prop · G70394 · 1983-12-31 00:00:00 — 3.8 Stockholmsuniversitet: Lagstiftning är säkert en förutsättning omädellövskogarnas och äddlövhagmarkens framtid skall kunna tryggas. Eftersom det- trots uppfattning - i allt väsentligt är fråga om ettnaturvårdsproblem, måste lagen vara en naturvårdslag och inte delar avskogsvårdslagen. förslag kan inte godtas. Däremot kan dennuvarande bokskogslagen med fördel arbetas in i en ädellövskogslag, även omman måste vara på det klara med att problematiken beträffande bokskogen i vissaavseenden är en annan än för övrig ädel-skog. Delpå betänkandet grundade lagförslaget måste sålunda bli föremål för ytterligareöversyn och omarbetning. Delta kan lämpligen ske i samråd med biologisksakkunskap vid universiteten inkl. , vilka i sinforskning har beröring med ädellövskogens naturförhållanden, fauna och flora.Del fortsatta arbetet måste genomföras med största skyndsamhet. 3.9 Umeåuniversitet: Hänsynstaganden utan förankring i lagar har visatsig vara alltför svaga instrument för atl skydda känsliga biotoper. Med tankepå de spillror av ädellövskog som återstår i anser Prop.1983/84:94 32 videt oundvikligt alt en särskild lagstiftning införs. Vi vill därför starkt understrykavikten av att förslag till ädellövskogslag genomförs.Skogsstyrelsens förslag som innebär ett borttagande av bokskogslagen och enutvidgning av skogsvårdslag är oacceptabelt. förslagbygger på viss delegering av ärenden i tillståndsgivningen tillskogsvårdsstyrelserna. Vi menar dock att länsstyrelsernas naturvårdsenheterbör ha den fulla kontrollen av lagen genom en välutbildad stab av ekologer. 3.10Lantbruksstyrelsen:--- Enligt lantbruksstyrelsens mening främjas ettaktivt skogsbruk i familjelantbrukets form av att markägarna kan vända sig och samma myndighet vare sig det gäller barrskogsbruk eller lövskogsbruk.Förslaget från innebär dock att många markägare i sin normala näringsulövningblir nödsakade alt ta kontakt med ytterligare en myndighet. Den lagstiftningsom berör den vardagliga skötseln av marken kommer att bli mer svåröverskådligoch svårhanterlig. Lantbruksslyrelsen vill därför i stället förorda en lösningsom innebär att bestämmelser om ädellövskogens skydd och vård, i den män detkan anses behövligt, inordnas i skogsvårdslagen och att bokskogslagen samtidigtupphäves. 3.II SLU:--- SLUanser atl varken eller skogssty relsens förslag löser problemen med att dels bevara, dels producera på elt helt tillfredsställande sätt. skulle enligt regeringsuppdra get utreda skyddet av de särskilt värdefulla ädellövskogarna. Detta har inte skett ulan istället föreslås att praktiskt taget all ädellövskog skall bli föremål för ett kontinuerligt äddlövskogsbruk. huvud förslag innebär en underskattning av svårigheterna atl bevara särskilt värdefulla ädellövskogsbestånd utan reservatbildning och sannolikt otill räckliga styrmedel för atl få en från nationell synpunkl väl avvägd omfatt ning och utformning av lövvirkesproduktionen. SLUanser i likhet med utredningen att det är angeläget alt skydda värdefulla ädellövträd också på annan mark än skogsmark. SLU har inget att erinra mot den föreslagna definitionen av ädellövhagmark, men vill framhålla att samhället bör verka för atl värdefulla ädellövträd bevaras åven när de förekommer i mindre antal. SLUtar inte ställning i frågan om ett ökat skydd för ädellövskogen bör regleras ien ny lag (utvidgad bokskogslag) eller genom kompletteringar i nu gällandeskogsvårdslag och naturvårdslag eller i föreskrifterna till dessa lagar. SLUvill dock speciellt framföra följande principiella synpunkler på utformningenav administrativa regler och rutiner för handläggning av ädellövskogsfrägorna regler och rutiner måsle självfallet utformas så att goda garantier ges för attsamhällets mål beiräffande ädellövskogen uppnås -administrationen av hithörandefrågor måste göras smidig och rationell. Skogsvårdsstyrelserna med sinadistriktsorganisationer måste liksom nu utnyttjas. Länsstyrelsernas möjligheteratt påverka