prop · G703166 · 1983-12-31 00:00:00 — Utredningen föreslåratt de båda myndigheterna ersätts av en central myndighet som skall verka såvälunder fred och beredskapstillstånd som i krig. Vidare föreslås att TUNsamtidigt upphör som självständig myndighet och att dess uppgifter överförstill den nya myndigheten. Utredningen föreslår att den nya myndigheten benämnsstyrelsen för psykologiskt försvar. Den skall vara centralförvaltningsmyndighet för psykologiskt försvar och informationsberedskap. Medutgångspunkt i att en fri och obunden information är grunden för detpsykologiska försvaret bör styrelsens uppgifter enligt utredningen vara att verkaför en fri nyhetsförmedling även under beredskapstillstånd och i krig, eftersamråd med totalförsvarsmyndigheterna, massmedierna, arbetsmarknadens parteroch folkrörelserna föreslå regeringen riktlinjer för det psykologiskaförsvaret, isamverkan med totalförsvarsmyndigheterna redovisa behovet av och föreslååtgärder för att i krig och vid krigsfara stärka försvarsvilja ochmotståndsanda samt motverka psykologisk krigföring mot svenska folket, samordnaoch öva tillsyn över totalförsvarsmyndigheternas krigsförberedelser förpsykologiskt försvar och informationsberedskap, ge myndigheterna råd ochanvisningar för att det skall bli möjligt att få till stånd en snabb ochfullständig nyhets- och upplysningstjänst under kriser och i krig, geråd och vägledning rörande massmedieföretagens beredskapsplanering i fråga omproduktionsplatser och andra praktiska problem, ansvaraför krigsorganisation av ett centralt presskvarter, bedrivaoch medverka i utbildning av personal av betydelse för det psykologiskaförsvaret på central, regional och lokal nivå, följaoch bedriva forskning på det psykologiska försvarets, den psykologiskakrigföringens och angränsande områden, i den mån detta inte ankommer på någonannan myndighet, främjaoch i samråd med totalförsvarets myndigheter samordna informationen om densvenska säkerhetspolitiken och totalförsvaret, följautländsk informationsverksamhet som kan påverka svensk opinionsutveckling ochinverka på försvarsviljan, isamverkan med andra totalförsvarsorgan föreslå regeringen åtgärder för attminska en angripares psykologiska motståndskraft. Nästanalla remissinstanser instämmer i stort i utredningens förslag om att bilda dennya myndigheten. Även när det gäller överföringen av TUN: s uppgifter till dennya myndigheten är flertalet remissinstanser eniga med utredningen. TUN ansersjälv att det finns övervägande skäl för att TUN: s verksamhet förs över tUlden nya myndigheten men pekar också på alternativa lösningar. 1983/84:166 12 Enligtmin mening är det viktigt att den myndighet som har ett ansvar och en uppgift ifred också har motsvarande uppgift i krig samt svarar för beredskapsförberedelserna.Utredningens förslag innebär att problemen med övergången från fred till krig -skymningsläget - till stor del undanröjs. Jag anser i likhet med utredningenatt en ny myndighet benämnd styrelsen för psykologiskt försvar bör inrättas fr.o.m.den 1 juli 1985. bör försvar, UCoch TUN upphöra. Den nya myndighetens krigsorganisation skall byggas upp med fredsorganisationensom grund. Några ytteriigare kostnader på statsbudgeten medför inte mittförslag. Jag bedömer att den nya myndighetens kostnader helt kan inrymmas i deresurser som f. n. disponeras av försvaroch TUN. Det ankommer på regeringen att meddela närmare föreskrifter ochbesluta om organisation för den nya myndigheten. Den huvudsakliga uppgiftenskall vara att leda och samordna planläggningen av landets psykologiskaförsvar, att bevara och stärka befolkningens försvarsvilja och motståndsanda ikriser och krig samt att i fred främja upplysningen om totalförsvaret. Utredningenhar föreslagit att den nya myndigheten skall ledas av en styrelse om högst nioledamöter. Detta gör det möjligt att den kan arbeta utan ett särskiltarbetsutskott och att ledamöterna kan engagera sig aktivt i styrelsensuppgifter. Ettstort antal av remissmyndigheterna, däribland ,försvar, LO, /SR och TCO, har ansett attstyrelsen bör vara större än vad som föreslagits eller att beredskapsnämndensnuvarande sammansättning bör utgöra riktmärke för den nya styrelsen. Föregen del anser jag att det är viktigt att myndigheten leds av en styrelse medett begränsat antal ledamöter, högst det antal som utredningen föreslår. Föratt bredda myndighetens kontakt med samhället bör emellertid en eller flerareferensgrupper för olika frågor inom styrelsens verksamhetsområde kunnainrättas. Det gäller inte minst inriktningen av styrelsens fredstidainformationsprojekt. I referensgrupperna bör kunna ingå representanter förolika massmedier, folkrörelser, totalförsvarsmyndigheter, informationssvagagrupper och andra grupper som kan ha intresse för verksamheten. Mot bakgrund bl.a.av myndighetens behov av bred kontakt med samhället ställs också särskilda kravpå styrelsen och dess ordförande. Det ankommer dock på regeringen att besluta idenna fråga. Under styrelsen bör verket ledas av en överdirektör förordnad påviss tid. Jagförordar därför att en ordinarie tjänst som överdirektör med förordnande påviss tid inrättas. Utredningenförutser att medel behöver anslås för en viss personalförstärkning i fredstidi förhållande till nuvarande organisation samt att medlen för forskningbehöver ökas något. Utredningenhar närmare granskat den nuvarande organisationen för UC. Härvid har följandeföreslagits för krigsorganisationen. Prop.1983/84:166 13 Någonmotsvarighet till UC: s nyhetsavdelning bör inte ingå i den nya organisationen. De press- ochinformationsråd som är knutna till UC föreslås inte få någon motsvarighet i dennya organisationen. UC: s utlandsavdelning föreslås bli avvecklad varviduppgifterna förs över till . Det hittillsvarande öppnapresskvarteret föreslås kallas centrala presskvarteret. Huvuduppgiften är attunderlätta massmediernas verksamhet och möjliggöra kontakter med nämndainstanser även under svåra yttre förhållanden. Som komplement tUl verksamhetenvid det centrala presskvarteret föreslår utredningen att svenska tidningar ochnyhetsbyråer erbjuds att sätta samman en presspool med arbetande journalisterutöver den personal från TT och , som är lokaliserad i anslutningtill högsta ledningen. Härigenom betonas strävan att bibehålla en mångsidig nyhetsförmedlingpå någorlunda lika villkor för olika massmedieföretag. Ifråga om planläggningen för ett centralt presskvarter har utredningens ordförandereserverat sig. Han anser att den nya myndigheten bör vara ett expertorgan som principielltinriktas på att arbeta övergripande med planering och tillsyn. Enligt den s.k. ansvarsprincipen skall enligt reservanten press- ochinformationsenhet svara för upprättandet av det föreslagna centralapresskvarteret. Huvuddelen avremissinstanserna instämmer i utredningens synpunkter i dessa frågor. Vadbeträffar inrättandet av en presspool är meningarna delade. Beredskapsnämndenoch avstyrker dock med något olika motivering inrättandet aven press-pool. Jag instämmer i huvudsak iutredningens förslag. Efter samråd med chefen för anserjag att utlandsavdelningens uppgifter skall föras över tillutrikesdepartementets krigsorganisation. Det ankommer på regeringen att beslutahärom. Det är lämpligt att regeringen överlämnar till den nya myndigheten attnärmare överväga inrättandet av en press-pool. Informationsberedskapeni samhället har byggts ut i väsentlig omfattning sedan UC bildades. Praktiskttaget alla myndigheter har någon form av informationsfunktion. : s uppgifter på detta område är betydande. Jag anser att det är viktigt attövergripande samordning och rådgivning finns för planeringen avinformationsberedskapen. Detta ansvar bör åvila den nya styrelsen förpsykologiskt försvar. Samordning av de tekniska beredskapsförberedelserna pådetta område bör också åvila styrelsen. har i sitt remissyttrande framfört vissa kritiska synpunkter men delari huvudsak utredningens uppfattning. När det gäller att informera personer medspråkliga