prop · G703167 · 1983-12-31 00:00:00 — Enligt19 § skall under vissa förhållanden den lokala skattemyndigheten rättafelaktigheter beträffande avgifterna. De ändringar som detta föranleder skallenligt femte punkten redovisas genom att årsavgiften fastställs. Isjätte punkten regleras det fall då den lokala skattemyndigheten finner att avgifternabör utgå med större belopp än vad arbetsgivaren redovisat på grund av att hantillgodogjorts för stort avdrag för arbetstagares kostnader. Ettbeslut om fastställelse av årsavgift kan endast meddelas efter åretefter utgiftsåret. Skall enligt fastställelsen ytterligare arbetsgivaravgifterbetalas skall den lokala skattemyndigheten ålägga arbetsgivaren betalningsskyldighetför dem. skall dock inte tas ut. Det belopp som faststäUtstill betalning får drivas in. Utgörs det fastställda beloppet av avgiftersom rätteligen bort betalas in som månads- Prop.1983/84:167 99 avgift skall restavgift påföras enligt 28 §. Dettamotsvarar vad som gäller enligt UBL när en arbetsgivare har underlåtit attbetala in innehållen skatt. Ger fastställelsenav årsavgiften å andra sidan till resultat att arbetsgivaren har ett belopp fillgodo skall detta resfitueras eller avkortas. Om detta finns bestämmelser i23-25 §§ och 28 § andra stycket. Enligt denna paragraf kan den lokala skattemyndigheten vidbristfällig redovisning bestämma avgiftsunderlaget för årsavgiften efterskälighet. Bristfälligheterna kan avse såväl uppbördsdeklaration som årsuppgifteller uppgift som infordrats enligt 15 §. Beträffande avgiftsunderlaget förmånadsavgift finns en motsvarande bestämmelse om uppskattning i 10 §. Bestämmelserna i paragrafen ersätter i det föreslagnauppbördssystemet bestämmelserna i 13 § AVGL. Första stycket reglerar fall när rättelse bör vidtas på gmndav att en årsavgift, antingen den redovisats i en årsuppgift eller förstframkommer efter en summering av de avgifter som belöper på en var avutgiftsårets månader, blivit oriktig på grund av felräkning, felskrivning ellerannat uppenbart förbiseende. Det gäller också fall då en omräkning bör ske föratt avgiften och underlaget för denna skall stå i överensstämmelse med vad somansetts utgöra pensionsgrundande inkomst för arbetstagare. Innebär rättelsen att ett ytterligare avgiftsbelopp skallbetalas eller arbetsgivaravgifterna skall sättas ned skall i enlighet medbestämmelserna i 17 § punkt 5 årsavgiften först fastställas. Enligt andra stycket kan anstånd med betalning av påfördavgift meddelas i samband med att den lokala skattemyndigheten prövar omförutsättningar föreligger för rättelse. Anstånd bör bara meddelas om detframstår som antagligt att avgiften skall nedsättas. I paragrafen anges de tidsfrister som i olika fall gällerför meddelande av beslut om arbetsgivares betalningsskyldighet förarbetsgivaravgifter, dvs. bestämmelser om s.k. talerättspreskription.Bestämmelserna är med en viss jämkning utformade i överensstämmelse med vad somnu gäller enligt 14 § AVGL. Preskriptionstiden är, enhgt nu gällande bestämmelser i 14§ fjärde stycket AVGL, efter utgången av utgiftsåret. Enligt 71 § 1 mom.UBL kvarstår en arbetsgivares ansvarighet för innehållen men icke betaldpreliminär skatt efter utgången av det kalenderår då avdragetgjordes. Samma tidsfrist gäller enligt 71 § 2 mom. första stycket i UBL i frågaom arbetsgivarens ansvarighet på grund av att han inte gjort avdrag för Prop.1983/84:167 100 Ett gemensamt uppbördssystem för avgifter och källskatter förutsätteratt preskriptionstiden för ansvarighet för avgifter är densamma som förinnehållen preliminär skatt. Bestämmelserna har jämkats i enUghet härmed. Paragrafeninnehåller bestämmelser om ställföreträdares betalningsskyldighet. Enligtnuvarande bestämmelser i 30 a § AVGL gäller följande. Den som i egenskap avföreträdare för en juridisk person uppsåtligen eller av grov oaktsamhetunderlåter att betala in arbetsgivaravgift är tillsammans med den juridiskapersonen soUdariskt betalningsskyldig för avgiftsbeloppet och den restavgiftsom