prop · G70386 · 1983-12-31 00:00:00 — Från kommunalt håll framförs emellanåt kritik mot denstatliga Qänste-regleringen för lärare. Den statliga regleringen får till följdatt kommunerna i viss mån måste tillämpa två personaladministrativa system, ettför lärare och skolledare och ett annat för övrig kommunalt anställd personal.Detta Prop.1983/84:86 11 medför ett onödigl merarbete. Till detta kommer atl delstatliga regdsysie-mel anses för krångligl och delaljeral. Sammanlagd är också avials-och författningsregleringen mera omfattande på det statligt reglerade områdetän pä det kommunalt reglerade. På del rent kommunala området har kommunernastörre frihet atl anpassa Qånsteorganisalionen till skiftande lokalaförutsättningar. Kommunen är ensam arbetsgivare för den kommunalt regleradepersonalen, medan statliga myndigheter i vissa fall tar över beslutanderättenför personal med statlig reglering. Systemet för tillsättning av lärare, bl.a.med ell detaljerat meritvärderingssysiem. minskar den kommunala friheten attgöra en självständig bedömning av vem som är lämpligast för en vissanställning. Rätlen att anföra förvallningsbesvär över olikapersonaladministrativa beslul innebär också en inskränkning i den kommunalafriheten. I propositionen 1971:34 var, i enlighet med det resonemangjag nu redovisat, elt av argumenten för reglering av Qänsterna atl ensådan skulle vidga del kommunala inflytandel genom atl resurserna för syoskulle kunna användas mer flexibelt än dåvarande yrkesvalslärarsyslem gavmöjlighet till. reglering skulle ge arbetsgivaren ökade möjligheteratt UtnytQa syofunklionärerna i sådana uppgifter där de bäst behövdes ikommunen och även ge möjlighet alt friare anställa personal för uppgifterna. Isamband med överiäggningarna kring departementspromemorian 1983-09-26framfördes liknande uppfattningar av kommunförbunden. En fördel med statligt reglerade Qänster är alt de bidrartill enhetlighet sett över landet. Eftersom hela skolväsendel är uppbyggl med slalliglreglerade lärarQänster kan det te sig naturligt att i huvudsak samma reglerskall gälla för i princip alla som undervisar, således även för syofunktionärer.Med det förslag Jag redovisat, kommer ju dessa atl i sina Qänster kunnainräkna undervisning. Som jag tidigare nämnt är elt av syftena med deförändringar som föreslås att syofunktionärerna skall engageras mera iundervisningen på de områden dår deras kunskaper kan komma till nytta. Det är iså fall givetvis viktigt alt syofunktionärerna får reell tillgång lill det Qänsteunderiagsom utgörs av undervisning. En stailig reglering ger vissa praktiska fördelardärvidlag. Det behöver inle uppstå några problem i fråga om vilketundervisningsunderlag som skall tilldelas statligt reglerad resp. kommunaltreglerad personal. Om undervisningen kunde läggas ut på anställda såväl med somutan statlig reglering skulle lolkningssvårigheter uppstå i övertalighelssiluationer,eftersom det finns särskilda regler för statligt reglerade Qänster vidturordning inför uppsägning. SÖ, som i sin rapport över den 5-årigaförsöksverksamheten förordade reglering av Qänsterna för syofunktionärer,tar i sitt yttrande över departementspromemorian slällning för statligtreglerade Qänster. Detta anser SÖ bör gälla så långe lärarnas Qänster ärstatligt reglerade. 1983/84:86 12 En sådan reglering motiveras särskill av kravel på adekvalutbildning och av alt behörighetskrav normall är knutna endasl lill statligtreglerade Qänsler. SÖ och åven arbelslagarorganisalionerna anser också att detär viktigt all syofunklionärerna har samma möjligheter till fortbildning somlärarna. SÖ påpekar att en slallig reglering underlättar möjligheterna atlkombinera syo med undervisning och skolledning och att en bred remissopinion -når det gäller SÖ:s utvärderingsrapport - förordat statligt reglerade Qänster. Invändningarna mol en statlig reglering är huvudsakligenav generell natur. När del gäller stailig reglering för en viss kategori av