prop · G703135 · 1983-12-31 00:00:00 — STU:sprogramförslag omfattar insatser inom områdena; aerodynamik, flygmekanik,stabilitet och flygegenskaper, struktur och material samt buller och vibrationer.Programmet är tänkt att genomföras i samarbele med industrin, högskolor ochFFA. Vid programmets utarbetande har 1983/84:135 81 förutsattsalt utvecklingen av civila flygplan inom vissa områden kan dra nytta av delkunnande som redan finns beträffande militära flygplan' Jag delar uppfattningenatl ökade salsningar bör göras på civil flygteknisk forskning. För att stödjaden pågående omställningen inom flygindustrin mot en slörre andel civil ochexportinriklad produklion bör ett flerårigt ramprogram genomföras för allsäkerställa den långsiktiga kunskapsutvecklingen inom svensk flygindustri. Detär enligt min uppfattning nödvändigt all etablera och upprätthålla enkunskapsnivå, som är tillräcklig för alt industrin skall kunna samarbeta med utländskaflygindustrier och medverka som partner, underleverantör eller huvudleverantöri kommersiellt intressanta civila flygplansprojekt. Jag har mot denna bakgrundberäknat medel för en successiv ökning av STU:s slöd lill civil flygtekniskforskning. Vid min medelsberäkning har jag lagil hänsyn lill de betydandeulvecklingsinsalser som görs på den mililära sidan. De insatser somjag förordarbör således samordnas med det militära forskningsprogrammet inom området ienlighet med vad chefen för försvarsdepartementet förordat angående flygtekniskforskning. Regeringenhar i proposition 1982/83:130 om åtgärder för tekoindustrin bl.a. framhållitatt insalser pä forsknings- och utvecklingsområdet är av slor belydelse för attpå lång sikt öka konkurtenskraften inom tékobran-schen. Det är enligt minmening ett överlevnadsvillkor för denna induslri i alt t eko tekn i kenutvecklas. Jag har beräknat medel för alt STU i samverkan med SIND skall kunnaöka insatserna för produkt-och produktionsteknisk utveckling inomkonfektionsindustrin. En del av dessa insatser bör ske vidTextilforskningsinslitutet (TEFO), som bl.a. därigenom ges möjlighet atlulvecklas lill ett konfektionslekniskt . Jagvill även beröra frågan om en teknisk forskningsrådsfunkiion . Delhar i olika sammanhang, bl.a. i industridepartementets industriella ochtekniska råd, anförts att det finns en oro i forskarsamhället för alt STU:suppgift atl bevaka de industri- och seklorpoliliska aspekterna skulle medföraatt i ett internationellt perspektiv särskill framstående teknisk forskning,vars relevans är svår att skönja, inte ges stöd efter sin förQänst. Tanken påalt inrätta ell lekniskl forskningsråd har förts fram. Deundersökningar som STU har företagit, för att systematiskt klargöra vilkaförslag till forskning vid högskolans tekniska fakulteter som saknarfinansiering men som på grund av sin kvalitet borde ha finansierats, visar atlde nämnda farhågorna är överdrivna. Del finns dock ell mindre antalprojekt som det är svårt att finna finansiering för. Föratt säkerställa stöd till kvalitativt högtstående forskning vars relevans kanavgöras först , harjag förordai att på försök en lekniskforskningsrådsfunkiion inrältas inom ramen för STU:s kunskapsutvecklingsprogram.Jag har preliminärt beräknat alt 20 milj.kr. avdelas 6 1983/84. 1983/84:135 82 inomprogram 2 för detta ändamål. Fördelningen av medel ur denna pott bör ske enliglen särskild beslutsordning med fastställda ansökningstillfällen. Ettstödärende avgörs på grundval av rekommendation från ett fors-karsammansattråd. Detbör ankomma på regeringen alt göra de närmare avvägandena och vidta de åtgärdersom erfordras för att skapa en forskningsrådsfunktion med den inriktning somjaghär skisserat. STU:sprogramförslag omfattar insalser inom områdena: aerodynamik, flygmekanik,stabilitet och flygegenskaper, struktur och maierial saml buller ochvibrationer. Programmet är tänkt att genomföras i samarbete med induslrin,högskolor och FFA. Vid programmets utarbetande har förutsatts atl utvecklingenav civila