prop · G703105 · 1983-12-31 00:00:00 — Attbehålla det nuvarande minimislraffel ter sig så mycket mera motiverat som ensänkning skulle föra med sig vissa särskilda konsekvenser som inte är önskvärda.Bl.a. bör uppmärksammas den särskilda regeln i sekretesslagen (1980:100) om attden sekretess som gäller inom hälso- och sjukvården och intehindrar alt anmälan görs till åklagar-eller polismyndighet i fråga om ell brottför vilket inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse (se 7 kap.1 och 4 §§ samt 14 kap. 2 § sekretesslagen). Som har påpekats vidremissbehandlingen innebär kommitléförslaget att denna regel inle längreskulle gälla för våldläklsbroll. En likartad konsekvens skulle uppkomma när delgäller möjlighelen alt höra advokater, läkare, vissa kuratorer m.fl. somvittnen i mål om ansvar för våldtäkt, när fråga är om uppgifter som haranförtrotts dem på grund av deras ställning eller som de i samband därmed har fåttreda på (jfr 36 kap. 5 § ). Man synes inle heller kunnaunderlåta all beakta alt den särskilda presumtionsregeln om häktning i 24 kap.1 § tredje stycket inte skulle kunna tillämpas, omstraffskalan sänks. Prop.1983/84:105 23 Ävenom jag alltså inte i denna del kan godta kommitléförslaget, harjag en vissförståelse för kommilténs motivering. En del förfaranden, som hänförs tillde lindrigare brotten frihelskränkande otukt eller våldförande kommer nämligenenligt såväl kommitléns som mitl förslag alt i fortsättningen bedömas somvåldtäkt. Uppenbart är alt fängelse skulle vara en alltför strängpåföljd för vissa sådana fall. kan emellertid beaktas i lagstiftningenutan alt man därför behöver sänka del normala straffminimum. Jag föreslår istället all väldtäktsparagrafen kompletteras med en särskild bestämmelse av delinnehållet all om brottet med hänsyn till våldels eller hotets art ochomständigheterna i övrigl är mindre grovt, gärningsmannen skall dömas tillfängelse i högst . I likhet medsexualbrotlskommiltén och flertalet remissinslanser anser jag vidare all delbör finnas en särskild beslämmelse för grov våldtäkt. Vid bedömningen av om ettvåldtäktsbrott skall anses grovt bör särskilt beaklas om del våld somgärningsmannen har utövat var livsfarligt eller har medfört allvarlig skadaeller sjukdom eller om gärningsmannen på annal sätt har visat särskild råhet.Straffet för grov våldtäkt bör lämpligen vara lägst fyra och högst tio år.Straffmaximum för normalfallet av våldtäkt bör då kunna sättas till fängelse . Jag återkommer lill vissa tillämpnings-frågor i specialmotiveringen. Jaghar nu senast uppehållit mig vid frågan vilka faklorer som främsl bör beaktasnär man bedömer om ett våldläklsbroll skall föras under en lägre straffskala änden för normalfallet eller under den strängare straffskala som avses gälla förgrova fall. Vad jag har uttalat i denna del bör också ge en anvisning om vilkaomständigheter som generellt sett bör tillmätas vikl vid straffmätningen. Iförsta hand bör man även här ta hänsyn till arten och graden av del våld ellerhot som gärningsmannen har använl samt arten och graden av den sexuellakränkningen. Det är att märka att de gärningar som kommer atl falla in undervåldläktsbeslämmelsen kan uppvisa slora variationer: från fall där våldet harbestått i att gärningsmannen med fysiskt tvång skill kvinnans ben åt och densexuella handlingen endasl inneburit atl könsdelarna berört varandra tillsilualioner där offret har behandlats grovt förnedrande med sadistiska inslagoch blivit utsatt för upprepade och långtgående sexualövergrepp. Denobjektiva karaktären av övergreppet bör alltså ha grundläggande betydelse vidbedömningen. Som har påpekats vid remissbehandlingen måsle här liksom i andrasammanhang en helhetsbedömning göras av den föreliggande situationen. Därvidkan man självfallet inle bortse från de omständigheter som har föregått ettövergrepp eller som anknyter lill parternas personliga relationer; sådana faktoreringår alltid som en del i helhetsbilden när en domslol skall beslämma påföljd iett brottmål. I vad mån och på vilkel sätt man skall beakta sådana faktorerlåter sig inte beskrivas i en enkel formel. 