prop · G70340 · 1983-12-31 00:00:00 — Jagdelar emellertid arbetsgruppens uppfattning alt regeringen bör föreskriva omen särskild redovisning av kommunernas planering för bostadsbeståndetsförnyelse. Denna bör läggas upp på ett sätt som kräver de ansvariga organensaktiva medverkan. Därigenom får redovisningen betydelse också som enverkningsfull impuls till de ansvariga myndigheterna i statliga och kommunalaorgan alt ta sig an arbetet med bostadsförbättringsprogrammet. Densärskilda redovisningen av kommunernas åtgärder för att genomfö- Prop.1983/84:40 22 rabostadsförbättringsprogrammet bör ske än vad arbetsgruppenföreslår, dvs. I likhet med många remissinstanser finner jag detmindre meningsfullt att i en särskild första etapp redovisa resultatet avkartläggningar och inventeringar. Genom den senareläggning av redovisningensom jag förordar bör del finnas förutsättningar att mera direkt inriktaredovisningen pä kommunernas bedömningar av den lämpliga taklen, omfattningenoch inriktningen av förnyelseålgärderna under de närmast följande åren. Jagär inte beredd att nu gå närmare in pä uppläggningen av och innehållet i densärskilda redovisningen. Jag kommer senare att återkomma till regeringen medförslag till närmare riktlinjer för redovisningen och uppdrag lillbostadsstyrelsen all utfärda erforderiiga tekniska anvisningar. Jag villemellertid framhålla all redovisningen bör kunna göras enkel genom att den gesformen av sammanställningar av utdrag ur kommunernas bostadsförsörjningsplanering. har aktualiserat frågan om vilken länsmyndighet som bör haansvar för att utvärdera arbetet med bosladsförbättringsprogrammet. Minuppfattning är att uppföljningen av en central del av bostadsförsörjningenskall skötas direkt av ansvariga sektorsorgan, dvs. länsbostadsnämnderna och bosladsstyrelsen. Tidigarei min föredragning har jag emellertid angelt att jag ser bostadsförbätlringsprogrammelsom en del i ett stadsförnyelsearbele som har en bredare inriktning. Jag harockså förordat nya bestämmelser för bostadsförsörjningsplaneringen som syftartill att underlätta della arbele i kommunerna. Byggandet har också väsentligbetydelse för samhällsutvecklingen, samhällsekonomin och sysselsättningen.Under en period med stor nyproduktion av bostäder utgjorde de bostadspolitiskainsatserna den mest betydelsefulla delen i byggpolitiken. befinner vi ossi en annan situation. Underhåll, reparationer och ombyggnader av bostäder blirallt viktigare inslag i bostadsförsörjningen. Man får dessutom räkna med attandra delar av byggnadsverksamheten får en relativt sett större betydelse. Motden bakgrunden finner jag det angeläget att det sker en nära samverkan mellanlänsbostadsnämnderna och länsstyrelserna och att de senare, inom ramen för sittövergripande ansvar för den regionala utvecklingen, samhällsplaneringen ochplanväsendet, verkar för att bostadsförbättrings-åtgärder planeras ochgenomförs i god samordning med insatserna inom andra samhällssektorer. Jagvill framhålla att förnyelseverksamheten inte får stanna av iavsaknad av färdiga planer och program. Arbetet i kommunerna bör inledningsvisinriktas på alt aktivt initiera sädana förnyelseålgärder som tillgodoseruppenbara och ostridiga behov. Kommunerna har därvid anledning att snabbt görabedömningar av vilka förnyelseålgärder som kan komma till stånd utan särskildmedverkan från kommunernas sida och vilka samlade förnyelsebehov det finns somkräver kommunala insatser. Prop.1983/84:40 23 1.2.3 Standardkrav i samband med ombyggnad 1.2.3.1 Allmänt Bestämmelser om byggnaders placering och egenskaper samlom förutsättningar för byggnadslov finns i byggnadsstadgan (1959:612, omtryckt1981:873), BS. Bestämmelser om byggnaders egenskaper är allmänt hållna ochbyggnadsnämnden ges möjlighet all utifrån dessa bestämmelser ställa krav på denenskilda byggnaden. De grundläggande bestämmelserna om krav vid ombyggnadeller annan ändring av byggnader finns i 48 a och 49 §§ byggnadsstadgan. Enligt48 a § första stycket gäller i princip krav