor. Problemen med övergödning har blivitavsevärt större än vad man räknat med tidigare. Svåra miljöstörningar harinträffat i samband med förhöjda näringsnivåer i sjöar, t.ex. , och ikustvatten, t.ex. och .