1983/84:105 24 Man kan t. ex. som jag ser del inle som BRÅ har gjortvid remissbehandlingen - generellt hävda alt våldtäkter av överfallskaraklärbör föranleda strängare straff än fall där kontrahenterna har varil bekantamed varandra, även om man naturligtvis kan ha förståelse för ett sådant synsätt.Men i det förra fallet kan bedömningen påverkas av all våldtäkten visar sig havarit utslag av en sjuklig inriktning av sexualdriften, och i det senare kansituationen vara den atl gärningsmannen grovt har svikit ett förtroende somvisals honom, nägot som ju i princip bör verka i straffhö-jande riktning. Det går inle heller alt ge någol entydigt besked om hurman skall se på den omständigheten alt parterna vid tiden för ett övergreppsammanlevde i en sexuell relalion. Utrymme för att inom ramen för straffskalanbeakta ett sådanl förhållande i mildrande riktning kan i linje med vaddomareförbundet har framhållit finnas i fall då övergreppet varit avengångskaraktär och det våld som förekommil varil av lindrig beskaffenhet. En annan situation, som har pekat på, kan vara altkvinnan grovt förödmjukat mannen med den följden att han förlorat besinningenoch handlat på ett sätt som han inle skulle ha kunnat göra under normalaförhållanden. Å andra sidan kan i fall då parterna sammanlevt mannen ha utsattkvinnan för upprepade och förnedrande övergrepp och med hänsynhärtill ell särskill strängt straff vara moliveral. Vad angår förulsättningarna för atl föra ett broll inunder den lindrigare straffskalan utan särskill angivet straffminimum vill jagbetona att den avfallning somjag har föreslagit innebär alt en bedömningav våldels eller hotets art alllid blir del grundläggande och alt alltså engärning där våldet eller hotet har varil av allvarlig karaktär avses falla inunder den strängare skalan oavsett omständigheterna i övrigt. Innan jag lämnar denna fråga vill jag ylleriigareframhålla alt den omständigheten alt en helhetsbedömning måste göras i dessafall givetvis inte innebär alt man i förundersökningen och processen får dra införhållanden som saknar rättslig relevans. Hit hör uppgifter om hur kvinnanslevnadssätt har varit. Viktigt är vidare att den omsländighelen atl en kvinnaexempelvis har följl med en man i hans bil eller lill hans bostad eller medgettvissa närmanden från hans sida inte ses som om hon därmed skulle vara i någonmening medvållande till ett inträffat övergrepp. Sådana omsländigheler fårsåledes inle tillåtas påverka hennes rättsskydd. Skulle man se saken pä detsättet, riskerar förundersökningen och brottmåls-processen säväl som denrättsliga bedömningen atl snedvridas. Över huvud taget bör den omständighetenall ett övergrepp har föregåtts av samvaro mellan kontrahenterna inte ledalill en mildare bedömning. Vad jag har sagt senast har främsl syftat på denvanligaste situationen, nämligen då gärningen förövas av en man mol en kvinna.I tillämpliga delar avser det anförda givetvis även andra fall. Prop.1983/84:105 25 Mittförslag: Den som förmår annan lill sexuellt umgänge genom atl grovt missbrukaden andres beroende ställning eller genom atl otillbörligt utnyttja atl denandra befinner sig i vanmakt eller annat hjälplöst Ullstånd eller är psykisktsjuk eller psykiskt utvecklingsstörd skall dömas för sexuellt utnyttjande tillfängelse i högsl . Överensstämmer i sak med mitt förslag. Remissinstanserna:Endasl ett fätal remissinstanser har yttrat sig särskill över förslaget i dennadel. RÅ föreslår all brottet uppdelas i två grader, sexuellt utnyttjande ochgrovt sexuellt utnyttjande. Hovrätten för ifrågasätter ombestämmelsen är för omfattande och anser att i vart fall straffskalan är försträng. Skälför mitt förslag: I tidigare avsnitt har behandlats sexuella övergrepp somkarakteriseras av atl de har framtvingats genom våld eller hot. En sexuellkränkning kan emellertid också komma lill stånd genom utnyttjande av ensvagare part. Denna