Qänster,här syofunklionärerna, är del svårare all påvisa några nackdelar. Del rör sigju om elt relativt fätal Qänsler jämfört med hela lärarkollektivet. De personal-adminislrativaölägenheterna med en statlig reglering för syofunktionärerna kan därför antasbli marginella Jämfört med nuvarande ordning. Dessutom har ju kommunerna redanden sakliga kompetensen på området, eftersom skolledare och lärare har statligtreglerade Qänster. Övervägande skäl talar sammanfattningsvis enligl minmening för att syofunktionärsQänsierna skall ha samma slag av reglering som lårarQäns-lerna.Tjänsterna bör således vara statligt reglerade. Även en stailigreglering kan göras så all kommunerna får en slor frihet att bestämma överinnehållet i Qänsterna. Om kommunerna skall få större frihet all förfoga över innehålleti arbetsuppgifterna för syofunktionärer med slallig lönereglering bör ävenverksamhet som inte är statsbidragsbe-rättigad få inräknas i Qänsterna.Möjligheten till ett sädanl fiexibdl utnyttjande av resurserna bör öppnas medhänsyn lill att det kommunalekonomiska lägel förutsätter att omprioriteringaroch en fortlöpande anpassning sker inom olika verksamheter och mellanverksamhetsområden. För att bevara Qänsternas identitet bör dock endast sådanisom naturligt hör ihop med syoverksamhelen kunna ingå. Jag vill betona att mitt ställningstagande i den härfrågan grundar sig på uppfattningen att det från praktiska utgångspunkter ärlämpligast att syofunklionärerna och lärarna har samma slag av reglering avsina Qänsler. Allmänt vill Jag därtill framhålla följande. En tendens i samhällsutvecklingen är att den statligaregleringen alll mer inriktas mot målstyrning, medan detaljregleringaravvecklas. Detta innebär bl. a. ett ökat kommunall ansvar för förverkligandetav de samhälleliga målen. Skolan kan inte ses isolerad från denna utveckling.Som en följd av SIA-reformen och läroplanen för har den statligadetaljregleringen av minskat. Detta gäller särskilt i fråga omresursanvändningen. En motsvarande utveckling har ägt rum i gymnasieskolan ochkomvux samt grundvux. Vad Jag nu föreslår om statlig reglering av syofunktionärernasanställningsvillkor bör inte påverka denna allmänna strävan atl öka del lokalaansvarslagandet. Det kommunala infiylandet över skolans verksamhet bör 1983/84:86 13 Delta kan göras redan i ett kortare perspekiivbl. a. genom decentralisering och förenklingar i regelsystemet. Som redovisats bl.a.i prop. 1982/83: 150 pågår överväganden i dessa frågor f. n. i skilda sammanhang. Mot bakgrund av vad Jag anfört föreslär jag atl del fr.o.m.den 1 juli 1984 skall finnas statligt reglerade Qänsler för syofunktionärer vidgrundskolan, gymnasieskolan och den kommunala vuxenutbildningen. TJäns-leinnehavarnabör ha totalreglerad arbetstid och semester. Behörig till Qänst är den somgenomgått syoulbildning. I Qänst som syofunktionår bör, utöver syo,undervisning kunna ingå liksom skoladminislrativa uppgifter samt uppgifter ilokalt fortbildnings- och utvecklingsarbete och sådan kommunalt regleradverksamhet som ingår i det kommunala uppföljnings-ansvaret samt i SSA-rådensoch inlagningsnämndernas arbele. Också annan verksamhet medanknytning till syo bör kunna ingå. Alla somsenast har fullgjort syoulbildning (yrkesvalslärarutbildningeller 40-, 60- eller 120-poängsutbildning på syolinjen) bör vara behöriga lillde nya Qänsterna liksom de som genomgått den nya syoulbildning somjag i detföljande föreslår skall starta . Enligt minmening bör även de som inte blir behöriga få en möjlighel att stanna kvar som syofunktionärerom de uppfyller vissa krav. Jag förordar därför att den som innehar syoQänst omminst och är lillsvidareför-ordnad den 30Juni 1984 men inle har syoulbildningbör kunna få en statligt reglerad Qänst och kvarstå pä denna under enövergångstid pä . Jag kommer i det följande atl föreslå en för dennagrupp anpassad behörighels-givande kompletteringsutbildning. YrkesvalslärarQänsterhar enligl beslul inle