prop · G703168 · 1983-12-31 00:00:00 — Deinsatser, som utredningarna föreslår ingå i olika handlingsprogram för bygg-och energisektorerna, utgör i stor utsträckning sådana typer av insatser somSveriges exportråd redan har möjlighet att genomföra. Bygg-och energisektornhar vissa beröringspunkter framför allt på uppvärmningsområdet. Samtidigtfinns det självfallet en rad olikheter mellan de två sektorernabeträffande marknadsval och kundkategorier. Det finns emellertid också klaraberöringspunkter med ordinarie verksamhet inom olikaproduktområden. En lämplig form för att stimulera exporten inom bygg- ochenergisektorn som både tillvaratar samordningsmöjligheterna och germöjligheter att utnyttja verksamheten inom respektive delområde är enligt minmening att bilda Svensk bygg- och energiexport, knutet till skall ha till uppgift att främja svensk export inom såvälbyggsektorn inkl. trähusbranschen som energisektorn. Verksamheten bör enligtmin mening bedrivas i ett långsiktigt perspektiv. Vidare bör verksamhetenutvärderas löpande så att nödvändigajusteringar vidtas. En total utvärderingbör ske . Detbör här framhållas att statens industriverk har ansvar för samlade insatser förträhusindustrin inom ramen för det särskilda branschprogrammet för den träbearbetandeindustrin. Stöd ges till kollektiva exportsatsningar inom detta program. Ettsamarbete har därvid etablerats med exportråd. Avsikten med minaförslag är nu att bygga vidare på detta samarbete genom bildandet av Svenskbygg- och energiexport knutet till exportråd. Organisationenbör ha ett gemensamt kansli till sitt förfogande som, tillsammans med Sverigesexportråds resurser, skall svara för den löpande verksamheten. Kansliet börvara en liten operativ organisation med uppskattningsvis 3-4 personeranställda. Beredningenav ärenden torde av praktiska skäl lämpligen böra ske i två grupper, en förbygg- och en för enerigärenden. För att säkerställa samordningen bör dockbesluten om projekt och resursfördelning tas av en gemensam styrgruppbestående av de två beredningsgrupperna. Det får ankomma på regeringen attefter förslag från exportråd ta närmare ställning till gruppenssammansättning. Vidarebör enligt min mening organisationen till sig knyta särskilda referensgruppervid behov. I dessa bör finnas representerad en bred sakkunskap på respektivesektor. Svensk bygg- och energiexport får ta ställning till såväl kansli somde samarbetsformer som kan bedömas lämpliga för verksamhetens genomförande. Detnu föreslagna Svensk bygg- och energiexport skall således utarbeta etthandlingsprogram för de aktuella sektorerna. De olika förslag som finns relateradei utredningarnas betänkanden kan därvid utgöra en lämplig utgångspunkt för detfortsatta arbetet liksom de insatser som redan görs inom olika sektorer. Enlämplig utgångspunkt för det energitekniska området kan också varaIngenjörsvetenskapsakademiens studie Energipciitiken 1983/84:168 20 ochden industriella utvecklingen, vilken också utgör grund för förslagen frånutredningen om export av energiteknik. För byggområdet kan också studienSvenskt byggande i internationell konkurtens utgöra en grund för handlingsprogrammet. Ettbelopp för Svensk bygg- och energiexports verksamhet om 18milj. bör ställastill förfogande för /85. Detta kan ske genom omprioriteringunder anslaget E2. Exportfrämjande verksamhet (8milj. ), genom att medelerhålls via energiupphandlingsdelegationen (5 milj, kr.) samt genom omprioriteringarinom ansvarsområde (5 milj. Chefen förbostadsdepartementet avser att föreslå regeringen att lämna närmare förslag itilläggsbudget 1 för /85. Medlenavses täcka kostnader för olika typer av aktiviteter samt ett gemensamt kansliför de olika sektorerna. Avvägningen mellan olika typer av insatser och mellande olika sektorerna ligger hos Svensk bygg- och energiexport. Utöver desärskilda medel om . som nu föreslås så är det naturiigt attorganisationen i sin verksamhet också fångar upp de aktiviteter som genomförsinom