prop · G70350 · 1983-12-31 00:00:00 — För alt en positiv löneutveckling skall uppnåsmåste den solidariska lönepolitiken verka så att lågproduktiva företag med låglönebetalningsförmåga successivt slås ut och ersätts av företag med högreproduktivitet och lönebetalningsförmåga. För en sådan fungerande dynamik inäringslivet krävs incitament för risktagande och nysatsningar. En vinstdelningminskar räntabilitetsskillnaderna mellan företagen och motverkar en positivutveckling av näringslivet. Därmed hämmas den dynamik som är en förutsättningför den solidariska lönepolitiken. Vidaresaknas belägg för att permanent vinstdelning skulle minska löneglidningen.Särskilt måste detta ifrågasättas när vinstdelningen saknar direkt anknytningtill löntagarna i det enskilda företaget. /SRanser alt lönepolitiken skall verka röriighetsfrämjande i syfte att stimulerauppkomsten av framgångsrika företag med hög lönebelal-ningsförmåga. För deltakrävs ekonomiska incitament för såväl företag som för löntagare. Densolidariska lönepolitikens motstånd mot löneglidning och decentraliseradelöneförhandlingar gör det inte attraktivt för individen atl flytta tillhögproduktiva företag. Den obligatoriska vinstdelningen, som till sin natur ären extra beskattning av de framgångsrika och vinstgivande företagen, bromsarnäringslivets utveckling. Sammantaget menar alltså /SR att den solidariskalönepolitiken och vinstdelningen verkar i oönskad riktning. Organisationenavvisar bestämt obligatorisk och kollektiv vinstdelning som ett permanentinslag i lönebildningen. Delföreslagna vinsdelningssystemet saknar förutsättningar att skapa ökadarbetsmotivation hos de anställa, då systemet är kollektivt och därmed ingenhänsyn las till individuella eller till av grupp utförda prestationer inom ellföretag. Systemet ger ingen anledning att tro på framlida lugnareavtalsrörelser och en mer dämpad kostnadsutveckling, då sambandet mellan höglönsamhet och hög löneglidning på intet sätt är säkrat. Heladen teoretiska grunden för kolletivl ägda och kollektivt förvaltade fonder,uppbyggda genom vinstdelning och lönesummebaserade avgifter är felaktig. Smärreförändringar, såsom begränsade anpassningar och smakligare argument, påverkarinte detta faktum. EnligtLO:s uppfattning finns det tre syften med vinstdelning. De är för det förstaatl stödja den solidariska lönepolitiken. Genom den solidariska lönepolitikenuppstår i vissa företag ett outtaget löneutrymme i form av höga vinster,eftersom lönerna inte anpassas efter bärkraften i dessa företag. För det andraär del önskvärt med vinstdelning ur stabiliseringspolitisk synvinkel, eftersomlönlagarna därigenom kan godta en återhållsam löneutveckling. För det tredjehar vinstdelning betydelse för lönlagarnas delaktighet i företagensförmögenhetsuppbyggnad. LOmenar atl dessa skäl gör det angelägel all införa en obligatorisk vinstdelning. Prop.1983/84:50 62 Sammanfattningsvis menar LO att behovel av en obligatoriskvinstdelning är stort. Ur stabiliseringspolitisk synvinkel är det angelägetatt löntagarnas lönekrav kan hållas på en nominellt låg nivå. För all dessalåga lönekrav inle skall innebära orimliga fördelningseffekter mellan löntagareoch kapitalägare måste vinster över en viss nivå i näringslivet delas. Detinnebär-en möjlighel för löntagarna atl vara återhållsamma i sina lönekrav. Införandet av elt system med vinstdelning är angeläget.Del är dessutom vikligl att det införs . Med tanke på demycket stora . vinstuppgångar som förväntas inom näringslivel under innevarandeår lill följd av bl,a, devalveringarna av den svenska kronan kan lönekravenförväntas bli stora om inte elt fungerande vinstdelningssysteminförs, uttalar sig ulan undanlag för etl system medobligatorisk vinstdelning. Förulom de av fackföreningsrörelsen traditionelltframförda fördelnings-aspekterna är del, speciellt i rådande ekonomiska läge,viktigt att ur stabiliseringspolitisk aspekt komplettera den solidariskalönepolitiken med ett obligatoriskt vinstdelningssystem, 1 enlighet