prop · G70385 · 1983-12-31 00:00:00 — 1. lag om 1985 års folk- ochbostadsräkning, 2. lag om skyldighet atl angearbetsställenummer, m. m. och 3. lag om ändring i taxeringslagen(1956:623). Regeringenhar därefter genom överlämnande av utdrag av protokoll vid regeringssammanträdeden givit lagrådet till känna sitt beslut med anledning av ettav datainspektionen avgivet yttrande enligt 2 a § datalagen (1973: 289,omtryckt 1982: 446) över de till lagrådel remitterade förslagen. FörslagenJämte vad som upptagits i regeringens protokoll har införlagrådet föredragits av departementssekreteraren , biträdd avdepartementssekreteraren . Förslagenföranleder följande yttrande av lagrådet: Allmänna folk- ochbostadsräkningar har i genomförts . Deanvänds för skilda ändamål men framför allt som underlag församhällsplaneringen. Förevarande lagrådsremiss innehåller förslag till beslämmelserför en ny allmän folk- och bostadsräkning som avses skola äga rum (FoB85). Remissen innehåller också förslag lill inrättande av ettsysselsättningsregister, vilket väntas bli av stor betydelse för den kommunalaoch regionala planeringen. Alltsedan år 1970 harautomatisk databehandling (ADB) kommil lill användning vid genomförandet avfolk- och bostadsräkningar. Denna teknik, som utvecklats i närmastexplosionsartad takt på alla områden inom samhällslivet, har visat sig effektivoch har medfört stora organisatoriska och ekonomiska vinster både inom det privalanäringslivet och inom den offentliga sektorn. FoB 85 skall liksom inrättandetav del nya sysselsältningsregistret ske med hjälp av automatisk databehandling.ADB-tekniken har emellertid även givit upphov till åtskilliga problem. a.och inte minst har den alltmer kommit att betraktas som ell hot mot denpersonliga integriteten. Mängden av datainformation om enskilda personer iförening med den lätthet med vilken informationsutbyte kan erhållas mellanolika dataregister utgör särskilda riskfaktorer i detta sammanhang. Det är medhänsyn härtill särskilt angeläget att integritelsskyddel blir i tillbörlig månbeaktat i samband med insamlandet av de nya uppgifterna och upprättandet avnya register på grundval av dessa uppgifter. Prop.1983/84:85 144 Enligt förslagel skall FoB 85 genomföras delvis med hjälpav enkätsvar från allmänheten och delvis med utnytQande av redan befintliga regisler.Sysselsältningsregistret skall upprättas på grundval av redan befintligaregister och uppgifter som lämnas av arbetsgivarna i de avgivnakontrolluppgifterna lill ledning för inkomsttaxeringen. De uppgifter som skall lämnas till folk- och bostadsräkningenär personuppgifter, bostadsuppgifter och fastighetsuppgifter. De gertillsammans en ingående kännedom om den enskildes personliga förhållanden. mån de inhämtas genom enkätsvar föreligger uppgiftsskyldighet, som kan framtvingasgenom vitesföreläggande. Den frågan inställer sig, om del är förenligt medhänsynen till den personliga integriteten atl för var och en som berörs avfolk- och bostadsräkningen avkräva honom och sammanställa en sä slor mängduppgifter av personlig art som det här gäller. Vi saknar i vår lagstiftning allmänna beslämmelser tillskydd för den personliga integriteten. Regeringsformen av innehållerendast etl s.k. målsätlningssladgande i ämnet, infört är 1976 och av innehåll atldet allmänna skall värna den enskildes privatliv och familjeliv (1 kap. 2 §tredje stycket). I övrigt skyddas den personliga integriteten genom särbestämmelserpå skilda håll, främst sekretesslagen (1980: 100). Dessa bestämmelser är avdel slaget alt de hindrar all uppgifter om den enskilde yppas för andra lillskada för honom eller eljest används på något sätt som kan skada honom. I dettaläge får tydligen svaret på den ställda frågan bli beroende av vilket ändamålde insamlade uppgifterna skall Qäna och vilket skydd mot missbruk avuppgifterna som kan beredas den enskilde. Ändamålet med FoB enligl I § i det remitteradeförslaget dels att fä fram statistik för samhällsplanering, forskning ochallmän information, dels att