prop · G70336 · 1983-12-31 00:00:00 — Med hänsyn till detta förhållande bör från lillståndskravetenligt förevarande lag enligt min mening inle undantas all sådan handel medskjutvapen som avses i vapenlagen. En lämplig avgränsning av undantaget börgöras med utgångspunkt från vissa vapen eller vapenslag. Merparten av handelmed handeldvapen, l.ex. jakt- och sportvapen, bör enligt min mening uteslutanderegleras genom vapenlagens bestämmelser och sålunda undantas frän den nya tagenstillämpningsområde. Däremot bör fillstånd enligt förevarande lag krävas förtillhandahållande som avser viss tyngre materiel som enligt gällandedefinitioner utgör skjulvapen i vapenlagens mening. Liksomnär det gäller undantagen i vissa fall från kravet på tillverkningstillståndförutsätter en sådan avgränsning ett fastläggande av vad som skall avses medkrigsmateriel enligt den nya lagen. Att meddela föreskrifter härom, bör somtidigare anförts, ankomma på regeringen. Jag förordar därför att något undantagfrän lillståndskravet i fråga om sådan handel som omfattas av vapenlagen integörs direkt i lagen utan att i denna tas in ett bemyndigande för regeringen atlmeddela erforderliga undantag i fråga om sådan handel med skjulvapen,ammunition eller annan explosiv vara som omfattas av vapenlagen ellerförordningen om explosiva varor. Ilinje med det anförda och för alt undvika en dubbelreglering av sådant tillhandahållandesom avses regleras i den nya lagen bör undantag för sådan verksamhet göras ivapenlagen och följaktligen något tillstånd till handel med skjutvapen intefordras enligt den lagen. Tillstånd enligtvapenlagen att driva handel med skjutvapen medför rätt att inneha sådana vapen,dock att vissa begränsningar kan göras i tillståndet. I likhet härmed börsärskilt innehavstillständ enligt vapenlagen inte krävas för den som beviljatstillstånd till försäljningsverksamhet m. m. enligt den nya lagen i fråga om devapen som omfattas av tillståndet. Inte heller bör någol särskilt tillståndtill innehav enligt min mening krävas för den som erhållittillverkningstillstånd enligt den nya lagen. Den som beviljats elt sådanttillstånd bör således också ha rätt alt inneha den färdiga arbetsprodukten utantillstånd enligt vapenlagen. Motsvarande gäller vid tillverkningslillstånd ifråga om explosiva varor enligt nämnd förordning. Liksomvad som f. n. gäller bör tillstånd till såväl tillverkning som tillhandahållandeav krigsmateriel m. m. kunna förenas med villkor samt med kontroll- ochordningsbestämmelser av skilda slag. Sådana kan avse tillverkningsställe,säkerhetsåtgärder e.d. Tillstånd att tillverka krigsmateriel bör, som tidigareangetts, meddelas tills vidare eller . Detsamma bör gälla i fråga omtillstånd till försäljning m. m. Ett meddelat tillstånd bör kunna återkallas avregeringen när det finns skäl till detta. Prop.1983/84:36 13 Nuvarandetillverkningslag upptar en bestämmelse om vad ansökan om tillverkningslillståndskall innehålla. Sålunda anges däri att ansökan skall innehålla uppgift om detställe där tillverkningen skall äga rum och det eller de slag av krigsmaterielsom sökanden ämnar tillverka. Atl dessa uppgifter är nödvändiga för prövningenav en ansökan slår utom allt tvivel. Emellertid bör föreskrifter om detta - ilikhet med vad som f. n. gäller i fråga om krav på innehållet i ansökan omtillstånd till försäljningsverksamhet m. m. - återfinnas i fillämpningsföreskrifterfill lagen. Tillsynenöver krigsmaterieltillverkningen och den tillståndspliktiga hanteringen avtillhandahållande av krigsmateriel m. m. utövas av krigsmaterielinspeklionen.Denna ordning har varit rådande . Inspektionen handhar ävenberedningen av ärenden angående tillstånd till utförsel av krigsmateriel, m. m. Nuvarandelag innehåller bestämmelser som syftar till alt möjliggöra en effektiv kontrollöver krigsmaterieltillverkningen och att säkerställa atl sådana särskilda beslämmelseroch villkor efterievs som kan meddelas i samband med tillståndsgivning. Sålundainnehåller lagen