ramen för sedvanliga verksamhet och som berör bygg- ochenergisektorerna. En riktpunkt kan vara att de medel som anvisas frånindustridepartementet och samt genom omprioriteringarinom anslaget för exportfrämjande verksamhet fördelas balanserat och skäligtöver tiden mellan de båda insatsområdena. För att öka intresset hos berördaparter och för en hög effektivitet i verksamheten bör samtliga inblandadeparter ekonomiskt bidra till aktiviteterna. En förutsättning är således attnäringslivet bidrar med åtminstone motsvarande belopp som det som ställs tillförfogande. Jag finner det naturligt att verksamheten utvärderas löpande så atteventuella nödvändiga justeringar av såväl organisation som åtgärder kanvidtas. Programmet är en del av den löpande exportfrämjande verksamheten och avsespå sikt finansieras inom denna. Enligtmin mening bör insatserna genom Svensk bygg- och energiexport ses som ettpraktiskt instrument i syfte att främja svensk export. Jag vill också framhållabetydelsen av snabba insatser för inte minst trähussektorn i enlighet med denutredningens förslag, dvs. att under första verksamhetsåret för denna sektoridentifiera företag.Även exportsäljbolag på detta område - nya eller etablerade- utgör praktiska instrument i en samlad exportverksamhet. Verksamheten kansåledes ses i två steg, där inrättandet av nya exportsäljbolag för t.ex.monteringsfärdiga hus, byggvaruproducenter och konsulter inom byggsektornutgör det andra steget. Jag återkommer till denna fråga i det följande. Utredningenom export av energiteknik har pekat på den betydelsefulla roll som regeringaroch myndigheter spelar vad gäller investeringar inom energisektorn. Utredningenhar därför betonat vikten av kontakter med andra länder i dessa frågor påregeringsnivå och förslag har framförts om 1983/84:168 21 ensamordningsgrupp för energiteknikexport i anslutning till regeringskansliet.Jag delar utredningens bedömning om betydelsen av kontakter på regeringsnivå i exportfrämjandesyftevad gäller energisektorn. Främst gäller detta i förhållande till och statshandelsländer.Energi- och byggsektorerna ägnas betydande uppmärksamhet i överläggningar med dylikaländer, t.ex. inom ramen förblandade kommissioner som upprättats iregeringsavtal om ekonomiskt, industriellt och tekniskt samarbete. Vidare haren rad exportfrämjandemanifestationer på såväl bygg- som energiområdet undersenare år ägt rum med regeringsmedverkan i . Enligt min mening börbygg- och energisektorn även fortsättningsvis ägnas stor uppmärksamhet i dylikasammanhang. Insatserna bör liksom beredas inom ramen för denexisterande departementsorganisationen. Två av de tre nu aktuellautredningarna behandlar frågan om villkorslån och garantier. Investeringsbankenoch industriverket avses spela en roll i detta sammanhang. Jag har i tidigareavsnitt (2.1) behandlat frågan om Investeringsbankens roll i samband medsärskilt riskfyllda marknadsinvesteringar för små och medelstora företag. Deresonemang och förslag jag tar upp i det följande berör såväl dessaföretagskategorier som bygg- och energisektorerna. Jag vill i dettasammanhang kort peka på några synpunkter från Investeringsbankens sida. Investenngsbankenanför följande vad gäller förslagen från utredningen om exportfrämjande stödtill små och medelstora företag och från byggexportutredningen. Bankenförklarar sig beredd att delta i exportfrämjande insatser, men är kritisk tillsystemet med villkorslån. I stället för banken fram tanken på alternativastödformer, t.ex. lån med starkt variabel ränta. Ett sådant system skulle kunnainnebära att lån beviljades till riskfyllda exportsatsningar med mycket lågränta, som i sin tur skulle kompenseras med en överränta (dvs. över gällandemarknadsränta), därest exportsatsningen skulle visa sig lönsam.Investeringsbanken framhåller också beträffande de föreslagna garantierna attgarantier för husleveranser lämpligen bör ställas av en lokal bank. Om dennavill åter-försäkra sig hos Investeringsbanken är banken