prop · G703190 · 1983-12-31 00:00:00 — Avsiktenär att samverkan mellan de privatpraktiserande vårdgivarna och sjukvårdshuvudmännenskall regleras genom ett samverkansavtal som träffas mellan den enskildevårdgivaren och sjukvårdshuvudmannen. Det principiella innehållet i sådanasamverkansavtal, bl. a. i frågor av betydelse för de villkor under vilka denprivata vårdverksamheten kommer att bedrivas, förutsätts komma att behandlasvid överläggningar mellan de organisationer som företräder berörda parter. Iöverenskommelsen har förutsatts att överläggningar tas upp mellanLandstingsförbundet och . Jag räknar med att motsvarandeöverläggningar kommer att tas upp med . Enprivatpraktiserande läkare eller sjukgymnast som önskar bli uppförd påförsäkringskassans förteckning över ersättningsberättigade vårdgivare skall f. n.anmäla detta till den försäkringskassa inom vars område han avser att varaverksam. I enlighet med överenskommelsen bör fr. o. m. gällaatl inte får föra upp en ny privatpraktiker på förteckningenom inte sjukvårdshuvudmannen tillstyrker detta. Denna tillstyrkan förutsätts iöverenskommelsen normalt komma att ske genom att det träffas ettsamverkansavtal som redovisas till . En allmän utgångspunkt för mina förslag är som nämnts att en 1983/84:190 33 privatpraktikerkårav nuvarande omfattning bibehålls. Som också nämnts är emellertid deprivatpraktiserande vårdgivarna koncentrerade framför allt till storstädernaoch det är angeläget att få en jämnare regional fördelning av dessavårdresurser. I överenskommelsen ingår därför att fri anslutning till försäkringenav privatpraktiserande läkare med heltidsverksamhet försöksvis skall få skevid nyetablering av praktik i stödområdena A, B och C under åren 1985 och 1986.Till dessa stödområden hör delar av inland och praktiskt taget helaNorrland. Jag anser det viktigt att på detta sätt försöka uppnå en bättreregional fördelning av de privata vårdgivarresurserna. Utfallet av försöketskall utvärderas före utgången av . Deprivatpraktiserande läkare och sjukgymnaster (exkl. heltidsanställda fritidspraktiker),som är anslutna till försäkringen när det nya regelsystemet införs, bör få ståkvar i försäkringssystemet utan att yttrande från sjukvårdshuvudmannen behöverinhämtas. En förutsättning för att en sådan privatpraktiker skall få stå kvarutan tillstyrkan från sjukvårdshuvudmannen bör dock vara att praktikern bedrivit sin verksamhet i sådan omfattning atthan fått ersättning från försäkringen motsvarande två månadersheltidsverksamhet. Undantag från denna förutsättning bör göras för den som pågrund av sjukdom eller annat godtagbart skäl hindrats i sin yrkesutövning. Detförutsätts att praktikern fortsätter sin verksamhet på samma ort och med ihuvudsak oförändrad omfattning om inte annat överenskommits i samverkansavtalmellan sjukvårdshuvudmannen och privatpraktikern. Förde privatpraktiker som börjat sin heltidsverksamhet så sent att de inte uppfyllernyssnämnda krav på en viss verksamhet, men ändå i årvidtagit långtgående åtgärder i form av investeringar m.m. i verksamheten, börgöras en individuell prövning. I de fall det med hänsyn till nämnda omständigheterkan anses skäligt bör därvid en sådan privatpraktiker få stå kvar iförsäkringssystemet utan att yttrande från sjukvårdshuvudmannen inhämtas. fall en ny privatpraktiker övertar en befintlig praktik som äransluten till försäkringens ersättningssystem, bör kravet på viss verksamhetunder juH 1983 - gäUa den tidigare praktikinnehavaren. Iövrigt bör gälla att de privatpraktiker, som inte uppfyller här nämnda villkorför att automatiskt stå kvar i försäkringssystemet, skall föras av från förteckningarnaden . Dessa bör möjligt efter få ettmeddelande om detta och information om vad som krävs för att bli uppförd påförsäkringskassans förteckning efter . Beslut om att föra uppnya privatpraktiker på en försäkringskassas förteckning efter den 1 juli 1984bör avse endast tiden till utgången av . Rättenatt vara uppförd på förteckning bör gälla för verksamhetinom ifrågavarande kassas område och bör i princip inte kunna överlåtas påannan person. Om en privatpraktiserande vårdgivare överlåter 3Riksdagen 1983/84. 