kontrollera folkbokföringen. Enligt vad som vidareanförs i remissprotokollet har resultatet av folk- och bostadsräkningarnasärskild betydelse för den regionala och kommunala samhällsplaneringen, främstmed avseende pä sysselsättning, arbetspendling, utbildning, barnomsorg, åldreomsorg,boende, energi och försvar. Någon erinran synes inte kunna riktas mot atl de iförslaget avsedda uppgifterna insamlas för att användas till dessa ändamål.Behovet av uppgifterna har inte heller satts i fråga under remissbehandlingenav den utav () framlagda rapportensom ligger till grund för det remitterade förslaget. Vissa farhågor ingervisserligen 22 § i förslagel, vilken förutsätter atl även andra uppgifter änsom anges i lagförslaget skall kunna tillföras det nya personregistret. Detvill dock synas som om meningen är att insamlade uppgifter skall omgärdas medsådant sekretesskydd att anledning knappast föreligger till erinran i dennadel. Av avgörande betydelse i sistnämnda hänseende är det skyddsom förslaget bereder den enskilde mot missbruk av de insamlade uppgifterna.Att värna om delta skydd är så mycket viktigare som ålskilliga uppgifter skallhämtas från andra register, om vilka allmänheten kan ha haft anled- 1983/84:85 145 ning anta att de inte skulle användas till annat än detursprungligen uppgivna ändamålet och således inte till det nu tilltänktaregistret. I remissprotokollel uttalas i anslutning till 1 § iförslaget till lag om 1985 års folk- och bostadsräkning, atl de insamladeuppgifterna inte fär användas för några andra ändamål än dem som anges inämnda paragraf Själva lagförslaget innehåller dock inte någon bestämmelsedärom. Utan sådan bestämmelse kan egentligen inte annat skydd antas föreliggaför uppgifterna än det som följer av gällande sekretessbestämmelser. Isekretesshänseende gäller 9 kap. 4 § sekretesslagen. Enligt denna paragraf ärsekretessen för insamlade uppgifter, som avser enskilds personliga ellerekonomiska förhållanden och som kan hänföras till den enskilde, absolut i denmeningen atl den inte är bunden till något skaderekvisit. Sekretessen begränsasdock genom vissa bestämmelser i sekretesslagen (l.ex. 14 kap. 1-3 §§) och irättegångsbalken (t.ex. 38 kap. 8 §). Den närmare innebörden härav och demodifikationer som kan förekomma i denna begränsning av sekretessen torde kunnaförbigås här. Föredragande statsrådet har nämligen i remissprotokolletförklarat all det finns skäl att på nytl överväga, hur man skall skydda denenskildes personliga integritet i samband med statistiska undersökningar, ochatt sådana överväganden lämpligen kan göras när slalislikulredningensbetänkande behandlas, vilket betänkande var att vänta inom kort.Statistikutredningen har sedermera, efter det att förevarande lagförslag remitteratstill lagrådet, lagt fram sitt betänkande (SOU 1983:74) "Framtida statligstatistik" och däri ägnat etl särskill avsnitt ål inlegritetsfrågor. Ulredningenframför där förslag till skärpningar av nu gällande sekretess- ochdatalagstiftning (bet. s. 185). Betydelsen av dessa förslag får bedömas isamband med utredningens förslag i övrigt. Med hänsyn till sålunda föreliggande planer pä enförstärkning av sekretesskyddet för bl.a. de uppgifter som avses medförevarande lagförslag finner sig lagrådet ej ha anledning att nu närmare prövaförslagel från sekretessynpunkt. En närmare prövning torde få ske sedan slalislikulredningensbetänkande remissbehandlats i vanlig ordning och ytterligare överväganden pågrundval därav gjorts från regeringens sida. Alt sekretessfrågan sålunda intefåll sin slutgiltiga lösning utgör dock inte skäl för lagrådet att nu motsättasig att de remitterade lagförslagen antas. Vad nu sagts rörande FoB 85 har motsvarande tillämpning pådet föreslagna sysselsällningsregistrel. Ledamoten tillägger för egen del: Mot att de uppgifter insamlas som förslaget innehållersynes från integritetssynpunkt kritik inte kunna riktas så länge ändamåletinskränker sig till statistikproduktion och - som lagrådet har berört - garanlierskapas