flygplan inom vissa områden kan dra nytta av det kunnande som redanfinns beträffande militära flygplan. Jagdelar uppfattningen all ökade satsningar bör göras på civil flygtekniskforskning. För att stödja den pågående omställningen inom flygindustrin mot enstörte andel civil och exportinriklad produktion bör ett flerårigt ramprogramgenomföras för all säkerställa den långsiktiga kunskapsutvecklingen inomsvensk flygindustri. Det är enligl min uppfattning nödvändigt att etablera ochupprätthålla en kunskapsnivå, som är tillräcklig för att industrin skall kunnasamarbeta med utländska flygindustrier och medverka som partner,underleverantör eller huvudleverantör i kommersiellt intressanta civilaflygplansprojekt. Jag har mot denna bakgrundberäknal medel för en successiv ökning av STU:s stöd till civil flygtekniskforskning. Vid min medelsberäkning har jag tagit hänsyn till de betydandeutvecklingsinsatser som görs på den militära sidan. De insatser somjag förordarbör således samordnas med det militära forskningsprogrammet inom området ienlighet med vad chefen för försvarsdepartementet förordat angående flygtekniskforskning. Regeringenhar i proposition 1982/83:130 om åtgärder för tekoindustrin bl.a. framhållitalt insatser på forsknings- och utvecklingsområdet är av stor betydelse för attpå lång sikt öka konkurrenskraften inom tekobranschen. Del är enligt minmening ett överlevnadsvillkor för denna industri i att tekoteknikenutvecklas. Jag har beräknat medel för atl STU i samverkan med SIND skall kunnaöka insatserna för produkt-och produktionsteknisk utveckling inomkonfeklionsindustrin. En del av dessa insatser bör ske vid Textilforskningsinslitutet(TEFO), som bl.a. därigenom ges möjlighet att ulvecklas till ettkonfektionslekniskt . Jagvill även beröra frågan om en teknisk forskningsrådsfunktion . Delhar i olika sammanhang, bl.a. i induslrideparlementels industriella och tekniskaråd, anförts atl det finns en oro i forskarsamhället för atl STU:s uppgift atlbevaka de-industri- och seklorpoliliska aspekterna skulle medföra att i ettinternationellt perspektiv särskill framstående teknisk 1983/84:135 83 forskning,vars relevans är svår att skönja, inte ges stöd efter sin förQänst. Tanken påatl inrätta ett tekniskt forskningsråd har förts fram. Deundersökningar som STU har företagit, för alt systematiskt klargöra vilkaförslag till forskning vid högskolans lekniska fakulteter som saknarfinansiering men som på grund av sin kvalitet borde ha finansierats, visar attde nämnda farhågorna är överdrivna. Det finns dock ett mindre antalprojekt som det är svårt att finna finansiering för. Föralt säkerställa stöd lill kvalitativt högtstående forskning vars relevans kanavgöras först , har jag förordat att på försök en tekniskforskningsrådsfunkiion inrättas inom ramen för STU:s kunskapsutvecklingsprogram.Jag har preliminärl beräknal alt 20 milj.kr. avdelas inom program 2 fördetta ändamål. Fördelningen av medel ur denna pott bör ske enligt en särskildbeslutsordning med fastställda ansökningstillfällen. Ett stödärende avgörs pågrundval av rekommendation från ett fors-karsammansatl råd. Delbör ankomma på regeringen alt göra de närmare avvägandena och vidta de åtgärdersom erfordras för att skapa en forskningsrådsfunktion med den inriklning somjaghär skisserat. STU;sstöd lill kollektiv forskning syftar till atl stimulera sådan forskning och utvecklingsom är gemensam för en bransch eller annan grupp av företag/intressenter.Stödformen innebär atl avtal träffas mellan STU och industrirepresentanterna omgemensam finansiering av ett specificerat forsknings-och utvecklingsprogram.Avtalen är vanligen treåriga och STU:s finansiering uppgår i genomsnitt fill ca50 procenl. Pågrundval av bl.a. de utvärderingar som gjorts bedömer STU atl den kollektivaforskningen har stor betydelse som effektivl komplement till företagens egenforskning. STU anser att företagsgemensamma forskningsresurser kommer att fåen ökad betydelse och föreslår alt stödet till kollektiv