lyp av övergrepp bestraffas som frihelskränkandeolukt, olukt med ungdom eller otukt med barn. I delta avsnitt kommer jag all taupp sexuella utnylljanden som kan vara straffbara oberoende av offrets ålder.De särregler som bör gälla till skydd för barn och ungdom behandlas i avsnill2.4. Dennuvarande bestämmelsen om frihelskränkande otukl lar sikle på -förutomsituationer då olaga tvång kommit till användning - tre olika fall, nämligendels grovt missbruk av den som i förhållande till gärningsmannen intar enberoende ställning, dels olillböriigt utnyttjande av den som befinner sig ihjälplöst tillstånd och dels sådant utnyttjande av den som är psykiskt sjukeller psykiskt utvecklingsstörd. Detled i bestämmelsen som avser grovt missbruk av annans beroende ställninglillämpas mycket sällan, vilket delvis torde sammanhänga med att det ofta är förenatméd bevissvårigheler att visa alt någon har blivit föremål för sådant missbruk.Vid remissbehandlingen har frän något håll ifrågasatts om det bör finnas kvar. Jaganser emellertid själv atl bestämmelsen i denna del har en funktion att fylla,främst då det gäller missbruk av ungdomars beroendeställning. Jag tänker dåbl.a. på det fallet atl en lärare eller någon annan med liknande anknylninglill skolväsendet inleder ett sexuellt förhållande med någon av eleverna vidden skola där han eller hon är verksam. Mot detta gäller f n. enligt 6 kap. 4 §ett kategoriskt förbud, som enligt vad jag kommer all utveckla under 2.4 böravskaffas. När sådana fall förekommer i praktiken torde det emellertid intesällan vara fråga om grovt missbruk av beroendeställning och förfarandet bör dåkunna bestraffas som sexuellt utnyttjande. Prop.1983/84:105 26 Detkan också tänkas andra situationer där ungdomar står i sådantberoendeförhållande lill en vuxen person atl den vuxne kan få lill ståndsexuellt umgänge med den unge genom att grovt missbruka dennes beroendeställning. Man kan t.ex. inle utesluta möjligheten av att arbetsgivare ellerarbetsledare - t.ex. genom alt förespegla särskilda förmåner eller genom atthota med ogynnsam beliandling - kan tänkas förmå underåriga arbetstagare tillsexuellt umgänge. Vid avgörandet av huruvida missbruket i sädana situationerskall avses grovt bör man fästa stor vikt vid dels arten avberoendeförhållandet och dels i förekommande fall åldersskillnaden mellan denunge och gärningsmannen. En bestämmelse av aktuelltslag kan emellertid få betydelse även i fall då båda parter är vuxna. Somexempel kan nämnas fall då någon som stått i vårdnadsförhållande eller liknandelill en vuxen uppnått myndig ålder men forlfarande befinner sig i en starkberoendeställning. Ett annat tänkbart fall är förhållandet lärare-elev däreleven såsom t.ex. i de högsla gymnasieklasserna eller viduniversilelsstudier, uppnått myndig ålder. Bestämmelsen kan också fåtillämpning pä fall dä en vuxen är intagen tvångsvis i någon anstalt ellerinstitution, t.ex. fängelse, psykiatriskt sjukhus eller insfitulion förmissbruksvård. Sammanfattningsvisanser jag alltså att man fortfarande bör ha en bestämmelse som bestraffarsexuellt utnyttjande genom grovt missbruk av annans beroende ställning. Denandra situation som omfattas av paragrafen, nämligen utnyttjande av en personsom befinner sig i hjälplöst tillstånd, torde ha sin slörsla prakliskabetydelse i situationer då någon på grund av kraftig berusning eller narkolikapåverkaninte har förmåga atl uppfatta atl han eller hon utsätts för sexuella närmanden.Det kan också vara fråga om sexuella närmanden till en sovande eller en personsom på grund av sjukdom eller kroppsskada inte kan bjuda motstånd eller inteförmår uppfatta gärningens innebörd. Slutligen avses sexuellt umgänge medpsykiskt sjuka och psykiskt utvecklingsstörda. Självfallet bör psykisktutvecklingsstörda och psykiskt sjuka människor ha räll lill ett sexuallivprecis som andra människor. Det kan emellertid inle uteslutas att de kan hasärskilda svårigheter atl värja sin sexuella och personliga integritet. Även defall som avses nu bör alltså omfattas av den aktuella kriminaliseringen, i denmån gärningen inte bör rubriceras som våldtäkt. 