för att annan användning inte kommer i fråga. Däremot synes kunna sältasi fråga huruvida en insamling av uppgifter av här nämnt slag skall få ske isyfte att kontrollera folkbokföringen. Var och en som skall vara kyrkobok-10 1983/84. Prop.1983/84:85 146 förd hår i rikel svarar primärt själv för att erforderligauppgifter om honom eller henne för folkbokföringen blir lämnade. Vissaspecialregler om anmälningsskyldighet ges för födelse och dödsfall. Vidarefinns (35 § folkbokföringsförordningen) en bestämmelse enligt vilken fasfighetsägareeller innehavare av bostadslägenhet, som upplåter bostad åt annan, skall anmäladelta till pastorsämbetet. Härjämte föreskrivs att fastighetsägare ellerinnehavare av bostadslägenhet är skyldig att på förfrågan av folkbokföringsmyndighetuppge om viss person bor i fastigheten respektive lägenheten. Visserligenanges i det remitterade förslaget att de för FoB 85 insamlade uppgifternaskall användas för kontroll av folkbokföringen, men utöver en allmänt hållenbestämmelse i 23 § finns ingenting om vare sig vad eller vilka som skallkontrolleras. Det bör påpekas att vissa fall av underlåtenhet att fullgöraanmälningsskyldighet enligt folkbokföringsförordningen är straffbelagda. Jagfinner det tveksamt om kontrollen av folkbokföringen skall få ske i samband medinsamlande av uppgifter - även sådana som inhämtas från andra personregister -för i huvudsak planeringsändamål. Det kan hävdas att i så fall även annan offentligverksamhet skulle få kontrolleras genom tillgång till FoB-uppgiflerna, l.ex.taxeringen. Lagrådel övergår härefter till alt beröra vissa frågor ianslutning till de särskilda paragraferna i de remitterade lagförslagen. Förslaget till lag om 1985 års folk- och bostadsräkning I 1-3 §§ av förslaget ges allmänna bestämmelser om denavsedda folk-och bostadsräkningen. Av 1 § framgår att den skall företas år1985. 1 2 § föreskrivs atl räkningen skall genomföras av SCB samt atl lilldensamma skall lämnas person-, bostads- och fastighetsuppgifter enligt 4-16 §§i förslaget. Förevarande 3 § upptar stadgandet att SCB skall fastställa näruppgifterna enligt 2 § skall lämnas eller inhämtas och vilken tidpunkt ellerlid som de skall avse. Genom 3 § överlämnas sålunda åt SCB atl bestämma näruppgifterna skall lämnas eller inhämtas och lill vilken tidpunkt eller tid deskall hänföra sig. En fråga som här inställer sig är. om en sådan delegation lillSCB står i överensstämmelse med regeringsformen. Del har sålunda förutsatts altriksdagen inte kan delegera normgivningskompetens direkt till en förvaltningsmyndighetsom lyder under regeringen, vilket är fallet med SCB. En sådan delegation skalli enlighet med 8 kap. 11 § regeringsformen gå genom regeringen. Denna ordninghar motiverats med att den mest rationella funktionsfördelningen måste vara attförvaltningsmyndigheterna fär sina uppdrag av regeringen (se prop. 1973:90 s.319; Jfr Petrén-Ragnemalm, grundlagar, 1980, s. 191, Holmberg-SQernquist,Grundlagarna, 1980, s. 284 och , Normgivningsmakten enligt 1974 årsregeringsform, 1983, s. 96). 1983/84:85 147 Möjligen skulle de bestämmelser som enligt paragrafenskall beslutas av SCB kunna vilja ses som föreskrifter om verkställighet avlag. Sådana föreskrifter får enligt 8 kap. 13 § första stycket regeringsformenbeslutas av regeringen, och denna får enligt tredje stycket av samma paragraföverlåta åt underordnad myndighet att meddela bestämmelser i ämnet. 