forskningförstärks. STU föreslår vidare en ny modell för finansiering som innebär atlindustriinlressenlerna och slalen i princip bör dela finansieringen lika ochatt i slället för att som lidigare variera finansieringsandelen kan enanpassning ske genom alt den totala omfattningen av ramprogrammet varieras. Jagdelar bedömningen att den kollekliva forskningen utgör ell värdefulltkomplement till företagens egen forskning. Det är mitl intryck att denkollektiva forskningen i många fall har ett högt anseende och är väl respekteradi industrin. Förnärvarande finns 28 kollektiva forskningsprogram. Av dem har 12utvärderats. Det är enligt min mening angeläget att ett ordentligtbeslutsunderlag finns tillgängligt inför vaije avtalssituation.Takten i utvärderingsarbetetbör därför öka. Härigenom säkerställs att programmen anpassas till dentekniska utvecklingen och till induslrins behov. Det är inte meningen atl STU:sstöd till en kollektiv forskningsverksamhel automatiskt skall förnyas. Införvarje förnyelse av avtal skall en reell prövning 1983/84:135 84 göras.Avgörande för evenluelll engagemang från slatens sida är bedömd nytta avverksamhelen saml induslrins inlresse av atl medverka finansiellt. Jag är inteberedd att i sin helhet tillstyrka STU;s förslag lill ny finansieringsmodell.Huvudregeln skall även fortsätlningsvis vara alt industrin skall finansiera störredelen av verksamheten. Med tanke på den allmänna förslärkning av induslrinsfinansiella resurser som skett och beräknas ske även under de närmasle åren,bör STU sträva efter atl minska slatens finansieringsandel för kolleklivforskning till 40 procenl. medel för alt åstadkomma detta i de fallindustrin inte anser sig kunna öka sin insats kan t.ex. vara en minskning avden totala omfattningen av ramprogrammet. Jag vill emellerfid samtidigtframhålla att för de program där STU har satsat på alt bygga upp ny kompetenseller där verksamheten bedöms vara väsentlig också för en vidare krets avförelag som t.ex. på grund av storlek eller kompetens har svårt att engagerasig i induslrikollektivet, bör STU även fortsättningsvis ha möjlighet attfinansiera en större del av programmen. Jagär inle beredd alt la ställning till STU:s förslag om ökade resurser lillkollekliv forskning. Kollekliv forskning är inget mål i sig. Den är ett blandflera medel för atl stimulera kompetensuppbyggnaden i främsl industrin. Inomramen för de direktiv som statsmakterna meddelar ankommer del på STU all självbedöma var och i vilken form STU:s stöd är mesl verkningsfullt. Närdel gäller stödel till enskilda uppfinnare anför STU följande. Enskildauppfinnare har stort behov av finansiellt stöd och rådgivning. Detta har sedanlänge varil uppmärksammat och stödet till dessa har successivt vidgats ochblivit mer variationsrikt. I en internationell jämförelse är stödel i Sverigetill uppfinnare väl uppbyggt. Vid sidan av stödet till utvecklingsprojekt harSTU vissa särskilda stödformer för att främja uppfinningsverksamhel, bl.a.arbetsstipendier, uppfinnarslipendier och idéutvecklingssfipendier.De senare ges till personer som inte arbetat med uppfinningsverksamhet. Ibudgelproposifionen 1983 (prop. 1982/83:100 bil. 14 s. 197) uttalade jag altSTU bör pröva olika former för att.stimulera uppfinningsverksamhet. Jag angavsom ett alternativ att STU prövar att utnytQa uppfinnarslipendier för attläcka uppfinnares lönekostnader , dvs. en form avej projeklbundet stöd. har anslutit sig lill uttalandel (NU1982/83:34, rskr 373). STU har i skrivelse till regeringenhemslälll om atl få införa stödformen Näringsbidrag för innovatörer. Förslagethar tagits fram bl.a. i samråd med en referensgrupp för uppfinnarfrågor. Stödformenrikiar sig till kreativa personer och innovativa grupper eller småföretag.Slödel skall inle vara belagt med ålerbetalningsskyldighet. Stödel skall göradet möjligt för mottagaren alt på normall upp lill merkoncentrerat kunna arbela med nya idéer och ulvecklingsarbete. Prop.1983/84:135 85 Föregen del