prop · G70329 · 1983-12-31 00:00:00 — om ett tilläggsavtaltill dubbelbeskattningsavtalet Regeringenföreslår att anta del förslag som har uppiagits i bifogade utdrag avregeringsprotokoll. Iproposiiionen föreslås att godkänner ett tilläggsavtal till avtaletden mellan och för undvikande avdubbelbeskattning och fastställande av bestämmelser angående ömsesidighandräckning belräffande direkta skatter. Tilläggsavtaletträder i kraft när de båda staterna meddelat varandra att de åtgärder vidtagitsi resp. stal som krävs för atl tilläggsavtalet skall träda i kraft.Tilläggsavtalet tillämpas, i fråga om inkomstskatter, på skatt som utgår på inkomslför kalenderår eller räkenskapsår som börjar dagen för ikraftträdandet ellersenare, i visst fall från och med den , i fråga om svenskförmögenhetsskatt som utgår på förmögenhetstiligångar som innehas den 31december 1983 eller senare och i fråga om fransk skatt på stora förmögenhetersom utgår på förmögenhetstillgångar som innehas den ellersenare. 1 1983/84. Prop.1983/84:29 2 Närvarande:statsråden , ordförande, , , , ,, , , , . R. , , , Thunborg Propositionom ett tilläggsavtal till dubbelbeskattningsavtalet mellan ochFrankrike MellanSverige och giiller avtalet för undvikande avdubbelbeskattning och fastställande av bestämmelser om ömsesidig handräckning belräffandedirekta skatter. Vidare gäller undertecknade protokoll ochslutprotokoll till avtalet. Avtalet, protokollet och slutprotokollet harändrats ett flertal gånger, senast genom två tilläggsavtal den 9 och den 10mars 1971 (prop. 1971: 112). Avtalets och protokollels nuvarande lydelse framgårav SFS 1972:433. Slutprotokollet återfinns i prop. En mindre ändringskedde dock genom tilläggsavtalet , art. 8 (se prop. Avtalet omfattar på svensksida såväl inkomstskatter som den statliga förmögenhetsskatten. I däremoifanns inte någon förmögenhetsskatt . Avtalet omfattar därför inteförmögenhetsskatt på fransk sida. infördes emellertid enförmögenhetsskatt i ("l'impöl sur les grandes ").Eftersom denna skatl inte omfattas av avtalet kan dubbelbeskattning avförmögenhet numera uppkomma. föreslog därför atlden nya skatten skulle införas i avtalet och att de nuvarandeavtalsbestämmelserna om förmögenhetsbeskattning skulle ändras. Vidförhandlingarom sådana ändringar, vilka ägde rum i den 11 och den 22oktober 1982 och , nåddes enighet på dessa punkter. Vidförhandlingarna nåddes enighet även om vissa andra ändringar i avtalet, sominte har samband med den franska förmögenhetsskatten. De båda delegationerna varockså eniga om alt avtalet i andra väsentliga delar var starkt föråldrat ochatt en tolalrevision av avtalet biirde ske . Eftersom deändringar som diskuterats vid förhandlingarna bedömdes angelägna och 1983/84:29 3 brådskande,enades delegationerna om atl dessa skulle genomföras i form av etttilläggsavtal medan förhandlingar om en revision av avtalet i dess helhet,vilka bedömdes kunna bli mera tidsödande, skulle inledas senare under år 1983.Förslaget till tilläggsavtal var upprättat på franska och paraferades den 16februari 1983. En svensk översättning har därefter färdigställts. Förslaget ochöversättningen remitterades till kammarrätten i och riksskatteverkel.Sistnämnda myndighet har haft vissa synpunkter på avtalets ikraflträdandebestämmelser.I övrigt har remissinstanserna inte haft några erinringar mot förslaget.Förslaget till tilläggsavtal bör fogas till regeringsprolokollel i detta ärendesom bilaga. 