belöper på detta. föreligger särskilda skäl får betalningsskyldighetenjämkas eller efterges. Talanom att ålägga företrädare betalningsskyldighet skall föras vid allmän domstol.Sådan talan får inte väckas och inte heller åtgärd för indrivning vidtas, sedanarbetsgivarens ansvarighet för avgiftsbeloppet har bortfallit på grund avpreskription. Hos ställföreträdaren får beloppet drivas in i samma ordning somgäller för indrivning av arbetsgivaravgift. En företrädare som har fullgjortsin betalningsskyldighet har regressrätt mot den juridiska personen. Enligtde bestämmelser som gäller för det nya uppbördssystemet för arbetsgivaravgifterskall en arbetsgivare betala in arbetsgivaravgifterna som månadsavgifter senastden 18 efter den då den avgiftspliktiga lönen betalades ut. I vissafall kan en arbetsgivare bli skyldig att betala arbetsgivaravgifterna i form avkvarstående avgift året efter utgiftsåret. En arbetsgivarekan vidare under vissa förutsättningar få anstånd med betalningen. Bestämmelserom betalningsskyldighet för ställföreträdare bör i det samordnade systemetgälla underlåtenhet att i rätt tid och ordning betala månadsavgift ellerkvarstående avgift. om ställföreträdaresbetalningsskyldighet har i enlighet härmed överflyttats till den föreslagnalagen. Talanmot en ställföreträdare om betalningsskyldighet på grund av underlåtenhet attbetala innehållen skatt kan föras av åklagare i samband med talan om ansvar förbrottet. Åklagaren kan däremot inte för det allmännas räkning föra talanbeträffande arbetsgivaravgifterna. Detta har sin förklaring i att något straffinte finns utsatt för underlåtenhet att betala arbetsgivaravgifterna. Närsituationen är sådan att åklagaren inte för talan om betalningsskyldighet förinnehållen skatt förs talan av . I högre instans förs i sådantfall talan av RSV. Denna ordning torde bli tillämplig när det är fråga omarbetsgivaravgifter. Det bör dock framhållas att 1983/84:167 101 fråganom i vilken ordning statens talan bör föras bl.a. i uppbördsmål f.n. övervägsinom . Nären arbetsgivare har avhdit gäller enligt nuvarande bestämmelser (14 § fjärdestycket AVGL) att avgiftsunderlaget skall påföras dödsboet. Sådan påföring fårdock inte ske om inte frågan om detta prövats efter utgången av detkalenderår, då bouppteckning ingavs för registrering. Omen arbetsgivare avlider bör beslut om betalningsskyldighet för arbetsgivaravgiftersom belöper på tid före dödsfallet gälla dödsboet. Förevarande paragraf harutformats i enlighet med detta. Har dödsboet fortsatt den dödes verksamhet blirdödsboet givetvis betalningsskyldigt för arbetsgivaravgifterna efter dödsfalletenligt vanliga regler i sin egenskap av arbetsgivare. Idenna och följande paragraf behandlas återbetalning av arbetsgivaravgifter ochberäkning av restitutionsränta. Detföreslagna systemet för uppbörd av arbetsgivaravgifter medför att fråga omåterbetalning av arbetsgivaravgifter främst aktualiseras sedan arbetsgivarenredovisat arbetsgivaravgifterna för utgiftsåret i årsuppgift eller fåttavgifterna nedsatta enligt beslut av en förvaltningsdomstol eller sjömansskattenämnden.Fall kan dock förekomma då restitution bör ske på gmnd avatt den lokala skattemyndigheten godtar en arbetsgivares redovisning i nyuppbördsdeklaration enligt vilken månadsavgiften utgår med ett lägre belopp ändet arbetsgivaren tidigare redovisat eller när länsrätten hunnit meddela beslutmed anledning av besvär över ålagd betalningsskyldighet för månadsavgift. Här intasdärför en bestämmelse om att för mycket inbetalda arbetsgivaravgifter skallåterbetalas, med den begränsningen att belopp . Iövrigt skaU gälla samma ordning som gäller enligt UBL. Denna innebär att enförutsättning för återbetalning på gmnd av avgiftsnedsättning efterförvaltningsdomstols beslut normalt är att det allmänna ombudet inte anmälthinder. Även om sådant hinder har anmälts kan dock på ansökanmedge återbetalning under vissa fömtsättningar. Denna begränsning av restitutionsrättenhar lagtekniskt angetts genom föreskrift i 56 § sista stycket somöverensstämmer med motsvarande reglering i UBL. Paragrafeninnehåller bestämmelser om ränta vid återbetalning (restitutionsränta). 