och andra handikapp finns rikliga hjälpmedel i radio, TV och text-TV.Jag instämmer i utredningens synpunkter men vill framhålla : sviktiga roll i sammanhanget. Särskilda informationsprogram av olika slag ifred, vid beredskap och i krig kan genom dessa medier spridas till helabefolkningen. Prop.1983/84:166 14 2.7 Regionaloch lokal nivå Utredningenanser att man ytterligare behöver utreda och belysa uppgifter, samordningenmellan och fördelningen av ansvaret för informationsverksamhet och övrigapsykologiska försvarsåtgärder på den högre regionala nivån. Civilbefälhavarnasoch länsstyrelsernas särskilda ansvar inte minst inom området psykologisktförsvar - konstitueras av att de dels är högsta statsledningens regionalaorgan, dels träder i regeringens ställe om förbindelserna med riksledningenskulle brytas. Utredningens uppfattning är att tyngdpunkten då det gällerbedömningar och beslut i krig kommer att ligga på den högre regionala nivån (CB)och att denna därför bör stärkas. Fleraremissinstanser tar upp frågan om fördelning m. m. på såväl den högre som lägreregionala nivån. För egen del anserjag att det är viktigt att dessa frågorytterligare belyses. Regeringenhar genom beslut uppdragit åt försvaretsrationaliseringsinstitut att vidareutveckla minst ett sammanhängande alternativtförslag till ledningsstruktur för de civila delarna av totalförsvaret på olikanivåer. Jag förutsätter att frågorna belyses i detta sammanhang så att slutligställning kan tas i samband med prövningen av dessa förslag. Utredningenhar tagu upp frågorna om medverkan av folkrörelserna, arbetsmarknadens parteroch invandrarnas organisationer i informationsberedskapen. I utredningensöverläggningar med , , , och /SR harframkommit att ordinarie informationsvägar mycket väl kan kompletteras genomatt använda arbetsmarknadens parter för att föra ut ny information till vissamålgrupper. Denna informafion synes kunna vidarebefordras av informationsorgansom redan i fred är inriktade pä att snabbt nå bestämda mottagare regionalt ochlokalt. Dettabekräftas också i de inkomna remissyttrandena. Jag anser det värdefullt att såkan ske. Decirka en miljon människor i som helt eller delvis är av utländskhärkomst erbjuder enligt utredningen problem när det gäller möjligheterna attnå fram med information fill de många nationaliteter som det rör sig om. Utredningenföreslår att centrala myndigheter får i uppdrag att undersöka och i stora dragförsöka kartlägga vilket informationssamarbete som förekommer på regional ochframför allt på lokal nivå mellan invandrarnas organisationer och andraföreträdare för dem och t.ex. kommunala invandrarbyråer ochinformationskontor. Det är enligt min mening naturligt att statliga ochkommunala myndigheter inom ramen för sin normala 1983/84:166 15 a. invandrare och andra informationssvaga grupper även informerar ommyndighetens och dess verksamhets roll i totalförsvaret underberedskapstillstånd och i krig. Beträffandefolkrörelserna utgår utredningen från att och Försvaräven i fortsättningen blir den samlande organisationen när det gäller att ividare kretsar sprida information om säkerhetspolitik och totalförsvarinbegripet psykologiskt försvar och informationsberedskap. Jag delarutredningens uppfattning. Jag vill i dettasammanhang också framhålla skolans viktiga roll när det gäller att spridakunskaper om vårt lands säkerhetspolitik och totalförsvar. När det gällerforskningsfrågorna bör dessa enligt utredningen även i fortsättningenhandläggas av () och den nya myndigheten i närasamverkan. Jag instämmer i denna uppfattning och ser det som väsenfiigt attFOA, inom ramen för den inriktning av försvarsforskningen som statsmakternalagt fast, beaktar det psykologiska försvaret i sitt arbete. Medhänvisning tUl vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen dels föreslår att s 1. godkänna att en centralförvaltningsmyndighet med de uppgifter somjag har angett inrättas fr. o. m. den1 , 2. bemyndiga regeringen att vidden centrala myndigheten för psykologiskt försvar inrätta en ordinarie tjänstför överdirektör med beteckningen Cp, 3. godkänna att försvar, statens upplysningscentral ochtotalförsvarets upplysningsnämnd upphör, delslämnar fillfälle att ta del av vad jag anfört om 4. ledning och samordning avtotalförsvaret inom , 5. uppgifter och organisation förförsvarsrådet och totalförsvarets chefsnämnd, 6. psykologiskt försvar ochinformationsberedskap. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition förelägga vad föredraganden har anfört för de åtgärderoch ändamål som han har hemställt om. 1983/84:166 16 Nuvarande förhållanden för totalförsvarets ledning ochsamordning m. m. 1 Ledning och samordning i av totalförsvarsfrågorna Genomriksdagsbeslut (prop. 1962: 108, SU 101, rskr 244) godkändes enordning enligt vilken försvarsministern hade att på regeringsnivå i fredsamordna totalförsvarsfrågorna. För att biträda försvarsministern med dennauppgift inrättades samordningsavdelningen i försvarsdepartementet (Fö/). Ifred skulle den utgöra en avdelning i försvarsdepartementet och lyda underförsvarsministern samt biträda denne med uppgifter att i fred svara församordningen av totalförsvaret på regeringsnivå. Vid krig och krigsfaraförutsattes avdelningen ställas till statsministerns omedelbara förfogande.Den skulle därvid utgöra embryo till det s. k. statsministerns kansli. Uppgifterbeträffande totalförsvaret, som ansågs kräva särskilda samordningsåtgärderinom Kungl. var budgetarbete, krigsplanläggning ochlagstiftning. Att inrikta och följa större totalförsvarsövningar och utbildningav riksstyrelsens personal ansågs också vara typiska samordningsuppgifter förförsvarsministern. Samordningsuppgiftenhar successivt ändrat karaktär bl.a. genom att vissa ytterligare ärenden avbetydelse för totalförsvaret successivt har förts tillförsvarsdepartementet och att departementsindelningen ändrades den 1 januari1983. Syftetmed den ändrade departementsindelningen var bl.a. att samordningen avtotalförsvaret skall underlättas genom att större delen av totalförsvarsfrågornakan handläggas och samordnas inom försvarsdepartementet. Som konsekvens av dennya ärendefördelningen mellan departementen, har försvarsdepartementetsorganisation . Samordningsavdelningen har utgått ur departementetsorganisation. En ny enhet för civilt totalförsvar har bildats. Vid denna enhethandläggs de civila totalförsvarsfrågor som faller inom försvarsdepartementetsverksamhetsområde, men också samordning av totalförsvarsfrågorna påregeringsnivå och beredskapsfrågor för . Samtidigtmed samordningsavdelningen i försvarsdepartementet inrättades försvarsrådetenligt regeringens beslut . I beslutet anges att försvarsrådetskulle utgöra ett forum för ömsesidig orientering mellan regeringen ochcheferna för vissa av totalförsvarets centrala myndigheter. 1983/84:166 17 motiv för rådets inrättande som anfördes, kan väsentligen två uppgifter förförsvarsrådet härledas, nämligen att delsöverlägga om frågor rörande totalförsvarets målsättning och avvägning samtfrågor av "kontroversiell karaktär", delsatt - i vissa kritiska lägen då regeringen kan ha behov av att få en samladbild av beredskapsläget inom totalförsvaret - diskutera eventuella beredskapshöjningar. Försvarsrådethar sammanträtt i medeltal 3 gånger/år. Ettytterligare led samordningsreform var att inrätta totalförsvaretschefsnämnd. Enligtsin instruktion (SFS 1962:536, ändrad 1980:1044) skall nämnden "i fredverka för samordning av de centrala myndigheternas verksamhet påtotalförsvarets område". Det åligger nämnden särskilt att "följautvecklingen inom och utom landet på områden av betydelse för totalförsvaret ochatt därvid ägna uppmärksamhet åt frågor, som kräva samordnande åtgärder". Somledamöter i nämnden ingår överbefälhavaren, chefen för försvarsstaben,kabinettssekreteraren, rikspolischefen, cheferna för ,försvar, , postverket,, transportrådet, , statens jordbruksnämnd,och överstyrelsen för ekonomiskt försvar,verkställande direktören i samt