beredd att pröva sådanaframställningar från fall till fall. Finansiering av olikaexportprojekt bör ske på den ordinarie kreditmarknaden. Endast i de fall dettainte kan ske bör enligt min mening staten kunna medverka till enutlandssatsning. Vidare anser jag det vara av betydelse att företagen självastår för en stor del av det ekonomiska risktagandet. I det följande diskuterasInvesteringsbankens roll avseende delägarskap, län och garantier. Jag vill ätererinra om att regeringen har föreslagit möjligheter till störreflexibilitet när det gäller former för engagemang och kreditvillkor frånbankens sida. Jag vill också framhålla att Svensk bygg- och energiexport har enbetydande roll att spela som initiativtagare till olika projekt vilka kanfinansieras av Investeringsbanken eller småföretagsfonden. Med tanke på fondenskrav om en real avkastning 1983/84:168 22 på3 % bedömer jag det emellertid som troligt att fonden inte kommer att engagerasi någon större omfattning för särskilt riskfyllda marknadsinvesteringar. mån statlig medverkan behövs för att etablera försäljningsbolag o.d. kanenligt min mening tre slag av insatser bli aktuella. För det första kan stateneller offentliga organ behöva gå in som minoritetsdelägare i bolagen.Förutsättningen härför är självfallet att företagen så önskar. För detta krävsdet tillskott i form av aktiekapital el. Som jag redan har anfört harInvesteringsbanken denna möjlighet efter prövning från fall till fall. Det ärnaturligt att Investeringsbanken i dessa frågor har ett nära samråd med Svenskbygg- och energiexport som också bör kunna ta initiativ i denna fråga. Ävensmåföretagsfonden har möjlighet att köpa aktier i sådana bolag. Jag ansersåledes att behovet av aktiekapital el. liknande kan tillgodoses. Fördet andra kan sådana försäljningsbolag behöva ytterligare rörelsekapital ochkapital för bl.a. marknadsföringsinvesteringar. Det är enligt min meningnaturligt att detta kapital lånas upp av bolagen. Sådan upplåning kan ske påden allmänna kreditmarknaden. Med hänsyn till den risk som är förenad med sådanlångivning särskilt i ett inledande skede är det naturligt attInvesteringsbanken kan komma ifråga som långivare. I synnerhet om banken ocksåhar engagerat sig som minoritetsägare blir en kompletterande långivning bådelämplig och naturlig. Investeringsbanken har ju också i sitt remissvarförklarat sig beredd att pröva låneformer med bl.a. variabel ränta. Behovet avlånemedel bör således kunna tillgodoses efter prövning från fall till fall avbanken. Svensk bygg- och energiexport har också i detta fall en viktig roll sominitiativtagare. Fördet tredje kan det bli aktuellt med garantier av olika slag. I likhet medInvesteringsbanken anser jag att sådana garantier i första hand bör ställas avlokala eller andra banker. Det bör, som Investeringsbanken framhåller, varamöjligt för bankerna att återförsäkra sig hos Investeringsbanken efterprövning från fall till fall. Motdenna bakgrund finner jag inte anledning att föreslå särskilda kapitaltillskottför delägarskap, lån eller garantier för utlandssatsningar. Jag ser detsamtidigt som naturligt att Investeringsbanken fortsättningsvis engagerar sigi exportverksamhet i en större utsträckning än . Jag anser således attexisterande finansieringskällor bör tillvaratas så långt som möjligt för såvällångivning som delägarskap genom minoritetsandelar och garantigivning. Jagvill slutligen framhålla att möjligheterna för ett statligt delägarskap i denform som utredningarna har föreslagit kan vara av stor betydelse för de nuaktuella sektorerna i syfte att främja dessa sektorers export. Frågan ominrättandet av olika försäljningsbolag och eventuellt statligt delägarskap bördärför enligt min mening kunna prövas av olika branscher och företag isamarbete med relevanta finansieringskällor, företrädesvis Inves- 1983/84:168 23 teringsbanken.Svensk bygg- och energiexport har, i enlighet med vad jag har anfört tidigare,självfallet en roll att spela i detta