prop · G70350 · 1983-12-31 00:00:00 — Uppgifterna för taxeringen och underlaget förvinsldelningsavgifterna finns visserligen i samma räkenskaper men uppgifternaanvänds inle och kontrolleras inte på samma sätt vid de olika momenten. Avslutningsvis vill framhålla, att enligtlänsstyrelsens mening gruppen har underskattat de administrativa problem, somkan uppstå vid den praktiska hanteringen av gruppens förslag. Vid eltrealiserande av förslaget i nuvarande utformning kommer - i varje fall under enganska lång genomförandeperiod - kvalificerade utredningsresurser vid skatteförvaltningarnaoch skattedomstolarna alt krävas för att klargöra rältstolk-ning och fastställapraxis inom det nya lagstiftningsområdet. Utredningen anser att resursbehovet kan beräknas lill 15manår. Hur denna beräkning gjorts framgår inte. Del bör dock framhållas atttiden för granskning av de deklarationer som här blir aktuella, i regel pågrund av bl.a. deklaralionsanstånd, är begränsad till månaderna ,varav minst en månad är semestermånad. I detta sammanhang bör framhållas detmerarbete som uppkommer därigenom att deklarationerna i många fall ärbristfälliga och ofullständiga vad beträffar bilagor, räkenskapsuldrag,förvaltnings- och revisionsberättelser. Härtill kommer den utökning av antaletkontrollåtgärder som förorsakas av reglerna om vinstdelningsavgiften. Vidberäkning av resursbehovet får man inte heller bortse ifrån de skattskyldigasbehov av information. anser att utredningen betydligt underskattatde resurser som krävs för att klara av den nya arbetsuppgiften. Utredningensberäkning (15 manår) kommer att medföra att endasl de allra största länentillföres resursförstärkning. Med hänsyn bl.a. till merarbetet i detjänste-mannagranskande taxeringsnämnderna samt utbildnings- och informationsverksamheterfordras även för ett län av storlek resursförstärkning med ivart fall en befattningshavare. /SR anför; Del vällovliga syftet all la hänsyn till inflationen ochberäkna ett "rättvist" vinstdelningsunderlag har vidare gjortmodellen så komplicerad att det måste anses mycket svårt att i förväg bedömaresultatels totala skattebelastning och därmed bruttoavkaslningskravet.Utredningen underskattar de problem som är förknippade med dessa beräkningar. Slutligen är det naturligtvis ofrånkomligt att ettinförande av särskild vinstdelning (extra företagsbeskattning) kräver ensvällande skattebyrå-krali som i sig är oönskad. Gruppens förslag innebär att synnerligen inveckladeberäkningar måste göras av den skatlskyldige för alt denne skall kunna konstaterahuruvida 1983/84:50 144 skyldighet atl utge avgift föreligger eller ej och, omskyldighet föreligger, hur stor avgiften i sådant fall blir. Gruppenkonstaterar också på olika ställen i betänkandet att de korrigeringar som avden skattskyldige måste göras för aft förvandla den statligt beskattningsbarainkomsten till vinstdelningsunderlag är så många att en särskilt fastställdblankett måste användas. Även omblanketten förenklar deklarationsskyldigheten för den skattskyldige är detföreningens mening att den skattskyldige blanketten förutan utan störresvårigheter skall kunna begripa avgiftssystemet och göra deberäkningar som erfordras för konstaterande av huruvida avgiftsskyldighetföreligger. Utredningen beräknar all ca 5000 företag kommer allpåföras vinsldelningsavgift. måste emellertid kontrollera huruvida avgiftsskyldighelföreligger eller ej. Reservanten uppskattar antalet till ca 175000.Enligt föreningens mening är vinsldelningssystemet så invecklat ochsvårtillgängligt att det måste bli mycket svårt för flertalet av dessa ca 175000 företag att med tillräcklig säkerhet kunna beräkna avgiften i och föravgörande huruvida deklarationsskyldighet föreligger. FAR anser som nämnts att utredningen underskattat denadministrativa belastningen på förelag och skalleadministration av ett nytlsystem. Även om avgift inte kommer att utgå under ett visst år måste förelagenför skatteplaneringen göra kalkyler och provdeklarationer. Vidare