bl.a. en skyldig-hel för krigsmaterieltillverkare atl, enligtde närmare föreskrifter som regeringen meddelar, till kontrollmyndighetenavlämna deklaration rörande den tillverkning som bedrivs av honom. Sådandeklaration skatl avges på tro och heder. Deklarationsskyldigheten bör kvarståäven i fortsällningen och avse skyldighet all avge avsedda deklarationer påheder och samvete. I den nya lagen bör också uttryckligen föreskrivas engenerell skyldighet för innehavare av tillstånd till försäljningsverksamhel m.m. att avge deklaration rörande den verksamhet för vilken tillstånd meddelats.Regeringen bör även här få meddela närmare föreskrifter. Gällandetillverkningslag innehåller detaljerade bestämmelser om tillverkaresskyldighet att hålla handelsböcker och handlingar tillgängliga förkontrollmyndigheten, atl för tillsyn bereda tjänsteman hos kontrollmyndighetentillträde till tillverkningsstället samt i övrigt stå sådan tjänsteman bi medupplysningar om verksamheten. Denna ordning bör vara rådande även ifortsättningen. En bestämmelse om detla i den nya lagen bör dock kunna ges enmera samlande utformning. Uppgiftsskyldighelen bör omfatta också sådaninnehavare som erhållit regeringens fillstånd till försäljningsverksamhet m. m. Enligtnuvarande tillverkningslag kan den som olovligen tillverkar krigsmateriel ådömasböter eller fängelse. Också underlåtenhet att fullgöra åliggande som åvilartillverkare enligt lagen eller med stöd av lagen medde- Prop.1983/84:36 14 lade föreskrifter kan medföra böter eller fängelse. Sammagäller i fråga om oriktigt uppgiftslämnande i deklaration eller rörandeomständigheter om vilka skyldighet föreligger atl lämna upplysning. Ansvarsbestämmelsen i fråga om olovligt tillhandahållandeav krigsmateriel m. m. och om brott mot föreskrift eller villkor som harmeddelats vid beviljande av tillstånd till försäljningsverksamhet m.m.återfinns f.n. i tillverkningsförordningen. Straffskalan är böter ellerfängelse . Som angetts inledningsvis har ifrågavarandebestämmelse sin giltighet med stöd av övergångsbestämmelserna tillregeringsformen. Med det förslag till uppläggning av den nya lagen medplaceringen av reglerna om krav pä regeringens tillstånd förförsäljningsverksamhet m.m. fär också dithörande ansvarsbestämmelser inlemmas ilagen. De nuvarande straffbestämmelserna i tillverkningslagenanger, som framgått av del föregående, inte uttryckligen något maximum i frågaom fängelsestraff. En sådan utformning av straffbestämmelser var inte ovanligföre ikraftträdande . Att något straffmaximuminte var utsatt innebar före angiven lidpunkt att fängelse kunde ådömas . Enligt 4§ första stycket promulgalionslag gäller docknumera att sädana äldre bestämmelser skall läsas så att fängelse kan ådömas ihögst . I ansvarsbestämmelserna i den nya lagen bör anges vilkelstraffmaximum som skall gälla med fängelse i straffskalan. När det gällerolovlig tillverkning av krigsmateriel kan det enligt min mening ifrågasättas omen straffskala som innefattar böter eller fängelse i högst elt år är lämpligtavvägd. Straffbestämmelsen har - bortsett från vad som anförts ståttoförändrad . Allmänpreventiva skäl talar för att den nya lagenutrustas med sädana straffbestämmelser att resultatel av en lagföring kan stå irimlig samklang med ett brotts beskaffenhet. En höjning av straffmaximum förolovlig tillverkning av krigsmateriel till fängelse i tvä är skulle enligt minmening bättre svara mot tidens krav. En jämförelse med vad som gäller pä vissaandra områden i fråga om olovlig tillverkning av varor ger också vid handen attstrafflatituden för sädana brott innefattar fängelse i högst tvä är. Såförhåller det sig t. ex. i fräga om olovlig tillverkning av explosiv vara o.d.enligt lagen (1975:69) om explosiva och brandfarliga varor. Ett straffmaximumi den nya lagen med fängelse i högst tvä år för brott som består i olovligtillverkning av krigsmateriel skulle också stå i överensstämmelse med vad somgäller i normalfallet för olovlig utförsel av