1 samt Nr 190 Prop.1983/84:190 34 sin praktik på en annan person bör denne senaresanslutning till prövas enligt de regler som föreslås gällaför nytillträdande privatpraktiker. bör dock försöksvis gälla attheltidsverksamma privatpraktiker som övertar en befintligpraktik (ersättnings-etablering) skall kunna anslutas till försäkringen utankrav på tillstyrkan från sjukvårdshuvudmannen. bör dockinhämta yttrande från sjukvårdshuvudmannen före beslut. Vadsjukvårdshuvudmannen främst har att ta ställning till är om det är fråga om en ersättningsetablering. Det ankommer på att efter samråd medLandstingsförbundet föreskrifter som behövs för tillämpningen av denya anslutningsreglerna. Jag förutsätter att verket och dessläkarvårdsdelegation följer utvecklingen och vidtar de åtgärder som behövs föratt reglerna skall fungera på avsett sätt. Hälso- och sjukvårdsberedningenförutsätts också följa utvecklingen av försöksverksamheten sedd i relation tiUde utgångspunkter som angetts för den träffade överenskommelsen. För läkarvård och sjukvårdande behandling i såväloffentlig som privat regi finns särskilda taxor som fastställs avregeringen. I taxorna bestäms högsta arvodesnivå för olika åtgärder och ävenhögsta patientavgift. Med de förändringar som jag har föreslagit under punkt4.3 angående ersättningar till sjukvårdshuvudmännen blir behovet av särskildataxebestämmelser för den vård som meddelas av huvudmännen begränsat till attgälla patientavgifterna. Däremot kvarstår behovet av särskilda arvodestaxorför privatpraktiserande läkare och sjukgymnaster. Dessa taxor bör som hittillsfastställas av regeringen efter förslag från . Med hänsyntill den avräkning som skall göras på ersättningen till sjukvårdshuvudmännenbör samråda med representanter för sjukvårdshuvudmänneninnan taxeförslaget läggs fram. Detta bör kunna ske i olika former, exempelvisgenom verkets läkarvårdsdelegation där det finns representater för sjukvårdshuvudmännen. b) Fritidspraktiserande läkare och sjukgymnaster Antalet fritidspraktiserande vårdgivare, dvs. vårdgivaresom vid sidan av heltidsanställning hos offentlig sjukvårdshuvudman bedriverfritidspraktik, har ökat kraftigt . Detta gäller framförallt läkarna. Läkare som är deltidsanställda hos offentlig sjukvårdshuvudmankan enligt nu gällande regler inte som privatpraktiker anslutas tillförsäkringens ersättningsregler. Denna begränsning bör fr. o. m. den 1 januari1985 gälla även läkare och sjukgymnaster med heltidsanställning hossjukvårdshuvudman. Jag ser inga skäl till att den sjukvårdande verksamhet somdessa bedriver på sin fritid skall finansieras via sjukförsäkringen.Ersättningen för denna verksamhet bör i enlighet med överenskommelsen i ställetvara en angelägenhet mellan fritidspraktikern och resp.sjukvårdshuvudman/arbetsgivare. Dessa fritidspraktiker bör således föras avfrån försäkringskassornas 1983/84:190 35 förteckningarvid utgången av . Jag vill dock framhålla att fritidspraktikernasverksamhet har fått en sådan omfattning att det skulle kunna medföra påtagligaolägenheter för de vårdsökande om denna verksamhet begränsades på ett oplaneratsätt. I överenskommelsen har det förutsatts att frågor angåendefritidspraktikernas verksamhet m.m. behandlas i de förut nämndaöverläggningarna mellan och . Jagutgår från att man vid överläggningar skall komma fram till praktiska lösningarvad gäller dessa vårdinsatser. F.n. finns ett mindre antal