1983/84:105 27 2.4Sexuella övergrepp mot barn och ungdom Mittförslag: Vissa personer, nämligen sådana som har barn eller ungdom under sinfostran eller värd eller som har tillsyn över dem på grund av myndighets beslutåläggs ell absolut förbud mol sexuellt umgänge med den som står under derasvård eller tillsyn. Detsamma skall gälla biologiska föräldrar saml far- ochmorföräldrar oavsett om de utövar vårdnad eller tillsyn. Den som överträderdetta förbud döms för sexuellt utnyttjande av underårig lill fängelse eller i grova fall för grovt sexuellt utnyttjande av underårig tillfängelse lägst två och högsl . Till skillnad mot vad som f. n. ärförhållandet omfallar emellertid det kategoriska förbudet inle lärare ochmoisvarande. Den som har sexuellt umgänge med barn under 15 är döms försexuellt umänge med barn till fängelse i högst . Den nuvarande möjlighelenalt underlåta ålal vid ringa skillnad i ålder och utveckling mellangärningsmannen och barnet behålls. Kommitténsförslag: Överensstämmer i huvudsak med mitl förslag. Maximistraffet försexuellt umgänge med barn föresläs dock vara endast och åtal för brottskall kunna underlåtas även i del fallet alt gärningen ulgör ett led i enfastare förbindelse mellan gärningsmannen och barnet. Remissinstanserna:De flesta remissinstanser tillstyrker kommitténs förslag eller lämnar del utanerinran. Flera menar emellertid att de nuvarande obligatoriska förbuden molsexuellt umgänge mellan lärare och elever bör behållas. Åtskilliga instanser ärnegativa till kommitténs utformning av älalsregeln för sexuellt umgänge medbarn. Ett par instanser anser att den av kommittén föreslagna straffskalan fördetta brott är för mild. Skälför mitt förslag: Inledningsvis vill jag framhålla att de allmänna bestämmelserom sexuella övergrepp som jag lidigare har föreslagil givelvis också avsesgälla övergrepp mot underåriga. Barn och ungdomar behöver emellertid ettväsenlligl utökat skydd mol att utsättas för sexualhandlingar som de inte ärmogna för. kan en underårig länkas bli indragen i ett sexuelltförhållande ulan alt man kan säga alt det är fråga om ett direkt fysiskt ellerpsykiskt tvång. Det kan vara fråga om övertalning eller annat utnyttjande avdet faktiska överläge som en vuxen person intar i förhällande till denunderårige. Härbör man särskill uppmärksamma de olika former av sexuella övergrepp inomfamiljen som i dagligt tal går under beteckningen incest. Det är då vanligenfråga om sexuella övergrepp från en faders eller styvfaders sida mot en dottereller styvdotter, men även andra fall förekommer. har denna typav sexuella utnylljanden kommil atl uppmärksammas mer än lidigare. Det hardärvid kommil fram omständigheter 1983/84:105 28 somlyder på att dessa slags övergrepp är vanligare i praktiken än vad man tidigareallmänt har antagit. Sädana övergrepp ärgivetvis ägnade att medföra skador för barnet. Barnet kan få svårigheler altknyta normala kontakter med andra människor både när det gäller sexuallivetoch på andra områden. uppstår också, särskilt om det är ett litet barn,rent fysiska skador. Det är angeläget all man i den straffrättsligalagsliflningen med eftertryck gör klart atl övergrepp inom familjen skallbeivras. I detta sammanhang villjagockså understryka vikten av att samhällels insalser för alt stödja och hjälpade barn som har råkat ut för övergrepp av akluelll slag intensifieras. Enliglvad jag har inhämtat har man inom tillsall en särskildarbelsgrupp med uppgift all ularbeta rikllinjer för omhändertagande av barn somutsätts för sexuella övergrepp inom familjen. Även inom kommunerna har manbörjal ägna ökad uppmärksamhet åt denna typ av övergrepp och möjligheterna atlingripa inom ramen för . Sexuella övergrepp motbarn och ungdomar förekommer givetvis också ulanför familjens ram. Även i dessafall kan barnet eller ungdomen åsamkas belydande skador. Lagstiftningen måstekonstrueras så att även denna