1983/84:167 102 Somdet föreslagna systemet för uppbörd av arbetsgivaravgifter är uppbyggt bör restitutionsräntabara beräknas om återbetalning sker efter året efter utgiftsåret.Det bör framhållas att restitution med anledning av årsuppgift regelmässigt börverkställas före utgången av juni månad året efter utgiftsåret. Den föreslagnaordningen kan jämföras med den som gäller när preliminär skatt återbetalas inära anslutning till inkomståret. Vid återbetalning av sådan skatt utgår interänta om återbetalning sker före debiteringen av den slutliga skatten. Bestämmelsernaom beräkning av ränta är utformade i överensstämmelse med vad som gäller om restitutionsräntaenligt UBL. Enligtflertalet uppbördsförfattningar gäller att den som är berättigad till återbetalninghar rätt att få ut bara det belopp som överstiger den skatte- eller avgiftsskuldsom han kan ha. Sådana bestämmelser finns t.ex. i 32 § AVGL och 68 § 4 mom. UBL. Bestämmelseni denna paragraf har utformats efter mönster av bestämmelserna i 20 § lagen(1982:1006) om avdrags- och uppgiftsskyldighet beträffande vissauppdragsersättningar. Genom paragrafen inskrivsi lagen skattemyndigheternas ansvar för övervakning av att arbetsgivarnafullgör sina skyldigheter. Kontrollenoch övervakningen av arbetsgivarnas skyldigheter i fråga om källskatter ocharbetsgivaravgifter avses att samordnas. Den befogenhet som såvitt gäller käUskatttillkommer enligt UBL bör få sin motsvarighet vad avserarbetsgivaravgifterna i den föreslagna lagen. Paragrafen motsvarar 44 § förstaoch andra styckena UBL. Iparagrafen ges bestämmelser om revision hos arbetsgivare för kontroll av uppgiftsskyldigheten. Bestämmelsernaom skattemyndigheternas möjligheter att göra revision för kontroll av att enarbetsgivare fullgör sina skyldigheter i fråga om arbetsgivaravgifter ärutformade i enlighet med motsvarande bestämmelser i övrigauppbördsförfattningar. Såvitt gäller AVGL finns nu gällande bestämmelser omrevision i 7 §. Behörigaatt fatta beslut om revision enligt förevarande paragraf är RSV, länsstyrelsenoch den lokala skattemyndigheten. Detta innebär givetvis att den myndighet sombeslutat om revision även får verkställa den. 1983/84:167 103 Iparagrafen regleras i första stycket påföljder vid försenad betalning och i andrastycket indrivning m.m. Detnya systemet för uppbörd av arbetsgivaravgifter innebär att arbetsgivarenskall redovisa och betala arbetsgivaravgifterna för en månad senast den 18följande månad. Den på bilförmån belöpande avgiften har arbetsgivaren möjlighetatt redovisa och betala året efter utgiftsåret. Enligtbestämmelserna i (30 §) är en arbetsgivare som inte betalararbetsgivaravgift i rätt tid skyldig att betala restavgift. Denna utgår med sexprocent. Enligt UBL är en arbetsgivare som underlåter att betala innehållen skatti rätt tid skyldig att betala restavgift och i vissa fall tilläggsavgift.Tilläggsavgiften beräknas i perioder för varje påbörjad tidrymdutöver den första efter utgången av den uppbördsmånad under vilken skattenrätteligen skulle ha betalats till dess skatten betalas eller av den lokalaskattemyndigheten fastställts till betalning. Tilläggsavgiften utgår efter fyraprocent för högst tre sexmånadersperioder. Ensamordning av systemen för uppbörd av skatter och avgifter fömtsätter enhetligaregler för beräkning av de avgifter som skall utgå då betalning inte sker irätt tid. om restavgift och tilläggsavgift bör gälla både ifråga om innehållen skatt och arbetsgivaravgifter. Bestämmelserna om restavgifti första stycket har utformats i enlighet härmed. Enarbetsgivare som i sin årsuppgift redovisar kvarstående avgift och inte betalardenna året efter utgiftsåret skall enligt de här redovisadebestämmelserna betala restavgift. Om det vid iiärmare undersökning visar sigatt den kvarstående avgiften beror på att arbetsgivaravgifter felaktigt intebetalats som