en civilbefälhavare som utsessärskilt av regeringen. Regeringenutser en av ledamöterna att vara ordförande. Nämnden utser inom sig viceordförande. Som sekreterare i nämnden tjänstgjorde t.o.m. chefen församordningsavdelningen i försvarsdepartementet samt därefter chefen för enhetenför civilt totalförsvar inom departementet. har sedan sin tillkomst sammanträtt . Deärenden som har. behandlats är av vitt skiftande karaktär. Chefsnämndenhar tillkallat två särskilda beredningsorgan, nämligen - år1963 Totalförsvarets teleberedning (TTB) med uppgift att samordna anskaffning och utbyggnad av sambandsnät liksom i övrigt behandla gemensamma samordningsfrågor år1975 Totalförsvarets beredning för samordning av vissa länsstyrelse frågor (TBSL) med uppgift att samordna och prioritera de centrala totalförsvarsmyndigheternas anvisningar till länsstyrelserna främst av seende de senares verksamhetsplanering. 2 1983/84. 1983/84:166 18 Sammanfattning av utredningens om totalförsvarets samordningöverväganden och förslag Utredarensammanfattar sitt betänkande enligt följande: Utredningsuppdraget, som gavs den16 , omfattar väsentligen fyra huvuduppgifter, nämligen - att se över formerna församordning av totalförsvarsfrågorna inom och i samband därmedöverväga uppgifter och arbetsformer för försvarsdepartementetssamordningsavdelning, - att pröva försvarsrådets roll,sammansättning och arbetsformer, - att pröva totalförsvaretschefsnämnds roll, sammansättning och arbetsformer samt - att utvärdera och övervägaordningen för beredning av underrättelseinformation m.m. inomregeringskansliet. Ensjälvklar utgångspunkt när man skall utreda totalförsvarets ledning ochsamordning är att klariägga vad som menas med begreppet "totalförsvaret". Totalförsvaretshuvuddelar har traditionellt angetts vara försvarsmakten, civilförsvaret,ekonomiska försvaret, psykologiska försvaret och övrigt totalförsvar. I övrigttotalförsvar ingår bl.a. säkerhetspolisen, vissa ledningsfunktioner samt hälso-och sjukvård i krig. 1978års försvarskommitté tog i sitt betänkande Säkerhetspolitiken och totalförsvaret(Ds Fö 1981: 1) bl.a. upp frågan om vad som menas med totalförsvaret. Kommitténkonstaterade att framtida krig och kriser kommer att på olika sätt beröra helasamhället och hela befolkningen. Med begreppet totalförsvar bör därför inteavses någon organisation utan en sammanfattning av alla de åtgärder som ärnödvändiga för att förbereda landets försvar mot yttre hot och samhälletsomställning till kris- eller krigsförhållanden. I sådana situationer omfattartotalförsvaret strängt taget hela det omställda samhället. svåra situation som råder då samhället skall ställas om för kris eller krigmåste ändringar i ledningsförhållanden, organisation och arbetssätt undvikas sålångt som möjligt. Grundläggande för försvarsplaneringen bör därför vara attett ansvar i fred för någon samhällsfunktion, som skall upprätthållas underkriser och krig, skall behållas i sådana situationer och vara förenat med ettansvar för att erforderliga beredskapsåtgärder vidtas. Grundprincipenför verksamheten inom vårt totalförsvar - att den som ansvarar för och leder enfunktion/verksamhet i fred också skall svara för denna funktion/verksamhet ikrig och för att krigsverksamheten förbereds - ställersärskilda krav på samordningen av totalförsvaret. För att bered skapsuppgifterna inte skall prioriteras ned i förhållande till fredsuppgif terna hos ansvarig myndighet måste samordningen utövas aktivt och upp sökande. 