prop · G70310 · 1983-12-31 00:00:00 — Studier inom de båda programområdena har i några delarredan påbörjats i och med den försöksverksamhet som bedrivs i län. DSH avser att i samråd med andramyndigheter vid försöksverksamhetens slut utvärdera denna och till regeringenlämna förslag lill metoder och former för en med landplaneringen så långtmöjligt integrerad kust- och havsområdesplanering. Vidare skall förslag lämnaslill erforderliga ändringar i prövningssystem och ansvarsförhållanden. 2.2 Utforskning och tillståndskontroll av havet Med tillståndskonlroll avses all genom regelbundnaobservationer följa både snabba och långsamma förändringar i havets fysiskamiljö och biolo- 1983/84:10 5 giska produktionsförhållanden och klarläggaförändringarnas orsaker och konsekvenser samt alt föreslå åtgärder somföranleds av påvisade förändringar. Målet för ett program för utforskning ochtillståndskontroll är alt samordna och förstärka svenska aktiviteter i syfteatt få ett bättre beslutsunderlag för utnyttjande och skydd av havet samt geunderlag för export av produkler och syslem inom området. Programmet skallockså syfta till att skapa en nationell politik ägnad att tillvarata svenskaintressen vid internationella förhandlingar. Den hittillsvarande svenska havsforskningen ger enligt DSHinget intryck av samling och effektivitet. Såväl myndighetsansvar som utförandeansvarär splittrat, med bristande samordning och konkurrens om små resurser somföljd. Den vetenskapliga och tekniska kompetens som finns inomtillståndskontrollens område utgör emellertid en tung resurs inom svenskhavsforskning. Delegationen anser att svensk tillståndskontroll har godamöjligheter att hävda sig och även medverka till effektivisering av svenskhavsforskning liksom industriell utveckling. Det finns dock inga entydigalösningar på problemen. DSH föreslår: - att en samordningsgrupp inrättas försvensk tillståndskontroll. Gmppen skall , inför arbetet med 1984års forskningspolitiska proposition, lägga fram det beslutsunderlag somerfordras för en programutveckling och åtgärdsbeskrivning inomtillståndskontrollens område. Innehållet i ett sådant program bör behandlafrågor om vilka forskningsområden som skall prioriteras, hur dessaforskningsområden kan finansieras fortsättningsvis och vem som skall ansvaraför programområdet. Programmet bör inrymma större, flervetenskapliga projektsom även har till syfte att effektivisera samverkan mellan berördaforskningsorgan och myndigheter. Mol bakgrund av erfarenheter som vinns underarbetets gång bör även möjligheter till organisatoriska förbättringar avforskningsverksamheten tas upp till behandling. Med vattenbmk avses odling av fisk, skaldjur och alger.Häri ingår dels åtgärder för att bevara eller förbättra den naturligaproduktionen (fiskevård), dels olika typer av odlingsanläggningar förproduktion avsedd för direkt konsumtion. Vattenbmk innebär att vattnensbiologiska produktionsförmåga tillvaratas på ett effektivare sätt än vidfiske, vilket blir allt viktigare när överfiskning och föroreningar starktbegränsar avkastningen från haven. var handelsunderskott för fisk ochfiskprodukter . Denna situation kan förbättras genombl.a. en satsning på vattenbruk. Utan förbättringar av den juridiska ochadministrativa hanteringen samt utbildnings- och forskningsnivån anseremellertid DSH Prop.1983/84:10 6 att vattenbruket får svårigheter att utvecklas. Målet fören svensk vatten-bmkspolitik bör vara att under hänsynstagande till naturvårdenoch andra samhällsintressen bygga upp en vattenbruksnäring som kan bidra tillsåväl bättre samhällsekonomi som ökad sysselsättning. Bland motiven för en satsning på svenskt vallenbruk kanföljande nämnas: - Genomutveckling av ett svenskt vattenbruk skulle den svenska importen av fisk kunnaminskas. - Genomvattenbruk kan olika resurser utnyttjas bättre, t.ex. spillvärme från industri,avfallsprodukter från jordbruk och industri. Fiskbestånd som utnyttjas iyrkesfiske och sportfiske kan förstärkas. Energibesparingar finns att