14 § utgör denna behörighet för regeringen atl besluta föreskrifter ejhinder för att genom lag meddela föreskrifter i ämnet. Angivna behörigheiför att träda in på området för regeringens normgivningskompetens harpä sina håll ansetts medföra även ett övertagande av regeringens behörighei attdelegera till en myndighet under regeringen (så i s. 71; även i rättsfallet RÅ 1980 1:35). Bestämmelsen i 8kap. 14 § rege-ringsfor"men synes emellertid inte kunna ges sådanvidsträckt innebörd. Såvitt nu är i fråga torde innebörden vara alt riksdagenväl får, i stället för regeringen, besluta verkslällighetsföreskrifter men intedelegera denna beslutanderätt direkt till en regeringen underställd myndighet.En sådan tolkning av bestämmelsen ligger i linje med den i fråga om normgivnings-kompetenseni övrigt antagna principen om funktionsfördelningen mellan riksdag ochregering. (Tolkningen har också numera antagits av i det förut nämndaarbetet om normgivningsmakten s. 83 och 109 f, se även iStatsvetenskaplig tidskrift 1976 s. Av detsagda följer att regleringen i 3 § av förslaget inte är förenlig med tankarnabakom regeringsformen, vare sig de bestämmelser som paragrafen överlämnar åt SCBatt besluta är att anse som normgivning enligt 8 kap. 3 § regeringsformen ellerde är att betrakta som verkslällighetsföreskrifter enligl 8 kap. 13 §. 1överensstämmelse härmed bör, såsom skedde i lagen (1975:55) om folk- ochbostadsräkning , direki i lagen anges när de ifrågavarande uppgifternaskall lämnas eller inhämtas och vilken tidpunkt eller tid som de skall avse.Den i lagrädsremissen föreslagna ordningen har emellertid praktiska fördelaroch den tillämpades också vid allmänna folk- och bostadsräkning, selagen därom (1979: 217) 1 § andra stycket. I dennaparagraf föreskrivs att personuppgifter skall lämnas av dem som är födda år1969 eller tidigare och som är folkbokförda i somuppgifterna avser. Syftet med folk- och bostadsräkning är enligt 1 §i förslaget bl.a. att erhålla en konlroll av folkbokföringen. För att dettasyfte skall näs fullt ut bör uppgiftsskyldigheten åvila inte bara dem som ärfolkbokförda i utan också dem som inte är folkbokförda här men som enliglgällande författningar skall vara del. Bestämmelser om folkbokföring finns ifolkbokföringsförordningen (1967:198), enligt vilken folkbokföringen sker genomkyrkobokföring och mantalsskrivning. Grundläggande år bestämmelserna omkyrkobokföring. Prop.1983/84:85 148 Enligt 11 § i förordningen kyrkobokförs var och en i denförsamling och på den fastighet där han är bosalt, om inte annal följer avbestämmelse i 19-24 och 27 §S i förordningen. Avgörande för en personskyrkobokföringsort (församling) och kyrkobokföringsfastighet är sålunda i regelvar personen år bosatt. Förordningen innehåller också bestämmelser om var enperson skall anses vara bosalt. Med hänsyn till dessa beslämmelser synes uppgiftsskyldighetenenligt den nu föreslagna lagen böra åvila dem som är bosatta i vid dentidpunkt som uppgifterna avser. Tänkbart är ocksä att läggauppgiftsskyldigheten på dem som vid angivna tid skall vara kyrkobokförda iSverige. Lättast atl uppfatta för allmänheten torde dock en bestämning vara somhänför sig till var personen är bosalt. En sådan bestämning har också använtsvid folk- och bostadsräkningarna . Lagrådet förordar en ändringav paragrafen i enlighet härmed. I denföreslagna lagen saknas bestämmelser om var person-, bostads-och fastighetsuppgiflerskall lämnas. Sådana bestämmelser synes böra införas. De är av betydelse intebara för de uppgiftsskyldiga utan också för granskningsorganens prövning,huruvida uppgiftsskyldigheten fullgjorts. Vidare ger sådana bestämmelserledning för vilken granskningsledare som i visst fall får utfärda anmaningenligt j7 § i förslaget och vilken länsstyrelse som får utsätta vite enligt 18§ i förslaget. Beiräffande delegeringen i första stycket lill SCB altfastställa person-och fastighetsblanketterna, vilken har sin motsvarighel i1975 och folk- och bostadsräkningslagar, får lagrådet hänvisa till vadsom anförts i det föregående vid 3 §. Detremitterade förslaget innehåller i 13-16 §§ bestämmelser om vissa åliggandenför kommunerna vid genomförandet av FoB 85 och om hur dessa åligganden skallgenomföras. Kommunerna skall sålunda lämna information om folk- ochbostadsräkningen, biträda vid distributionen av blanketter och vid upprättandeloch insamlingen av uppgifter samt svara för alt de insamlade uppgifternagranskas och i berett skick lämnas över till SCB. för fortsatt bearbetning.Varje kommun skall uppdra åt ett särskilt granskningsorgan att sköta nämndaarbetsuppgifter. Vidare