på nybyggnadsstandard om ombygg-nadsålgärdenenligt 75§ byggnadsstadgan är att anse som nybyggnad. Kraven kan emellertidställas endast i fråga om de delar av byggnaden som berörs av ändringen,"i berörd del", och endast i den omfattning som behövs för alt dessadelar skall uppfylla skäliga anspråk pä säkerhet, handikappanpassning, godenergihushållning, trevnad, god hygien och godtagbar avfallshantering. Ibyggnadens övriga delar skall enligt 48 a § andra stycket sådana bristerundanröjas som avser hållfasthet, brandsäkerhet eller sanitära förhållandenoch som innebär så avsevärda ölägenheter att de inte skäligen kan godtas. Standardnivånvid ombyggnad bestäms således indirekt av hur begreppet berörd del tolkas vidtillämpningen av dessa paragrafer. Detta innebär all det i betydandeutsträckning är som bestämmer vilka byggnadsdelar som kommeratt omfattas av kraven på standardhö-jande åtgärder. När 48 a § byggnadsstadganhar tillämpats, har byggnadsnämnderna ofta gjort en myckel vid tolkning av vadsom skall anses vara berörd del av en byggnad. har den skälighetsprövningsom föreskrivs i 48a§ nära nog allmänt inneburit alt kravet på handikappanpassninghar eftergetts vid ombyggnader av hus med tre våningar och ofta också hus medfyra våningar. Bestämmelserna i byggnadslagstiftningen har med vissaundantag (82 och 82a§§BS) - som bl. a. gäller vissa säkerhetskrav ochförbättrad avfallshantering - inte tillbakaverkande kraft. Del är därför intemöjligt alt med stöd av byggnadslagstiftningen ålägga ägaren lill en byggnadall vidta förbättringsåtgärder. Däremot kan, med slöd av bostadssaneringslagen (1973:531),ägare till byggnader med bostadslägenheter under vissa förutsättningar åläggasalt rusta upp lägenheterna till en viss standard - lägsta godtagbara standard.Enligt 2a§ bosladssaneringslagen finns även vissa möjligheter för hyresgästernaall påverka valet av standard vid ombyggnader. Förutom bestämmelserna i byggnadsstadgan ochbostadssaneringslagen har samhället också ställt upp andra mer övergripandepolitiska mål som kommer lill uttryck bl. a. i hyreslagstiflningen och ibestämmelserna om statens stöd lill bostadsbyggandet. Det gäller bl. a. allåstadkomma rimliga och rättvist fördelade boendekostnader, en ekonomisk ochsocial integra- Prop.1983/84:40 24 tionoch en tillräcklig ulrymmesslandard saml att öka de äldres möjligheter att bokvar i bostadsområdena. Föratt dessa mål skall uppnås krävs en omfattande upprustning och förnyelse inombebyggelsen. Endast i begränsad utsträckning har en sådan förnyelse skett omrädesvisoch omfattat sammanhållna fysiska och sociala miljöer. De mer övergripandebostadspolitiska målen har därmed ofta inte kunnat förverkligas. Ibostadsbeståndet finns betydande brister kvar. Enupprustning eller ombyggnad som genomförs ulan att alla brister uppmärksammasmedför risker för att samhällets långsiktiga mål inte förverkligas förränefter en lång lid. Bristande planering och framsynthet i dessa hänseenden kanmot denna bakgrund få negativa effekter på hela bostadsbeståndet i destadsdelar och bostadsområden där förnyelsebehoven är omfattande. Kommunerna har iförhällande till staten successivt getts en allt mer självständig ställning ifråga om markanvändning och byggande. Motiven bakom detta har bl. a. varit attbesluten om miljöutformningen skall ligga så nära människorna som möjligt.Dessutom är resurserna begränsade. Det är därför viktigt alt förnyelsen avbostadsbeståndet bedrivs på ett planmässigt och rationellt sätt. Den ökadeombyggnadsverksamhet som av bostadssociala och samhällsekonomiska skäl nu ärnödvändig ställer därför krav på såväl en realistisk standardnivå som ensamordning av förnyelseålgärderna inom sammanhållna områden. 