kunnai återbesättas eller nyinrätlas, vilkelfåll till följd alt de som har Qänsterna inte kunnat flytta utan att mistadessa. Del år ett slarkt fackligt önskemål att denna ordning skall upphöra. Desom är behöriga till sådana Qänster blir allt färre, eftersom någon nyutbildning av naturliga skäl inte anordnas. Inte heller är det troligt attkommunerna i någon större ulsiräckning skulle använda sig av en möjlighet atlnyanställa en yrkesvalslärare för den huvudsakliga arbetsuppgiften syo, när detfinns en annan Qänsielyp för vilken adekval ulbildning ges. Del önskemål somnämnts tillgodoses genom mitt förslag att de kvarvarande yrkesvalslärarna blirbehöriga till den nya Qänstetypen, vilket också föreslogs i prop. 1981/82: 15.De som kvarstår på sina yrkesvalslärarQänster bör i sina Qänsler kunna fåinräkna verksamhet inom det kommunala uppföljningsansvarel på samma sätt somföreslås för de nya syofunktionärerna. Det bör ankomma på regeringen att utfärda närmarebestämmelser om Qänster för syofunktionärer enligl de riktlinjer Jag harförordat. 1983/84:86 14 Dennya grundutbildningen kommer alt förbereda syofunktionärerna för atl delta iskolans undervisning och administration. Samtliga inslag i utbildningen ärenligt min mening värdefulla för administrationen av skolan. Det år därförenligt min mening välmotiverat all den som är behörig för syoQänst - liksom desom är behöriga lill lärarQänsler - skall vara behörig lill skolledarQänsi.Regeringen bör inhämta godkännande av atl de som blir behöriga lillde föreslagna nya syofunktionärsQänsierna också får bli behöriga till skolledarQänster. tidigare nämnda departementspromemorian skisseras en grundutbildning somanpassats lill den Qänstekonstruktion som jag här förordat. Där presenterasockså konsekvenserna av den nya Qänstekonstruklionen vad gäller fortbildningoch vidareutbildning. De synpunkter som framförts med anledning av promemorianär i slort positiva till de riktlinjer för utbildningen som dras upp. Minaöverväganden rörande utbildningen ansluter sig i stort till förslagen ipromemorian. 2.7.2 Grundutbildningensmål och Inriktning Demål och riktlinjer för syo som finns uttryckta i propositioner och i läroplanersamt vad jag nu har sagt om syons inriktning bör vara vägledande för syoutbildningen. Syofunktionärenmåste därför ha kunskaper om samhället, dess arbetsmarknad, förvaltning ochutbildningsväsende samt i ekonomi och politik. Utbildningen bör vidare gekunskap om arbetslivet och dess utveckling samt olika gruppers villkor påarbetsmarknaden och i arbetslivet. Syofunktionären bör ges godaförutsättningar att fungera i skilda vägledningssituationer. Eftersomsyofunktionärernas insatser i undervisningen kommer att öka bör de få praktisk-pedagogiskträning. Administration bör ocksä ingå i utbildningen. Destuderande bör få kontakt med sill blivande arbetsfält. Hittillshar praktiken inom syoutbildningen varit föriagd framför allt till grundskola,gymnasieskola och arbetsförmedling. Med hänsyn till förändringen avarbetsuppgifterna bör praktik kunna förläggas också till övriga områden där syofunktionärernormalt arbetar. Denutbildning av syofunktionärer som Jag nu skisserat bör, som jag tidigareframhållit, rymmas inom 120 poäng. Regeringen bör inhämta riksdagensbemyndigande att inrätta en allmän utbildningslinje, studie- ochyrkesorienteringslinjen, . bör den nuvarande utbildningslinjenmed samma namn avvecklas. 1983/84:86 15 För behörighet till den nuvarande syolinjen krävs allmänbehörighet och arbetslivserfarenhet. Enligtdepartementspromemorian bör yrkesverksamhet uppställas som krav försärskild behörighet till syoutbildningen. De flesla som yttrar sig överpromemorian finner detta krav rimligt. Det är väsentligl att de studerande harförtrogenhet med arbetslivet och dess villkor. Också enligt min mening bördärför förvärvsarbete vara ett villkor för tillträde till utbildningen. 