hanteringen av ädellövskogen måste tillgodoses i tillräckligutsträckning. Det vore dock ett slöseri med naturvärdens knappahandläggningsresurser om länsstyrelsernas naturvärdsenheler skulle belastasmed en stor mängd rutinärenden rörande bestånd utan särskilt skyddsvärde 1983/84:94 33 - de administrativa rutinerna bör göras så enkla sommöjligt för markägar na, utan att målet om bevarande av ädellövskog äventyras. Av psykolo giska skäl torde det vara en fördel om utnyttjandet av skogarna regleras i så få lagar som möjligt för att bevara särskilt skyddsvärda ädellövskogarutan bildning av reser vat och utan krav på ekonomisk produktion kan man eventuellt behöva göra ändringar i skattelagstiftningen. Slutsatsen av de anförda synpunkterna är att man inte börbesluta i enlighet med de framlagda förslagen. I stället behöver olika frågor kring urval av de mest skyddsvärda ädellövskogarna, eventuell utbyggnad av skogsvårdslagen och naturvårdslagen m. m. utredas ytterligare. Delta be hövs för att åstadkomma en tillräckligt ändamålsenlig förvaltning av ädel lövskogen, en förvaltning som både tillgodoser bevarandeinlresset och det reella behovet av ett ordnat ädellövskogsbmk. 3.13 :-- har bl.a. i samband med'den fysiska riksplaneringens planeringsskede och i ställningstagandentill den framtida skogspolitiken (SOU 1978:6) framhållit att det bör vara enallmän princip att olika näringar måsle acceptera de begränsningar som hänsynentill allmänna samhällsintressen för med sig. Det innebär enligt verket attintressenter i äddlövskogsbruk i likhet med andra näringar måste acceptera debegränsningar som hänsynen till allmänna intressen medför. anserplanverket därför att också den allmänna hänsynen till ädellövskogen helt börkunna beaktas med stöd av skogsvårdslagstiftningen och i det praktiska arbetetinom skogsvårdsorganisationen. Genom att låta endast en myndighet, dvs.skogsvårdsstyrelsen, handlägga dessa frågor bör man dessulom få en enklareadministration. utredning visar emellertid på ettrelativt akut hot mot ädellövskogen vilket enligt planverket kan motivera en övergångsvis regle ring av äddlövskogsbrukel med en speciallagstiftning så som naturvårds verket föreslår.--- Den lag om bevarande av ädellövskog som naturvårdsverketföreslår bör vara enkel att införa och tillämpa eftersom den i princip innebäralt gällande lag om bevarande av bokskog utvidgas till att omfatta även andraädla lövträdslag. Därmed finns det erfarenheter av hur den här typen av ärendenhandläggs. De förändringar av skogsvårdslagen som skogsstyrelsenföreslår är vik tiga förutsättningar för att i elt senare skede reglera äddlövskogsbruk enbart med skogsvårdslagstiftningen. Därutöver bör det bl.a. tydligt ut att reproduktionsplikten enligt 5 § skogsvårdslagen inte innebär ett hot mot ädellövskogar och äddlövhagmarker. 3.14 :--- Enighet synes föreligga om att denalldeles övervägande delen av ädellövskogen inklusive bokskogenskall finnas kvar genom ett aktivt skogsbruk med avverkningar och anläggning avny ädellövskog. Det är endast en liten andel, som skall bevaras inomnaturreservat och nationalparker. Eftersom skogsvårdslagen är en brukandelag imotsats till naturvårdslagen som är en bevarandelag, framstår det enligtdomänverkets mening såsom logiskt och naturligt, att erforderliga bestämmelserför skötsel av ädellövskog inklusive bokskog las in i skogsvårdslagstiflningen.Bokskogslagen bör i samband därmed avvecklas. 3 1983/84. Prop.1983/84:94 34 ka skäl talar för att alla lagregler om skogsskötsel påskogsmark skall vara samlade i skogsvårdslagen oavsett trädslagsblandning. avstyrker bestämt lillståndsplikt föravverkning av ädellövskog. Nya bestämmelser i skogsvårdslagen bör utformas påannat sätt. inflytande bör säkras genom atl anmälningarom slulavverkning av ädellövskog inklusive uppgifter om planerad återbe-skogningvidarebefordras till naturvårdsenhet antingen generellt ellerför utvalda delar av länet. avstyrker en särskild lagstiftning om ädellövhagmarkerna. För dessa bör gällande jordbruks-, skogsvärds- och naturvärdslagar tilläm pas. 3.15 i län:Skogsvårdsstyrelsen förordar förslag. I , med obetydliga arealer ädellövskog, ärdet särskilt angeläget alt markägare och myndigheter inte behöver lillämpa enextra lag för dessa arealer. 