med sina direktiv har utredningsgruppenutarbetat elt förslag till vinstdelning utöver en viss nivå och med sikte på enobligatorisk lösning. Förslaget är genomgående av teknisk natur, Enliglförbundels mening måste del dock ses i det vidare sammanhang som löntagarnasandel i och inflytande över kapitalbildningen innebär. Förbundet utgår ifrånalt regeringen avser att ge löntagarfondsfrågan en samlad lösning och all detföreliggande förslagel är ell led däri. Från denna utgångspunkt stödjer förbundet förslagetsgrundläggande principer. Frågan om vinstdelning och därmed om ökade förutsättningarför löntagarnas delaktighet i kapitalbildningen bedömer vara av stor betydelse för den ekonomiska politiken. Ettvinstdelningssystem, utformat på ett riktigt sätt, kan utgöra elt värdefulltslöd för den solidariska lönepolitiken. Det kan bidraga lill en önskvärdstabiliseringspolitisk utveckling genom att viss del av vinsterna i företagen(övervinster) överföres till fonder i vilka lönlagarna har inflytande.Därigenom kan de centrala avtalen hållas på en lägre nivå och löntagarna kanacceptera en mer återhållsam löneutveckling. Förbundets uppfattning är ocksåatl vinsidelningssystem kan bidraga lill att löneglidningen i de mestvinstgivande företagen kan minskas, varvid en väsentlig fördel uppstår för delöntagarkollektiv som har starka och väl motiverade skäl för att ha följsamheti Prop.1983/84:50 63 löneutvecklingen med löntagargrupperna inom denvinstgivande sektorn av näringslivet. Förbundet bedömer detta som ett viktigtinslag i den solidariska lönepolitiken och som ett verksamt medel för allbedriva avtalsrörelserna . Trots att det således ligger utom ramen för betänkandetvill förbundet ändå inledningsvis deklarera sin principiellt positivainställning till införandet av ett obligatoriskt system för delning avövervinster inom företagssektorn. Ett sådant system kan, enligt förbundetsmening, få stor stabiliserings- och fördelningspolitisk betydelse . förutsätter altföreliggande betänkande skall läggas till grund för införandet av ettvinstdelningssystem för finansiering av löntagarfonder. Vi menarockså, i likhet med vad som framhålls i direktiven till denna utredning, attvinsldelningen är av central betydelse för den ekonomiska politiken och ettslöd för den solidariska lönepolitiken. Vidare vetvi all våra medlemmar och deras organisationer ute i förelagen visar ettaktivt intresse att delta i utformningen av företagens och arbetsplatsernasframlid. En förutsättning för att detta deltagande skall få en reell innebördär att löntagarna blir delaktiga i kapitalbildningen. vill med dessa argumentbetona vikten av alt frågan om vinstdelning som en del i ett system medlöntagarfonder får en snar lösning. Svenska gruvindustriarbetareförbundel anför: Enligl förbundets uppfattning måste vinstdelning ses sometl led i den framtida ekonomiska politiken i syfte att skapa sysselsättning,trygga välfärden samt utveckla den ekonomiska demokratin. Vinstdelning måste också bli ett stöd för den solidariskalönepolitiken som genom sin utformning innebär atl större vinsler uppslår ivissa företag, eftersom lönerna inte anpassas efter bärkraften i dessaförelag. Ur stabiliseringspolitisk synvinkel är vinstdelningönskvärd eftersom lönlagarna kan acceptera en långsammare löneutveckling om enviss del av vinsten går till alt bygga ut och utveckla industrin och därigenomskapa livskraftiga företag. Väsentligt är också att löntagarna blir delaktiga iföretagens förmögen-helsuppbyggnad och-får elt ökat inflytande i näringslivet. Införandet av ett system med vinstdelning får ses somangeläget. Det är dessutom viktigt atl det införes redan från årsskiftet. Medtanke på de stora vinstuppgångar som förväntas inom näringslivet underinnevarande år, får vinstdelning ses som .ett nödvändigt inslag i kommandeavtalsrörelse. 1983/84:50 64 anser att behovet av enobligatorisk vinstdelning är stort och akut av flera skäl, I takt med att vinstandelen inom industrin ökar pålöneandelens bekostnad, blir vinstdelning en allt viktigare åtgärd ur stabiliseringspolitisksynvinkel. Enligt uppgifter från har vinsternas andel avindustrins förädlingsvärde ökat från 1977 till preliminärt 1983.Lönens andel har i stället minskal från lill . Löntagarna har tagitsitt ansvar för landets ekonomi genom avtalsuppgörelser på en så låg nivå attde lett till reallönesänkningar för stora grupper av löntagare. För attlöntagarna skall kunna godta en återhållsam löneutveckling, trots att vinsternainom industrin ökar, krävs nu alt lönlagarna får del i företagensförmögenhetsuppbyggnad och ett ökat inflytande i näringslivet. Detta kan uppnåsgenom införandel av vinsldelning, som utgör en av grundpelarna i de kommandelöntagarfonderna. Då kan vinsldelningen också komma atl utgöra etlbetydelsefullt stöd ål den solidariska lönepolitiken, som ju innebär attlönerna inte anpassas till bärkraften i respektive företag. De höga vinster somuppslår i framgångsrika företag, lill följd av bl. a. outnyttjat löneutrymme,kan nu till en del komma löntagarna till godo genom vinstdelning. Svenska livsmedelsarbelareförbundel anför: Enligt Livs uppfattning är det centrala motivet förövervinstdelning att motsättningarna mellan tillväxtpolitiska ochfördelningspolitiska krav kan överbryggas. Sedan slutet på 70-lalet harvinsternas andel av överskotten ökal mycket kraftigt på lönernas bekostnad. Envinstandel i den nuvarande slorieksordningen är enligt Livs helt oacceptabel omövervinstdelning inte införs. Övervinstdelning överbrygger motsättningen mellanindustriföretagens behov av riskvilligt kapital, acceptabel soliditets- ochräntabilitetsnivå och fackliga krav på solidarisk lönepolitik saml all klyftori inkomst-och förmögenhetsfördelning ej ökar. Övervinstdelning skall såledesstödja den solidariska lönepolitiken (eftersom outtaget löneutrymme i form avhögre vinster i vissa företag delas kollektivt), slödja tillväxten (eftersomlöntagarna kan godta en återhållsam löneutveckling) samt ge löntagarnadelaktighet i företagens förmögenhetsuppbyggnad (varigenom vinsterna inte påsamma sätt innebär ökade orättvisor i inkomst- och förmögenhetsfördelning). Den svenska ekonomin måste stärkas. Ett viktigt led idenna process är en fortlöpande utbyggnad av den svenska industrin. För dettaändamål krävs bl. a. att induslrins vinster tilläts ligga på tillräckligt högnivå. Löntagarna tvingas då till en fortsatt återhållsam löneutveckling. Genomden solidariska lönepolitiken uppstår härvid mycket höga vinster i vissa företag.En vinstdelning som också ger löntagarna delaktighet i denna förmögenhetsuppbyggnadutgör ett stöd för den solidariska lönepolitiken och kan medverka till atllöneutvecklingen hålls på en samhällsekonomiskt rimlig nivå. 1983/84:50 65 Av dessa skäl anser Metall det angeläget att införaobligatorisk vinstdelning. Svenska pappersindustriarbeiareförhundet anför: Förbundet har i olika sammanhang framfört uppfattningenatt ett vinstdelningssystem är en nödvändig del i en ekonomisk politik för attklara ekonomiska problem. Svenska skogsarbelareförbundel anför: Enligt Skogsarbetareförbundels uppfattning är detangeläget atl nu genomföra någon form av vinsldelning. Devalveringen och ökadefterfrågan på industrins produkter kommer atl medföra ökade vinster inom vissabranscher och företag. Detta skulle kunna medföra problem genom ojämnlöneutveckling och åtföljande svårigheter alt hålla nere inflationen på enrimlig nivå. Vinstdelning och fonderade medel kan även spela en positiv rollbeträffande kapitalförsörjningen. Avkastningen kan användas för gemensammabehov, l.ex. att bidra till att trygga pensionerna. Ett slutligt förslag omvinstdelning bör därför utformas så, att det kan ingå i en långsiktig lösning. Svenska transportarbetäreförhundet anför: Såsom dock departementschefen anger i direktiven ärbakgrunden lill vinsidelningsdebalten fackföreningsrörelsens svårigheter attbedriva en solidarisk lönepolitik. Svårigheterna har främst varit att finnasådana lönenivåer som tillfredsställer dels rimliga fördelningspolitiskamålsättningar som dessa skulle vara förenliga med en samhällsekonomiutan inflation. Sätts de mest vinstgivande företagens lönebetalningsförmåga somriklkarl vid löneförhandlingarna löper man risk att slå ut de sämst ställdaföretagen. A andra sidan blir det helt otillfredsställande ur fördelningspolitisksynpunkt att låta lågvinstföretägen vara löneledande efter;-som det därmeduppstår oacceplabla övervinster i de mer bärkraftiga företagen. Enligt är det viktigtall hålla detta grundläggande motiv klart för sig inför konstruktionen av eltvinstdelnings-system. Den angivna målsättningen kan nämligen inle uppnås medindividuella företagsvisa vinsidelningssystem. Den fördelningspolitiskaeffekten kan endast uppnås genom kollektiva lösningar. Svenska träindustriarbetareförhundet anför: Förbundet ser del som mycket angeläget att eltobligatoriskt vinsidelningssystem införs. Ett fungerande vinstdelningssystemkommer atl få en stor betydelse som stöd och komplement till den solidariskalönepolitiken, vilken förbundet är en mycket stark förespråkare för. Genom attlöntagarna i ett vinsidelningssystem tillförsäkras del i industrinsförmögenhetsuppbyggnad kan en lugnare löneutveckling förutses. Delta är ävenav betydelse för regeringens möjligheter alt föra en framgångsrik slabiliseringspoliiikför att sanera den svenska ekonomin. 5 1983/84. 1983/84:50 66 SALFmotiverar sill beslut att inte yttra sig över förslaget, SALF anför: Vinstdelningsgruppensförslag omfattar således endast en begränsad del av elt framtidavinstdelningssystem. Det finns inga officiella förslag om l.ex.vinstavgiftens storlek, vilket eller vilka organ som skall förvalta de influtnabeloppen eller vad vinstavgifierna skall användas till. Företrädare förregeringen har dock uttalat all förslag i dessa delar kommer atl redovisasunder sommaren eller . SALF anser alt det är omöjligtalt la ställning lill en del av elt framtida vinsidelningssystem utan att vetahur hela systemet är tänkt att se ut. Endast om regeringen hade redovisat ettfullständigt förslag till vinstdelningssystem hade SALF kunnat yttra sig överförslaget. Av bl.a. uttalanden frånregeringsföreträdare framgår att vinstdelningsgruppens förslag är avsett attingå i någon form av "löntagarfondssystem". Frågan om löntagarfonderhar behandlats av SALFs kongresser 1978 och 1982. De båda kongresserna haruttalat att man anser att någon form av kollektiv kapitalbildning är nödvändigför atl Irygga framtida investeringsbehov. Däremot har kongresserna inte varitberedda att ta ställning till formerna för kapitalförvaltningen, hur pengarnaskall användas eller om det bör finnas någon form av vinstdelning som underiagför den kollektiva kapitalbildningen. Det har inom SALF funnits enbetydande enighet om att SALF inle borde ta ställning i dessa frågor innnan etlofficiellt förslag redovisats. Vid kongress anförde förbundsstyrelsensföredragande alt frågan om löntagarfonder var av den karaktären att styrelsenförutsatte att ett ställningstagande från SALF måste behandlas av förbundetsrepresentantskap. Med den korta remisstidenhar det inte varit möjligt för styrelsen att föra upp vinstdelningsgruppensförslag till behandling i representantskapel. Också av delta skäl anserförbundsstyrelsen att det inte är möjligt för SALF att yttra sig övervinsldelningsgruppens förslag. Försl om regeringen lämnarett samlat förstag till vinsidelningssystem/ löntagarfondssystem kanförbundsstyrelsen föra upp frågan för ställningstagande i representantskapel.Med den tidsplan som har antytts av regeringsföreträdare kan delta sketidigast . TCOavstår från att yttra sig med hänvisning lill att erforderlig remisstid inlehar medgelts. Bland TCO-förbunden är bilden inte entydig. FTF:sförbundsstyrelse har beslutat alt som eget remissyttrande endast avlämna enhänvisning till en inom vårt förbund 1982 kongressbeslulad och genomfördmedlemsomröstning i den övergripande löntagarfondsfrågan. Vår remissyttring tarsåledes här inte sikte på de tekniska aspekterna i vinstdelningsmodellen. Omdäremot modellen skulle vara att se som en integrerad del i etl kommande systemmed kollekljva löntagarfonder, vill vi således redan här vidareförmedia denmajöriletssyn våra medlemmar avlämnat i nämnda omröstning, genom alt redovisaröstningsresullalet. (Vi har av samtliga försäkringstjänslemän i landetorganiserade i vårt förbund.) Prop.1983/84:50 67 : svaranden var för eller emotinförandet'av kollektiva löntagarfonder utan individuellt ägda andelar ellertillgodohavanden (alt. svar vet e/eller avstår). Resulialnoteringar Av förbundets 15707 medlemmar inkomsvar från 12072 st. (76,). Svarsfördelningen blev följande. För Emot Vet ej Avstår EJ godkända 11,70,8,9,0, Omröstningen ifråga genomfördes under sommarpérioden 21juni-15 augusti 1982. I anslutning lill HTF- respektive TCO-kongressfördes en omfattande och motsättningsfull diskussion om den såkallade löntagarfondsfrågan i förbundets mediemsled. Motsättningarna kanaliseradestill som dock på ett beundransvärt sätt kunde samla ombuden tillett enhälligt ställningstagande, nämligen attförbundet skall ta ställning i den så kallade fondfrågan försl sedan förslagkommit från berört departement, samt att förslaget i fråga skall underställasförbundets regionala och lokala enheter för en bred beredning före elt slutligtställningstagande. Då vi erhöll betänkandet för all svara redanden blev alla praktiska möjligheter för åsyftad bred remisshanteringinom förbundet spolierade. Förespråkare för lönlagarfonder talar om fondernasmedverkan till en fördjupad demokrati i allmänhet och ekonomisk demokrati isynnerhet. Vi beklagar att vi av departementet inte givits möjlighet attbehandla detta demokratiska ämne i demokratisk ordning. () får härmed meddela attdet mot bakgrund av ovanstående avslår från att yttra sig över betänkandet"En modell för vinstdelning". ST uttalade sig på sin extra kongress 1981 för införandeav lönlagarfonder i . Systemet ska, enligt ST, leda lill ettlöntagarinflytande i övergripande företagsledningsfrågor. Genom att utforma ettsystem övergripande (ej l.ex. branschvis eller förelagsvis) uppnås bl.a. attde offentligt anställda löntagarna blir delaktiga av inflytandet. Individuellaandelar ska inte förekomma i systemet. Systemet ska underlättakapitalbildningen, framför allt genom atl tillförsäkra industriföretagenägarkapital. Förbundet har alltsedan 1975 deltagit i TCO:sutredningsarbete kring frågor om löntagarfonder och vinstdelningssystem.Förbundet har också genomfört egna utredningar, ett par medlemsenkäter ochremisser till samtliga avdelningar, dels inför förbundets kongress 1979, delsinför 1982. Grundat på medlemmarnas uttryckta uppfattningar 1983/84:50 68 och dessa avdelningsremisser har- förbundet till TCO:skongress 1982 motionerat om alt TCO inte verkar för kollekliva löntagarfonder att TCO på andra sätt främjar ålgärder för tryggadsysselsättning och ekonomisk tillväxt genom produktiva investeringar och en välfungerande kapitalmarknad. Enligtbeslut såväl vid förbundets kongress 1979 och 1981, som också bekräftats vidkongressen 1983, skall förbundet verka för företagsvisa vinstdelningssystem medindividuella andelar för samtliga medlemmar inom förbundet. Kongressbeslutenförutsätter således alt vinstmedlen disponeras företagsvis och därmedmedverkar till att förstärka de anställdas inflytande i det egna företagel ochger de anställda direkt delaktighet i företagens ekonomiska resultat. Medhänvisning lill dessa beslut från förbundets högsta beslutande organ fårSvenska avstyrka att lagstiftningsåtgärder vidtas för ettobligatoriskt vinsidelningssystem som läggs till grund för kollektiva löntagarfonder. Enligt SlF:s mening kan dock förslaget inte bedömas enbarttill sin tekniska natur, utan måste ses i samband med löntagarfonder. Dennafråga har tidigare behandlats inom SIF, senast vid vår kongress 1981. Förbundsstyrelsenkonstaterade då att medlemmarna avvisat löntagarfonder som ett sätt att bl.a.