krigsmateriel eller förvarusmuggling över huvud laget. Som nämnts är straffskalan för brott enligttillverkningsförordningen böter eller fängelse . En gärningsom innefattar ett olovligt tillhandahållande av krigsmateriel m.m. kanemellertid i vissa situationer vara väl sä straffvärd som en olovligtillverkning av krigsmateriel. Också straffskalan för olovligttillhandahällande av krigsmateriel m. m. bör därtor enligt min mening inrymmaett slraffmaximum om fängel- Prop.1983/84:36 15 se i högst två är. Som jämförelse här kan nämnas attolovlig handel med explosiva varor enligt nyssnämnda lag kan medföra fängelse ihögst . I enlighetmed det anförda bör således straffskalan för olovlig tillverkning avkrigsmateriel och olovligt tillhandahållande av sådan materiel liksom olovligttillhandahällande av uppfinning eller metod för framställning av krigsmaterielinnefatta ett straffmaximum om fängelse i högst . Jag har övervägt fråganhuruvida en särskild straffskala borde införas för grova brott. Något behov häravhar dock inte visat sig vara påkallat. Skulle en framtida utvecklingvisa att avsaknaden av en sådan särskild straffskala ulgör en brist, fär frågantas upp mot bakgrund av gjorda erfarenheter. Enligtnuvarande tillverkningslag och förordning gäller som tidigare nämnts att brottmot föreskrifter i lagen eller förordningen eller med stöd härav meddeladeföreskrifter eller villkor är straffsanktionerade. Motsvarande ordning börråda enligt den föreslagna lagen. Sålunda bör brott mot lagens föreskrifter, iandra fall än då det är fråga om olovlig tillverkning eller olovligttillhandahällande av krigsmateriel m. m., eller mot föreskrift, villkor ellerordnings- eller kontrollbeslämmelse som har meddelats med stöd av lagen kunnamedföra ansvar. Detsamma bör gälla oriktigt uppgiftslämnande i ansökan omtillstånd eller i deklaration eller vid fullgörande av uppgiftsskyldighetenligt lagen. Strafflatituden bör här vara böter och fängelse i högst sexmånader. Detta motsvarar också vad som f. n. gäller vid brott enligttillverkningsförordningen. Enligtnuvarande sanktionsbestämmelser kan endast uppsätliga gärningar föranledaansvar. Så bör vara fallet även i fortsättningen i fråga om olovligtillverkning och olovligt tillhandahållande av krigsmateriel m.m. När detdäremot gäller åsidosättande av lagens föreskrifter i övrigt eller med stöd avlagen meddelade föreskrifter, villkor eller bestämmelser bör även oaktsamthandlande enligt min mening kunna föranleda ansvar. En sådan ordning står i överensstämmelsemed vad som gäller enligt likartade regelkomplex. fall av oaktsamhet bördock vara fria från ansvar. Nuvarandeförverkandebestämmelser föreskriver att krigsmateriel som tillverkals olovligenskall förklaras förverkad. Rätten äger dock pröva om så skall ske i fall däomständigheterna är synnerligen mildrande. Om egendomen inle kan tillrätlaskaffas,skall dess värde förverkas. En molsvarandebestämmelse bör tas in i den nya lagen. Denna bör också innehållaförverkandebestämmelser som svarar mol brott som består i olovligttillhandahållande av krigsmateriel m.m. Föremålet för den särskilda rättsverkanbör här vara det utbyte som den brottsliga gärningen har medfört. Prop.1983/84:36 16 2.6 Avgifter till kontrollverksamheten, m. m. Till bestridande av koslnaderna för kontrollmyndighetensorganisation och verksamhet erlägger tillverkare av krigsmateriel åriigenbidrag enligt bestämmelser som regeringen meddelar. Detta bidrag utgår eftervisst för samtliga tillverkare lika förhållande till det fakturerade värdet avförsåld krigsmateriel. Denna ordning bör bibehållas oförändrad. En bestämmelsemotsvarande den nuvarande om bidragsskyldigheten bör således tas in i den nyalagen. Kostnadernaför kontrollverksamheten, vilka går över statsbudgeten, utgörs till störredelen av löne- och lokalkostnader. En väsentlig del av kostnaderna läcks avexpeditionsavgifter för bevis om tillstånd till utförsel av krigsmateriel, m. m.Pä senare är har det bidrag som varje tillverkare