villjag anföra följande. Uppfinnare svarar för en stor del av detidéflöde som är en så viktig källa för förnyelsen av industrin. För attsäkerställa en tillräcklig omfattning av denna nyskapande verksamhet krävsstimulanser av olika slag. Jag har som fidigare nämnts beräknat medel för enutveckling och effektivisering av ökade insatser riktade mot denna grupp. av dessa medel bör användas för alt pröva ett mer långsiktigt, ejprojeklbundet stöd. Jag finner STU:s förslag till ett sådanl slöd intressant.Det bör ankomma på regeringen att svara för den närmare utformningen av ellsådant stöd i huvudsak enligt de riktlinjer som STU föreslår. Verksamheteninom delprogrammet le. Industriservice är riktad mol mindre och medelstoraföretag samt planeras och genomförs i nära samverkan med SIND och de regionalaulvecklingsfonderna. Delprogrammel inkluderar bl.a. försöksverksamhet medförmedling av ny utländsk leknik lill svenska förelag, småföretagsservice vidkollektiva institut och regional produktutvecklingsservice i samverkan medindustrin. På regeringens uppdrag bedrivs vidare i samarbete med någraulvecklingsfonder försöksverksamhet med s.k. regionalt projekikonsullslöd lillföretag som genomför produktutvecklingsarbete. Stödel finansieras lill likadelar av STU och landstingen i de fyra län som omfattas av försöksverksamheten.Verksamhelen har utvärderats och föreslås successivt ulvidgas lill atlomfalla 20 län i slutet av den kommande treårsperioden. Somjag redogjort för vid min anmälan av förslag lill åtgärder för industriellulveckling och förnyelse harjag förordai en överföring av huvudmannaskapet förprojeklkonsultstödel lill SIND. I övrigt räknar jag med atl verksamhelen inomdelprogrammet le forlsätler på oförändrad ambitionsnivå med i huvudsaknuvarande inriklning. Arbetstagarinitierade pi-ojekt syftar till att få igång teknisktindustriellt utvecklingsarbete grundat på idéer eller initiativ från anställdasom inle arbetar med forskning och utveckling. STU;s erfarenheter avprogrammet är goda. En fördel med slödet är atl projektidéerna föds ochulvecklas i det företag som skall tillgodogöra sig resultaten. Verksamheteninom programmel är en försöksverksamhel . Det är således för tidigtför en genomlysande uivärdering. Ertarenhelerna motiverar dock atlverksamhelen drivs vidare. En uivärdering bör påbörjas och redovisas senasl år1986. Jag har med hänsyn till vissa reservationer under delprogrammet beräknatmedel för en fortsall verksamhet på i huvudsak nuvarande nivå. Syftetmed STU;s program 2 för kunskapsutveckling är alt skapa en nödvändigkunskapsbas för framtida ulveckling av industriella processer, metoder ochprodukter inom seklorer som från industriell synpunkt bedöms vara särskiltintressanta. STU:s insatser under detta program görs dels i form av ramprogramför kunskapsutveckling, dels i form av obundet projektstöd. Ca hälften avinsatserna sker f.n. i form av ramprogram. 1983/84:135 86 Jaganser alt STU även fortsätlningsvis bör sträva efler alt ej binda upp mer änhälften av resurserna inom kunskapsutvecklingsprogrammet i ramprogram.Härigenom bör en fillräcklig grad av flexibilitet kunna upprätthållas. Stödetför ett ramprogram skall vara tidsbegränsat och inte bli permanent. När ettramprogram skall avvecklas måste delta ske successivl och förberedas i god tid.Om ell ramprogram öppnar ett nytt område som befinns vara så intressant urteknisk-vetenskaplig synvinkel och för den högre tekniska utbildningen attforskningen inom området bör permanentas, skall åtgärder vidtagas inomhögskolan så att kompetenser och resurser tillvaratas i den reguljäraverksamheten.För ramprogram som visat sig särskilt intressanta från industriellsynpunkt bör STU överväga atl som ett allernaliv till avveckling prövamöjligheterna att tillsammans med induslrin i kollekliv form finansieraforskningen i ett fortvarighetstillslånd. Där induslrins inlresse inte ärtillräckligt starkt och där högskolan inte är beredd alt ta överfinansieringsansvaret bör dock en