3.16------------------------------------------ Skogsvårdsstyrelseni län: Liksom fin ner för lånets förhållanden naturligt att det samlade ansvaret för skötseln av skog inklusive ädellövskog anförtros den skogliga myndigheten. Skogsvärdslagen med de tillägg som föreslagits av skogs styrelsen är därvid det naturliga och tillräckliga laginstrumentel. Genom attlåta den skogliga myndigheten bli beslutande i skogliga frågor och lånsstyrelsen med stöd av naturvärdslagen för naturvårdens intressen, bortfaller behovet av en särskild ädellövskogslag. Möjligheten att skydda och stödja ädellövskogarna stärks när den skogliga myndigheten med tillgång till fältpersonal får ell samlat ansvar härför. Någon grundad anled ning all befara att naturvårdens intressen skulle försämras saknas. 3.17 i : Skogsvårdsslyrdsen anser alt del finns elt behov av lagstiftning och attdelta lämpligast tillgodoses genom ändringar och tillägg till delsskogsvårdslagen, dels naturvårdslagen. De av aviseradepreciseringarna i föreskrifterna till skogsvårdslagen bedömerskogsvårdsstyrelsen ej vara tillräckliga. förordar att ett tillståndsförfarandeför slutavverkning av ädellövskog knyts till skogsvårdslagen med nuvarande 19§ som förebild och i stort sett överensstämmande med förslag. Skogvårdsstyrelsen föreslår vidare att ett tillständsförfarandeför av verkning inom ädellövhagmark knyts lill naturvårdslagen. 3.19 i : är skogsvårdsstyrdsens uppfattning den att landets ädellövskogar bäst bevarasgenom ett aktivt äddlövskogsbruk. Övrigt skogsbruk regleras i skogsvärdslagenför vilken delen av den föreslagna praktiska verksamheten rörande ädellövskogenavses att åvila . Det är då inte meningsfullt att länsstyrelsensom föreslår skall ulöva tillsynen över en ädellövskogslag. 1983/84:94 35 ' föreslår i sitt förslag atl ädellövskogenges elt mer preci serat skydd i den överarbetning av skogsvårdslagen som pågår. vårdsslyrdsen anser att ett genomförande av förslag ska par goda förutsättningar för ädellövskogens framtida bevarande. Genom noggranna uppföljningar kan erfarenheter erhållasför ett ställningstagande lill om en mera långtgående reglering i form av ensärskild ädellövskogslag är befogad. föreslår i sitt meddelande att ekhagsmarkerbör införas i begreppet ädellövskogar. delar inle denuppfattningen. Ekhagsmarkerna är av stor betydelse i landskapsbilden. Dessakräver dock mer eller mindre intensivt bete för att bibehålla sin karaktär ochär därför alt betrakta som jordbruksmark. Om dessa marker växer igen på grundav exlensivt bete och därmed är att betrakta som skogsmark bör - i enlighet medanvisningarna till 2§ skogvårdslagen - skogsmarksbegreppet ändock intetillämpas. I olika sammanhang har vissa brister i nuvarandelagstiftning påtalats. Skogsvårdslagen och lagen om skötsel av jordbruksmark ärinte heltäckande. Lagen om skötsel av jordbruksmark talar endast om åkermarkoch kultiverad betesmark. 1 skogsvårdslagens 2 § slår skrivet "'Medskogsmark avses i denna lag 1. mark som är lämplig för virkesproduktion och sominte i väsentlig utsträckning används för annat ändamål". Detta skaparosäkerhet beträffande hagmarkerna. Så länge de hävdas som bete är det ingaproblem, men när betesdriften upphör 'och markerna börjar växa igen uppstårproblem. Enligt vår mening borde lagen om skötsel av jordbruksmarkgälla även hagmark eller, om detta synes mindre lämpligt, kompletteras med en naturvärdshänsynsparagraf.Härigenom skulle det önskade skyddet av bl.a. ekhagsmarkerna kunna erhållas. Omjordbruket drar sig tillbaka och man inte finner skäl kräva fortsattjordbruksdrift på dessa marker skulle bidrag kunna ges för att upprätthålla enfortsatt hävd. 3.20----------------------------------------------- Skogsvårdsstyrelseni : bedömer skogsvårds styrelsen det inte troligt att vare sig bok- eller ekskog kommer att avverkas och omföras till barrskog i nämnvärd omfattning - i varje fall inte inom . Dels skyddas ju även ädellövskogen mol för tidig slutavverkning genom skogsvårdslagen, dels är skogsägarna i regel intres serade av att behålla vissa arealer lövskog. Skogsvårdsslyrdsen avstyrker därför förslaget om en lagreglering med tillståndsplikt vid avverkning av ädellövskog. Erfarenhelerna från bokskogslagen visar också att en sådanlagreglering permanentar ett inaktivt bevarande med på åtföljande föryng-ringssvårigheter. Om man trots vad ovan anförts finner att behov finns av enlagreglering med tillståndsgivning vid avverkning av ädellövskog är del dock skogs vårdsstyrelsens mening att denna bör knytas till skogsvårdslagen i enlighel med förslag. 3.21 i län: Skogsvårdsstyrelseni län anser att de förändringar av föreskrifter och anvisningar till skogsvårdslag som exemplifierat i sitt alternativa förslag är att föredra framför utredningens förslag om lag för bevarande av ädellöv skog. förslag medger en rationellare hantering av de en- Prop.1983/84:94 36 skilda ärendena utan att syftet - värd och skydd av ädellövskogen- på någol sätt äventyras. Problemet med alt bevara ekhagarna i sitt"ursprungliga", av betet präglade tillstånd är således stort ochtorde knappast kunna regleras via skyddslagstiftning. Särskilda bevarandeinsalserinom utvalda områden torde vara lämpligare. Resterande marker bör betraktas somskogsmark och i de fall produktionsförhållandena tillåter det gärna förbehållasbestånd med vårdad ädellövskog. 3.22 i : harskogsvårdsstyrelsen framfört, atl ädellövskogen i inte är hotad istörre utsträckning och i vart fall inte i sädan omfattning att särskild lagstifiningår befogad. Skogsvårdsslyrdsen finner nu ingen anledning att ändra dennauppfattning. Vi avstyrker förslaget till särskild ädellövskogslag. 2.2 Föreskrifter i skogsvårdslagen medtillståndsförfarande Vi tillstyrker----- förslag enligt 2.2 . 3.23 i län: Efternoggranna jämfö relser mellan de båda lagförslagen, anser skogsvåidsstyrelsen att skogs styrelsens förslag under förutsättning att detta ändras pä sätt som anges nedan - bör förordas av följande skäl: - i den nyaskogspolitiken har hänsyntagandet till naturvården och andra allmänna intressengivits en ökad tyngd - skogsvårdsorganisationenskall i båda fallen svara för huvudparten av handläggningen - en minskad byråkraliseringuppnås genom att alla frågor som rör skogsbruket samlas i en lag - det är intemotiverat att skall handlägga rena skogsskötselfrågor t. ex. dåtillstånd sökes alt föryngra ädellövskog utan byte av trädslag. Del finns allanledning alt min ska belastningen på naturvårdsenhet. - 19§ 4:e stycket bör få denna lydelse: "I sambandmed att tillstånd ges för avverkning av ädellövskog som är värdefull från naturvårds- och kul- lurminnesvårdssynpunkt skall föreskriva alt ny skog skall anläggas med ädellövskog". ----- lagbestämmelserna--- dä fråga är om byte avträdslag, bör utformas så att samma skydd inkl. ersättningsbestämmelser erhållesför ädellövskogen som i nuvarande bokskogslag. -------- mindrefastigheter kan ha hela eller stora delar av sitt skogsinne hav i form av ädellövskog. Detta förhällande bör enligt skogsvårdsstyrel sens mening beaklas i lagstiftningen så att enskild markägare inte drabbas oskäligt. Ordföranden (. ) i iKristianstads län anmälde avvikande mening avseende skogsvårdsstyrelsenssynpunkter på lagstiftningsförslagen så till vida att han förordar en särskild ädellövskogslag. Prop.1983/84:94 37 3.24 i : Genom enkomplettering av 17 §skogsvårdslagen med obligatorisk skyldighet om avverkningsanmå-lan av ädellövskogmed specifisering av aktuella trädslag menar styrelsen att man tills vidare kanavvakta med särskild lagstiftning tills effeklen av ovannämnda juslering efternågra år har kunnat avläsas. 