sammanhang som initiafivtagare,diskussionspartner ocn förmedlare av kontakter till exempelvisInvesteringsbanken. Inom såväl bygg- somenergisektorn arbetar en rad organisationer utifrån olika aspekter. Dettaförhållande stryker enligt min mening under behovet av samarbete. Svensk bygg-och energiexport har här en central roll när det gäller exportfrämjandeverksamhet. Organisationen bör i sin verksamhet finna lämpliga samarbetsformeri olika frågor med berörda organisationer. Detta gäller inte minst statensindustriverk beträffande trähussektorn och Investeringsbanken ifinansieringsfrågor. Svensk bygg-och energiexport har enligt min mening ocksåen samarbetsuppgift med organisationer som inte i första hand sysslar med exportfrämjande,bl.a. myndigheter inom bygg- och energisektorerna, i syfte att underlätta för varoroch tjänster inom dessa sektorer att komma in på utlandsmarknaden. Kommunerna besitter ettkunnande, inte minst på enerigområdet, vad gäller bl,a. drift av anläggningar.Kommunerna utgör således också en intressant samarbetskrets. Jag återkommer iavsnitt 3 till möjligheterna för kommunerna att engagera sig iexportverksamhet. Jag vill avslutningsvisnågot beröra frågan om teknikupphandling. Styrelsen för teknisk utveckling harhär en central roll. De relativt nystartade nationella utvecklingsbolagen förenergi, miljövård och transportsystem -TEMU-bolagen - kan spela en roll vadgäller finansieringen av olika projekt. Syftet med bolagen verksamhet är eninriktning på teknikupphandling med bivillkoret att upphandlingen skall leda tillprodukter med en klar internationell marknadspotential. TEMU-bolagenkompletterar därmed insatser som utförs av t.ex. styrelsen för tekniskutveckling. Industrifonden och exportråd. I första hand utnyttjasbolagens kompetens för att i samverkan med beställare, industriföretag ochforsknings- och utvecklingsstödjande organ skapa referensobjekt. Dessa äroftast nödvändiga för en framgångsrik marknadsföring utomlands. Detta gällerinte minst energiområdet. Regeringen har (prop. 1983/84:135) föreslagitatt de tre bolagen förs samman till ett bolag. Regeringen har också i nämndaproposition behandlat andra insatser på teknikupphandlingsomrä-det. Jag harberört denna fråga under avsnitt 2.1. Utredningen om export avenergiteknik har förordat att den nuvarande upphandlingskoden i utvidgastill att omfatta statliga myndigheter som upphandlar energiutrustningar.Anledningen är att marknaden för energiteknik ofta är starkt myndighetsstyrd.Genom en utvidgning skulle svenska leverantörer komma att konkurrera på likavillkor som det upphandlande landets egna leverantörer. verkar aktivt förförbättringar av den nuvarande upphandlingskoden. Frågan om ett inkluderandeav energimyndigheter i kodens täckningsområde kommer att ingå i den nu inleddaomförhandlingen av koden. 1983/84:168 24 Detär emellertid osäkert vilken effekt en eventuell utvidgning av koden till detenergitekniska området kan få eftersom koden inte omfattar kommunala ochregionala myndigheter. Idetta sammanhang vill jag erinra om vikten av att de program som här föreslåsutformas så att åtgärderna inte kan hänföras till de i internationella överenskommelserförbjudna exportsubventionerna och att ansvariga organisationer håller kontaktmed kommerskollegium vad gäller de gränser som våra handelspolitiska åtagandensätter. Behovetav utbildning med anknytning till export framhålls särskilt av tre avutredningarna. En rad insatser görs redan i syfte att förbättra t.ex. språkkunskaper. /77 har medel anvisats för vidareutbildning i internationellmarknadsföring. exportråd har tilldelats uppgiften att planera ochsamordna denna verksamhet. En särskild delegation för vidareutbildning hartillsatts av . De medel som har anvisats har utgjort bidrag tillutveckling, regionalisering och modernisering av kurser inom dettautbildningsområde samt även för att underiätta problemen med bristandespråkkunskaper i småföretagen. Delegationen har sedermera upphört ochverksamheten bedrivs inom ram. Exportrådetadministrerar också den svensk-franska språkfonden som delar ut stipendier förstudier i franska språket kopplat till arbete i franska företag. 