anser FAR somnämnts atl möjligheter till uljämning mellan åren måste skapas, vilketsannolikt leder lill att deklarationer måste upprättas . Belastningenpå skatteadministrationen förefaller underskattad. Det är i stora delar frågaom ell helt nytt regelsystem som kommer atl kräva lolkningsanvisningar och ledatill prövningar i högre instans. Del får hållas som sannolikt, att det föreslagna sättetatt beräkna avgiftsunderlaget saml de nya begrepp som förslaget innehållerkommer att medföra många tolkningsproblem, vars lösningar förutsätter domstolsmedverkan. Den ordinarie taxeringsprocessen blir onödigtvis belastad ochrättsosäkerheten kommer för såväl myndigheter som skattskyldiga atl beslå underen . (majoriteten) anför: Beräkningen av vinstdelningsavgiften sker i många steg ochär relalivi komplicerad. Den skall ske samordnat med taxeringsarbetet i övrigt.Styrelsen vill därför peka på den risk för förseningar i laxeringsarbetet somföreligger om det föreslagna vinstdelningssyslemel förverkligas. Eftersomberäkning av skatteunderlagets utveckling är en viktig komponent i detkommunala budgetarbetet är det angeläget att åtgärder i så fall vidtas för attundvika sådana förseningar. Prop.1983/84:50 145 Detär extremt krångligt och torde kunna överblickas endast av den som har ettavancerat kunnande i redovisning och skatteregler. Förslaget tvingar omkring175000 småföretag att i en särskild deklaration göra ett slort anlal räkneoperalionerför att beräkna eventuell fondskall som sedan skall kontrolleras avmyndigheterna. Del vittnar om närmast total brist på kännedom om och förståelseför förhållandena i småföretagen. Vinstdelningsulredningenanger förhoppningsfullt alt tidsåtgången skall kunna på . 1 tim.i alla små och medelstora företag. Enligl vår bedömning är delta heltorealistiskt inte minst med beakiande av den ytterligare tidsåtgång som kanförväntas uppstå vid skriftväxling med taxeringsnämnden eller motsvarande.Utredningen har utgått ifrån att taxeringsnämnderna i princip utifrånnuvarande skatteregler - utan allt för betungande arbetsinsats skall fastställaunderiagel för vinstskatlen. Emellertid skiljer sig de nu föreslagnabeskattningsreglerna i flera avseenden från vad som allmänt gäller förfastställandet av beskattningsbar inkomst. Förbåde de företag som kan omfattas av avgiftsskyldighet som skattemyndigheternakommer förslaget att leda till betydande tillämpningssvå-righeler. Alt fåklarhet i om någon avgiftsskyldighet föreligger eller inte kräver all en radinvecklade beräkningar måste utföras. Även förelag som aldrig kan komma i frågaför avgift måste lämna vissa uppgifter som skall granskas avskattemyndigheterna. Denlill följd av förslaget ökade belastningen för skalleadminisirationen somredovisas är enligt ;s uppfattning alltför lågt beräknad. Det kan framhållasall man l.ex. inte synes ha beaktat de processkostnader som kommer atl följaoch inte heller kostnaderna för den kontroll som måste ske utöverdeklarationsgranskningen. Någraremissinstanser gör allmänna uttalanden om den föreslagna lagtexten. Medtanke på betänkandets skissartade karaktär finner kammarrätten att det inte ärmeningsfullt att göra någon detaljgenomgång av förfatlningsförslagen. Enöversiktlig granskning tyder dock på atl de är i stort sett godtagbara frånlagleknisk synpunkt. Motiven är däremot utomordentligt knapphändiga. 10 1983/84. 1983/84:50 146 Medhänsyn tagen till förslagets uppenbara brister, den ofullständiga ulredningenoch förslagets alltför schematiska karaktär, finner föreningen det inte varameningsfullt att göra en närmare granskning av författningsförslagen. Förslagetär också oklart på flera punkter, vilka kan kräva justeringar i lagtexten.Exempelvis bör observeras att särskilda skatteregler gäller för överföring avanläggningstillgångar inom en koncern, behandlingen av leasade tillgångar underleasingtiden och vid avbrytande kräver särskilda anvisningar. Idet följande redovisas remissynpunkterna paragrafvis. Förslagelall vinstdelningsavgiften skall