hämtajämfört med yrkesfisket etc. - Vid avspärrningär vattenbmk en för landet värdefull proteinkälla. - Fisk ochskaldjur är ur näringsfysiologisk synvinkel bättre livsmedel än de flesta andraprodukter. - Vattenbruketskapar sysselsättning till stor del i glesbygder. Årsskiftet 1980-1981tillsatte DSH och forskningsrådsnämnden (FRN) en styrgrupp med uppgift att främja utvecklingen avvattenbmk. Fr.o.m. tillskjuter, förutom DSH och FRN, ävenskogs- och jordbrukets forskningsråd () medel för styrgmppens arbete. Styrgmppens verksamhet har främst bedrivits inom ramen föråtta arbetsområden (miljö, juridik, sjukdomar, avelsmetodik, teknik, forskningoch utveckling, marknad och ekonomi samt kräftdjur). utökadesantalet med ytteriigare två arbetsområden (alger och musslor/ ostron).Resultatet av styrgruppens arbete har sammanställts till en slutrapport medförslag till åtgärder för en rationell uppbyggnad av ett svenski vattenbruk. 2.4 Allmänt om ofTshoreteknik De av DSH prioriterade programmen arktisk teknik,undervattensteknik och leknik för utforskning och tillståndskontroll av havetutgör kompletteringar lill styrelsens för teknisk utveckling (STU) program föroffshoreteknik. Med offshoreteknik avses teknik för utvinning av olja. gasoch andra mineraliska ämnen ur havsbottnen. Vid sidan om sjöfarten äroffshoreverksamheten vad avser utvinning av olja och gas den i världsekonominmest betydelsefulla havsresursverksamheten. Inom loppet av något tiotal år haroljeutvinningen på kontinentalsocklarna vuxit mycket kraftigt och täckte år1980 av den globala oljeproduktionen. STU har haft ett program förstöd till svensk offshoreverksamhet. Till följd av bristande efterfrågan påutvecklingsmedel ur detta program från industrins sida reducerade STU medleninom Prop.1983/84:10 7 insatsområdet "olje- och gasutvinning till havs"till 2,4 milj. kr. för /81 från att ha varit 4.4 milj. kr.föregående budgetår. började dock trenden inom svensk industri attvända. Till följd av vidgat intresse för offshoreverksamhet har STUföljaktligen ökat sitt bidrag och överförde i sin anslagsframställning /83 området "havsteknik" till de prioriteradeområdena. STUs primära mål för den fortsatta verksamheten inomområdet havsteknik är: - att underlättaför svensk industri att öka sina marknadsandelar påfrämst den del av offshoremarknaden som kräver teknikinlensivaprodukter/syslem/metoder, - att bidra tillatt svensk industri får bättre teknisk probiemkännedom och vidgademarknadskontakter med etablerad offshoreindustri, i första hand i , och - alt bidra tillatt svensk forskningskompetens byggs upp främst inom "nyckelområden",dvs. forskningsdiscipliner av grundläggande betydelse för en framtidaindustriell offshoreteknisk utveckling. Med svenska forskningsinstitutioners och svensk industrisspeciella förutsättningar i bakgrunden kommer STUs framtida offshoretekniskaFoU-program att innehålla bl.a. följande områden: geologi, oceanografi och meteorologi Information om boltenförhållanden, vågor, strömmar ochvindar utgör underiag för design av plattformar och röriedningar sominstalleras i . Det finns behov för mer omfattande undersökningar,speciellt i områden norr om 62:a breddgraden. Utvecklingen bör inriktas motsystem som förutom de miljömässiga parametrarna också inkluderar mätningar avde fysiska påkänningarna på konstmktionerna. 1 norra delen av kommeräven faktorer som havsis, nedisning och dålig sikt att påverka den operativaverksamheten. För att indikera förekomsten av kolväten finns ett flertalgeologiska och geofysiska metoder som exempelvis reflexionsseismik. För atthöja "the * råte of success" i den efterföljande borrfasen och föratt få bättre beslutsunderiag för hur utvärderings- och produktionshålen skallplaneras finns anledning till vidareutveckling av dessa metoder. En ökad grad av automatisering är nödvändig för att ökaeffektiviteten och säkerheten kring borroperationer. Ett område av särskild betydelseär säkerheten kring okontrollerade utblåsningar. Det finns behov av teknik förall