typ av övergrepp motverkas. Sexualbrotlskommilténhar som utgångspunkl för sitt lagförslag ställt upp tre principer, nämligen attlagstiftningen skall - straffa alla former av sexuellahandlingar inom familjen som rikias mol barn och ungdomar - straffa också handlingar medsexuell innebörd som sker ulanför familjen och riktas mot barn - straffa sexuellt umgänge medungdomar när det sexuella umgänget sker i situationer där man typiskt har alträkna med en risk för alt det kan innebära ett övergrepp. Jaginstämmer i dessa principer. anser jag atl man som huvudregelbör ulgå frän en bestämmelse om sexuellt utnyttjande av underårig. Medunderårig avses alla barn och ungdomar . Den nuvarandestraffbestämmelsen om olukt med ungdom i 6 kap. 4 § BrB straffbeläggergenerellt fall dä någon har sexuellt umgänge med den som är och somslår under hans tillsyn vid skola, anstalt eller annan inrättning eller annarsstår under hans övervakning, vård eller lydnad. Även i fortsättningen bör manuppställa ett absolut förbud för vissa personer atl ha sexuellt umgänge medunderåriga som de har speciella relationer lill. I dén mån detta förbudöverträds skall det untanlags-lösl betraktas som sexuellt ulnyitjcLnde. Manbehöver alltså inle föra bevisning om i vad mån omständigheterna i del särskildafallet kan anses innebära all den underårige utnyttjats. Närdet gäller frågan vilken personkrets som skall omfallas av ett sådant förbud ärdet av skäl somjag har anfört lill en början uppenbart atl 1983/84:105 29 manbör straffbelägga sexuella förbindelser mellan föräldrar och barn som inte haruppnått myndig ålder. Delsamma bör gälla annan person som har anförtrottsrollen som vårdnadshavare och därmed också har övertagit ansvaret för barnelsfostran. Även om förhållandena kan gestalta sig olika beroende på en radfaktorer allteftersom barnet lever i en traditionell familjemiljö med sinabiologiska föräldrar eller adoptivföräldrar eller står under särskild förordnadförmyndares vårdnad, är del angelägel att sexuella förbindelser mellan barnetoch dess vårdnadshavare motverkas. Varje sådan förbindelse bör därför varaunderkastad straffansvar. Avgörande bör inle vara den rättsliga vårdnaden ulanförbudet bör avse varje person som slår i ell vårdnadsförhållande till barnet,t.ex. en fosterförälder eller en man som inte är barnels far men som modernsammanlever med och barnet bor hos. Kommitténhar i sitt lagförslag uttryckt saken så atl den som har sexuellt umgänge mednågon som är under 18 är och som står under hans fostran skall bestraffas. Imotiveringen anförs att straffbestämmelsen avses inbegripa även en biologiskförälder som visserligen inle har del i den juridiska vårdnaden men som harumgängesrätt eller faktiskt umgås med barnet. Fleraremissinstanser, bland dem RÄ, har påpekat atl begreppet fostran varken i denmening det används i eller från rent språklig synpunkl läckerdenna situation. Denna anmärkning är befogad. För all missförstånd skallundvikas bör därför i straffbestämmelsen uttryckligen anges atl den avser ävenfall då någon har sexuellt umgäng med egen avkomling under . Härigenomkommer straffbestämmelsen alt omfalla alla biologiska föräldrar samt mor- ochfarföräldrar oavsett om dessa har del i vårdnaden av barnet eller inte. Tillfrågan om kriminaliseringen i övrigl av incest återkommer jag (avsnitt 2.5). Jagföreslår alltså atl ett förbud av aktuellt slag lill en början får omfatta attnågon har sexuellt umgänge med egen avkomling eller den som slår under hansfostran. Även andra personer kan emellertid inta en sådan position iförhållande till en underårig atl de bör vara underkastade ett absolut förbudmot all ha sexuella relationer med denne. Jag syftar då närmast på vissasärskilda lyper av vård- och lillsynssilualioner. Socialtstörda ungdomar, som på grund av missförhållanden i hemmet, kriminalitet,missbruk eller av annan liknande orsak har blivit föremål för åtgärder inomsocial- eller kriminalvården står i ett uttalat beroendeförhållande till sinavårdare eller