månadsavgift skall självfallet inte restavgift beräknas dubbelt. Isådant fall kan det däremot bli aktuellt att beräkna tilläggsavgift om denbristande inbetalningen av månadsavgift hänför sig till en redovisningsperiodsom ligger så långt tillbaka att bestämmelserna om tilläggsavgift ärtillämpliga. EnligtUBL (58 § 2 mom.) kan meddela befrielse från en skyldighet attbetala restavgift och tilläggsavgift när det föreligger särskilda omständigheter.Enligt samma bestämmelse får RSV meddela föreskrifter för tillämpningen avbestämmelserna om befrielse. Beträffande restavgift på arbetsgivaravgifterfinns en motsvarande bestämmelse i 30 § AVGL som gäller RFV. Dehär redovisade bestämmelserna i om befrielse från restavgift ochtilläggsavgift skall också enligt första stycket gälla i det samordnade uppbördssystemet. Somtidigare nämnts bör det föreslagna uppbördssystemet medföra att en arbetsgivarei allmänhet utan svårighet kan redovisa rätt 1983/84:167 104 Man kan dock inte bortse från att en arbetsgivareibland kan komma att i efterhand upptäcka att han har beräknat avgifterna fören månad på ett inte helt korrekt underlag och därför betalar in felande avgifti samband med redovisningen i en ny rättad uppbördsdeklarafion. I sådant fallblir han i princip skyldig att betala restavgift. Ofta torde dock situationenkunna bedömas ha varit sådan att han inte bör erlägga full restavgift. Den bördå nedsättas. I vissa fall kan förhållandena vara sådana att den inte alls börutgå och i andra fall sådana att den bör nedsättas att svara mot en skäligränta. Under en övergångstid kan det vidare finnas skäl att särskilt beakta desvårigheter som i vissa fall kan föreligga för en arbetsgivare att redan frånbörjan helt korrekt ansluta redovisningen till de egna mtinerna. De närmareföreskrifterna om befrielse från restavgift bör som fömt sagts meddelas av RSV. Beträffandeindrivning, avkortning, avskrivning och antagande av ackord skaU enligt andrastycket tillämpas. Detta överensstämmer med vad som gäUerenligt AVGL. Genom hänvisningen till om indrivning kommerlagen (1982:188) om preskripfion av skattefordringar m.m. att bU tillämplig.Det nya systemet för uppbörd av arbetsgivaravgifter föranleder en vissjustering av 3 § i den nu nämnda lagen. TiU denna justering återkommer jag iett senare sammanhang. Rättatt ta del av uppbördsdeklaration m.m. Iparagrafen ges bestämmelser om uppgiftsutbyte mellan skattemyndigheter. Isamband med införandet av den nya sekretesslagen (1980:100) vidtogs vissaföljdändringar i andra lagar. I 50 § TL gavs därvid uttryck för principerna attskattemyndigheterna skall ta vara på möjligheterna att utbyta information ochatt det avgörande för om en uppgift skall få lämnas från en skattemyndighettill en annan skall vara att uppgiften behövs för den mottagande myndighetensverksamhet. Sekretessregleringen i skattelagstiftningen vid sidan av TLslopades i huvudsak och ersattes så långt möjligt med hänvisningar till 50 § TL.Exempel på detta är 73 § UBL och 25 § lagen (1968:430) om mervärdeskatt, ML.Med dessa lagrum som förebild har bestämmelsen i förevarande paragrafs/örtastycke utformats. Andra stycket motsvarar 50 § tredje stycket AVGL. Iparagrafen föreskrivs vem som skall vara allmänt ombud i mål enligt den föreslagnalagen. Prop.1983/84:167 105 I varje län skall enligt 72 a § UBL finnas ett allmäntombud och ersättare för detta. Ombuden förordnas av . I det nya systernetbör det allmänna företrädas av ett allmänt ombud också vad gällerarbetsgivaravgifterna. I första stycket föreskrivs därför att aUmänt ombudenligt UBL skaU vara allmänt ombud också när det gäller arbetsgivaravgifterna. Det allmänna ombudets uppgifter och befogenheter i frågaom arbetsgivaravgifterna skaU vara desamma som beträffande skatter enligt UBL.Det allmänna ombudet får sålunda hos den lokala skattemyndigheten yrka att enarbetsgivare påförs arbetsgivaravgifter. Till det allmänna ombudets befogenheter hör också attanföra besvär över den lokala skattemyndighetens beslut. Ombudet