3.25 i : Skogsvårdsslyrdseni tillstyrker förslag men vill göra någrakommentarer och tillägg. Ädellövskogensdåliga tillstånd, skogsskötselmässigl sett, har som nämnts i utredningen enproduktionsekonomisk bakgrund. a. att en dominerande del av ädellövskogen står på mark som ger låg ädellövskogsproduktion(sid 76 utredningsbetänkandet) men som ä andra sidan skulle kunna bära mycketproduktiv barrskog. Skall ädellövskog i nämnvärd omfattning behållas i landet måsledet alltså bli fråga om att denna till stor del kommer att stå pä mark som ärmedelmåttig eller i svagaste laget för äddlövskogsbruk. Ändå måste förutsättasatt den ädellövskog som slår på de svagaste växtplatserna i stor utsträckningblir utbytt mot barrskog. Det äruppenbart att lövskogsskölsd på svagare marker är en verksamhet som intelämnar någol överskott. Tvärtom är den enligt gängse beräkningsmetoder förlustbringande.Skillnaden gentemot barrskogen är betydande och tar sig bl.a. uttryck i myckellägre beräknade markvärden. Ädellövskogen åsatts emellertid relativt högataxeringsvärden i förhållande till avkastningsvärdet. Eftersomtaxeringsvärdena främst relaterar till marknadsvärdena är kanske inle så myckelatt göra åt detta. Däremot bör man i hög grad ta hänsyn till lönsamhetsbildendå regler för olika slags pålagor utformas. 3.27 i : Beträffande ädellövhag markerna instämmer helt i syn punkter. Hittillsvarande erfarenheter pekar pä atl vissa definitioner och begrepp i såväl skogsvårds- som naturvårdslagen först måste klarläggas, exempelvis följande: Skogsmarksbegreppei i skogsvårdslagen, begreppet "pågående markanvändning" i naturvårdslagen, möjligheterna till be gränsning av skogsbruket inom naturvärdsområden och inom s. k. 2- måna- dersområden etc. ----- åtgärder för skydd och vård av ädellövskogen iförsta hand bör lösasgenom att bestämmelser om ädellövskogen införes i skogsvårdsla gens föreskrifter. I andra hand-------- införas en lagstiftning i enlighet med skogsstyrelsensförslag, bilaga 1. 3.29------------------------------------------- Länsstyrelseni : tillstyrker - --- statens naturvårdsverks framlagda förslag för skyddoch vård av 3.30 i : Mot bakgrundav den mångfald av intressen som starkt berörs av skydd och vård av äddlövmarkerna och behovet av att en lagstiftning i frågan även omfattar ädellövhagarna till styrker det av framlagda förslaget lill infö rande av en ädellövskogslag. Prop.1983/84:94 38 Sex av ledamöterna i i (, , , , Lennstam och Torfgård) avgavreservation lill förmån för förslag. 3.31-------------------------------------- iJönköpings län: Den av utredningen föreslagna definitionenav ädellövskog torde för lån medföra att ålskilliga idaguppmärksammade ädellövträdsrika bestånd inte kommer att klassas som ädellövskogoch därmed inte bli behandlade enligl den föreslagna lagstiftningen. I vissadelar av länet är vidare inslaget av andra lövträd mycket markant. Lövbeståndenutgörs i exempelvis Vättersänkan lill mycket stor del av gråal eller är gråalsdominerade.Dessa bestånd faller utanför den tänkta lagregleringen vilkel lorde medföra atllandskapsbilden inom en överblickbar lid blir barrskogspräglad beroende påeffekterna av skogsvårdslagens 5§. Länsstyrelsenanser att bör ha det regionala ansvaret för naturvården i sin helhet. Den nu gällande bokskogslagen har fungerat bra varför den nu tänkta, analogi uppbyggda regleringen av ädellövskogens skydd och vård i princip lillslyrkes.-- 3.32 i : De förslag till ändringari skogsvårds lagen eller föreskrifter till denna som nu har presenterat, innebär enligt uppfattning inte tillräckligt skydd för ädel lövskogen. Länsstyrelsenkonstaterar däremot att den nuvarande bokskogslagen fungerat bra ochtillstyrker därför förslag till ädellövskogslag. Tre avledamöterna i i (, och )har anmält skiljaktig mening och anslutit sig lill förslagtill åtgärder för skötsel och skydd av ädellövskogen. 3.33------------------------------------ iGotlands län: Det förefaller emellertid naturligt om ädellövskogenslagskydd utformas på likartat sätt som bokskogslagen med de undantag somföreslås. 