övervakare. De ungdomar det här gäller befinner sig redan som enföljd av samhällels ingripande mot dem i en särskilt känslig situation och harofta allvarliga personliga problem av skilda slag. Dessa ungdomar kan lätt blioffer för sexuellt utnyttjande. Den vuxne kan här locka den unge lill sexuelltumgänge genom atl utlova särskilda förmåner eller genom atl hota med sämrebehandling eller andra åtgärder som den unge vill slippa ifrån. Situationen kanockså vara den all den unge inlåler sig på eller kanske lill och med inbjuderlill en sexuell förbindelse av Prop.1983/84:105 30 dettaslag därför atl han eller hon tror sig därigenom kunna utverka förmåner ellerpå annal säll påverka sin situation. Dessa ungdomar är i särskilt hög grad ibehov av skydd mot atl bli sexuellt utnyttjade av de vuxna personer som har envård- eller tillsynsfunktion. -Detta bör tillgodoses genom alt man på sammasätt som när del gäller vuxna familjemedlemmar uppställer altstraffsanklionerat förbud för personer tillhörande den vård- och fillsynspersonalsom hår åsyftas att över huvud laget ha sexuellt umgänge med ungdomar under 18år som står under deras vård eller tillsyn. De situationer somjag häravser är främsl när underåriga är föremål för vård eller behandling enligllagen (1980:621) om vård av unga, lagen (1966:293) om beredande av slutenpsykiatrisk vård i vissa fall eller den s.k. omsorgslagen (1967:940).Moisvarande gäller naturligtvis fall då behandlingen regleras avfrivårdsförordningen (1983:250), lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalteller lagen (1981: 1243) om vård av missbrukare i vissa fall, även om dessaförfattningar mera sällan tillämpas i fråga om underåriga. Den nuvarande bestämmelsenom otukt med ungdom straffbelägger också generellt fall då någon har sexuelltumgänge med den som är och som slår under hans tillsyn vid en skolaeller motsvarande. Kommillén anser att denna kriminalisering inte bör behållas.Flerlalel remissinstanser lämnar kommitléförslaget i denna del utan erinran,och förslaget tillstyrks uttryckligen bl. a. av . Vissainstanser, bland dem , hovrätten för ,, , och , förordaremellertid att del nu gällande absoluta förbudet för lärare alt ha sexuellt umgängemed en underårig elev behålls. Naturligtvismåste del som regel anses olämpligt och direkl slötande om enlärare skulle ha en sexuell förbindelse med en elev som inte har uppnåttmyndighetsåldern. Ett generellt straffansvar för sådana fall går emellertidenligl min mening för långt. Flerlalel ungdomar undergår numera någon form avhögre skolutbildning. Skolformerna är många och varierande. Inle sällan,särskilt med hänsyn lill atl man i räll stor utsträckning anlitar ungavikarier, är del relativt liten åldersskillnad mellan lärare och elever. Det nugällande förbudet tillkom dä skolan var väsentligt mer auktoritäroch beroendeförhållandet mellan lärare och elever mera markerat än vad som ärfallet . Man kan numera inte utgå från att det i alla skolformer och ialla situationer finns ett uttalat beroendeförhållande mellan lärare och elev.I de fall där ett förbud kan te sig motiverat, exempelvis där del är storåldersskillnad mellan parterna och eleven är starkt beroende av lärarensbetygssättning eller motsvarande, lorde den allmänna bestämmelsen om sexuelltutnyttjande vara tillräcklig för ett ingripande. Jag ansluter mig därför lillkommitléförslaget. Prop.1983/84:105 31 och Föreningen anseratl förbudet mol sexuella förbindelser med ungdomar också bör omfatta personalpå institutioner, t.ex. psykiatriska sjukhus, där ungdomar har tagils in påfrivillig väg. Även för sådana fall anser jag emellertid att de allmännabestämmelserna om sexuellt utnyttjade ulgör ett fillräckligt skydd. Sammanfattningsvisanser jag alltså att skyddet mol sexuellt utnyttjande av ungdomar bör ulformasså all den som har sexuellt umgänge med någon som är och är hansavkomling eller står under hans fostran eller för vars vård eller lillsyn hanhar alt svara på grund av myndighets beslut skäll straffas.