kontinueriigt indikera tryckvariationer nere i borrhålet. Prop.1983/84:10 8 Konstruktioner som arbetar i havet utsätts ständigt fördynamiska på-känningar som kan orsaka utmaltningsproblem. För alt skapa bättrekonstruktionsunderlag krävs fördjupade kunskaper inom områdei samt atterhållna teorier korreleras och återkopplas till tanktester ochfullskalemät-ningar. Med ökat vattendjup och införandet avundervattensproduktions-system kommer intresset att öka för flytandeproduktionsanläggningar. Detta ställer än högre krav på delsystem somförankringar och produk-lions"risers", men också på konstmktionernasom sådana. 1 anslutning till konstmktion av produktionsplattformarför större vattendjup eller marginella fält finns behov av bl.a.viktreduceringar genom exempelvis integrering och minialyrisering avseparationsprocessen och därtill hörande undersystem. Med anledning av ökade drifts- och underhållskostnader pågrund av bl.a. skärpta inspektionsbestämmelser accentueras behovet av mer kostnadseffektivametoder. Större hänsyn till dessa faktorer bör tas redan påkonstmktionsstadiet. Detta gäller även mobila plattformar. De stora vattendjupen i norra delen av talar fören användning av undervattensproduktionssystem i större utsträckning än vad somidag är fallet. Teknik och metoder för att installera, underhålla ochinspektera dessa system måste därvid vidareutvecklas. Röriedningar eller lager-last-bojsystem är två alternativatransportsystem för olja. Med stora vattendjup ökar kraven på anpassning avsystem och metoder för att installera, underhålla och inspektera dessa. Det finns ett omfattande behov av alla slagsundervattensarbeten i syfte alt inspektera, underhålla och repareraoffshorebaserade installationer. Dykeritekniken bör utvecklas mot merkostnadseffektiva system och mol högre grad av säkerhet för den dykandepersonalen. Med de stora vattendjupen finns utrymme för alternativa systemtill dykeriet såsom bemannade och obemannade undervattensfarkoster, mer ellermindre robotisera-de i förhållande till arbetsuppgifterna. Utöver ovan återgivna offshoreprogram avser STU att hållaen viss flexibilitet i förhållande till speciella initiativ från industrin,enskilda inno-vatörer samt svenska forskningsinstitutioner. Prop.1983/84:10 9 DSH ansluter sig lill STUs ovan återgivna grundsyn påområdet i fråga. Ett övergripande program för offshoretekniken bör kunna taSTUs projekt som bas. Det är DSHs uppfattning alt dessa projekt kan förstärkasoch utökas i flera avseenden. De åtgärder som DSH funnii särskilt angelägnaavser i första hand: - ändrade formerför och utökat slöd till havsteknisk utveckling, - särskilt slödlill vidareutveckling av redan befintlig kompetens inom landet avseende arktiskleknik. bl.a. under beaktande av de fördelar som närheten till provning iarktisk miljö erbjuder (speciellt /). - bidrag lillhöjning av den industriella offshorekompetensen genom etablering av avanceraddykeriutbildning och ulbildningsanknulen forskning för den civila sektorn. - särskilt stödtill kompetensutveckling inom området undervattensteknik, speciellt medanknytning lill befintliga verksamheter vid vissa statliga organ (), marinens dykeri-centrum (MDC) och Chalmersarbetsenhet för undervattensteknik (CTH/AUT). - särskilt slödtill utveckling av konkurrenskraftiga referensanläggningar genom svenskamyndigheters teknikupphandling. - inrättande avbolag för marknadsföring av vissa konkurrenskraftiga produkter och tjänsterfrån i första hand FOA, och - vidgademöjligheter till utlandspraktik inom offshoresektorn, samt främjande avinnovationer och entreprenöranda. Som stöd för ovan uppräknade förstärkningsåtgärderyo;-M/wrDSH särskilda program inom följande områden: - arktisk teknik, - teknik förutforskning och tillståndskonlroll av havet. I områden med klimat- och miljöproblem av arktiskkaraktär, inte bara det egentliga , dvs. jämte angränsandeö- och kustområden, utan även andra områden av åtminstone liknande karaktär,kommer både ordinär och speciell teknik till användning. Den