1detta sammanhang finns det också anledning att peka på ett regeringsuttalande (prop.1981/82:100 bil. 12) om just vikten av att förbättra utbildningen i internationellmarknadsföring. Vidarevill jag peka på de insatser som görs inom exportråd och dessdotterföretag , för Företagsutveckling (SIFU)och inom det ordinarie utbildningsväsendets ram. ochutvecklingsfonderna främjar på olika sätt fortbildning inom småföretagen.Ytterligare insatser föreslås från utredningarnas sida. Ettav dessa förslag rör möjligheterna för exportråd att medverka tillatt handelssekreterarnas personal efter avslutad tjänstgöring kan få anställningi små och medelstora företag. Ett annat förslag innebär att exportrådtillsammans med berörda näringslivsorganisationer och arbetsmarknadsstyrelsenutreder möjligheterna för bristyrkesutbildning i exportfrågor. Vidare pekas påbehovet av ökade språkkunskaper i teknisk och kommersiell engelska och franska,ökade kunskaper i exportteknik samt ökade kunskaper i internationellprojektledning allt i syfte att underlätta svensk export. Slutligen framhållsvikten av utbildning och kurser i med internationellt deltagande på detenerigtekniska området. Föregen del kan jag instämma i behovet av ökad utbildning på detta 1983/84:168 25 område.De remissinstanser som har yttrat sig i denna fråga har varit positiva till attökade insatser görs på utbildningsområdet. Jag anser det önskvärt att berördainstitutioner i än högre grad uppmärksammar behovet av utbildningsinsatser ochanpassar sina utbildningsprogram efter företagens behov utifrån näringslivetsökande grad av internationalisering. föra ut erfarenheter av och kunskap om exportfrågor till småföretagär sjävfallet att ta till vara den kunskap personalen hos handelssekreterarnabesitter. exportråd har enligt min mening en naturiig uppgift attfinna lämpliga former för att kunna föra vidare främst s.k. stipendiater menäven annan personal hos handelssekreterarna till intresserade små ochmedelstora företag. Bristenpå exportkunnig personal utgör erfarenhetsmässigt ett problem i många små ochmedelstora företag. Det rör sig här om olika typer av frågor och också om olikabranscher. Enligt min mening är dessa frågor av stor betydelse. Det kankonstateras att högskolan har en central roll i fråga om att ge bådegrundutbildning och fortbildning för exportindustrins behov. Programmet förinternationalisering av högskolan tar bl.a. sikte på bättre språkutbildning,utökad utbildning avseende "area studies" samt införande av momemtavseende internationell marknadsföring i ekonomutbildningen. Redan nu pågår ensamverkan mellan exportråd och olika utbildningsinstanser. Jag anserdet angeläget att denna samverkan fortsätter och även utökas. Det är ocksåväsentligt att nära kontakter byggs upp mellan högskoleenheterna ochexportindustrins organ, för att underlätta bl.a. utveckling av fort- ochvidareutbildning som svarar mot exportföretagens behov. Vidare anser jag attdet vore önskvärt med ett samarbete på detta område med näringslivet ocharbetsmarknadsstyrelsen. Idet följande behandlas ett antal frågor som har tagits upp av en eller flerautredningar. Isyfte att främja den svenska exporten av systemleveranser till stora industri-och anläggningsprojekt anslås särskilda medel genom Sverigesexportråd. Detta stöd till svensk projektexport beslutas av en särskild nämndknuten till exportråd! Som framgår av prop. 1983/84:100 bil. 5 harstödet utvärderats. Mot bakgrund härav har regeringen föreslagit attsystemet bibehålls, men att det övergår till att bli ett garantistöd, somföranleder utbetalning enbart när ett projekt inte leder till kontrakt. Små ochmedelstora företag bör i vissa fall kunna få stödet utbetalat även innan detföreligger ett beslut i fråga om kontrakt. Deutredningar som har