öka kapilalbildning saml atl slödja den solidariska lönepolitiken. Kongressenbeslutade att SIF inte skall verka för införandet av löntagarfonder. tillhör de förbund inom TCO sam aktivt deltagit idiskussionerna kring den framtida kapitalbildningen och lönlagarnas inflytandeöver denna. Detta har skett utifrån övertygelsen om attkapitalbildningsfrågorna är ett gemensamt intresse för anställda i privat ochoffentlig tjänst. Som offentliganställda har vi ett intresse av att medverkatill att trygga kapitalförsörjningen för bl.a, industrin. Förbundet har ocksåvidgat perspektivet genom att ta upp en diskussion om etl medborgarinflytandeöver ell framtida fondsystem, har med olika åtgärder vidgat debatten och aktiveratmedlemmarna i fondfrågan, bl. a. i ett nära samarbete med TCO. Som ett av medlemsförbunden i TCO har också hemställtom en förlängning av den marginella remisstid som departementet medgett förbetänkandet. För vidkommande var hemställan seriöst avsedd. har att som förbund verksamt i den offentliga sektorntillvarata medlemmarnas samfällda intressen i förhållande till statsmakterna.Det låter sig svårligen göras om medlemmarnas uppfattning inte kan komma tilluttryck i centrala demokratifrågor. Förbundet har vid de båda senaste kongresserna, 1976 och1980, haft frågan om löntagarfonder uppe till behandling, utan atl fatta någotavgörande beslut för eller emot ett införande av fonder. Vid senaste kongressen, 1980, beslutade 296förtroendevalda ombud alt Prop.1983/84:50 69 ytterligare fördjupa den principiella diskussionen omfonder. Den uppfattning som då kom till uttryck var att ett slutligt beslut ifondfrågan måste grundas på en bred politisk och facklig enighet. Frågan om ettframtida fondsystem är av den karaktären att den inte bör beslutas med knappapolitiska majoriteter. I det sarnmanhanget, hävdade ,bör och tjänstemannarörelsen i övrigt, kunna spela én konstruktiv rollför att få lill stånd samlade lösningar i denna för löntagarna och samhälletcentrala framtidsfråga. Del beslutsom kongressen, högsta beslutande organ, fattade 1980, gäller tills dessatt medlemmarna fått möjlighel att ta del av, sätta sig in i och ta ställninglill en samlad fondlösning. Det har inle varit möjligt på den korta remisstidsom slätt till förfogande att föra ut enskildheter i fondförslaget till ensådan bred medlemsdebati att ställningstagande också är ett uttryck förmedlemmarnas uppfattning. Av det skälet avstår från att yttra sig överförslagel lill vinstdelningsmodell. för fondomröstning tar - liksom medlemsgrupperinom vissa - avstånd från ett obligatoriskt vinstdelningssystem. Inom TCO har under nu drygt lO-talel år frågan omlöntagarfonder behandlats. har frågan diskuterats som "kollektivkapitalbildning", utan alt ordet löntagarfonder har nämnts. Detta eftersombegreppet löntagarfonder varit så känsligt för en stor majoritet av deenskilda medlemmar som genorii TCO:s olika förbund utgör den 1 miljontjänstemän som har TCO som huvudorganisation. Trots ett intensivt utredningsarbete och försök att viarådslag och studiecirklar intressera de enskilda medlemmarna inom TCO förlöntagarfonderna har detta misslyckats. Genom olika medlemsaktiviteter har detblivit klart för såväl enskilda förbund som TCO centralt atl de enskildatjänstemännen - en rhycket klar majoritet, dvs. tre av fyra - inle vill hakollektiva löntagarfonder. TCO:s ledning har därför successivt tvingats till reträtti löntagarfonds-frågan. Vid den senaste kongressen, , antogs ettantal krav på framtida kapitalbildning, men betonades att detta intefår tolkas som ett ställningstagande till förmån för kollekliva löntagarfonder. Kongressen beslöt vidare att TCO inte skall medverka lillutformningen av eventuella lönlagarfonder. Däremot skall organisationen taställning till förslag från regeringen, när sådana föreligger och går ut påremiss. Trots detta har TCO låtit sig representeras i två av delöntagarfondsutredningar som regeringen låtit arbeta fram under det senasteåret, inklusive den som detta remissvar gäller.