2 Den nya franska förmögenhetsskatten Den1 infördes en förmögenhelsskall i , skatien på storaförmögenheter. Skatten är årlig och tas ut av fysiska personer. Skatten utgårför på den del av netloförmögenhetsvärdel som överstiger (motsvarar f.n. ca ). Om i förmögenheten ingårrörelsetillgångar o.d. till ett värde av minst 2,2 milj. francs ulgår skattförst om del sammanlagda förmögenhelsvärdet överstiger 5,4 milj. francs.Skattesatsen är 0,på den del av del skallepliktiga förmögenhetsvärdet som inleöverstiger 2,1 milj, francs, på därefter närmast följande 5,3 milj. francsoch 1,på överskjutande värde, dvs. på förmögenhetsvärde som överstiger 10,6milj. Enperson som är bosatl i är skaltskyldig för alla förmögen-hetsfillgångar,oavsett om de är belägna i eller utomlands. En person som är bosattutanför är däremot skattskyldig endast för tillgångar belägna iFrankrike. Vissa kapitalplaceringar i , t.ex. medel insatta i franskbank, aktier i franska bolag och obligationer utgivna av franskt företag, ärdock undantagna från beskattning. Skattefria belopp och skattesatser är desammasom för personer bosatta i . Från skatteplikt undantas vissatillgångar, l.ex. anlikvileler, konstsamlingar, kapilaliserat värde av vissalivräntor och tre fjärdedelar av värdet av vissa skogsfasligheler. Somjag nämnttidigare är också rörelsetillgångar o.d. undantagna från beskattning upp tillett värde av 2,2 milj. francs. Lagstiftningen innehålleren rad bestämmelser som är avsedda atl förhindra åtgärder från skattskyldigassida att otillböriigl minska underlaget för beskattningen. Beträffande tillgångsom ägs av juridisk person hemmahörande i en skatteoas men som disponeras avfysisk person anses tillgången tillhöra denne om han inte kan visa alt den reellakontrollen av den juridiska personen utövas av utomstående. Vidare gäller atlskatt las ul på sammanlagda värdet av förmögenhetstillgångar tillhöriga makaroch även deras minderåriga barn, om någon av makarna har förvaltningsrätten till 1983/84:29 4 Motsvarande gäller i regel personer som sammanbor ulan alt vara giftaoch deras minderåriga barn. Värderingsreglernaär i princip desamma som de som gäller vid arvsbe-skatlningen. Värdet den 1januari beskattningsåret är avgörande för beskattningen. Deklarationspliklföreligger endast om förmögenhetsvärdet överstiger de skattefria beloppen. Somjagnämnde inledningsvis har tilläggsavtalet i första hand tillkommit för attutvidga avtal (fort;iältningsvis kallat avtalet) till att omfatta ävenden nya franska förmögenhetsskatten. Enligt art. 1 i tilläggsavtalet kompletterasart. 1 § 3 punkt 1 i avtalet med en ny punkl c, varigenom den franskaförmögenhetsskatten förs in bland de skatter som omfattas av avtalet. Avtalelsmateriella beskattningsregler i fråga om förmögenhet finns i art. 12. 2 i tilläggsavtalet sker en delvis väsentlig förändring i dessa regler.Beträffande fast egendom j;äller liksom alt denna får beskattasi den stat där egendomen är belägen (§ I). Medfast egendom likställs vid beskattningen enligt § 2 aktier eller andelar ibolag vars tillgångar huvudsakligen utgörs av fast egendom eller rättighet somavser sådan egendom. Härvid medräknas dock inle bl.a. fast egendom som bolagetanvänder i sin rörelse. Enligt 3 § får lösöre beskattas i den stat där denbostad finns i vilken lösöret används. Bestämmelsen förekommer normalt inte idubbelbeskattningsavtal men på fransk sida fäste man vid förhandlingarna stor viklvid bestämmelsen. Det kan nämnas att motsvarande beskattningsregel gäller vidarvsbeskattningen enligt det svenskfranska arvsskalleavtalet (SFS 1964:711,art. Lösegendom som ingår i fast driftställe eller i stadigvarande anordning ("fastcentrum") för utövande av fritt yrke får enligt § 4 beskattas i den statdär driftstället eller anordningen finns. Bestämmelsen överensstämmer i sakmed gällande bestämmelser. Förmögenhet som består avaktier eller andelar i bolag beskattas enligt gällande regler endasl iinnehavarens hemviststat (art. 12 punkt 2). Denna princip kvarstår somhuvudregel enligt tilläggsavtalet och har införts i art. 12 § 7 i avtalet. 