teknik som nyttjasi sådana områden kan indelas i följande tre grupper: - ordinär teknik,dvs. teknik som inte utvecklats för polarområden men är lämplig också i Arktis(t.ex. byggnadsmaterial, husgeråd, elektronik och truckar), - anpassadteknik, dvs. ordinär teknik som anpassats mer eller mindre till arktiska krav(t.ex. lastfartyg med isförstärkning), - speciellteknik, dvs. teknik, exklusivt utvecklad för arktiska betingelser (l.ex. isbrytareoch konstgjorda öar för ). Prop.1983/84:10 10 Med arktisk teknik avses här både speciell och anpassadteknik, dock i senare fallet inte sådan leknik som undergått teknologiskt setttämligen obetydliga modifieringar för arktiskt klimat. DSH framhåller all vi i sedan gammalt är bekantamed problem som uppkommer vid aktiviteter i kombinationer av is, kyla, snö ochmörker. Dessa erfarenheter härrör väsentligen från norra men också inågon mån från det egentliga . 1 senare fallet kan man peka på enstakasvenska polarexpeditioner, senast genom den mycket omfattande Ymerexpeditionenår 1980. 1 takt med våra egna behov har teknik för arktiskabetingelser lill en del importerats, l.ex. isbrytare från ochsnöscooters från , till en del utvecklats inom landet. Svensk export avsådan leknik har varil obetydlig. Den internationella marknaden för arktiskleknik har inte heller varil stor. En omfattande prospektering av olje- och gastillgångarnahar inletts i de arktiska delarna av , och . Med slödav de lovande resultat som redan erhållits och de investeringsplaner som ärkända rörande dessa områden förutser många bedömare en relativt omfattandeexploatering av med början under 1980-talel. Geologiska bedömningarförekommer, enligt vilka uppskattade oljereserver i överstiger 70miljarder ton, att jämföras med de globala oljereserverna i övrigi som brukaranges till ca 90 miljarder lon. Detla sammanhänger med förekomsten i avmycket stora konlinentalsockelområden med mäktiga sedimentära bergarter. Svenskt näringsliv har anledning att i vidgad omfattninguppmärksamma den expanderande marknaden för arktisk teknik i och påGrönland jämte norra delarna av och . Omfattande exploateringpå kan komma att aktualiseras även inom och de omfattandekontinentalsockelområdena mellan och . Skälen för ökatsvenskt engagemang kan enligl DSH sammanfattas på följande sätt: - Bekantskapeninom svenskt näringsliv med arktiska förhållanden ger komparativa fördelar ochmöjlighet till initialframgångar. - De tidvisisbelagda områdena utefter svensk kust, speciellt i , erbjuder testmöjligheter för arktisk teknik som är meralättillgängliga från industri- och kommunikationscenlra än vad fallet som regelär i andra kustområden med arktiskt klimat. - Exploateringenav polarområdena skapar många och smala nischer för ny teknik, passande förmindre och medelstora företag, dvs. nischer av en typ som lämpar sig väl försvensk industri. - Den begränsadesvenska hemmamarknaden kan i vissa fall vara tillräcklig som draghjälp vidprotolyputveckling. Programmets huvudändamål bör vara att genomkunskapsutveckling bidra till höjning av svensk industrisinternationella Prop.1983/84:10 II konkurrenskraft i verksamheter som avser nyttjande ochskydd av naturresurserna i . Programmet bör även skapa förutsättningarför svenska myndigheter och forskningsorgan alt i ökad utsträckning della isådana verksamheter på kommersiella villkor. Genom stöd till svensk export av varor och tjänster förområden med arktiska betingelser bör programmet sålunda ge underlag för ökadindustriproduktion och förbättrad bytesbalans . Programmet bör ocksåavse kunskap om och närkontakt med marknaden i . Speciellt bör programmetla upp aktiviteter som ger information om konkreta möjligheler till de företagsom ännu inte haft kontakt med marknaden i fråga. DSH föreslår all ett program för arktisk teknik upprättasav DSH och STU i samråd med berörda intressenter och att resurser avsätts tillstöd för utveckling av kompetens i arktisk teknik inom enskilda företag, forskningsorganoch myndigheter. Programmet för