vara avdragsgill med fördröjning berörsi fyra yttranden. Imassmedia har återgivits innehållet i några redan nu avgivna remissyttranden.Därav framgår alt man ifrågasätter rätten till avdrag för rubricerad avgift.Utan atl ta ställning lill om avdrag skall medges eller ej vill länsstyrelseni sammanhanget peka på alt om avdrag inte medges skulle detta betydligt minskataxeringsnämndernas och överinstansernas kontroll- och beskattningsåtgärder. Utredningensynes ha förbisett atl beräknad vinstskalt måste skuldföras och ingå iredovisade kostnader vinståret. Del förefaller leda till svår-överblickbarakonsekvenser om avdrag för vinstskatt erhålles först året därefter. Svenskarevisorsamfundel SRS anför: Företagensbokföring kommer vid ett genomförande av förslaget att beröras på så sätt attvinstdelningsavgiften - så som beräkningsmodellen är uppbyggd - belastarresultatet med förskjutning. Gruppen har varit medveten om delta men pås. 52 i belänkandet anfört, att avdragsrällen av praktiska skäl måsteförskjutas . En konsekvens av delta synes vara att skuldföring avbeloppet inte kan ske i det bokslut som ligger lill grund föravgiftsberäkningen, ulan belastar resultatet enligt"kontantprin-cipen" försl påföljande år. Detta får till följd atl deföretag som kommer atl belastas med vinstdelningsavgift visar felaktigt bokslut(för hög vinst och för låg skuldredovisning). Delta är inte förenligt med vadsom utbildats i redovisningspraxis och som ulgör god redovisningssed. Prop.1983/84:50 147 Enligtförslaget skall beskattningsårels inkomstskatt påverka inkomstunderlaget.Vidare skall den vinstdelningsavgifl som påförts ett företag elt år varaavdragsgill vid laxeringen till statlig och inkomstskatt året därpå.Det kommer att innebära elt väsentligt merarbete för taxeringsnämnderna attberäkna beskattningsårels inkomstskatt. Med den konstruktion som valts kommeren senare ändring av taxering att medföra alt det årets vinstdelningsavgiftändras vilken i sin tur har påverkat följande års taxeringar osv. TORförordar att den påförda avgiften får dras av som etl allmänt avdrag i ställetför att belasta den eller de förvärvskällor som föranlett avgiften. Andraremissinstanser har samma uppfattning. Vinsldelningsgruppenhar i sin specialmolivering (s. 57 ö) uttalat all vinstdelningsavgiflen skallbelasta den eller de förvärvskällor som åstadkommit de inkomster som utlöstvinstdelningen. RSV anser att detta inte framgår av den föreslagna lagtexten.Dessulom skulle en sådan regel ytterligare komplicera såväl deklarations- somgranskningsarbetet. Den skulle också kunna leda till alt avgiften i många fallinte blev avdragsgill på grund av atl förvärvskällan inte finns kvar. RSVföreslår därför att vinstdelningsavgiflen får dras av som ell allmänt avdrag. Allmännaombudet för mellankommunala mål anför; Jagdelar expertgruppens bedömning atl det är praktiskt svårt atl medge avdragetredan vid taxeringen för det aktuella inkomståret. vore dock frånsystematisk synpunkt att föredra. Däremotvänder jag mig mot atl avgiften skall dras av inom de förvärvskällor somåstadkommil de inkomster som utlöst vinstdelningen. Delta medför en helt onödigkomplicering. De företag, som tillhör den grupp som kommer att påförasvinstdelningsavgifl, har i mycket stor utsträckning omfattande löpandeverksamhel uppdelad på flera förvärvskällor och inkomstslag; de är oftadelägare i handelsbolag - vinstandelar därav torde inte vara exkluderade frånvinstdelningssystemet eller konsortier m, m,; de har realisationsvinster osv.Att dela upp en avgift som påförts på grund av inkomster av alla dessa olikaverksamhetsgrenar vore ytterst komplicerande och hell onödigl i vissa fallomöjligt: vid påföljande års laxering föreligger kanske inte motsvarandeförvärvskälla, t, ex, vid realisationsvinst. Del måste vara tillräckligt atlavdraget medges som elt allmänt avdrag, dvs, som kommunalskaiteavdraget. Allmännaombudet framhåller - liksom RSV - atl regeln om i vilken ordning avgiften äravdragsgill synes höra hemma i kommunalskattelagen. 