fortsatt finansiering av ramprogram ellerprojekt med ändral mål och ny inriktning kunna komma ifråga. Under STU:s program 3.Inlernalionellt samarbeleplaneras och stöds STU:s internationellakontaktverksamhet samt viss projektsamverkan. Vidare biträds departement ochmyndigheter vid förhandlingar med främmande länder och internationellaorganisationer, s.k. internationell myndighetsservice. STUpekar på det internationella beroendet inom det tekniskt-vetenskapliga ochindustriella områdel och föreslår bl.a. åtgärder för att stimulera yngreforskare från industrin och forskningsinstitutioner att bedriva forskning vidutländska institutioner. Föregen del villjag framhålla följande. Teknik- och kunskapsöverföring från andraländer får ökad betydelse för svensk induslriell ulveckling och forskning.Huvuddelen av framtidens teknik och kunskapsbasen för denna tas fram i andraländer. Kontakten i den internationella forskarvärlden är av stor belydelse föralt skall kunna följa och ta del av utvecklingen. STU har ett ansvarför all främja internationellt lekniskl samarbele och därvid samverka medutländska institutioner och internationella organisationer. Jag räknar med attSTU reserverar medel under program 2 för att möjliggöra för yngre svenskaforskare att skaffa sig erfarenhet från utlandet. Ansvaret för bevakning avteknisk utveckling och forskning utomlands faller i första hand på förelagenoch forskarna själva. Teknisk-Vetenskapliga Attachéverksamhet (STATT)spelar i detta sammanhang en viktig roll. Jag ålerkommer snart lill detta. Jagvill emellertid redan här markera atl STATT har som huvuduppgift alt bevakateknisk utveckling och forskning ulomlands. STU med flera myndigheler börsåledes repliera på STATT när det gäller teknikbevakning i andra länder ochinle bygga upp egna resurser för delta ändamål. Jag har beräknal medel för enfortsatt verksamhet inom STU:s program 3 på i slort sett oförändrad nivå. 1983/84:135 87 Teknikupphandling inbegriper STU:s olika teknikupphand-lingsstödjandeaktiviteter. Programmel benämndes lidigare Myndighetsservice och inkluderadedå även internationell myndighetsservice som redovisas under program 3. STUföreslår kraftigt ökade resurser för teknikupphandling bl.a. för atl stimulerateknikupphandling mellan företag och för s.k. obeställda projekt. Vidareföreslås fortsatta insatser för samverkan med kommuner och landsting. Som jag tidigareframhållit fäster regeringen stort avseende vid teknikupphandling sominstrument för den industriella förnyelsen. Jag kommer strax att lämna en samladredogörelse för hur regeringen avser atl utnylQa teknikupphandling för detindustriella förnyelsearbetet. Även om huvudansvaret för att enteknikupphandling kommer till stånd ligger hos upphandlare och leverantör ärdet onekligen så att denna process kan påverkas genom samhälleliga insatser avolika slag. STU:s teknikupphandlingsstöd-jande åtgärder utgör exempel på sådanainsatser. Som jag redogjort för kompletteras STU:s insatser av andrasamhälleUga åtgärder. Jag har beräknat medel för fortsatta insatser inom STU:steknikupphandlingsprogram på en något högre ambiiionsnivå. Insalserna börkoncenlreras på och landstingskommunal teknikupphandling. Jag har ävenberäknat visst utrymme för fortsatt arbete med s.k. obeställda projekl. är i första hand en uppgift för Induslrifonden. Jag ålerkommerlill detta vid min behandling av fondens verksamhet. Underanslagsposlen Attachéverksamhet lämnas stöd till STATT. Huvuddelen avverksamheten finansieras genom bidrag under della anslag medan återstodenfinansieras genom uppdragsintäkler. STATT föreslår dels fortsalt bevakning vidde nuvarande åtta attachékontoren, dels utvidgad bevakning i och Europasamt försöksvis vidgad bevakning i olika former i övriga världen. STATTframhåller även i sin plan att det är viktigt alt kunna göra särskilda insatserför att stödja en viss bransch eller företagsgrupp för atl höja dess tekniskakunskapsnivå eller stimulera till leknikimporl. STATT föreslår därför