1.2.3.2Standardkrav vid ändring av byggnader Kravenvid ombyggnad i byggnadsstadgan utgår sålunda från de krav som gäller när nyabyggnader uppförs. Kraven bestäms av om åtgärderna hänförs till nybyggnadenligt definitionen i 75 § byggnadsstadgan. Till nybyggnad räknas, förutomuppförande av en hell ny byggnad, bl. a. till-eller påbyggnad av en befintligbyggnad, ombyggnad eller någon annan ändring av en yttre eller inreutförande som är så genomgripande alt ändringen kan anses jämföriig medombyggnad. Hit räknas även inredande av en byggnad helt eller delvis tillväsentligen annat ändamål än det vartill byggnaden förut har varit använd. byggnadsstadgan får inte åtgärder som enligt 75 § byggnadsstadganhänförs fill nybyggnad och inte heller vissa andra angivna åtgärder företasutan lov (byggnadslov). I samband med byggnadslovsprövningenprövas bl. a. om de standardkrav som ställs vid ändring av byggnader äruppfyllda. Arbetsgruppenanför att en rad skäl talar för alt man nu bör ge utrymme för en mer nyanserad synpå vilken standard som behövs vid ändring av byggnader än vad den gällandelagstiftningen ger uttryck för. Lämpligheten all ha nybyggnadsslandard somriktmärke vid alla typer av ändringar har ifrågasatts, inte minst frånekonomiska utgångspunkter. Alltför högt ställda standardkrav leder lätt lillatt även mindre - ibland kortsiktiga - 1983/84:40 25 förnyelseåtgärder kan komma att bli eftersatta. Vissaändringar av byggnader bör prövas efter andra grunder än de som gäller vidnybyggnad. Regelsystemet bör byggas upp pä ett sådant sätt alt den befintligabyggnadens byggnadstekniska och ekonomiska förulsällningar, områdets behov ochbrukarnas önskemål på ett bättre sätt kan beaktas vid byggnadslovsprövningen. Arbetsgruppen föreslär mot denna bakgrund attombyggnadsbestämmelserna och grunderna för prövning avombyggnadsärenden ändras. Förslaget i denna del innebär att kommunernasbefogenheter vidgas bl. a. genom alt de ges möjlighet att själva bestämmavilka generella krav som skall ställas inom etl område. minskar imotsvarande män utrymme för skälighetsbedömningar i detenskilda fallet. Arbetsgruppenhar föreslagit alt varje ändring av en byggnad, och således inte bara avbostadshus, bör genomföras pä ett varsamt sätt, sä all byggnadens särdrag ochdess byggnadstekniska, kulturhistoriska och miljömässiga värden beaktas. Ibetänkandet föresläs också vissa förändringar i reglerna om när undantag fränkrav på tillgänglighet skall kunna medges. Förslaget innebär i huvudsak att denskälighetsprövning som görs slopas och att undantag får medges bara i defall det kan ske med stöd i en områdesplan eller liknande, i vilken det finnsen samlad bedömning av hur kraven på tillgänglighet skall tillgodoses inomområdet. En ombyggnad skall dock i dessa fall göras på så sätt alt den intehindrar att en hiss senare anordnas i byggnaden. Arbetsgruppens förslag lederinte till några principiella ändringar i kommunens befattning medombyggnadsärenden. Standardkraven vid ombyggnad bör emellertid ställas medutgångspunkt från kommunens bedömningar omrädesvis. Av flera skäl är det oftaönskvärt att samordna förnyelseverksamheten inom ett område. Jag har tidigare denna dag i en lagrådsremiss lagt framförslag till en plan- och bygglag (PBL). Lagförslagets ombyggnadsbestämmelserhar sin utgångspunkt i arbetsgruppens nu redovisade förslag. Med hänsyn lillvad som har anförts vid remissbehandlingen har jag emellertid i lagförslaget påenskilda punkter avvikit från de lösningar som arbetsgruppen har presenterat.Lagförslaget innebär sålunda bl. a. all de förulsällningar som gällerkommunernas och byggnadsnämndernas möjligheter all låta lämplighels-ochskälighetsbedömningar inverka pä prövningen av enskilda ärenden anges pä ettmer entydigt sätt. Jag vill därför - ulan att i della sammanhang underställafrågan prövning - här översiktligt redogöra för de bestämmelser somenligt förslaget bör gälla vid ändring av byggnader. De krav som bör ställas vidombyggnad och annan ändring av byggnader har sålunda i lagförslaget i huvudsakgetts följande inriktning. Ett ökat utrymme ges för mer nyanserade bedömningar av detekniska och funktionella krav som bör ställas när en byggnad ändras. Störrehänsyn skall tas till den enskilda byggnadens förutsättningar, områdets 1983/84:40 26 behovoch brukarnas önskemål. Regelsystemet har därför utformats så att sådanaaspekter bättre kan beaktas vid den kommunala prövningen avbyggnadsåtgärdernas lämplighet. Ett krav vid varje ändring av en byggnad äratt ändringen projekteras och genomförs sä att byggnadens särdrag och dessbyggnadstekniska, kulturhistoriska, konstnärliga och miljömässiga värdenbeaktas. Alla ändringar skall med andra ord genomföras på ett varsamt sätt.Detta synsätt gäller för alla byggnader och inte bara i fråga om byggnader somanses ha särskilda kulturhistoriska eller miljömässiga värden. Varsamhetskravetbör emellertid inte tillämpas så att del hindrar sådana ändringar som syftartill alt tillgodose väsentliga mål som samhället ställer upp. Jag har då iförsta hand tänkt på förbättrad tillgänglighet för rörelsehindrade och andramed särskilda svårigheter samt en bättre hushållning med energi. Syftetmed ombyggnadsbestämmelserna är att de byggnader som skall tas till vara och fåen långsiktig användning också skall ges sådana egenskaper och kvaliteter somdet från sainhälleliga utgångspunkter är angelägel alt värna om och som göratt byggnaderna kan fungera pä ett tillfredsställande sätt för brukarna.Särskilda föreskrifter bör utarbetas som närmare preciserar dessa egenskaperoch kvaliteter. En sådan ombyggnadsnorm bör utformas sä att den utgår frånvilka egenskaper som de enskilda byggnaderna måste ha för att de var för sigskall kunna fungera pä ett tillfredsställande sätt för brukarna.Ombyggnadsnormen måste även ge möjlighet till att avväga kraven pä den enskildabyggnaden med hänsyn till byggnadens förutsättningar och ändamål. Vilkakvaliteter och vilka egenskaper som frän samhällets utgångspunkter böreftersträvas vid en ombyggnad betingas också av förhållandena inom det områdedär byggnaden är belägen. Bedömningar av standardnivån i det enskilda falletmåste kunna göras med utgångspunkt från vad man vill uppnå för bebyggelsen somhelhet inom området. Kraven på den enskilda byggnaden bör således kunna avvägasockså efler områdets behov. Sådana bedömningar kan göras bara av kommunerna.De måste därför ges möjligheter att tillämpa ombyggnadsbeslämmelserna sä att dekan anpassas till de riktlinjer som kommunen själv har antagit för utvecklingeni etl område. Detta förutsätts ske genom områdesbestämmelser eller anlagendetaljplan. Kravenskall i inget fall kunna ställas högre än vid nybyggnad eller lägre än denlägsta godtagbara standard som anges i bostadssaneringslagen. Närdet gäller kravet på tillgänglighet anser jag inte att det finns skäl att ha enannan ulgångsnivä i ombyggnadsnormen än den som gäller vid uppförande av nyabyggnader. Även här måste del emellertid finnas möjlighet att under vissaförhållanden nyansera kravet vid ombyggnad med hänsyn till förhållandena inomområdet där byggnaden är belägen. För att det eftersträvade målet skall kunnaförverkligas är det nödvändigt alt vid sin prövning utgår fränsådana områdesriktlinjer Prop.1983/84:40 27 somjag har redovisat i det föregående. För tydlighetens skull vill jag framhållaalt kommunen genom områdesbestämmelser inte kan medge avsteg från tillgänglighelskravelför enskilda byggnader men väl föreskriva hur det skall uppfyllas inom området. Av det jag nu har sagtföljer att del är kommunerna som måste ta ansvar för och formulera de allmännamålen och planeringsförutsättningarna för ett område som behöver förnyas.Kommunerna kommer alltså genom områdesbestämmelser eller detaljplan att hamöjlighet all, efter en bedömning av vad som kan anses vara en rimlig standardför etl bebyggelseområde som helhet, i viss utsträckning differentiera kravenför de enskilda byggnaderna i samband med byggnadslovsprövningen. Bestämmelserna om ändringav byggnader i lagförslaget till PBL bygger i stora delar på arbetsgruppensförslag till ändrade ombyggnadsregler. Gruppen har utgått från att ändringarnaskall genomföras redan inom ramen för den nuvarande byggnadsstadgan. 