skall varje kommun utse en granskningsledare och enställföreträdare för denne. Kommunen skall också sörja för attgranskningspersonal utbildas för sina arbetsuppgifter. Lagförslaget innehåller inte några närmare beslämmelser omde organ som sålunda skall utses. Till följd härav inställer sig viss tvekan omden ställning dessa organ intar. De uppgifter som enligt förslaget läggs på 1983/84:85 149 kommunerna torde vara att hänföra till sådan förvaltningoch verkställighet som avses i 1 kap. 5 § andra stycket kommunallagen(1977:179). Enligl 3 kap. 13 § första stycket nämnda lag tillsätterkommunfullmäktige nämnder för förvaltning och verkställighet som enligt särskildaförfattningar ankommer på dessa, och för sädana nämnder gäller vad som ärföreskrivet i dessa författningar. Det granskningsorgan som skall sköta kommunensarbetsuppgifter enligl 13 § i förslaget får anses ha karaktär av en sådan nämndsom avses i 3 kap. 13 § första stycket kommunallagen. Vid föredragningen införlagrådet har emellertid framförts den meningen alt granskningsorganet skulleses som ett förvaltningsorgan bestående av Qänsteman och lydande under någonkommunal nämnd, normalt kommunstyrelsen. Är avsikten att granskningsorganetskall utses på annat sått och få en annan ställning än som enligt det anfördaföljer av kommunallagen, bör det anges i lagen. Inte minst med tanke påsekretessfrågor är av betydelse att det står fullt klart vilken myndighet detär som fattar de formella besluten i förekommande frågor. Det är sålunda hosden myndigheten begäran skall göras om atl få ta del av allmän handling, vilkeli sin lur får betydelse för förfarandet vid talan mol beslul, varigenom sådanbegäran avslås. Enligtförslaget skall också utses en granskningsledare och en ställföreträdare fördenne. Utöver vad som anförts rörande granskningsorganets ställningtillkommer här alt granskningsledarens och hans ställföreträdares ställning i förhållandetill granskningsorganet är oklar. Till denna oklarhet bidrar den föreslagnabestämmelsen i 16 § andra stycket, att granskningsledaren får delegera sinbefogenhet enligt första stycket i samma paragraf till en förtroendeman eller Qänstemanhos kommunen. Meningen kan knappast vara att granskningsledaren skall utgöraen särskild myndighet vid sidan om granskningsorganel. Det naturliga är att haningår i granskningsorganet. Även medsådan ordning kvarstår viss oklarhet rörande granskningsorganets ochgranskningsledarens ställning. Beträffande granskningsledarens uppgiftermeddelas vissa beslämmelser i 16 § i förslaget. Enligt dessa fårgranskningsledaren begära att de uppgiftsskyldiga lämnarupplysningar om förhållanden som omfattas av uppgiftsskyldigheten enligt 4-9 S§.För granskningsorganel meddelas däremot inte några liknande bestämmelser. Dessbefogenheter blir därmed oklara. Närmare bestämmelser om granskningsorganettorde därför böra övervägas. Som nämnl förutsätter 3 kap. 13 § första stycketkommunallagen alt sådana bestämmelser meddelas. Utom när det gäller organetsuppgifter kan det ske bl. a. genom hänvisning lill tillämpliga bestämmelser i 3kap. kommunallagen, se l.ex. angående byggnadsnämnd 3 § byggnadsstadgan(1959:612) och angående miljö- och hälsoskyddsnämnd 5 § hälsoskyddslagen(1982: 1080). Behov av närmare bestämmelser torde föranledas även av den i förslagelupptagna möjligheten för tvä eller fiera kommuner att utse gemensamigranskningsorgan. Prop.1983/84:85 150 Viss ändring torde också böra göras i 16 § andra stycket idet remitterade förslaget. Enligt detta stycke får granskningsledaren delegerasin befogenhet enligt första stycket i paragrafen lill en förtroendeman eller Qänstemanhos kommunen. Naturligare är att han får delegera sin befogenhet till någonannan inom granskningsorganet. Lagrådet föreslår att bestämmelsen får dettainnehåll. Enligl 14 § andra stycket i det remitterade förslaget fårtvå eller flera kommuner efter samråd med SCB inrätta etl gemensamigranskningsorgan. Även vid sådan samverkan skall tydligen varje kommun utsesin granskningsledare. Detta förefaller leda lill en onödigt komplicerad ordning.Med lagrådets förslag, att granskningsledaren skall ingå i granskningsorganet,blir det naturligt att också granskningsledaren blir gemensam. Formerna för sådan samverkan som här avses ärinte närmare angivna i förslagel och inte heller berörda i remissprotokollel.Närmast kommer bestämmelserna i lagen (1957:281, omtryckt 1977: 181) om kommunalförbundi fräga. Å andra sidan kan det förefalla väl långtgående att lillämpa dessa beslämmelseri förevarande sammanhang. Ett klarläggande är önskvärt. 