1983/84:50 148 1 kommentaren lill I § (s. 57) anges atlvinstdelningsavgiften skall belasta den eller de förvärvskällor somåstadkommit de inkomster som ullöst vinstdelningen. Eftersom del är vanligt atlde berörda företagen har ett flertal förvärvskällor kan del bli fråga omomfattande beräkningar. Vidare kan t,ex. en förvärvskälla ha upphört. Medgesavdragel för avgiften i stället som allmänt avdrag bortfaller dessakomplikationer. Allmänna pensionsfondens fjärde fondslyrelse ochSHIO-Familjeföretagen anser atl fribeloppet i kronor bör vara indexanknutetoch inte avse ett fasl belopp. Som vinstgruppen även påpekar (s. 60) bör naturligtvisfribeloppet uttryckas i reala former, särskilt i en lag som i övrigt göranspråk på att definiera realvinsi. Alt med etl i övrigt invecklat och diffustlagförslag, avfärda ett .realt fribelopp - som t. ex. produkten av x antalbasbelopp -såsom alltför komplicerat tycks oss verklighetsfrämmande. SHIO-Familjeföretagen anför vidare; En direkt felaktighet/felskrivning förekommer även ikommentaren till 2 § vari uttalas: "Begreppel lönekostnad används här isamma betydelse som vid beräkning av avsättning till resultatuljämningsfond (41d § KL). Fråga är sålunda om kontantlön och naturaförmåner i form av kost,bostad eller bil." I nämnda 41 § d andra stycket kommunalskallelagen (KL)anges emellertid alt med lön avses endast sädana ersättningar i pengar somanges i 2 kap. 7 § lag om sociala avgifter. Departementschefen uttalar vidare iprop. 1978/79:210 s. 97 atl värdet av naturaförmåner ej skall ligga lill grundför avsättningen till resultatutjämningsfond. I specialmotiveringen sägs atl begreppet lönekostnad iandra stycket skall ha samma betydelse som vid beräkning av avsättning tillresultatutjämningsfond. Detta skulle innebära atl endast konlanl lön mendäremot inte naturaförmåner skall beaktas (jfr 41 d § andra stycket KL ochprop. 1978/79:210 s. 95-97). Från administrativt håll förs fram synpunkter påutformningen av det lönebaserade fribeloppet. Gruppen föreslår att fribeloppel knyts lill "denkontant utbetalda lönesumman" vilken skall beräknas på samma sätt somgäller för avsättning till resullaluljämningsfond. Ett företags lönesummaframgår inte direkt som en post i bokföringen utan består ofta av flera olikadelposter exempelvis 1983/84:50 149 direkta löner, provisioner, tantiem och olika förmåner.Intresset från företagens sida all räkna in så mycket som möjligt i denna postär självfallet större när fribeloppet skall beräknas än vid avsättning tillresultatuljämningsfond. I det förra fallet är det fråga om en definitivavgiftsbefrielse medan del i det senare gäller en tillfällig skattekredit. Vidtaxeringen kan handläggarna bli tvingade att utreda differenser mellanuppgifterna i deklarationen och uppgiften för beräkning av vinstdelningsavgiflen.I vissa fall kan man tvingas ta fram material, som inte normalt granskas vidtaxeringen, exempelvis underlaget för arbetsgivareavgifterna. I utredningen har att lönesumman skall utgöras avkontant lön och naturaförmåner i form av kost, bostad eller bil. En kontroll avlönesumman uträknad på detta sätt torde i många fall bli nödvändig eftersomrisk annars föreligger all andra löneförmåner inräknats. Bl.a. i diskuterar begreppet"intressegemenskap" som används i paragrafen. Enligt 2 § skall företag mellan vilka intressegemenskapråder få tillgodoräkna sig högst elt fast fribelopp. Nuvaranderegistreringssystem är inte så uppbyggt att denna krets av företag utan vidarekan föras samman. Då även s. k. oäkta koncerner är berörda kan knappast hellerett heltäckande system upprättas. Det skulle i så fall, inte minst för atthållas ä jour, behövas ett omfattande uppgiftslämnande från företagens sida.Skall en meningsfull kontroll kunna utövas måste preciseras vilka företag somskall "fångas in". Liknande problem kommer all uppstå när det gäller att redaut mellan vilka företag intressegemenskap råder. De bestämmelser i 41 tj KL,som gruppens förslag knyter an