1 §5 har dock införts ett undantag från denna huvudregel. Om aktie- ellerandelsinnehavet utgör en väsentlig andel i bolaget får värdet av innehavetbeskattas i den stat där bolaget har hemvist. En person anses inneha enväsentlig andel i bolaget om han ensam eller tillsammans med släktingar, direkteller indirekt, disponerar över aktier eller andelar som ger räll till minst25% av bolagets vinst. Bestämmelserna har tillkommit på franskt initiativ. Försvensk del får bestämmelserna begränsad betydelse. Om innehavare av sådana aktiereller andelar i svenskt bolag 1983/84:29 C 5 enligt avtalet har hemvist i kanbeskattningsrätten i regel utnyttjas i endast om innehavaren är elleranses bosatt i enligt intern svensk rätt. Bestäinmelsen i § 6beträffande fartyg och luftfartyg överensstämmer med gällande regler. Detsammagäller som jag nämnt tidigare bestämmelsen i S 7. BådeSverige och tillämpar enligt gällande avtalsregler i art. 13 iprincip den s. k. exempt-meloden för att undanröja dubbelbeskattning (exempt =undantagande från skatt). Detta innebär att inkomst eller förmögenhet somenligt avtalet får beskattas i den ena staten skall undantas från beskattning iden andra. För svensk del gäller två undantag från denna princip, nämligen delsi fråga om utdelning och skattetillgodohavande ("avoir fiscal") frånfranskt bolag, dä fransk källskatt tagits ul (art. 9 §§ 3 och 4 iavtalet), dels i fråga om inkomst som artist eller idrottsman med hemvist iSverige uppbär från (art. 6 A i avtalet). 1 dessa fall tillämpas creditof lax-metoden (credit of lax = avräkning av skatt). På fransk sida tillämpas creditof tax-metoden endast i fråga om inkomst som avses i art. 6 A i avtalet. Enligtny intern fransk lagstiftning tillämpas credit of tax-metoden för att undanröjadubbelbeskattning av förmögenhet. önskade vid förhandlingarna införadenna metod även i avtalet med . På svensk sida bedömdes del önskvärtalt motsvarande metod skulle gälla även för svensk del. Genom art. 3 itilläggsavtalet införs credil of tax-metoden i avtalet för att undanröjadubbelbeskattning av förmögenhet. Detta har skett genom tillägg av en nyparagraf, § 3. i art, 13 i avtalet. Tillägget har medfört en redaktionelländring i § I i samma artikel. Credit of tax-metoden innebär för svensk del attförmögenhet, som en person med hemvist i innehar i och somenligt avtalet får beskattas där, t.ex. en fastighet i , medräknas vidförmögenhetsbeskattningen i . Om fransk förmögenhetsskatt utgår påfastigheten, vilkel torde komma atl inträffa förhållandevis sällan med hänsyntill de höga skattefria beloppen, avräknas den franska skatten mot svensk förmögenhetsskatt. För alt ett dubbelbeskattningsavtal skall kunna tillämpaskrävs i regel att en skattskyldigs hemvist fastställs. Om en skattskyldigenligt intern rätt i båda staterna anses skattemässigt bosatl i resp. statmåste hemvistet för tillämpningen av avtalet fastställas. Avtalen innehållerregelmässigt särskilda bestämmelser för att lösa fall av s. k. dubbelbosättning. I det svensk-franska avtalet finns sådana regler i arl. Enligt §I anses en fysisk person ha skatlerättsligl hemvist i den stat där han har sinnormala vistelseort i betydelsen av varaktigt hem. I § 2 ges regler om hemvisti det fall då en fysisk person inte har en sådan normal vistelseort i någon avstaterna, medan § 3 innehåller bestämmelser om hemvist för juridisk person.Avtalet ger emellertid inte direkt någon lösning för de fall då en fysiskperson har en sådan normal vistelseort i båda staterna. Sädana fall skallenligt punkt 12 i protokollet till avtalet lösas genom särskild överenskom- Prop.1983/84:29 6 melse mellan de båda staternas högsta finansmyndigheter.Punkten ger vissa riktlinjer för hur en tvist orn dubbel bosättning skalllösas. I första hand bör hänsyn tas till var en skattskyldig har centrum försina levnadsinlressen. Går del inte att nå enighet i denna fråga, blir denskattskyldiges nationalitet avgörande. Avtalets hemvislregler,som varit oförändrade sedan är 1936, har vållat stora svårigheter vidtillämpningen. Särskilt avsaknaden av uttryckliga, direkt verkande regler förlösandet av dubbel bosättning har medfört problem för de tillämpandemyndigheterna. Från svensk sida föreslogs därför vid förhandlingarna attgällande hemvislregler skulle moderniseras och ersättas med de beslämmelser och utveckling () rekommenderat i detlahänseende. Sådana bestämmelser har införts i avtalet genom art. 4 itilläggsavtalet, varigenom art, 14 (§§ 2-4) i avtalet får en lydelse som i sak hellöverensstämmer med modellavtal. införs en bestämmelse omvilka personer som omfattas av avtalet (arl. 14 S 1 i avtalet). Även dennabestämmelse är hämtad från OEC'D:s modellavtal. Gällande regler i punkl 12 iprotokollet tili avtalet upphävs. 