tagit upp denna fråga framhåller betydelsen av att systemetbibehålls. Vidare framhålls att små företag bör få ett likviditetstillskottinnan beslut fattas om ett kontrakt. Med särskild hänsyn till de små företagenföresläs att nuvarande lägsta beloppsgräns om 15milj. 1983/84:168 26 somkontraktsbelopp uppmjukas ytterligare och sänks till 5 milj. kr. Betydelsen avsvenska underleveranser framhålls också. Vidare bör denna stödform utvidgastill att även omfatta stöd för rena byggentreprenader liksom för exportprojektinom trähusområdet. Enligtmin mening stärker utredningarnas förslag uppfattningen att denna stödform harbetydelse för såväl stora som små företag, i det senare fallet inte minst såsomunderleverantörer. Vad avser förslaget om en sänkning av beloppsgränsen villjag peka på att det redan nu finns möjlighet för den beslutande nämnden att ivissa fall göra undantag från den fastlagda gränsen. Enligt min mening bördenna flexibilitet bibehållas. Någon generell ändring av beloppsgränsen bördäremot inte göras. Beträffande utvidgningen av stödet till att omfatta renabyggentreprenader och projekt inom trähusområdet finns det enligt min meninganledning att pröva sådana projekt. Det får ankomma på nämnden att ta ställningi denna fråga inom ramen för tillgängliga medel. Utredningenom svensk byggexport framhåller att det s.k. anbudskost-nadsstödet tillkonsulter för vissa projekt i inom ram inte förefallervara anpassat till stimulans av konsulternas insatser på områden, som försvenska system- och produktleverantörer är mest intressanta. Det föreslås attSveriges exportråd tar upp en diskussion med konsultföretagen om en ändradinriktning mot projekt på intressantare marknadssegment. Jag anser det vara avintresse att tar upp sådana diskussioner ined berörda parter. Detkan nämnas att utredningen (H 1982:07) om åtgärder för att främja export avtjänster bl.a. har till uppgift att studera detta konsultstöd. Vidare vill jagpeka på att regeringen (prop. 1984/85:100 bil. 5) uttalat att ensamordning mellan konsultstödet och stödet till svensk projektexport börbeaktas av exportråd. Utredningenom svensk byggexport behandlar också frågan om teknisk exportservice.Betydelsen av att standards, normer och provningar i snabbare takt görsinternationellt likformiga påpekas. Den verksamhet exportråd avser attinleda på detta område bedöms som viktig. Denna verksamhet skall ge företagenen möjlighet att vända sig fill en instans som kan lämna information och påannat sätt assistera företag med teknisk rådgivning m.m. i samband med frågor ornmätning, provning eller annan teknisk produktanpassning till utländska krav.Ett samarbete har inletts mellan , i och statens mät- och provråd för dennaverksamhet. Även utredningen om exportfrämjande stöd till småföretagframhåller betydelsen av att dessa snabbt kan erhålla information om tekniskastandards för produkter i olika länder. Regeringenhar (prop. 1983/84:100 bil. 5) uttalat sig för denna form avexportservice. Jag föreslår att ett belopp om I milj. kr. anslås för dennaverksamhets inledningsskede. Detta kan ske genom en omfördel- 1983/84:168 27 ningunder anslaget E2. Verksamheten bör avgiftsfinansieras. Flera av utredningarnaframhåller vikten av en ökad bevakning av internationellt och på annat sättfinansierade projekt i syfte att erhålla en så tidig information som möjligt. Dennaprojektbevakning utförs i första hand genom de svenska beskickningarnautomlands och genom handelssekreterarna. Därutöver föreslås en intensifieradbevakning av byggfrågor på vissa speciellt intressanta marknader, t.ex. ,genom s.k. bygg-attachéer vid svenska beskickningar. Vidare föreslås att etthandelsråd i. energiteknik tillsätts för att inom samma geografiska områdebevaka marknader och projekt inom hela energiområdet. Jaginstämmer helt i behovet av en utökad projektbevakning. Detta återspeglas ocksåi regeringens lämnade förslag (prop. 1983/84:100 bil. 5) om enförstärkning av denna verksamhet vid exportråd.