läkare med deltidstjänst hos offentlig sjukvårdshuvudmansom enligt en tidigare övergångsregel är anslutna till försäkringen. Enligt minuppfattning bör dessa läkare på grund av särskilda skäl också fortsättningsvisfå vara anslutna till försäkringssystemet med ersättning enligtläkarvårdstaxans regler för privatpraktiserande läkare så länge de hardeltidstjänst. Regeringenbör även i fortsättningen fastställa den högsta patientavgift som får tas utnär vården lämnas av fritidspraktiker som har någon form av vårdavtal medsjukvårdshuvudman. Defritidspraktiserande vårdgivarna har som jag nämnt ökat mycket kraftigt i antalunder . Med hänsyn till de nya regler som avses gälla fr. o. m.den 1 januari 1985 bör inga nya fritidspraktiserande läkare eller sjukgymnasterföras upp på försäkringskassornas förteckningar efter . Lagen(1954:269) om skyldighet för arbetsgivare att lämna uppgift rörande arbetsanställningföreskriver att uppgift lämnas till allmän försäkringskassa såväl vidanställningens början som vid dessa slut, s. k. anstäUningskort. Avsikten meduppgiftsskyldigheten är att skall få möjlighet attkontrollera den sjukpenninggrundande inkomsten. skulle uppgiften ocksåvidarebefordras till kronofogdemyndigheten. befattningmed uppgifterna har upphört . genomfördeår 1977 en enkät till försäkringskassorna angående anställningskorten. Detövervägande antalet kassor ansåg därvid att korten borde slopas eftersom denarbetsinsats som krävdes för handläggningen inte motsvarade värdet av deuppgifter som erhålls. föreslog i sitt slutbetänkande Egenföretagaressjukpenning m. m. (SOU 1983:48) att skyldigheten för arbetsgivare att lämnauppgift fill vid påbörjad och avslutad anställning omedelbartborde slopas. I anslagsframstäUning för budgetåret1984/85 föreslog verket att anställningskorten skulle slopas. Verket beräknadebesparingseffekten av en sådan åtgärd till ca 65 årsarbetare. 1983/84:190 36 Jagdelar sjukpenningkommitténs och uppfattning attuppgiftsskyldigheten bör slopas. De ekonomiska effekterna av ett slopande avanställningskorten har jag beaktat i senaste budgetpropositionen. Jag förordarsåledes att lagen (1954:269) om skyldighet för arbetsgivare att lämna uppgiftrörande arbetsanställning upphävs med verkan fr. o. m. . Medhänvisning till vad jag har anfört i det föregående hemställer jag att regeringenföreslår delsatt antaga inom upprättade förslag till 1. lag om ändring i lagen(1962:381) om aUmän försäkring, 2. lag om ändring i lagen(1974:525) om ersättning för viss födelsekontrollerande verksamhet m. m., 3. lag om upphävande av lagen(1954:269) om skyldighet för arbetsgivare att lämna uppgift rörande arbetsanställning, 4. godkännavad jag har förordat i fråga om anslutningen av privatpraktiserande vårdgivare till den allmänna försäkringens ersättningssystem, 5bemyndiga regeringen att godkänna överenskommelsen mellan statensförhandlingsnämnd och företrädare för om ändring i 1966års avtal om den psykiatriska vården, m. m.. Vidarehemställer jag att regeringen bereder tillfälle att ta del av vad jaganfört om ersättningarna från sjukförsäkringen till sjukvårdshuvudmännen. Regeringenansluter sig till föredragandenas överväganden och beslutar att genom propositionförelägga vad föredragandena har anfört för de åtgärder och deändamål som föredraganden har hemställt om. Prop.1983/84:190 37 ASjukförsäkringens ersättningar till sjukvårdshuvudmännen Sjukförsäkringsförmånernaenligt lagen (1962:381) om allmän försäkring (omtryckt 1982:120, ändrad senast1983:1093), AFL, består av sjukvårdsersättning, sjukpenning ochföräldrapenning. Sjukvårdsersättning utgår enligt 2 kap. AFL i form aversättning för läkarvård, tandvård, sjukhusvård och för vissa sjukvårdandebehandlingar som utförs av annan än läkare. Ersättning utgår även för resor