3.34 i län:- Ett starkare lagligtskydd för ädellövskogenär enligl mening starkt befogal med hänsyn till naturtypens skyddsvärde och det exploateringshot den är utsatt för. Det är ocksä angeläget att få till stånd en intensivare skötsel av ädellövsko gen. En sådan vård torde vara svår att genomföra utan statliga bidrag. finner därför att starka skäl lalar för införandet av en ädel lövskogslag. Lagen bör-- i princip överensstämma med det av natur vårdsverket redovisade förslaget. ----- då bevarandet av ädellövskog är ett så väsentligtintresse för naturvården,kulturminnesvärden och friluftslivet som kravet pä ett effektivareutnyttjande av skogsmarken ställs bör ha huvudansvaret förtillämpningen av ädellövskogslagen. En långtgående delegering avbeslutanderätten till bör dock kunna ske, i synnerhet ipraktiska frågor som l.ex. föryngringshuggningar enligt 3 § i den föreslagna ädellövskogslagen.Denna myndighet bör även handha frågor om bidrag till skogsägarna förskogsvårdsarbeten i ädellövskog i likhet med gällande förhållande i fråga ombokskogen. 1983/84:94 39 förslag skulle även hagmark bevuxen med ädla lövträd räknas lillädellövskog och lagregleras. Med hänsyn till att så stora naturvården finnsrepresenterade i dessa hagmarker och då de år hotade av igenplantering finnerlänsstyrelsen det angeläget att de kan skyddas. Hagmark är ej skogsmark enligtskogsvårdslagen. Omföring av ädellövhagmark till skogsmark kan därför interegleras enligt skogsvårdslagen. Detta måste därför ske endera enligt denföreslagna ädellövskogslagen eller med stöd av naturvärdslagen. Femav de ordinarie ledamöterna i i (, , , och ) samt en suppleant ()har anmält skiljaktig mening och anfört att yttrande bordeutformas så att det i sak sammanfaller med i Blekingetillstyrkan till förslag. 3.35------------------------------ Länsstyrelseni län: Lagförslaget tar sikte inte endastpå egentliga ädellövskogar utan också på hagmarker. är emellertidmycket tveksam om det finns anledning att i lagen föra in mark som inte ärskogsmark i egentlig mening. Där det finns särskilt värdefulla hagmarker börman kunna nöja sig med de skyddsmöjligheler som naturvårdslagstiftningen ger.Det är också tveksamt om fågelbärsträdet bör inräknas bland de ädla lövträden. Enhell ny ädellövskogslag skulle innebära en ytterligare byråkralisering avskogsbrukels arbetsvillkor. 1 vissa stycken skulle denna även komma att stå idirekt motsatsförhållande till nu gällande skogsvårdslag, bl. a. SVL 5 § 3 om s.k, skräpskog. attden övergripande målsättningen att bevara de skyddsvärda ädla lövskogarna bästtillgodoses genom ändringar i nuvarande skogsvårdslag och ej genom tillkomstenav en helt ny s. k. ädellövskogslag. Landshövdingen,fem ordinarie ledamöter (), en suppleanl () samt fem av de i den slutliga handläggningen deltagande tjänstemännen (, son, Höljer, och ) i i län har anmält skiljaktig mening och anför:------------- Sammanfattningsvis anser läns styrelsen att förslag bör genomföras. 3.36-------------------------- Länsstyrelseni : har fram hållit att den nya lagstiftningen bör infogas i skogsvårdslagen. Länsstyrel sen anser att med en sådan konstruktion skulle de skogsekonomiska intres sena fä för stor tyngd. Stora samhälleliga intressen knutna lill förekomster av ädellövskog har samband med naturvärd, kulturminnesvård och frilufts liv. Behovet alt sammanväga ett flertal olika intressen innebär att länssty relsen är en lämplig myndighet alt handha de ärenden som uppkommer i samband med den föreslagna lagstiftningen. Ädellövskogenutgör också en naturresurs av ekonomisk betydelse för vissa brukningsföretag.Del bör åligga skogsvårdsslyrdsen atl vid lagtill-lämpningen bevaka deskogsekonomiska intressena. Detta bör komma till uttryck i lagtexten. Prop.1983/84:94 40 Enligtförslaget förstås med ädellövskog i , , ochHallands län lövskog vars grundyta till minsl består av ädla lövträd, förövriga landet . anser att det senare procenttalet bör gällaför hela landet. Därigenom ges ett bättre skydd ål framför allt den yngre ädellövskogen.