undervattensteknik bör enlig DSH syfta tillall genom grundläggande utbildning, forskning och kunskapsutveckling förslärkaden inhemska basen för utveckling av industriell kompetens inom havstekniken.En huvuduppgift för programmet bör också vara att ta vara på den stimulans ochde effekier avseende utveckling av ny leknik som aktivare samverkan mellanberörda myndigheter, forskningsorgan och företag kan ge. Programmetundervattensteknik redovisas på följande delområden: - verktyg ochhjälpmedel för dykare och undervattensfarkoster. - testplattformför undervaltenssystem. Undervattensarbeten med dykare - humandykning - har iSverige främst utförts med luft som andningsgas och med hjälmutrustning.Arbetsuppgifterna har normalt funnits i kustnära områden, hamnar, sjöar ochälvar med begränsade arbetsdjup. Den forskning och utveckling som lett fram lill nyadykmeloder för stora djup med utnyttjande av artificiella andningsgaser(gränsen för luftdykning ligger vid ), genomfördes fram tillt960-talels början främst i marinens regi. 1 finns f.n. endast ettföretag med svenska yrkesdykare () som kan arbeta påstora djup (150 m). Svenska marinen har tillsammans med FOA fortsattdykeriforskningen och utvecklat djupdykmetoder medheliumsyre (heliox) som andningsgas. Utbildningen av djupdykare har begränsatstill egen personal och följer marinens egna säkerhetsbestämmelser. Vidareutvecklingav dessa system fortsätts vid det verksamma MDC i samarbete medFOAs (FOA 58). 1983/84: 10 12 Det största antalet dykare arbetar f.n. inomhavsexploateringen och kommer enligt nuvarande bedömningar all behövas där ävenframdeles. Avancerad ubålsieknik och manipulatorer och annan kvalificeradutrustning kommer sannolikt att komplettera dykarna i deras arbete, men inteersätta dem. Dykarnas arbetsuppgifter kommer all breddas och kräva störreyrkesskicklighet inom olika teknikområden. Oljeexploateringens trend mot störredjup kräver också forskning och utveckling avseende nya dykmetoder. Verksamhelerna i sysselsätter vid tider med storaktivitet 20()0-3()00 dykare, de flesta i uppgifter som djupdykare. Antaletluftdykare i hamnar, floder etc. är svårare att uppskatta men torde röra sigom ca 2000 1 . Säkerhetskraven vid dykning ökar. En strävan att samordnade europeiska säkerhetsbestämmelserna pågår. () med 13 medlemsländer, däribland , har utarbetat förslag tillgrund för samordning av även de nationella bestämmelsema. Ett av de viktigasteförslagen rör utbildning av dykare. Brister i utbildningen har varilhuvudorsak till många olyckor . Arbetarskyddsstyrelsensöversyn av de svenska säkerhetsbestämmelserna för dykning utgår från EDTCsförslag. Med utgångspunkt i olika prognoser för europeiskundervattensteknik kan följande bedömning göras av utvecklingen under1980-talet: - Antaletdjupdykare med helium/syrgas som andningsmedium kommmer all minska något. - Antaletblandgasdykare med kväve/syrgas kommer att öka. - Antaletluftdykare förblir i stort sett oförändrat. - Störreyrkeskunnande krävs av dykarna. - Krav ställs påförbättrad och internationaliserad utbildning. - Harmoniseringav säkerhetsbestämmelserna för västeuropeiska stater kommer alt eftersträvas. Vid svensk utbildning av yrkesdykare är det viktigt att tafasta på erfarenheter från närbelägna dykerinationer med kvalificeradyrkesdykar-kår. De närmast belägna som har dykare arbetande på olje- ochgasfäll i är och . Erfarenheterna från 1970-taletsdykningar har inarbetats i EDTCs förslag till säkerhetsbestämmelser år 1978.Ett av dessa förslag har givit till resultat att de norska och brittiskautbildningsnormerna för dykare nu överensstämmer. 