1 dennasenare fråga har remissynpunkterna varit blandade. Flera remissinstanser menaratt det krävs mer belysning av hur de nya reglerna skall fungera i sitt sammanhang.Några finner det olämpligt att nu i byggnadsstadgan vidta sä omfattandeändringar som arbetsgruppen föreslår. är av den uppfattningen alt onien förändring i nuvarande ombyggnadsbestämmelser görs fordrar den så storaomställningar av begrepp och praxis att den kan skapa stor osäkerhet ochföranleda dröjsmål i tillämpningen. Verket pekar också på svårigheterna attinom ramen för nuvarande byggnadslagstiftning finna invändningsfria former förhur avvägningen gentemot egenskaperna hos den omgivande bebyggelsen skallinverka vid prövningen av byggnadslov i del enskilda ombyggnadsärendet. Även omförslagen ansluter väl lill önskemålen om inriktningen av del framtidaombyggandet uppstår mänga oklarheter i regelsystemet vilka nödvändiggörkonsekvensändringar i andra paragrafer. finner all ytterligareöverväganden måste göras. Regeringenhar gett statens planverk i uppdrag att utarbeta förslag lillsärskilda ombyggnadsregler i anslutning lill en reformerad plan- ochbyggnadslagstiftning. Reglerna skall utformas så att de går all tillämpa ävendessförinnan efler motsvarande ändringar i byggnadsstadgan. Uppdraget kommeralt redovisas lill regeringen före utgången av . Dennanya syn på ombyggnadsbestämmelser som jag nu har redovisat bör enligt minmening prägla byggnadslagstiftningen redan innan den nya plan- och bygglagenträder i kraft. All prövningen kan grundas pä politiskt beslutade riktlinjerför områdenas utveckling är därvid enligt min mening en nödvändig förutsättningför att skall kunna ges en sådan ökad frihet vid tillämpningenav ombyggnadsbeslämmelserna. För att bestämmelser meddenna innebörd skall kunna föras in i nuvarande byggnadsstadga krävsemellertid en teknisk bearbetning av förslaget. Bearbetningen syftar ocksåtill att de därvid ändrade ombyggnadsreg- 1983/84:40 28 lerna i sak skall kunna gälla även sedan en ny plan- ochbyggnadslagstiftning har införts. Med hänsyn härtill och lill att ytteriigareöverväganden bör göras i etl sammanhang sedan planverkets förslag till ombyggnadsnormhar redovisats, föreslår jag nu inte några ändringar i byggnadsstadgan. Jagavser att återkomma till regeringen med förslag i denna fråga under våren 1984med sikte pä att ändringar i byggnadsstadgan skall kunna genomföras den Ijanuari 1985. I fråga om byggnadslovsplikliga arbeten skallbyggnadsnämnden vid sin prövning se lill att de föreslagna arbetena intestrider mot gällande bygg-bestämmelser. Den sökande skall ge in de ritningaroch beskrivningar som behövs för denna prövning. Vid ombyggnad krävs bl. a. enbeskrivning av byggnadens egenskaper före ombyggnaden. Vid byggnadsarbeten som helt eller delvis finansieras medstatliga bostadslån skall kommunens förmedlingsorgan göra de granskningar ochbesiktningar som behövs med hänsyn till ändamålet med lånen. Förmedlingsorganetskontroll samordnas ofta med tillsyn. Fastighetsägarenhar ofta skäl att själv låta ombesörja besiktning, både som underiag för sinegen planering av de kommande arbWna och till följd av de krav på redovisningsom ställs av byggnadsnämnd och förmedlingsorgan. Även underförvaltningsskedet har han anledning att med större eller mindre regelbundenhetlåta besikta byggnaden för all kunna bedöma behovel av underhåll och reparationer. Inomenergisparandels ram förekommer en omfattande besiktningsverksamhet somdrivs med statens stöd. Denna besiktning är sammankopplad med rådgivning ochär inriktad på att kartlägga de enskilda byggnadernas energiegenskaper och attföreslå fastighetsägarna lämpliga energisparåtgärder. Genom att varjefastighetsägare på detta vis kan få vägledning om vad som bör göras i hans egethus och hur åtgärderna kan samordnas, skapas goda förutsättningar för etleffektivt energisparande. Verksamheten är avsedd som en service lillfastighetsägarna och saknar varje inslag av myndighetskontroll. Förverksamheten svarar i första hand kommunerna. Också de större faslighetsförvaltarnaär genom sina