1 vissa fall då tillämpningen av bestämmelse i avtaletföranleder svårigheter eller tvist mellan de båda staterna föreskriver avtaletatt svårigheterna eller tvisten skall lösas genom överenskommelse mellan debåda staternas högsta finansmyndigheler(se t.ex. punkterna 1. 6, 9 och 12 iprotokollet till avtalet). Uttrycket "högsta finansmyndigheter" ärinte definierat i avtalet. I praktiken har de båda staternas finansministrar(eller motsvarande) ansetts som högsta finansmyndigheter. 1 moderna svenskadubbelbeskattningsavtal används inte längre uttrycket "högsta finansmyndig-heter".1 stället används det internationelll vedertagna uttrycket "behörigamyndigheter". Sistnämnda uttryck förekommer i den nya lydelsen av art. 14 (§3 d), vilken införts genom art. 4 i tilläggsavtalet. Det har ansetts angelägelatt bäde uttrycket "högsta finansmyndighet" och uttrycket "behörigmyndighet" definieras i avtalet. En sådan definition har införts genomart. 5 i tilläggsavtalet. avtal tillämpas i princip endast på direktaskatter på inkomst och förmögenhet. Undantag från denna princip gälleremellertid i vissa fall enligt punkt 5 i protokollet till avralel. Sjöfarts-eller luftfartsförelag, som har sin verkliga ledning i , är befriadefrän den franska s. k. patentskallen, såvida inte företaget har agentur ellerfilial i . Skattebefrielsen gäller även annan skatt som kan komma attersätta palentskatten. Sistnämnda skalt har upphört att gälla och har ersattsav en skalt på affärsverksamhet ("taxe professionelle"). Skatten är åriigoch utgår på rörelse som bedrivs . SkaUeunderiaget bestäms av tvåfaktorer, nämligen dels närmast föregående års hyresvärde på byggnader ochutrustning som används i rörelsen och dels en femtedel av närmast föregåendeårs lönesumma. Skatten är och dess storlek bestäms av vederbörandekommun. Prop.1983/84:29 7 Somjag nämnde tas skatten ut av svenska rederiereller luftfartsföretag endast om företaget har agentur eller filial iFrankrike. Delta lorde medföra atl rederierna i regel inte behöver erlägganågon skatt. Däremoi är () skatlskyldigt,eftersom företaget har flera kontor i . Enligt dubbelbeskattningsavtalsom ingått med andra stater har emellertid dessa statersluftfartsföretag befriats från skatten på affärsverksamhet även i de fall dåföretaget har agentur eller filial i . SAS befinner sig således idetta hänseende i ett skattemässigt sämre läge i än många andraländers luftfartsföretag. Den svenska delegationen tog upp denna fråga vidförhandlingarna, varvid förklarade sig berett avstå från sittskatteanspråk mot SAS i fråga om skatten på affärsverksamhet. För att genomföradelta krävs en ändring av punkt 5 i protokollet. En sådan ändring har tagits ini arl. 6 i tilläggsavtalet. Vidare har i artikeln införts ett förtydligande avavtalstexten genom all punkt 5 i protokollet till avtalet kompletteras med etttredje stycke. 7 itilläggsavtalet innehåller bestämmelser om ikraftträdandet. I fråga om svenskförmögenhetsskatt gäller tilläggsavtalets bestämirielser första gången på förmögenhelstillgångarsom innehas . dvs. i princip års taxering (punkl2 b. första stycket). Belräffande den franska skatten på slora förmögenhetergäller tilläggsavtalet första gången på förmögenhelstillgångar som innehas denI (punkt 2 b. andra stycket). I fråga om övriga skatter skalltilläggsavtalet i regel tillämpas på inkomst för kalenderår eller räkenskapsårsom börjar dagen för ikrafiträdandet eller senare (punkt 2 a). Undantag gällerbeträffande de nya bestämmelserna i art. 6 i tilläggsavtalet om den franskaskatten pä affärsverksamhet (punkt 2 c). Dessa tillämpas redan fr.o.m. den 1januari 1983. Som jag inledningsvis påpekade har riksskalteverket haftvissa synpunkter på ikraftträdandereglerna. Verket