till, gäller varulagervärdering, en fråga omskattekredil medan fribeloppel vid vinstdelningsavgiften avser en definitivskattebefrielse. I det senare fallet måste incitamentet för atl vidta undandragandeåtgärder vara betydligt större än i det förra. Även här är lagstiftningenoprövad och genom skatleprocesser måste man klarlägga hur man l.ex. skallställa sig till när en verksamhet delvis överlåtes på make, sammanboende, barn,släktingar eller när delägare i etl bolag splittrar upp detta i olika grenar,inköp - tillverkning - försäljning, med olika ägare för resp. gren. Allmänna ombudet för mellankommunala mål anför; Endast elt fast fribelopp skall få tillgodoräknas en gruppav "företag mellan vilka intressegemenskap råder (moder- och dotterföretageller förelag under i huvudsak gemensam ledning)", begrepp haranvänts på ett par slällen i kommunalskatlelagen dels för atl förhindramissbruk av reserveringsregler (punkt 2 anvisningarna till 41 §), dels förkommunal omfördelning vid skev prissättning mellan närstående föietag (57 § 3 Prop.1983/84:50 150 mom,).Dessutom förekommer det i forskningsavdragslagen (SFS 1973:421), Tillämpningenav bestämmelserna i kommunalskatlelagen synes inle ha vållat några störresvårigheter. Deras tillämpning medför dock relativt harmlösa effekter förförelagen. Bestämmelserna i 41 § kommunalskattelagen trädde också i kraft såsent som vid laxering. De är således ännu tämligen oprövade.Bestämmelsen i forskningsavdragslagen har trätt i kraft fr. o. m. Tillskillnad från reglerna i kommunalskallelagen leder tillämpningen avbestämmelsen i vinsldelningsavgiflslagen till en definitiv kostnad ellerdefinitiv avgiflsreduktion för det aktuella året. Räckvidden av bestämmelsensinnebörd blir därför betydligt mer betydelsefull än i de fall den hittillsanvänts. Det är angeläget att - om lagtexten inle kan preciseras mera -det avpropositionen klarare framgår vilken räckvidd bestämmelsen skall ha. SFFanser alt den i lagförslaget givna - från kommunalskattelagen hämtade -definitionen av företagsgrupp innebär atl de lokala föreningsbankerna i deltaavseende skall beräknas som helt självständiga juridiska personer vilka envarfår möjlighet att tillgodoräkna sig ell fribelopp. Följande synpunkter kanåberopas, Föreningsbanksrörelsenär en kooperativ bankrörelse uppbyggd i tre led. Juridiskt självständiga lokalaföreningsbanker (totalt 399 st) är anslutna till tolv regionalaföreningsbanker som i sin tur bildar och är ensamma medlemmar i är inle en koncern ulan en federation. Genomlag (lagen om jordbrukskasserörelsen - JKL - SFS 1956:216) och stadgar har SFFoch de regionala föreningsbankerna tillerkänts rätt och skyldighet att i vissutsträckning styra och påverka de lokala föreningsbankernas verksamhel.Huvudskälet härtill är att de lokala föreningsbankerna inte har egeninlåningsrätl. denna ligger i respektive regional föreningsbank. Av dennaanledning ligger ansvaret för att lagens kapi-laltäckningsregler uppfylls på deregionala föreningsbankerna. Delta medför i sin tur att de regionalaföreningsbankerna måste ha möjlighet atl - på olika i JKL noggrantspecificerade säll - kunna styra verksamheten i mera generella termer. Dettainnebär emellertid inte att de regionala föreningsbankerna har möjlighet att idetalj styra verksamheten. I många väsentliga frågor har de endast enrådgivande funktion till de lokala föreningsbankerna, vars styrelser och -ytterst - stämmor härden yttersta beslutsrätten. Detta är ju i och för sigsjälvklart eftersom det är fråga om en kooperativ organisation. Isammanhanget skall noteras att verksamheten i föreningsbanksrörelsen är ihögsta grad decentraliserad. Som exempel kan nämnas atl det är de lokalaföreningsbankerna som står för den helt övervägande delen av utlåningen. Varjeföreningsbank fattar självständiga beslut i kreditfrågor. 