får vidareanföra besvär över , länsrättens och kammarrättens beslut. Vissabegränsningar i besvärsrätten föreskrivs dock i 50 och 52 §§. Det aUmännaombudet får även anföra besvär till en arbetsgivares förmån. Som framgår av 44§ andra stycket kan det allmänna ombudet också yrka att en arbetsgivare påförsavgiftstillägg. I vissa fall fordras det allmänna ombudets medgivande föratt restitution skall få ske (56 § sista stycket). Särskilda bestämmelser om redaravgift De särskilda bestämmelserna som behövs i fråga om redaravgiftär intagna i31-37§§. Bestämmelserna i de tidigare avsnitten är fill stora delardirekt fillämpliga på redaravgift. I förevarande paragraf föreskrivs därför attdessa bestämmelser tillämpas om inte annat följer av vad som föreskrivs iavsnittet om redaravgift. Enligt 15 § får bl.a. länsstyrelse anmana arbetsgivare ocharbetstagare att lämna de uppgifter som behövs för beräkning avarbetsgivaravgifterna. som är behörig framgår av 3 §. Iförevarande paragraf ges bestämmelse om att det är i län som i fråga om redaravgift är behörig att utfärda anmaning enligt 15§ och meddela anstånd enligt 54 §. Beslut om indrivning, avkortning m.m. fattasav i det län där målet om indrivningen är anhängigt. Bestämmelsernahar utformats i enlighet härmed. Enligt 30 § skall som allmänt ombud fungera det allmännaombud som förordnas enligt UBL. Enligt sjömansskattelagen (24 §) förordnar RSVett allmänt ombud att i kammarrätten och regeringsrätten föra det allmännastalan i mål enligt sjömansskattelagen. Detta ombud skall enligt bestämmelsen iförevarande paragrafs andra stycke också fungera som allmänt ombud såvittgäller redaravgift. Det allmänna ombudets befogenheter anges i 30 och 44§§. 1983/84:167 106 Paragrafeninnehåller en behörighetsregel. Sjömansskattekontoretskall såvitt gäller redaravgift i alla avseenden utöva de funktioner som enligtde allmänna bestämmelserna fiUkommer den lokala skattemyndigheten enligt denföreslagna lagen. I fråga om redaravgift behåller den lokala skattemyndighetenbara möjligheten att besluta om revision dvs. den lokala skattemyndighet somanges i.3 §. Enligtparagrafens bestämmelser knyts uppbörden av redaravgift an till uppbörden avsjömansskatt. Uppbördenav redaravgift samordnas med uppbörden av sjömansskatt. Med detta följer att redaravgiftskall redovisas och betalas för de perioder och i den tid och ordning somgäller för sjömansskatten. Bestämmelserna om redovisning och inbetalning av redaravgifthar därför enligt förevarande paragraf uttryckts genom en hänvisning i förstastycket till vad som gäller i fråga om sjömansskatt. En motsvarande hänvisninghar gjorts i andra stycket till bestämmelserna i sjömansskattelagen om anmaning,anstånd, restavgift, tilläggsavgift och förseningsavgift. Enligtnu gällande bestämmelse tas naturaförmån i form av kost och bostad upp tillvärden som fastställs under utgiftsåret. Idet nya uppbördssystemet bör värdet vid utgiftsårets ingång vara fastställt avregeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Denperiodvisa redovisningen av sjömansskatt och redaravgift skall ske till sjömansskattekontoret.I konsekvens härmed skall enligt förevarande paragraf också årsuppgift lämnastill sjömansskattekontoret. Paragrafenställer upp en särskild förutsättning för påförande av redaravgift. Omsjömansskatt inte betalas eller betalas med för lågt belopp skall sjömansskattekontoretframställa ett s.k. revisionskrav på felande belopp. Kravet riktas mot redarenom inte kravet framställs på grund av att avdrag inte gjorts eller gjorts medför lågt belopp och detta beror på omständigheter som redaren inte kan lastas för.I ett sådant faU skall kravet i stället riktas mot sjömannen. Bestriderredaren eller sjömannen kravet eller inbetalas inte skatten, beslutarsjömansskattenämnden i frågan. Ett sådant beslut är en förutsättning för attbeloppet skall kunna drivas in. Undantag gäller i fråga om avdragen skatt somredaren inte inbetalat och för vilken inte heller 1983/84:167 107 En fordran på ett sådant