18 och 20 §§ I 18 § föreskrivs att, om den uppgiftsskyldige inle följeren anmaning enligl 17 §, får på begäran av granskningsledareneller SCB förelägga den uppgiftsskyldige att fullgöra sin skyldighet vid vite.Enligt 20 § skall fråga om utdömande av förelagt vite prövas av länsrätten påbegäran av granskningsledaren eller SCB. Av lagförslaget framgår inte vilken länsstyrelse som färutfärda vitesföreläggande eller vilken länsrätt som skall pröva fråga omutdömande av förelagt vite. Vid föredragningen inför lagrådet har upplysts attbehörigheten avselts skola tillkomma respektive länsrätten i detlän där den uppgiftsskyldige är bosatt. Uttryckliga regler i ämnet bör intas ide förevarande båda paragraferna. Förslaget till lag om skyldighet att ange arbetsställenummer,m. Förslaget lämnas utan erinran. Förslaget till lag om ändring i taxeringslagen (1956:623) Del föreslagna nya stycket i 37 § 2 mom. taxeringslagenavser en uppgiftsskyldighel som tillkommit enbart i statistiskt syfle enliglden föreslagna lagen om skyldighet att ange arbetsställenummer, m. m. Detgäller sålunda inte någon uppgift som är avsedd för laxeringsarbetet. Med hånsynhärtill och till att taxeringslagen bör såvitt möjligt hållas fri från 1983/84:85 151 bestämmelserutan betydelse för taxeringen borde hänvisningen helst utgå. Å andra sidan måslemedges att den föreslagna hänvisningen har upplysningsvärde för dearbetsgivare som berörs. Lagrådet vill likväl hemställa atl det övervägshuruvida det inte kan anses tillräckligt med bestämmelserna i den nämndaföreslagna lagen Jämte anvisningar för ifyllande av de kontrolluppgifter som äri fråga. Prop.1983/84:85 152 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden I. , , , , , ,, , , , R. , , , , Proposition om 1985 års folk- och bostadsräkning, m.m. 1 Anmälan av lagrådsyttrande Föredraganden anmäler lagrådets yttrande' över förslagtill 1. en lag om 1985 års folk- och bostadsräkning, 2. en lag omskyldighet att ange arbetsställenummer, m. m., 3. en lag omändring i taxeringslagen (1956:623). Föredraganden redogör för lagrådelsyttrande och anför. 1 allt väsentligl kan Jag godta lagrådets bedömningar. Medanledning av atl en av lagrådels ledamöter har uttalat tveksamhet mot atlkontroll av folkbokföringen skall få ske i samband med insamlande av deuppgifter som ingår folk- och bostadsräkning (FoB 85) vill Jagframhålla att kontrollen av folkbokföringen givetvis på intet sätt utgör detväsentligaste motivet till atl FoB 85 genomförs. Men det har visat sig varaändamålsenligt att i den relativt begränsade omfattning som det här gällerkunna rätta folkbokföringen med ledning av uppgifter från folk- ochbostadsräkningarna. I samband med att de särskilda mantalsuppgifterna slopadesförutsattes också att sådan kontroll skulle ske (prop. 1967:88, L'U 34, rskr 294). Som Jag framhåller ilagrådsremissen är det bara fråga ' Beslut om lagrådsremiss fallal vid regeringssammanlrädeden . Beslut om komplettering av lagrådsremissen fattat vidregeringssammanträde . Prop.1983/84:85 153 om alt på lokal nivå Jämföra med folkbokföringensmaterial, främst adressuppgifterna, l.ex. när dessa inte stämmer på deförtryckta blanketterna. Att utsträcka kontrollen till andra områden'- utanförvad som anges i 1 § förslaget lill lag om 1985 års folk- och bostadsräkning -får självfallet inte komma i fråga. Jag går därefter över till att närmare behandla främstlagrådets synpunkter på de olika lagförslagen.