riksorganisationer engagerade i arbetet. Den statsunderstödda besiktnings- ochrådgivningsverksamheten på energiområdet ses f. n. över av en arbetsgruppunder ledning av en av mig särskilt tillkallad sakkunnig.' Översynen beräknasvara avslutad . Sladsförnyelsegruppen framhåller i betänkandet all enbesiktning bör föregå alla mer omfattande arbeten som rör byggnaden.Besiktningens syfle bör vara att belysa vilka åtgärder som lämpligen börulföras i ett Prop.1983/84:40 29 sammanhang.Arbetsgruppen framhåller därvid särskilt alt det är väsentligt alt bosladsförbätlringsarbetetplaneras på sådant sätt alt man genomför de energisparålgärder som ärmöjliga att utföra. En sammanhållen besiktningsverksamhelmed della vidare syfte bör enligt arbetsgruppen kunna byggas upp på grundval avden organisation för energibesiktning som redan finns. En på så vis breddadverksamhet ger ett underlag för både fastighetsägarens och kommunens planering.Även i fortsättningen bör det vara möjligt att låta de fastighetsägare som såönskar själva svara för besiktningen av sina byggnader genom sinaorganisationer eller fristående konsulter. Skäliga kostnader för besiktningenbör, oberoende av vem som utför den, kunna ingå i underlaget för de lån ochbidrag som lämnas till byggnadsåtgärderna. Alt olikaunderhällsåtgärder är samordnade med varandra och med skäligaenergisparåtgärder bör enligt arbetsgruppen också vara ett villkor för statligtstöd. I de fall som fastighetsägaren inte själv har ombesörjt entillfredsställande besiktning bör förmedlingsorganet svara för att en sådankommer till stånd. I likhet med arbetsgruppenanser flera remissinstanser att del behövs en besiktningsverksamhel med bredareinriktning som kan ge utökad service lill fastighetsägarna och underiag för enkommunal planering. Vissa pekar dock på de oklarheter som finns i fråga ombesiktningens syfle och vem som därmed bör svara för att den genomförs. Föregen del vill jag betona att både fastighetsägaren och kommunen, från olikautgångspunkter, har etl ansvar för att bebyggelsen hålls i ett sådant skick attväsentliga samhälleliga krav inte sätts åt sidan. Någon tveksamhet får interåda om alt del är fastighetsägaren som bär det fulla ansvaret för all enbyggnad sköts och underhälls på ett tillfredsställande sätt. Det får inteheller råda något tvivel om att samhället genom kommunerna har en rätt och enskyldighet att bevaka alt de övergripande bostads-och energipolitiska målenförverkligas i den fortsatta upprustningen och omvandlingen av bostadsbeståndet. Detfinns skäl att hålla i sär kommunens och fastighetsägarens roller ifastighetsförvaltningen. Man bör således skilja pä åtgärder som innebär attkommunen lämnar en service till fastighetsägarna i frågor inom derasansvarsområde och åtgärder som utgör myndighetsutövning för vilken kommunensjälv är ansvarig. Detär ur såväl praktisk som ekonomisk synvinkel ändamålsenligt att olikaunderhålls- och energisparålgärder samordnas vid de ingrepp somfastighetsägaren planerar i byggnaden. För detta ändamål krävs ofta enbesiktning. Av vad jag har sagt följer alt det måste falla på den enskildefastighetsägaren att se till all nödvändiga besiktningar genomförs. Del ärenligt min mening angeläget att den besiktnings- och rådgivningsverksamhet somkommunen och andra nu bedriver för att stödja energisparandet snabbt vidgas såalt den kan ge fastighetsägarna stöd även i 1983/84:40 30 Jag förordar därför alt regeringeninhämtar medgivande alt det statliga stöd som f. n. lämnas tillkommunerna och de större fastighetsägarna till besiktning och rådgivning inomenergiområdet får användas även för en besiktnings- och rådgivningsverksamhetmed denna bredare inriktning. Jag avser alt ge den arbetsgrupp som arbetar med denkommunala energibesiktningen i uppdrag att komma med förslag till en besiktningsverksamhelmed denna bredare inriktning. Mot den bakgrunden är jag inte beredd attgä vidare in på frågan om utformningen och finansieringen av en vidgadbesiktningsverksamhet i kommunerna.