skattebelopp får drivas in utan sjömansskattenämndensbeslut. Ettbeslut om betalningsskyldighet för redaravgift bör ha som förutsättnirtg attdet inom ramen för bestämmelserna i sjömansskattelagen befunnits att redaravgiftenavser lön på vilken sjömansskatt skall betalas. Härigenom kommer frågan omunderlaget för såväl sjömansskatt som redaravgift att bli enhetligt bedömd. Motdenna bakgrund har i paragrafen getts en föreskrift av innebörd att ett beslutom betalningsskyldighet bara får meddelas under förutsättning att sjömansskatthar betalats för lönen eller att den på lönen belöpande sjömansskatten fårdrivas in på grund av att sjömansskattenämnden fastställt skatten tiU betalningeller på grund av att redaren inte bestritt sin skyldighet att betalainnehållen skatt. Ienlighet med vad som har framhållits i den allmänna motiveringen har bestämmelserom avgiftstillägg tagits in i 38-49 §§ i överensstämmelse med vad som i sådantavseende gäller enligt AVGL. Avvikelser i lagbestämmelsernas utformning harendast gjorts i den mån detta föranleds av skillnaderna mellan det gamla ochdet nya uppbördssystemets bestämmelser om redovisning, betalning och fastställelseav arbetsgivaravgifter. De föreslagna bestämmelserna om avgiftstillägg i 38-49 §§motsvarar sålunda 43-49 b §§ AVGL. I 44 § andra stycket har intagits en nybestämmelse som ger det aUmänna ombudet en möjlighet att hos länsrätten yrkapåförande av avgiftstillägg i de fall då den lokala skattemyndigheten intemeddelat något beslut i denna fråga. När det gäller redaravgift skall yrkandetgöras hos sjömansskattenämnden. EnUgt43 § som motsvarar 45 § i AVGL får avgiftstillägg heU efterges i vissa fall.Avgiftstillägg kan sålunda bl.a. efterges om felaktighet eller underlåtenhetframstår som ursäktUg med hänsyn fill den oriktiga uppgiftens beskaffenheteller annan särskild omständighet. I det nya systemet åUgger det arbetsgivarenatt senast den 18 i redovisa avgiftsunderlaget för den föregåendemånaden. Den nämnda eftergiftsgrunden bör anses kunna vara för handen också nären arbetsgivare visar att det förelegat särskilda svårigheter att få fram deträtta avgiftsunderlaget inom den föreskrivna tiden. En förutsättning föreftergift bör dock vara att arbetsgivaren inte underlåtit att vidta rättelsenär detta varit möjligt. Någrasärskilda bestämmelser i den föreslagna lagen om förseningsavgift behövs inte.Som har nämnts medför hänvisningen i 4 § första stycket och 15 § sistastycket att om förseningsavgift skall tillämpas såvitt gälleruppbördsdeklaration och årsuppgift. 1983/84:167 108 Dennaoch följande tre paragrafer reglerar besvärsordningen. Bestämmelserna harutformats efter de principer som präglar UBL. Enligtdenna paragrafs/örsfa stycke gäller såsom huvudregel att den lokala skattemyndighetensbeslut får överklagas tiU länsrätten. De beslut som omfattas av denna regel ärbeslut om fastställelse av månadsavgift enligt 10 § och av årsavgift enligt 17§ samt beslut om avgiftstillägg. Huvudregeln gäller också beslut av den lokalaskattemyndigheten med anledning av en begäran om omprövning enUgt 51 §. Besvär skaUenligt 12 § förvaltningslagen (1971:290) anföras från det attklaganden fått del av beslutet. Vissabeslut som rör avgiftsredovisningen för utgiftsåret är av sådan innebörd att devid överklagande måste prövas relativt snabbt och slutgiltigt såvitt gäller denlöpande redovisningen. Detta gäller beslut beträffande redovisningsordningenunder utgiftsåret för bilförmån enligt 5 § tredje stycket och rörandeberäkningen under utgiftsåret av kostnadsavdrag enligt 6 § tredje stycket.Sådana beslut kan därför enligt första stycket andra meningen bara prövas avlänsstyrelsen. I överensstämmelse med vad som gäller i fråga om rätt attöverklaga den lokala skattemyndighetens beslut om anstånd enligt UBL bör ocksåi fråga om anståndsbeslut enligt 19 § andra stycket besvär kunna anföras tilllänsstyrelsen. Besvärstiden är också i här angivna fall . Det harinte bedömts föreligga behov av besvärsrätt för det allmänna ombudet.