påpekar, atttilläggsavtalets bestämmelser om förmögenhetsbeskattning kan medföra attsvensk förmögenhetsskatt skall utgå i fall där så inle sker enligt gällanderegler. Författning om tillämpning av tilläggsavtalet måste därför träda ikraft före ; i annat fall kan tilläggsavtalet idenna del komma i konflikt med beslämmelserna om retroaktiv skattelagsliftningi 2 kap. 10 § regeringsformen. Enligt min mening finns det skäl att anta altförfattning om tilläggsavtalets tillämpning skall kunna utfärdas . Skulle detla inte kunna ske, måste givelvis författningensikraftträdanderegler utformas så att konflikt inle uppkommer med bestämmelsernai regeringsformen. Även ikraftträdandebeslämmelserna i art. 7 punkl 2 a kan iundantagsfall leda till motsvarande problem. Även i detta fall måslenaturligtvis ikraftträdandereglerna i författningen om tillämpning avtilläggsavtalet anpassas till regeringsformens föreskrifter. avses enligt art. 8 förbli i kraft undersamma lid som avtal. 1983/84:29 8 1936års dubbelbeskattningsavtal med omfattar i princip skatter påinkomst och på förmögenhet. När avtalet ingicks förekom emellertid inte någonförmögenhetsskatt i , varför avtalet f. n. inte kan tillämpas påfransk förmögenhetsskatt. En sådan skalt infördes emellertid . tas denna skatt med bland de skatter som omfattas av 1936 årsavtal. ändras gällande avtalsregler om beskattning av förmögenhet.1936 års avtal har ändrats ett flertal gånger sedan tillkomsten, senast år1971. Avtalet har emellertid både i sak och i form i stora delar allljämt kvar siltursprungliga skick. Del är därför naturligt att avtalet i vissa delar intelängre motsvarar de krav som ställs på elt avtal av delta slag. Någraändringar som ansetts vara av brådskande natur genomförs genom förevarandetilläggsavtal. Förhandlingar om en fullständig revision av avtalet kommer dockatt inledas . Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag atlregeringen föreslår rikisdagen alt godkänna tilläggsavtalet Iill avtalet den 24december 1936 mellan och för undvikande av dubbelbeskattningoch fastställande av beslämmelser angående ömsesidig handräckning beträffandedirekta skatter, till protokollet till detla avtal och slutprotokollet den 24 december1936. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar alt genomproposition föreslå atl anta det förslag som föredraganden har lagtfram. ä la convention entré la et la Suéde tendant ä éviterles doubles impositions et å établir des régles d'assistance administrative réciproqueen matiére d'impöts directs du 24 décembre 1936, au protocole annexé å cette conventionet au protocole final du 24 décembre 1936 Le Gouvernement de la Républiqe frangaise et le Gouvernementdu de Suéde désireux de modifier la convention en-tre la el la Suédetendant ä éviter les doubles impositions et ä établir des régles d'assislanceadministrative réciproque en matiére d"impöts directs du 24 décembre 1936,le protocole annexé å cette convention el le protocole final du 24 décembre1936. sont convenus des dispositions suivantes: Le point 1 du paragraphe 3 de Tarlicle de la conventiontel qu'il a été rédigé par Tavenant du est complété par le sous-paragraphec) suivant: «c) rimpöt sur les grandes . L'article 12 de la convention est supprimé et remplacé parles dispositions suivantes: La constituée par des biens immobiliersvises ä Fartide 2 que posséde une personne domiciliée dans un Etat contractantel qui sont silués dans Fautre Etat contractant, est imposable dans cet autre Etat. La constituée par des actions ou des partsdans .une ou une personne morale dont Tactif est principalemenl constitued"immeubles ou de droits portant sur ces biens est imposable dans FEtat contractantoij ces biens immobiliers sont situés. Pour Tapplication de cette disposition, ne sont pas prisen consideration les immeubles alTcctés par cette ou personne morale å s;ipropre exploitalion induslrielle, commerciale, agricolc ou ä Texercice d"uneproto-isiiin non commerciale. Bilaga (Översättning) till avtalet mellan