2.7.4 Forlbddning och vidareutbildning Även om grundutbildningen väl anpassas lill arbetsuppgifternaoch till de mål som satts upp för syoverksamhelen kommer syofunklionärerna attha behov av kontinuerlig fortbildning. En stor del av fortbildningsbehoven kanläckas fortlöpande i det egna arbeiet. Vissa kunskaper, t. ex. detaljkunskaperom utbildningsväsendet, lär man sig bäst i nära anslutning till den direktayrkesutövningen. I och med alt tjänsterna bör ha totalreglerad arbetstidoch semester, bör det vara både pedagogiskt och ekonomiskt möjligt attåtminstone till stor del förlägga fortbildningen till tid då eleverna år ledigaoch ersättare för syofunktionären inte behöver anställas. Del finns enligt min mening ett varierat behov avfortbildning för syofunktionärer. Fortbildning rörande arbetsliv ochutbildningsväsende måste bedrivas i arbetslivet eller på olikautbildningsinstitutioner. Däremot bör frågor som rör undervisning och administrationkunna behandlas pä den egna skolan, som Ju har kvalificerade resurser på bådaområdena. 2.7.5 "Icke behöriga" syofunktionärersvidareutbildning Enligt SÖ:s undersökning saknade (513) avhela syo-funktionärskären syoulbildning. De som inte har syoulbildning uppvisar en splittrad bildvad beträffar ulbildning och yrkeserfarenhet. Många har en gedigen utbildningoch erfarenhet av syo. För dessa kan frågan om dispens frånbehörighetsvillkoren bli aktuell. bör kunna prövadispensansökningar. 1 vissa fall kan en komplettering av befintlig utbildningkomma i fråga. Eftersom en eventuell komplettering gäller enbart syouppgiflen,bör kompletterings-behovet bli avsevärt mindre än om det gällt även kunskaper iskolämnen. De som t. ex. endast har en kort utbildning och begränsaderfarenhet av syo bör genomgå en syoulbildning, vars mål och innehåll överensslämmermed den nya utbildningen. En sådan bör under en övergångstid erbjudas de ickeutbildade syofunktionärer som uppfyller de behörighetskrav som gäller för dennuvarande reguljära syoutbildningen. Denna kompletteringsutbildning bör ihuvudsak organiseras som självstudier på hemorten. Med utgångspunkt i SÖ:s uppgifter skulle endast ca 75 personerbehöva den föreslagna vidareutbildningen. De flesta av dessa finns iMellansverige- 1983/84:86 16 Utbildningen bör genomföras . Jagavser att återkomma lill regeringen i denna fråga. Någon ökad koslnad för syofunktionärernas medverkan iundervisning, uppföljning eller annan verksamhel utanförhuvuduppgiften bör det inle bli fråga om med den konstruktion jag nu föreslagil.Sådana insatser kommer atl göras inom ramen för de reguljära resurserna. Konsekvenserna i fråga om löne- och ansiällningsvillkorför den föreslagna Qänstekaiegorin är en fråga för de avtalsslulande parterna. Den syoulbildning somjag ovan redovisai omfaltar 120poäng. 1 jämförelse med nuvarande linjekonstruktion och med samma"examination" ökar antalet årssludieplatser med ca 135. Kostnadernaför denna utökning beräknar Jag lill ca 3 milj. kr. Förden föreslagna vidareutbildningen för icke behöriga syofunktionärer räknar jagkostnaderna lill ca 1,5 milj. kr. Jag återkommer tillmedelsbehovet vid min anmälan av budgetförslaget för /85. Med anledning av vad jag nu anfört hemställer jag attregeringen dels föreslår att 1. godkänna att statligt reglerade Qänster för syofunktionärerfår inrättas i , gymnasieskolan och den kommunala vuxenutbildningen, enligl de riktlinjer somjag har förordat, 2. godkänna vad Jag har förordat ombehörighet lill skolledarQänsi, 3. bemyndiga regeringen atl inrätta enallmän utbildningslinje, studie-och yrkesorienteringslinjen om 120 poäng den Ijuli1984. 4. bemyndiga regeringen all avveckladen nuvarande studie- och yrkesorienteringslinjen, dels bereder lillfälle atl ta del av vad Jag haranfört om 5. skolans syoprogram, 6. fortbildning och vidareutbildningav syofunktionärer. Regeringen ansluter sig lill föredragandens övervägandenoch beslutar alt genom proposition förelägga vad föredraganden haranfört för den åtgärd och det ändamål som föredraganden hemställt om.