1983/84:166 19 Enväsentlig del av samordningen är därför att göra myndigheter (och organisationer)medvetna om beredskapsfrågorna och stimulera till att beredskapsaspekternafortlöpande beaktas i det fredstida arbetet. Attsamordna en verksamhet mellan flera parter är en svår uppgift. Den kan intebeskrivas endast genom att förteckna etf antal arbetsuppgifter. Uppgifteninnebär i stor utsträckning att stimulera andra att medverka i arbetet mot ettsamordnat mål. Sådan stimulans åstadkoms inte genom "diktat" ellerskriftliga anvisningar. Syftet nås bäst genom att man intar en "utåtriktadsamverkans-attityd" och tidigt "fångar upp" samordningsbehov. Ikaphel 2 av detta betänkande redovisar jag några allmänna synpunkter på dennafråga. Ikaphel 3 redovisas några utländska erfarenheter. Konstitution och förvaltningstraditionvarierar i andra länder och avviker i många fall från våra svenskaförhållanden. Det är därför svårt att dra entydiga slutsatser för svensk del avde utländska förebilderna. Studiernaav det utländska materialet, har dock gett några värdefulla aspekter påproblemen. Ett av syftena meddepartementsreformen var att underlätta samordningen avtotalförsvaret inom genom att föra större delen avtotalförsvarsfrågorna till försvarsdepartementet. Det är ännu för tidigt attuttala sig om detta syfte har uppnåtts eller inte. Även om flera tungatotalförsvarsfrågor nu är förda till försvarsdepartementet så ligger detfortfarande kvar totalförsvarsuppgifter på praktiskt taget samtliga departementvilket innebär att ett samordningsbehov alltjämt föreligger. Genomatt huvuddelen av totalförsvarsärendena nu handläggs inom försvarsdepartementetfinns risk för att samordningen mellan krigsverksamheten och den fredstidaverksamhet som bildar dess bas försvåras. Vidare kan lätt känslan av ansvar ochförståelse för försvarsfrågor minska inom övriga departement. Det måste därförskapas möjligheter och garantier så att detta inte sker. Dessafrågor behandlas i kapitel 4 varvid administrativ beredskap, planerings- ochbudgetarbete, krigsplanläggning samt utbildning och övningar berörs. Jag lämnaringa förslag till organisatoriska förändringar men föreslär attstatsrådsberedningens anvisningar för gemensam beredning av ärenden inomregeringskansliet kompletteras med en förteckning över sådana ärenden som andradepartement skall bereda gemensamt med försvarsdepartementet. Ikapitel 5 behandlas frågor rörande beredning av underrättelseinformation ochkrisledning inom . finns en informellsamrådsgrupp under ledning av kabinettssekreteraren. 1 gruppen ingår ocksåstatssekreterarna i statsrådsberedningen och försvarsdepartementet, tjänstemäni justitie-, utrikes- och försvarsdepartementen samt chefen för försvarsstabenoch chefen för säker- 1983/84:166 20 hetsavdelning.Gruppen sammanträder regelbundet. Vid mötena har tidigare förtsminnesanteckningar som av uppenbara skäl är starkt sekretess-belagda. Deintervjuer som jag har genomfört visar entydigt att deltagarna i den nämnda gmppenanser att den fungerar mycket väl. Jag har haft tillfälle att ta del avgruppens minnesanteckningar och därvid fått det bestämda intrycket att den välfyller funktionen som "underrättelseberedning". Det fmns därför ingenanledning att föreslå ytterligare organisatoriska åtgärder i detta hänseende. Deninformella samrådsgruppen under kabinettssekreterarens ledning utgör även ettbra embryo till en "krisstab" inom . Den kan,beroende på den aktuella krissituationens karaktär, utökas med specialisterinom skilda områden, t. ex. folkrätt. Varjekris är unik och kräver sin speciella handläggning. Det finns därför starkaskäl för att inte binda regeringen och vid ett vissthandlingsmönster och vissa rutiner som i det konkreta fallet kan visa sigolämpliga eller t.o.m. omöjliggöra ett snabbt och kraftfullt agerande. Jaganser därför att någon fast organiserad "krisledning" inte börinrättas i . Vid sidan av den nämnda informella samrådsgruppenfinns också andra organ i vilka överläggningar kan ske i olika krissituationer.Ett sådant är försvarsrådet. spelar givetvis också enbetydelsefull roll i dessa sammanhang. Vidsidan av rent organisatoriska åtgärder finns ett annat, effektivt medel atthöja beredskap inför kriser av olika slag. Enkla spel ellerövningar där man mot bakgrund av ett scenario studerar vilka åtgärder som börvidtas ger dels deltagarna en kunskap om hur sådana kriser kan handläggas, delsunderlag för andra förberedelser. Sådana spel och övningar bör anordnas alltemellanåt inom .