ochFrankrike för undvikande av dubbelbeskattning och fastställande av bestämmelserangående ömsesidig handräckning beträffande direkta skatter, till protokollet tilidetta avtal och till slutprotokollet och Franska Republikensregering, som önskar ändra avtalet mellan ochFrankrike för undvikande av dubbelbeskattning och fastställande avbestämmelser angående ömsesidig handräckning beträffande direkta skatter,protokollet till detta avtal och slutprotokollet , harkommit överens om följande bestämmelser: Artikel 1 S 3 punkt 1, i den lydelse bestämmelsenerhållit genom tilläggsavtalet , kompletteras med följandepunkt c): "c) skatten på stora förmögenheter." Artikel 12 i avtalet utgår och ersätts av följandebestämmelser: "S 1. Förmögenhet bestående av sådan fast egendom somavses i artikel 2, vilken person med hemvist i en avtalsslutande stat inneharoch vilken är belägen i den andra avtalsslutande staten, får beskattas i dennaandra stat. Förmögenhet bestående av aktier eller andelar ibolag eller juridisk person, vars tillgångar huvudsakligen utgörs av fast egendomeller rättighet som avser sådan egendom, får beskattas i den avtalsslutandestat där den fasta egendomen är belägen. Vid tillämpningen av denna bestämmelse medräknas inte fastegendom som används av bolaget eller den juridiska personen i dess egenindustri-, handels- eller jordbruksverksamhet eller i icke kommersiellverksamhet. La fortuneconstituée par des meubles meublants est imposable dans FEtat contractant oiJse trouve rhabilation ä laquelle les meubles sont affectés. La fortuneconstituée par des biens mobiliers qui font partie de raclird'un établissementstable qu'une entreprise d'un Etal contractant a dans Fautre Etat contractant oupar des biens mobiliers rattachables ä un point d'attache fixe dont une personnedomiciliée dans un Etat contractant dispose dans Fautre Etat contractant pour Fexerciced'une profession , est imposable dans cel autre Etat. La fortuneconstituée par des actions ou des parts faisant partie d"une p.jrticipationsubstantielle dans le capital d'une qui est domiciliée dans un Etat contractantest imposable dans cel Etat. On considére qu"une personne détienl une participalionsubstantielle lorsqu'elle dispose, seule ou avec des personnes apparentées, directementou indireclement, d'actions ou de parts dont Tensemble ouvre droil ä ouplus des bénéfices de la . La fortuneconstituée par des navires ou des aéronefs exploilés en trafic international ainsique par des biens mobiliers affectés a leur exploitalion n"est imposable quedans FEtat contractant oii le siége de la direction effective de rentrepriseest situé. Tous lesautres elements d'une personne domiciliée dans un Etat contractantne sont imposables que dans cel Etal. Förmögenhelbestående av lösöre får beskattas i den avtalsslutande stat där den bostadbefinner sig i vilket-lösöret används. Förmögenhel beslående av lös egendom, som utgör delav rörelselillgångarna i fast driftställe, vilket ett företag i en avtalsslulandestat har i den andra avtalsslutande staten, eller av lös egendom, hänförligtill fast centrum för alt utöva fritt yrke som person med hemvist i en avtalsslulandestat har i den andra avtalsslutande staten, får beskallas i denna andra stat. Förmögenhet bestående av aktier eller andelar, somutgör del av en väsentlig andel av kapitalet i ett bolag som har hemvist i enavtalsslutande stat, får beskattas i denna stat. En person anses inneha enväsentlig andel om personen i fråga ensam eller tillsammans med släktingar,direkt eller indirekt, disponerar över aktier eller andelar vilka sammanlagtger rätt till eller mer av bolagets vinst. Förmögenhet bestående av fartyg eller luftfartyg somanvänds i internationell trafik samt av lös egendom som är hänförlig tillanvändningen av sådana fartyg eller luftfartyg beskallas endast i denavtalsslutande stal där företaget har sin verkliga ledning. Allaandra slag av förmögenhet, som person med hemvist i en avtalsslulande statinnehar, beskallas endast i denna stat."