alt ökademedel avdelas för denna form av specialbevakning. Föregen del vill jag anföra följande. STATT:s huvuduppgift är att bevaka nyleknik, lekniska trender och kursändringar i de viktigaste industriländernasteknik- och forskningspolitik. Jag bedömer STATT:s verksamhet som en myckelvärdefull del av de stafiiga insalserna för spridning av kunskaper om utländskindustriell leknik. och kontaktnät är en fasl grund förfortsatt utbyggnad av det internafionella bevakningsnälet. Jag har mot dennabakgrund beräknal medel för en ökad ambitionsnivå vad gälleratlachéverksamheten. Medel har bl.a. avsatts för hälftenfinansiering av enskogsteknisk attaché vid kontoret i för bevakning av den tekniskaulvecklingen inom det skogsinduslriella området i . Jag har därvidförutsatt all skogsindustrin i svarar för den andra hälften averforderlig finansiering. 1983/84:135 88 7 Nationellt mikroelektronikprogram (NMP) Styrelsenför teknisk utveckling (STU) överiämnade ett förslag till regeringenom en sammanhållen salsning inom mikroelektronikområdet. Förslagel hadeutarbetats efter samråd med flera andra myndigheter och företag. Förslagetremissbehandlades och förelades förslag lill riktlinjer för ettfemårigt nationellt mikroeleklronikprogram saml förslag till medelsfilldelningför /84 (prop. 1983/84:8, NU 11, rskr 130). godkänderiktlinjerna och anslog sammanlagl 44 milj.kr. för nämnda budgetår. 1983/84:8 lämnades en utförlig redovisning av det nationella mikroeleklronikprogrammet.Jag nöjer mig därför nu med alt i samband med mina förslag till fortsattmedelstilldelning av programmet kortfattat återge de riktlinjer till ettnationellt mikroeleklronikprogram som har godkänt. Detnationella mikroeleklronikprogrammet bör enligt min mening genomföras med ihuvudsak den omfattning som STU har föreslagit. På grund av den snabbaulvecklingen inom mikroelektroniken anserjag det emellertid för tidigt att redannu ta ställning lill medelstilldelningen för (1987/88) avmikroelektronikprogrammet. Jag avser att återkomma lill detta vid ett senaretillfälle. Programmelär indelal i fyra delprogram: 1. Utbildning, 2. Grundforskning, 3. Minaförslag i det följande avser dels medelstilldelning för /85 ifråga om vissa delar av mikroeleklronikprogrammet, dels en ram förmedelstilldelningen budgetåren 1985/86-1986/87. Förslagom medel till vissa delar av programmet har också lagls i andra sammanhang.Bl.a. harjag i prop. 1983/84:107 om forskning vid min beräkning av medel tillanslaget Styrelsen för teknisk utveckling: Teknisk forskning och utvecklingbeaklal alt viss del av medlen skall användas inom mikrolektronikprogrammelsdelprogram 3. Jag föreslår nu vissa preciseringar i fråga om dessa medel. Entotalbild av mikrolektronikprogrammels finansiering redovisas i den kommandebakgrundsbeskrivningen. De förslag rörande programmel som läggs fram i dettasammanhang är följande. Prop.1983/84:135 89 2 milj. kr. anslås till STU för alt i samråd med SINDsprida kunskaper om kretskonstruklion bland små och medelstora företag m. (se kap. 15 anslaget Vidareutbildning och kunskapsspridning inom mikroelektroniken). För perioden /86-1986/87 beräknas en ram av totalt 4milj. för samma ändamål. Av de medel som begärs i prop. 1983/84: 107 för budgetåret1984/85 under anslaget Styrelsen för leknisk utveckling: Teknisk forskning ochulveckling bör 10 milj. kr. utöver tidigare ambiiionsnivå lillföras delprogram3 i mikroeleklronikprogrammet. För perioden /86-1986/87 beräknas inom ramen föranslaget Styrelsen för teknisk utveckling: Teknisk forskning och ulvecklingtotalt 29 milj. kr. utöver nuvarande ambitionsnivå för delprogram 3 imikroeleklronikprogrammet. 36,5 milj. kr. anslås för budgelårel 1984/85 filldelprogram 4. För genomförande av projeklen förutsätts industrin delta med likastor finansieringsandel (se kap. 15 anslaget Industriell utveckling inom mikroelektroniken). För perioden /86-1986/87 beräknas en ram av totalt 53milj. för delta delprogram. Bakgrund och skäl för mina förslag: