prop · G703191 · 1983-12-31 00:00:00 — Svenskspannmålshandel får, efter beslut av regeringen, disponera en rörlig kredit iriksgäldskontoret av högst 35 milj. kr. för handhavande av brödsädsregleringen (prop.1970:1 bil. 11, JoU 3, rskr 125). föreslår att krediten drasin, eftersom den inte utnyttjas. Jag biträder även detta förslag. Detbör ankomma på regeringen att närmare föreskriva hur disponibla krediter fårutnyttjas och villkoren för detta. Övergängenfrån lån av budgetmedel till rörlig kredit i för finansieringav säsongmässig lagring av smör och köttvaror fr. o. m. /80samt för inlösen av inhemskt oljeväxtfrö fr.o.m. /81medförde ökade räntekostnader. Regeringen medgav att den rörliga krediten på120 milj. kr. som ställts till regeringens förfogande i riksgäldskontoret förprisregleringsändamål under regleringsåren 1979/80 och 1980/81 fick disponerasför att täcka nämnda räntekostnader i avvaktan på en slutlig lösning av fråganom hur räntekostnaderna skulle täckas. De räntekostnader som belastar denrörliga krediten uppgår till 10 milj. kr., varav 8 milj. kr. avser ränta pålagring av smör och köttvaror och 2 milj. kr. ränta på lån vid inlösen av oljeväxtfrö.Kommittén för överläggningar om jordbruksprisregleringen föreslår attköttregleringen och mjölkregleringen belastas med 4 milj. kr. vardera och fettvaruregle-ringenmed 2 milj. kr. Jagbiträder kommitténs förslag. 2.3Den statliga rådgivningen till jordbruket Riksdagenbehandlade riktlinjer för den statliga rådgivningsverksamheten förjordbruket (prop. 1978/79:100 bil. 13, JoU 20, rskr 253). Utredningen omsamordning av vissa resurser vid lantbruksnämnderna. Prop.1983/84:191 14 skogsvårdsstyrelsernaoch den lokala fiskeriadministrationen anser att det är av väsentlig betydelseatt rådgivning liksom ingår som en integrerad del i de statligainsatserna för rationaliseringen. Enligt utredningen måste investeringar ochproduktionstekniska förändringar inom jordbruket ske med en helhetssyn påföretagens ekonomi och utvecklingsmöjligheter. Denna helhetssyn måste i höggrad prägla rådgivning och andra statliga åtgärder. Det har visat sig attlantbruksnämnderna med sin samlade breda kompetens är den enda organisation somhar möjlighet att lämna denna typ av företagsinriktad rådgivning. Möjligheternaför företagarna i jordbruket att som tidigare genom storleks- ochproduktionsökning förbättra sitt ekonomiska resultat är enligt utredningennumera begränsade. Däremot föreligger betydande möjligheter att effektiviseraproduktionen och bibehålla eller förbättra det ekonomiska resultatet genomolika åtgärder för att minska kostnaderna inom ramen för i stort settoförändrad företagsstorlek och produktionsvolym. Sådana effektiviseringsåtgärderbör i enlighet med de jordbrukspolitiska riktlinjerna kanaliseras genominitiativ från lantbruksnämnderna. Det bör också enligt utredningensuppfattning ankomma på lantbruksverket att ha ett övergripande ansvar för attrådgivningsbehovet tillgodoses. Utredningenbedömer att behovet av och kraven på rådgivningsinsatser frånlantbruksnämnderna på vissa områden kommer att öka. Det gäller t.ex. kraven pålantbruket i fråga om miljö- och naturvårdshänsyn och arbetsmiljö samt insatseri fråga om livsmedelsproduktion i en krissituation. Utredningen framhållerockså behovet av ett starkare samband mellan forskning och försök och erfarenhetervid jordbruksföretagen. De basresurser för rådgivning lantbruksnämndernaförfogar över bör i enlighet med de riktlinjer som fastställts av statsmakternaanvändas som ett jord-brukspolitiskt medel för att främja jordbruket ochjordbrukets rationalisering. Lantbruksnämnderna bör liksom mot avgiftockså utföra sådana uppdrag som är angelägna från rationaliseringssynpunkt ominte behovet kan bli tillgodosett utan statliga insatser. bör lantbruksverket liksom ha ett övergripande ansvar föratt jordbruksföretagarens behov av konsulthjälp/rådgivning i företags- ochproduktionstekniska frågor skall kunna tillgodoses. 1 den mån service inte kanerhållas från andra organ, detta gäller främst i de norra delarna av landet,bör den även i fortsättningen kunna ombesörjas av lantbruksnämnderna. Föratt uppnå en effektiv rådgivning krävs samordning med annan rådgivning än densom ges frän lantbruksverket. a. menar utredningen att samarbetet mellanlantbruksverket och bör breddas ochfördjupas. Det bör vidare åvila lantbruksverket att samordnalantbruksrådgivningen mellan olika organ på det regionala och lokala planet.Enligt utredningen bör det ocksä ankomma på lantbruksstyrelsen att verka föratt lantbruksnämndernas rådgivning i ökad Prop.1983/84:191 15 utsträckningsker i samverkan med de organ på länsplanet som har en bred kontakt med ett stortantal jordbrukare. beräknas de totala kostnaderna för rådgivnings- och uppdragsverksamhetuppgå till 50-60milj. Härav härrör ca 8-10 milj. kr. från jordbrukarnasinitiativ, ca 20 milj. kr. från lantbruksnämndernas initiativ och ca 30 milj.kr. från nämndernas myndighetsutövning. Utredningenanför att det på grund av det statsfinansiella läget i fortsättningen kan blisvårt att tillgodose lantbruksverkets hela behov av resurser för rådgivning medmedel från statsbudgeten. Som ett alternativ tUlfinansiering över statsbudgeten finns det därför skäl att för viss rådgivningpröva andra finansieringsvägar. Utredningen föreslår att man i samband medöverläggningarna om prisregleringen på jordbrukets produkter avdelar 5 milj.kr. att ställas till lantbruksstyrelsens förfogande för rådgivningsverksamhet.Vidare föreslås att avgifterna på handelsgödsel anpassas så att förslagsvisytterligare 5 milj. kr. kan ställas till lantbruksstyrelsens förfogande förrådgivning. Inorra är de regionala förutsättningarna sådana att det inte är sannoliktatt rådgivning där kan tillgodoses på annat sätt än genom statliga insatser.Enligt utredningen bör lantbruksverket prioritera rådgivningsresurserna på ettsådant sätt att behovet av rådgivning till jordbruket i norra . Statskontoretoch RRV anför i fråga om kraven på lantbruksrådgivningen attrationaliseringsgraden i jordbruket nu nått en sådan nivå att det i stort settsaknas motiv för staten att ansvara för den verksamheten. är detmest frågan om löpande inre rationalisering och den bör jordbrukarna självaansvara för. Lantbruksstyretsen och LRF anför att man i rådgivningen beaktarkrav som ställs på jordbruket av samhället. Ytterligare krav kommer att ställasi framtiden vad gäller naturvård, arbetsmiljö och kulturminnesvård. Enligt LRFhar staten också ett ansvar för att föra ut forsknings- och försöksresultatvilket bl.a. sker via lantbruksrådgivningen. Denna synpunkt framförs även avHushållningssällskapens förbund. och /SRbetonar samhällets ansvar och intresse för att bedriva enrationaliseringsverksamhet med syftet att jordbruket skall kunna producera braoch billiga livsmedel med en skälig lönsamhet. Rådgivningensomfattning bör enligt statskontoret i betydligt större omfattning vara efterfrågestyrd.RRV anser när det gäller rådgivningens inriktning att statens ansvar skallvara på områden som gäller miljö- och naturvårdshänsyn, arbetsmiljöfrågor ochkulturminnesvård. Lantbruksstyretsen menar att effekten av den statliga rationaliseringsverksamhelenkommer att avta utan en stor andel företagsanpassad rådgivning som är väl samordnadmed andra insatser. Liknande synpunkter framförs frän . pekar på sårbarhetsfrågorna och anser Prop.1983/84:191 16 atten rådgivning riktad mot att minska denna sårbarhet är en angelägen uppgift.Lantbruksuniversitetet anser att en stor rationaliseringspotential finns i enförbättrad produktionsrådgivning. Enligt TCO är en neutral rådgivning viktigför en fortsatt uppbyggnad av bärkraftiga företag och för fortsattrationalisering och effektivisering. Organisations- ochsamordningsfrågorna kommenteras av statskontoret med att man närmare börundersöka möjligheterna att gemensamt utnyttja tillgängliga resurser vidlantbruksnämnderna, och lantbruksskolorna. Enligt RRVhör samhället i första hand förmedla forskningsresultat med betydelse förmiljövård, kulturminnesvård etc. Ett utökat behov av samordning av utbudet avrådgivning föreligger enligt lantbruksstyretsen. Nämnderna svarar redan i dagför en viss sådan samordning men kravet ökar i och med minskade resurser.Styrelsen förordar en ökad samordning med konsulentavdelningen framför allt vadgäller den långsiktiga planeringen. , och /SRdelar utredningens överväganden och förslag i fråga om samordningen av rådgivningen. Statskontoret har ingainvändningar mot utredningens förslag om kollektiv finansiering men anser atthuvuddelen av nämndernas intäkter skall tas ut direkt av jordbrukarna. RRV ärockså positivt till ökad kollektiv finansiering men anser i övrigt att detprimära är att fastställa hur stor del av verksamheten som skall finansierasvia budgetmedel. Utredningen ger enligt verket inget svar på detta. Länt bruksstyre Is en anser det inte vara ett samhällsintresse att regelmässigt individuelltavgiftsbelägga rådgivningen. Styrelsen anser vidare att det har mindrebetydelse varifrån medel anvisas för rådgivningen så länge den kan bedrivas iobunden form. Flera andra remissinstanser, ,, och /SR tar också upp frågan om obundenrådgivning, möjligheten att bedriva rådgivning från statens utgångspunkter samtbibehållen möjlighet till samordning av rådgivning från olika intressenter. BådeLRF och avstyrker bestämt utredningensfinansieringsförslag och anser att staten skall svara för kostnaderna förlantbruksnämndernas rådgivning. Statskontoretanser att lantbruksnämnderna i norra inte skall undantas från attdebitera avgifter. I stället bör ett ökat generellt stöd utgå. RRV anser attnämndernas verksamhet bör fortgå oförändrat i norra biträder utredningens förslag. Motbakgrund av utredningens förslag uppdrog regeringen åt kommittén föröverläggningar om jordbruksprisregleringen att ta upp frågan om finansieringav viss del av den statliga rådgivningen till jordbruket. För egen del biträder jagdet förslag som har lagts fram av kommittén för överläggningar omjordbruksprisregleringen, vilket innebär att lOmilj. av kostnaderna för denstatliga rådgivningen till jordbruket skall avlastas statsbudgeten genom ökadindividuell avgiftsfinansiering. Prop.1983/84:191 17 lagtsfram i samförstånd med Lantbrukarnas förhandlingsdelegation. Det ankommer påregeringen att besluta om den närmare utformningen av de taxebestämmelser somförslaget föranleder. Jag återkommer senare tiU anslagsfrågan. Enligtutsädeslagen (1976:298) och utsädesförordningen (1980:438) gäller att utsädeav potatis, strå- och trindsäd, baljväxt, vallgräs, beta som inte ärsockerbeta, kålrot och röva, foderkål, grönfoderraps, raps, rybs eller vitsenapinte får överlämnas till en odlare utan att statsplombering harskett. Genom statsplombering kontrolleras kvaliteten på utsädet. Kontrollen ifråga om fröburna växtslag avser bl. a. utsädesodlingens belägenhet och tUlståndunder växttiden, utsädets sortrenhet, sundhet, livs- och lagringsduglighet samtrenhet. I fråga om utsädespotatis kontrolleras knölkvalitet och sundhet samtutsädets lagringsbetingelser. Innehållet i kvalitetskraven bestäms iföreskrifter som meddelas av lantbruksstyrelsen. Statsplombering krävs inteför utsäde som en odlare själv ställer i ordning för eget bruk. Statsplomberingenär således inriktad på utsädesindustrins produkter. Andelenstatsplomberat utsäde av den totala mängden utsäde som används årligenvarierar för olika grödor. För odling av oljeväxter används enbart statsplomberatutsäde. Vid odling av vårstråsäd uppgår den stats-plomberade mängden till drygt60%. I fråga om potatisutsäde statsplom-beras av den under åretanvända mängden utsäde. Kontrollkostnadensandel av utsädespriset har utgjort . Detta innebar t.ex.för vårkorn som kostade ca 200kr. per deciton utsäde attkontrollkostnaden utgjorde . Statsplombering,plombering av utsäde enligt internationella OECD-systemet och annanutsädeskontroll handhas av statens utsädeskontroll (), som dessutom utförutsädesanalyser åt jordbrukare, institutioner och företag, samordnarkontrollverksamheten i landet samt bedriver allmännyttig verksamhet inomutsädesområdet. Ledningen och kansliet för myndigheten finns i , där detäven finns ett laboratorium och en samordningsenhet. Laboratorier finns vidarei , och . Laboratoriet i är en s. k. sluten enhethos . Vid denna enhet svarar av anställd personal för kontrollenav det utsäde sorn statsplomberas vid företaget. Analyserna utförs däremot av Weibullsegen personal. Medstöd av tillstånd enligt utsädesförordningen utförs också statsplombering avbruksutsäde vid de lokala frökontrollanstalterna i , och Örebro.Vid dessa utförs även produktionsanalyser åt utsädesföretag och analyser åtjordbrukare. Statsplomberingen torde svara för i 2 1983/84. 1983/84:191 18 genomsnittca av inkomsterna. Ägare till de lokala frökontrollanstalterna är hushåUningssällskapeni resp. län. Underde senaste två decennierna har analysverksamheten inom utsädeskontrollenhalverats. har analyskapaciteten hos den organisation förvilken jag nu redogjort varit i stort sett oförändrad i fråga om lokaler ochutrustning. Dessa förhållanden samt den omständigheten att verksamheten ärmycket ojämnt fördelad har skapat problem och utlöst krav pårationaliseringar. Frågan om rationalisering av organisationen behandlades avriksdagen (prop. 1977/78:100 bil. 13 s. 8492). I fråga om delokala frökontrollanstalterna uttalade föredraganden att någon förändring ideras verksamhet och beträffande huvudmannaskapet då inte borde ske. Uppbördav växtförädlingsavgifter regleras i lagen (1959:92) om förfarande vidkonsumtionsbeskattning. är statens utsädeskontroll. Uppbördensker i samband med statsplombering av utsäde. Större delen av uppburenväxtförädlingsavgift återbetalas i form av bidrag. Medel som inte kunnatfördelas i form av bidrag utbetalas till statens råd för skogs- ochjordbruksforskning. I utsädeslagen (1976:298) föreskrivs att uppburnaväxtförädlingavgifter tillförs en särskild fond (växtförädlingsfonden). Iframställning den I2januari 1984 föreslår lantbruksstyrelsen, att fondenavvecklas eftersom den numera saknar betydelse. Förslaget har tillstyrkts av . Sombakgrund tUl mina överväganden rörande utsädeskontrollens framtidaorganisation i det följande viU jag redovisa de förslag tiU tekniska ändringari statsplomberingssystemet som jag ämnar föreslå regeringen att beslutaom. Jagbiträder i likhet med flertalet remissinstanser lantbruksstyrelsens förslagtill ändringar i statsplomberingen av fröutsäde. Förslaget innebär att ettutsädesföretag efter ansökan hos kan få tillstånd att leverera utsäde tillodlarna, innan det slutliga analysresultatet föreligger. För att sådanttillstånd skall kunna lämnas krävs att företaget bl.a. har en väl fungerandeproduktionskontroll. Ett tillstånd bör kunna förenas med villkor. Bl.a. måsteodlarna tillförsäkras möjligheter att få ersättning om det vid slutanalysenvisar sig att den vara som levererats inte uppfyllt de kvalitetskrav som gällervid statsplomberingen. Ettgenomförande av den nu redovisade ändringen i det tekniska systemet fårbetydelse både för utsädeskontrollens organisation och för de utsädesföretagsom kommer att utnyttja det nya systemet. För utsädeskontrollen innebär detnya systemet att de nu mycket besvärliga arbetstop-parna kan jämnas ut. Slutanalysemabehöver inte vara färdiga till dess utsädet skall levereras eller användas. Påsikt kan det finnas möjligheter att gå över till stickprovskontroll. Om så skerkommer behovet av slutana- 1983/84:191 19 För utsädesföretagen medför det förhållandet att de inte behövervänta på slutanalysen innan de kan leverera utsäde att hanteringen i magasineni betydande omfattning kan rationaliseras med kostnadsbesparingar som följd. Ifråga om statsplomberingen av potatisutsäde anser jag inte att det finns skälatt föreslå någon ändring. Enannan omständighet som påverkar utsädeskontrollens framtida verksamhet och sombör beaktas i detta sammanhang är möjligheterna att utnyttja ny teknik vidkontrollarbetets utförande. Det kan på goda grunder antas att tekniken kommeratt ge möjligheter till rationalisering av verksamheten. Ilikhet med lantbruksstyrelsen och anser jag att det inte längre föreliggernågot behov av en särskild växtförädlingsfond och föreslår därför att denavvecklas. Detta föranleder vissa ändringar i utsädeslagen. Mot bakgrund häravhar inom upprättats förslag till lag om ändring iutsädeslagen (1976:298). Med hänsyn till ändringarnas okomplicerade art anserjag det inte motiverat att höra lagrådet. Dennuvarande organisationen av den officiella utsädeskontrollen är enligtlantbruksstyrelsen oenhetlig, eftersom statsplombering utförs av både statenoch enskilda. Enligt styrelsen är överkapaciteten stor för analysering avutsäde såväl lokal- som utrustningsmässigt. Denna överkapacitet kan dessutomkomma att förstärkas vid införandet av de föreslagna ändringarna av dettekniska systemet. I lantbruksstyrelsens utredning har redovisats olikaalternativ till organisationsförändringar. Remissutfalleti organisationsfrågan är mycket splittrat. Föregen del vill jag anföra följande. Kontrollen av utsäde får anses vara enbetydelsefull uppgift för samhället. På den organisation som fullgör dennauppgift bör enligt min mening ställas krav på samma effektivitet som gäller förannan statlig kontrollverksamhet. Statsplombering av utsäde är enmyndighetsuppgift som i princip är av samma slag som den officiella provningsom enligt lagen (1974:896) om riksprovplatser utförs vid sådan provplats. Medhänsyn härtill anser jag att utsädeskontrollen måste bedrivas inte bara medkrav på effektivitet utan också på opartiskhet och oberoende. Den föreslagnanya ordningen inom statsplomberingssystemet kommer att förstärka dessa krav.Att bedriva offentlig utsädeskontroll i de tre lokala frökontrollanstalternafår enligt min uppfattning anses stå i mindre god överensstämmelse med deprinciper som ligger till grund för lagstiftningen om officiell provning. Medhänvisning till nu anförda omständigheter samt svårigheterna att med delathuvudmannaskap för laboratorieenheterna anpassa kontrollkapaciteten tillbehovet talar nu flera skäl för att utsädeskontrollen i sin helhet läggs understatligt huvudmannaskap. får en huvudman ökar påtagligt möjligheterna att Prop.1983/84:191 20 utnyttja befintliga resurser på ett flexibeltsätt. Vidare blir det lättare att med ny teknik rationalisera verksamheten itakt med utvecklingen inom utsädesområdet. En övergång till en helstatlig organisation måste enligtmin mening föregås av en noggrann bedömning av det framtida laboratoriebehovet.F. n. föreligger som jag tidigare nämnt en stor överkapacitet inom utsädeskontrollorganisationensom helhet. Uppgifter om analysverksamheten säsongen 1981/82 visar att detunder de tre mest arbetsbelastade månaderna finns en överkapacitet på mer än50%. De analyser som är kapacitetsbe-gränsande inom utsädeskontrollen är groningsanalysersamt renhets- och antalsanalyser. Den maximala kapaciteten för groningsanalyserär för laboratorierna i , , , och 18600analyser. är behovet av sådana analyser som störst och utfördes 8300 groningsanalyser. Beträffande renhets- ochantalsanalyser uppgår månadskapaciteten vid nämnda laboratorier till 6800analyser. Den månad behovet var som störst 1981/82 utfördes 2300analyser. Analysbehovet minskade något 1982/83. Med hänsyn till de uppgifter som jag nu har lämnat och medbeaktande av att analysverksamheten kan bedömas komma att minska iomfattning måste en betydande reduktion av den nuvarande laboratoriekapacitetengenomföras. Utredningen i ärendet visar på ett övertygande sätt att av de fyralaboratorierna i , , och - endastett behövs i den framtida organisationen. En samlad bedömning ger vid handenatt det är laboratoriet i som lämpligen bör behållas. Med utgångspunkt i vad jag nu har redovisat härför statensräkning med träffats ett avtal som innebäratt staten fr.o.m. den Ijuli 1984 anställer frökontrollanstaltens personal,övertar anstaltens utrustning och inventarier för . samt förhyr delokaler i vilka verksamheten f. n. bedrivs. Avtalet har ingåtts under förutsättningav att bifaller det förslag till omorganisation av utsädeskontrollensom här är i fråga och med förbehåll för regeringens godkännande. Övertagandetavses komma att finansieras med medel som disponeras av . Av det ställningstagande som jag nu har gjort rörandelaboratoriebehovet följer att laboratorieverksamheten vid enheten i böravvecklas. SUK:s ledning och kansli bör då lämpligen omlokaliseras till ,där erforderliga lokaler finns. De organisationsförändringar som jag nu har förordat kangivetvis inte ske utan att personalen berörs. Beträffande tjänster vid bl.a.laboratoriet som skall avvecklas gäller de nya trygghetsbestämmelserna somträdde i kraft . Jag beräknar att denna personal kan beredasfortsatt anställning vid SUK:s övriga laboratorier. Prop.1983/84:191 21 denomlokaliserade enheten som har svårighet att flytta kan jag konstatera attstatens arbetsmarknadsnämnd (SAMN) i likhet med vad som gäller för laboratoriepersonalenmedverkar för att pröva omplacering till annan statlig anställning iStockholmsområdet. En ytterligare konsekvensav mitt ställningstagande är att tillstånden fill statsplombering vidanstalterna i och bör återkallas. Anstalterna i ochÖrebro har 18 heltidsanställda och 14 deltidsanställda. Jag bedömer attflertalet av dessa kan beredas fortsatt sysselsättning medfrökontrollverksamhet hos hushållningssällskapen, om dessa väljer att drivaanstalterna vidare med verksamheten inriktad på analyser åt utsädesföretag ochjordbrukare, eller hos utsädesföretag som med anledning av det nya tekniska systemetbehöver förstärka sin produktionskontroll. Efteröverläggningar med SUK:s ledning, företrädare för berörd personal ochhushållningssällskapen har jag bedömt att de föreslagna förändringarna främstmed hänsyn till personalen bör ske under en övergångstid . De börsåledes vara genomförda senast vid utgången av . Under tvåårsperiodenbör det vara möjligt att på ett smidigt sätt successivt anpassa organisationen fillden nya ordningen. Det bör ankomma på att efter överläggningar medföreträdare för de lokala frökon-troUanstalterna att fastställa en avvecklingsplanför statsplomberingen vid anstalterna. Därvid bör givetvis och anstalternasamråda med resp. personalorganisationer. Jag ämnar senare föreslå regeringenatt besluta om behövliga ändringar i utsädesförordningen för att möjliggöra denförordade avvecklingen. Demöjligheter som öppnas att gå över till ett nytt tekniskt system kan på siktkomma att påverka verksamheten vid SUK:s slutna enhet i . Med hänsynhärtill och till behovet att ta tillvara alla möjligheter till samordning inomden stafliga utsädeskontrollen bör denna enhet i administrativt ochorganisatoriskt hänseende fr.o.m. den inte vara fristående utan utgöraen del av SUK:s laboratorium i . Hur detta laboratoriums resurser framdelesbör vara lokaliserade får övervägas av med utgångspunkt i vad som är ettrationellt resursutnyttjande av hela kontrollorganisationen. Enheten i har storbetydelse för att tillgodose det norrländska jordbrukets behov av service påutsädeskontrollområdet. För att skapa en så bärkraftig enhet som möjligt i Umeåkan det vara naturligt att förstärka verksamheten där genom att efter handkoncentrerar kontrollen av utsädespotatis till . Detbör ankomma på regeringen att besluta i frågor rörande laboratorieresurser ochövriga frågor rörande SUK:s interna organisation. Prop.1983/84:191 22 Kommitténför överläggningar om jordbruksprisregleringen skulle ta upp frågan omhuvudmannaskapet m. m. för skördeskadeskyddet. Kommittén föreslår att arbetetmed frågan om skördeskadeskyddet skall fortsätta i en särskild grupp i syfteatt förslag om ändrat huvudmannaskap för skördeskadeskyddet skall föreligga isådan tid att proposition kan läggas /. Jagbiträder kommitténs förslag. Jagvill i detta sammanhang också ta upp en framstäUning från lantbruksstyrelsenrörande ändring av reglerna avseende tån med uppskjuten ränta.