1 de båda länderna utbildasdykare vid statliga dykarskolor. Med det syfte som ovan angivits för svenskdykarutbildning bör även den kunna ske vid statlig dykarskola och ansluta siglill förutnämnda normer. De inhemska erfarenheterna av modern dykarutbildningfinns inom marinen som under utbildat djupdykare. Marinens utbildningär kvalitetsmässigt ungefär jämbördig med den norska och brittiska. Det ärsannolikt att behov av dykare kan fyllas genom utbildning vid någon avde utländska dykarsko- 1983/84:10 13 lorna, l.ex. vid den norska skolan i eller vid denengelska i Fort . Det finns dock avigsidor med detta: - Antaletdykarelever från bestäms av tillgång på plats. - Kostnaden förutbildningen blir sannolikt stor. - Vi går miste omden viktiga kompetensuppbyggnad som en egen utbildnings- ochforskningsverksamhet ger. - Dykarensinplacering i svensk undervaltensteknologi försvåras. I en svensk satsning på undervaltensteknologi ingår enliglDSH humandykeri som en väsentlig del. DSH fäster särskilt avseende vidhumandy-keriets kvalitativa betydelse som del av den kompetensbas inom landetsom är betydelsefull för den långsiktiga utvecklingen av svensk offshoreindustri.Fullt utnyttjande av offshoreseklorns möjligheler förutsätter enligl DSH allstatliga bidrag till industriella projekt kombineras med en lång-siktsmedvetensatsning på kompetensutveckling inom vissa basområden, bl.a. inomundervattenstekniken. En satsning på god kunskap om och kontakt medundervaltensmiljön och dess problem är lika betydelsefull. Sistnämnda mål kan,enligt DSHs mening, inte näs ulan en avancerad svensk dykarutbildning för kvalificeradetekniker, forskare och specialarbetare jämte en Ulbildningsanknulen forskningoch utveckling. Utbildning av moderna yrkesdykare kan etableras i Sverigemed förstärkning av befintliga resurser och utnyttjande av den kompetens somfinns i landet. Eventuell utbildning bör ske i statlig regi med en statligmyndighei som ansvarig för utbildning och säkerhet. Följande åtgärder bedöms nödvändiga för alt marinens ochFOAs resurser skall kunna utnyttjas även i civil utbildning av kvalificeradedjupdykare: - Organisatoriskaåtgärder som gör försvarets resurser tillgängliga för det civila samhället ochindustrin. - Extratilldelning av resurser (personal och materiel) som behövs för civila åtagandenbekostas av medel uiöver försvarsanslaget. - En myndigheiutses som ansvarig för utbildning och säkerhet. DSH avseratt tillsammans med marinen och andra berördaintressenter utreda frågan om utbildning av yrkesdykare för den civila sektornoch återkomma med förslag i ärendet. Som underiag för utredningen har DSH ioktober 1982 avslutat en förstudie. En komplettering bör göras avseende utbildning ochlicensiering av halvprofessionella s.k. vetenskapliga dykare, dvs.vetenskapsmän som inom ramen för forskningsprojekt delvis bedriverundervattensarbeten som dykare. Nuvarande förhållande, som innebär risk för attforskningsinstitutioner tar på sig arbetsgivaransvar gentemot inte nöjaktigtutbildade dykare, finner DSH otillfredsställande. Ett par förutsättningar för att man skall kunna nå ovanangivna mål för en svensk yrkesdykamtbildning är enligt DSH dels all dennavalmedi-cinska forskningen vid MDC/FOA 58 får erforderligt stöd, dels attmotsva- Prop.1983/84: 10 14 rande undervisning och forskning vid för baromcdicm inte läggs ner. Detsamma gäller den därmednära samhöriga tekniska forskning som är under uppbyggnad vid AUT/CTH. Den expanderande offshoresektorn ställer ständigt störrekrav på möjligheterna att utföra tier och svårare arbetsuppgifter på större vattendjup.Dessa arbeten inbegriper som regel dykare och/eller bemannade och obe-mtmnadeundervattensfarkoster. Typiska undervattensarbeten inom offshoresektorn kanexemplifieras med installation och service av plattformar, inspektion och ickeförstörande provning (NDT), reparation av plaltformsstruklurer ochrörledningar, kontroll och byte av korrosionsskyddande anoder, röjning,städning, provtagning och karlläggning av havsbotten, söknings- ochbärgningsarbeten m.m. Merparten av dessa arbetsuppgifter utförs än så länge medhjälp av dykare försedda med mer eller mindre utvecklade verktyg ochhjälputrustningar. Kraven på att arbetsuppgifterna måsle kunna utföras på alltstörre djup innebär att koslnaderna och även riskerna för arbele med dykareväxer. De djupgränser som bestäms av ekonomi- och säkerhetshänsyn kommer attvidgas successivt.