1vissa lägen krävs godkännande från den regionala , men - ochdetta är väsentligl - denna kan inte påbjuda en lokal föreningsbank attbevilja en kredit. Av lagen och stadgarna framgår andra exempel som visar ivilka fall regionala föreningsbanker kan styra anslutna lokala föreningsbanker.Sammanfattningsvis torde det - »nligt SFFs mening -inte råda någon tvekan omatl det visserligen råder en stark intressegemenskap mellan en regionalföreningsbank och anslutna lokala föreningsbanker men att de lokalaföreningsbankerna inte kan anses stå under en Prop.1983/84:50 151 sådanledning från den regionala sida som åsyftas i den föreslagnalagtexten i 2§ andra stycket. SFF utgår således ifrån att - om förslagel ledertill lagstiftning - samtliga lokala och regionala föreningsbanker får rätttill det s. k. fribeloppet. Elt ytterligare stöd förSFFs uppfattning - oavsett tolkningen av den föreslagna lagtexten är attsyftet med fribeloppet anges vara alt undanta småföretagen från vinstdelningen. Med hänsyn till attföreningsbanksrörelsen åren bankrörelse med tyngdpunkt på de små lokalaföreningsbankernas verksamhet synes det helt förenligl med angivna syfte attlåta varje lokal föreningsbank tillgodogöra sig fribeloppet. PK-bankentar upp sin speciella situation. FörPKbanken innebär det framlagda förslaget en speciell belastning beroende på allbanken är konstruerad på ett annorlunda säll än de andra bankerna. Av det anlalmänniskor, som arbetar för PKbanken, är bara ca hälften anställda i PKbanken,medan den andra hälften är anställd i . ombesörjernämligen för PKbankens räkning såväl kassarörelse som viss reskontrabokföringmed vidhängande service. Denna organisationsstruktur är helt iöverensstämmelse med statsmakternas intentioner vid bankens bildande . Denersättning, som PKbanken därvid har alt erlägga till , reglerasenligt särskill avtal mellan PKbanken och . Kostnaderna uppgick till625 milj. kr. Till följd av PKbankens samarbete med ärPKbankens antal anställda - och därmed lönekostnaderna - relativt små irelation till storleken på bankens rörelse. Bankens lönekostnader uppgick lill295 milj. kr. all jämföra med 674 milj. kr. för S-E-Banken och 508milj. Baserat på enbart bankens egna lönekostnaderskulle det föreslagna fribeloppet uppgå till 18 milj. kr. 1982jämfört med 40 milj. kr. för och 30 milj. kr. För att inte detföreslagna vinstdelningssystemet skall få negativa effekter för PKbanken ijämförelse med andra banker och konkurrens på lika villkor kunna upprätthållasbör banken vid fastställande av fribeloppel få tillgodoräkna sig delönekoslnader som ingår i ersättningen till . Dessa lönekostnaderuppgick lill ca 290 milj. kr. ungefär lika myckel som bankensegna lönekostnader. Om dessa lönekostnader adderas till bankens egnalönekostnader uppgår de totala lönekostnaderna lill 585 milj. kr. ochfribeloppet skulle öka till 35 milj. kr. Om inte banken får tillgodoräknasig löneandelen i ersättningen till uppstår den märkliga situationenall PKbanken tvingas betala en relativt större andel av sin vinsl ivinsldelningsavgift än vad och måste göra, trots alt PKbankensräntabilitet är lägre än SEB:s och . Delta strider - som vi uppfattarsaken - mol tankegångarna bakom vinstdelningsförslaget. Vi hemställer om att despeciella relationer, som råder mellan PKbanken och , får beaktas vidberäkningen av fribeloppet. Itvå yttranden framhålls att lagtexten inte anpassats till del fallet att denavgiftsskyldige är delägare i ett handelsbolag. 1983/84:50 152 Ettannat problem som synes uppkomma vid omräkningen gäller inkomster frånhandelsbolag (kommanditbolag). Inkomster från sådana bolag skall enligt 53 §2mom.. KL hänföras till delägarna. Detta innebär att handelsbolagsinkomsteningår i del delägande förelagets beskattningsbara inkomst och den medräknassålunda i vinstdelningsunderlaget. Av förslaget framgår emellertid inte hurhänsyn skall tas lill handelsbolagels inkomst, tillgångar och skulder vidomräkningen. ElofHanssonkoncernen, med , , såsom moderbolag, är enkoncern som bedriver internationell, handel med i största ulsiräckning svenskaprodukter. Omsättningen uppgick lill ca . och andelenförsäljning utanför var . utgörs av handelsbolaget .