av krigsmateriel haft atterlägga i genomsnitt uppgått till tolv tusendels procent av del värde somtillverkaren har fakturerat för krigsmateriel . Jag föreslår alt den nya lagen om kontroll övertillverkningen av krigsmateriel, m.m. skall träda i kraft den 1 januari 1984och därmed ersätta nuvarande lag om kontroll över tillverkningen avkrigsmateriel m. m. Som framgått av den redogörelsen förutsätter ettupphävande av straffbestämmelsen i förordningen (1949:615) med vissaföreskrifter med anledning av lagen (1935:395) om kontroll över tillverkningenav krigsmateriel m. m. beslut. Med hänsyn härtill och dä avsikten äratl ersätta den nuvarande förordningen med on ny författning bör ocksåförordningen upphävas genom ikraftträdandet av den nya lagen. Något behov av övergångsbeslämmelser till den nya lagenföreligger inte. Den lagreglering som föreslås föranleder inte någrakostnader för statsverket. I enlighet med vad jag nu har anfört har inomutrikesdepartementet upprättats förslag till 1. lac oin kontroll över tillverkningen av krigsmateriel, m.m.. 2. lat; om iindiina i vapenlagen (1973: 1176). 1983/84:36 17 Det under 2 angivna förslaget har upprättats i samråd medchefen för justiliedepartementet. Förslagen bör fogas till protokollet i detta ärende sombilaga. 4.1 Förslaget till lag om kontroll över tillverkningen av krig.smateriel,m. Bestämmelserna i den föreslagna lagen överensstämmer i saki åtskilliga avseenden med vad som gäller enligt nuvarande reglering av krigsmalerielkontrollen. Tillverkning av krigsmateriel och tillhandahållande avsådan materiel, uppfinning eller metod för framställning därav skallkontrolleras enligt bestämmelserna i denna lag. Föreskrifter om förbud motutförsel av krigsmateriel och förbud mot upplåtelse eller överlåtelse av rältatt utom riket tillverka krigsmateriel finns i lagen (1982:513) om förbud motutförsel av krigsmateriel, m. m. Denna lag gäller inte för statlig myndighet. Regeringen bestämmer vad som skall avses med krigsmaterielenligt denna lag. [första stycket anges ramen för lagens tillämpningsområde.Däri erinras också om atl föreskrifter om förbud mot utförsel av krigsmaterieloch förbud mot upplåtelse eller överlåtelse av rätt att utom riket tillverkakrigsmateriel finns i lagen (1982:513) om förbud mot utförsel av krigsmateriel,m. Medan sistnämnda lag sålunda reglerar utförseln av ifrågavarandemateriel samt upplåtelse eller överlåtelse till utlandet av tillverkningsrätt,vari inbegrips tillhandahällande av tekniskt underlag e.d. för krigsmaterieltillverkningenligt vad som uttalas i prop. 1981/82: 196 s. 25, avser förevarande lag enbartkontrollen som sådan över den inhemska tillverkningen och över verksamhet sombestår i elt tillhandahållande av krigsmateriel, uppfinning eller metod förframställning av sådan materiel. Enligt andra stycket undantas statlig myndighet frånlagens tillämpningsområde. Tillverkning som bedrivs av sådan myndighet ärsåledes inte underkastad lagens bestämmelser. Detsamma gäller tillhandahållandeav krigsmateriel samt uppfinning eller metod för framställning av sådan materiel.Som framhållits i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.3) är emellertidstatliga bolag underkastade regleringen i denna lag. Tredje stycket innehåller ett bemyndigande för regeringenatt meddela föreskrifter om vad som skall avses med krigsmateriel enligt lagen.Bestämmelsen har sin motsvarighet i I § tillverkningslagen (1935: 395). ' Paragrafen har i propositionsförslaget fått en någotannan redaktionell utformning. Prop.1983/84:36 18 ma befogenhet har tillagts regeringen i fråga om vad somskall avses med krigsmateriel enligt lagen om förbud mol utförsel av krigsmateriel,m. Krigsmateriel fär inle tillverkas här i riket utan tillståndav regeringen, om ej annat följer av föreskrifter som har meddelats med slöd avdenna lag. Tillstånd att tillverka krigsmateriel fär inte meddelas nägon annanän svensk medborgare, svenskt handelsbolag eller svenskt aktiebolag, annat änom det endast är fräga om tillverkning i ringa omfattning. Regeringen fär meddela föreskrifter om undantag fräntillståndskravet enligt första stycket för ändring eller ombyggnad avskjutvapen i fall som avses i 24 § första stycket vapenlagen (1973: 1176) samtför tillverkning av enstaka skjutvapen och ammunition för tillverkarens egetbruk. Första slyckel innehåller det grundläggande kravet påregeringens tillstånd för att fä tillverka krigsmateriel här i riket. Sädani tillståndfär enligt huvudregeln inte meddelas nägon annan än svensk medborgare, svenskthandelsbolag eller svenskt aktiebolag. Undantag härifrän får dock göras i falldå det är fräga om tillverkning i ringa omfattning. Bestämmelsen motsvarar, medsmärre redaktionella justeringar. 1 § första stycket första och andrameningarna i nuvarande lillverkningslag. Sistnämnda bestämmelse fick sinnuvarande utformning genom en ändring i tillverkningslagen som trädde i kraftden (prop. 1981/82: 135, NU 56. rskr 378, SFS 1982:621). Genomändringen utmönstrades vissa inskränkningar för tillståndsgivning. nämligen alttillstånd enligt huvudregeln inte fick meddelas svenska handelsbolag medutländsk bolagsman eller svenskt aktiebolag i vars bolagsordning inte intagitsutlänningsförbehåll enligt dåvarande lag om vissa inskränkningar irätten att förvärva fast egendom m.m. Bl.a. genom den ikraftträddalagen (1982:617) om utländska förvärv av svenska företag m. m. tillgodoses attdet utländska inslaget inte kommer att få inflytande över den svenska krigsmaterieltillverkningen. Andra stycket innehåller ett bemyndigande för regeringen atlmeddela föreskrifter om undanlag från kravet på tillverkningstillstånd i vissafall. Bestämmelsen har kommenterats i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.3). Krigsmateriel samt uppfinning eller metod förframställning av sådan materiel fär inte här i riket yrkesmässigttillhandahällas genom försäljning, utbjudande mol vederiag eller förmedling åtnågon inom landet eller i utlandet utan fillstånd av regeringen, om ej annatföljer av andra stycket eller av föreskrifter som har meddelats med slöd avdenna lag. Tillstånd enligt första stycket behövs inte I. vid tillhandahällande till svensk statlig myndigheteller sådan tillver- ' Paragrafen har i propositionsförslaget fått en någotannan redaktionell utformning. Prop.1983/84:36 19 käre som har tillstånd att tillverka krigsmateriel av detslag tillhandahållandet avser, 2. förinnehavare av tillverkningstillslånd. om tillhandahållandet avser krigsmateriel,uppfinning eller metod som tillhör eller innehas av tillståndshavaren. Regeringenfår meddela föreskrifter om undantag från tillståndskravet enligt förstastycket i fråga om handel med skjutvapen, ammunition eller annan explosiv varasom omfattas av vapenlagen (1973: 1176) eller förordningen (1949: 341) omexplosiva varor. Bestämmelsen har behandlats i den allmänna motiveringen(2.3). Den har sin motsvarighet i 3 § tillverkningsförordningen (1949:615).Enligt första stycket fär krigsmateriel samt uppfinning eller metod för framställningav sådan materiel inte här i riket säljas, utbjudas mot vederlag eller förmedlasyrkesmässigt åt nägon inom landet eller i utlandet utan att regeringen harlämnat tillstånd till det. Detta innebär bl.a. att förbudet gäller den som häri riket utövar näringsverksamhet som innefattar tillhandahållande avifrågavarande slag eller eljest här i riket yrkesmässigt tillhandahållermateriel eller riittighet av avsett slag. Som anförts i den allmänna motiveringenomfattas emellertid inte privat försäljning av t. ex. ett skjutvapen. Från kravet pä regeringens tillstånd görs i andra slyckelvissa undantag. Sålunda krävs inte tillstånd för försäljning m. m. till svensk statligmyndighet eller till sådan tillverkare som har regeringens tillstånd att tillverkamateriel av det slag som det tillhandahållna avser. Inte heller krävs tillståndför innehavare av tillverkningslillstånd. om tillhandahållandet avser materiel,uppfinning eller metod som tillhör eller innehas av tillståndshavaren. Såledesfår en tillverkare t.ex. sälja egen materiel utan tillstånd, medan tillståndkrävs för den som avser atl förmedla materiel för tillverkarens räkning. Ommottagaren emellertid är svenska staten eller krigsmaterieltillverkare med tillståndatt tillverka samma materiel krävs, i enlighet med vad som sagts, intenågot tillstånd. Tillstånd till förmedlingsverksamhet mellan utländskakontrahenter krävs däremot alltid. Tredje stycket innehåller ett bemyndigande för regeringenatt meddela föreskrifter om undantag frän tillståndskravet i vissa fall.Bestämmelsen har närmare kommenterats i den allmänna motiveringen. Tillstånd enligt 2 eller 3 § fär förenas med villkor samtmed kontroll- och ordningsbestämmelser. Tillstånd kan meddelas för.viss tid ellertills vidare och kan återkallas av regeringen, om tillståndshavaren haråsidosatt föreskrift i denna lag eller föreskrift, villkor eller bestämmelsesom har meddelats med stöd av lagen eller i annat fall skälig anledning till återkallelseföreligger. Paragrafens första mening är i sak överförd från 2§ andrastycket tillverkningslagen och 4§ tillverkningsförordningen. De villkor och bestämmelsersom här åsyftas kan gälla tillverkningsställe, förande av sär- 1983/84:36 20 skilda anteckningar för kontrollen eller redovisning avkontrolluppgifter. Av allmänna principer får anses följa att villkoren samtkontroll- och ordningsbestämmelserna inte får vara onödigt betungande. Paragrafens andra mening ersätter, såvitt avsertillverkningstillstånd, 1 § första stycket sista meningen i nuvarandetillverkningslag. Som angetts i den allmänna motiveringen (2.3) kan även elttillstånd att bedriva försäljningsverksamhet m. m. meddelas tills vidare. Imotsats till den nuvarande regleringen anges här mer specificerat i vilka fallett givet tillverkningstill-ständ kan återkallas. Samma gäller i fråga om tillståndtill försäljningsverksamhet m. m. Möjligheten att återkalla elt tillstånd böri princip utnyttjas endast när detta är nödvändigt. I första hand bör manförsöka nå rättelse på frivillig väg. Den som har fält tillstånd enligt 2 eller 3 § skall ståunder kontroll av den myndighet som regeringen bestämmer. Bestämmelsen, som har berörts i avsnillet 2.4,överensstämmer med 3 § första stycket nuvarande tillverkningslag. Tillståndshavaren skall, enligt de närmare föreskriftersom regeringen meddelar, till kontrollmyndigheten lämna deklaration på hederoch samvete rörande den verksamhet för vilken tillstånd har meddelats. Bestämmelsen har behandlats i den allmänna motiveringen(2.4). I fråga om deklarationsskyldigheten för krigsmaterieltillverkare har densin motsvarighet i 4§ tillverkningslagen. Paragrafen föreskriver ocksåskyldighet för tillståndshavare enligt 3§ aU lämna deklaration rörande sinverksamhet. Detta utgör inte någon förändring i förhållande till vad som f. n.gäller. Deklarationsskyldigheten har ålagts avsedd kategori vidtillstånds beviljande. Tillståndshavaren är skyldig att efter anmodan avkontrollmyndigheten lämna de upplysningar och handlingar som behövs förkontrollen. Tillståndshavare enligt 2 § är skyldig att för tillsynlämna tjänstemän hos kontrollmyndigheten tillträde fill lokaler därverksamheten bedrivs. Paragrafen, som har kommenterats i avsnitt 2.4, motsvarari sakligt hänseende 5§ tillverkningslagen, dock alt uppgiftsskyldigheten ocksåanges omfatta tillståndshavare enligt 3 §. Uppgiftsskyldigheten, som regleras i första stycket,gäller enbart den som har tillstånd enligt lagen. En ytteriigare begränsningsker genom att en anmodan skall avse material som behövs för kontrollen. ' Paragrafen har i propositionsförslaget fått en någotannan redaktionell utformning. 1983/84:36 21 materialet måste ha relevans för denna. Vidare får intekrävas in mera uppgifter m.m. än som erfordras. Anmodan fär avse upplysningareller handlingar. Det kan gälla exempelvis handelsböcker, inneliggande beställningaroch uppgifter angående pågående tillverkning.