isamband med vården samt för läkemedel. Vidare utgår viss ersättning försjukvårdshuvudmännens kostnader för ambulanstransporter ochhandikapphjälpmedel samt för förebyggande hälsovård och primärvård. Ersättningför läkarvård utgår om vården ombesörjs av staten, landstingskommun eller kommunsom inte tillhör landstingskommun (offentlig läkarvård) eller lämnas av läkaresom är uppförd på en av allmän försäkringskassa upprättad förteckning (annanläkarvård). Ersättning utgår enligt grunder som regeringen fastställer. I frågaom vård som lämnas av läkare som uppförts på den nämnda förteckningen faststäUsgrunderna för högst i sänder efter förslag av riksförsäkringsverket.Regeringen kan därvid bestämma det högsta arvode som får tas ut för vård somlämnas av läkare som är uppförd på förteckningen. Grunder förläkarvårdsersättning m. m. har fastställts i läkarvårdstaxan (1974:699, ändradsenast 1983:965). Föroffentlig läkarvård betalar till sjukvårdshuvudmannenläkarvårdsersättning med . för varje läkarbesök. Av patienten får tas uten avgift på högst . Beloppen inkluderar ersättning även för det förstaläkarbesök som sker med anledning av remiss samt för sådana röntgen-ochlaboratorieundersökningar m. m. som patienten blir remitterad till vid läkarbesöket.Meddelas vården vid läkares besök hos den sjuke kan en tilläggsavgift av 20 kr.tas ut av den försäkrade. Vid rådfrågning per telefon utgår endastpatientavgift med högst . Föröppen läkarvård vid sjukhus som drivs av annan än sjukvårdshuvudman, men somhar vårdavtal med sjukvårdshuvudman, utgår ersättning till huvudmannen enligtsamma regler som om vården meddelats av denne. Vårdgivaren ersätts sedan avhuvudmannen i enlighet med reglerna i vårdavtalet. Undersökningeller behandling hos sjukvårdshuvudman efter remiss från 1983/84:190 38 försäkringsansluten privatpraktiserande läkare eller frånläkare vid företagshälsovårdsmottagning som registrerats hos allmänförsäkringskassa är avgiftsfri för patienten om denne har betalat avgift viddet läkarbesök som föranledde remissen. Ersättning utgår från försäkringen tillsjukvårdshuvudmannen med . för varje sådan undersökning ellerbehandling. Remitteras patienten för undersökning eller behandling till privatröntgenmottagning eller laboratorium som har driftavtal med sjukvårdshuvudmanutgår ersättning från sjukförsäkringen till sjukvårdshuvudmannen enligt sammaregler. Vårdgivaren ersätts sedan av huvudmannen enligt reglerna i vårdavtalet. Ersättning för sjukvårdande behandling m. m. I 2 kap. 6 § AFL ges regeringen möjlighet föreskriva attersättning skall utgå för försäkrads utgifter för annan vård eller behandling ianledning av sjukdom än läkarvård, tandvård och sjukhusvård liksom för resor isamband med sådan vård eller behandling. Närmare bestämmelser härom finns iförordningen (1976:1018, ändrad senast 1983:966) med taxa för sjukvårdandebehandling m. m. Enligt 2 § förordningen avses med sjukvårdande behandlingi offentlig vård sådan sjukvårdande behandling som ombesörjs av staten,landstingskommun eller kommun som inte tillhör landstingskommun. Därmed avsesvård eller behandling som på grund av sjukdom och efter ordination av läkarelämnas av annan vårdpersonal än läkare, t. ex. sjukgymnast, psykolog ellerdistriktssköterska. Ersättningen från försäkringen utgör . per beharid-lingeller besök. Patientavgift får tas ut med högst . per behandling ellerbesök. Försäkringsersättning utgår dock inte för vård eller behandling ellerrådgivning som ges i anslutning till besök för vilket utgår arvode enligtläkarvårdstaxan. För vård eller behandling som lämnas avprivatpraktiserande vårdgivare som har avtal med sjukvårdshuvudman utgårersättning på samma sätt som om vården hade lämnats av huvudmannen. Ersättning för preventivmedelsrådgivning m. m. I lagen (1974:525) om ersättning för viss födelsekontrollerandeverksamhet m. m. (ändrad senast 1977:639) ges regler om ersättning frånsjukförsäkringen för preventivmedelsrådgivning. Samma regler gäller vid rådfrågningangående abort eller sterilisering. Staten, landstingskommun eller kommun fårersättning för kostnader för rådgivning som lämnas den som är omfattad avsjukförsäkringen. Motsvarande ersättning utgår till organisation som medsocialstyrelsens tillstånd bedriver sådan rådgiving. Ersättning utgår även tillprivatpraktiserande läkare enligt grunder som regeringen fastställer. 1983/84:190 39 Ersättning utgår för varje rådgivningstillfälle med beloppsom regeringen fastställer. Ersättningsbestämmelser har meddelats iläkarvårdstaxan (1974:600) och förordningen (1976:1018) med taxa försjukvårdande behandling m. m. För rådgivning meddelad av sjukvårdshuvudman utgårarvodet med samma belopp som för läkarundersökning eller för sjukvårdandebehandling, dvs. För privatpraktiserande läkare utgårvarierande arvoden beroende på de åtgärder som vidtagits. 5 Ersättning för vissa läkarutlåtanden Har sjukpenning eller ersättning för sjukhusvård utgivitsför , eller finns det i övrigt skälig anledning, skallförsäkringskassa enligt 2 kap. 11 § och 3 kap. 13 § första stycket AFL i denutsträckning föreskriver undersöka om skäl föreliggeratt vidta åtgärd för att förkorta sjukdomstiden eller att förebygga eller hävanedsättning av den försäkrades arbetsförmåga. När någon begär förtidspension på grund av nedsattarbetsförmåga, handikappersättning eller vårdbidrag skall enligt 4 §kungörelsen (1962:394) med vissa bestämmelser rörande ansökan om pension enligtlagen om allmän försäkring m. m. (ändrad 1975:480) läkarutlåtande bifogasansökan då inte särskilda skäl föranleder annat. Enligt 16 kap, AFL kan som villkor för rätt tillförtidspension, handikappersättning eller vårdbidrag föreskrivas att denförsäkrade skall undergå läkarundersökning. Enligt förordningen (1975:1157) om ersättning för vissaläkarutlåtanden m. m. (ändrad senast 1983:1069) utgör arvodet . omläkarundersökning eller läkarutlåtande ombesörjts av staten, landstingskommuneller kommun som ej tillhör landstingskommun. Vid undersökning eller utlåtandeenligt 16 kap. 1 § AFL får dessutom av den försäkrade tas ut én patientavgiftmed . För läkarutlåtande som ombesörjs av annan än sjukvårdshuvudmanutgår ersättning enligt föreskrifter som meddelar. 6 Ersättning för sjukhusvård Ersättning från sjukförsäkringen till sjukvårdshuvudmanutgår enligt 2 kap. 4 § AFL för sjukhusvård som försäkrad behöver på grund avsjukdom eller förlossning. Fr. o. m. utgör denna ersättning . I fråga om den som inte omfattas av sjukförsäkringensersättningsregler i detta hänseende tar sjukvårdshuvudmännen ut patientavgiftenligt regler som anges i 17 § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) och iförordningen (1981:1177) om vissa avgifter vid sjukhusvård. För som försäkrad vistas på sjukhus görs enligt3 kap. 4 § AFL avdrag med . på en sjukpenning denne är berättigad till.Avdraget får Prop.1983/84:190 40 dock utgöra högst en tredjedel av sjukpenningens belopp och den återståendesjukpenningen skall alltid uppgå till lägst . Degrundläggande bestämmelserna om ersättning vid resor finns i 2 kap. 5-6 §§ AFL.Närmare bestämmelser om resekostnadsersättning finns i sjukreseförordningen(1975:964, ändrad senast 1983:732). Försäkrad som har fått ersättningsberättigadläkarvård, tandvård, sjukhusvård, sjukvårdande behandUng, rådgivning i födelsekontrollerandesyfte eller sjukvård meddelad av distriktssköterska eller distriktsbarnmorskahar rätt till ersättning för resekostnader i samband med vården ellerbehandlingen. Ersättningför resekostnad vid läkarvård, sjukhusvård, sjukvårdande behandling ochsjukvård meddelad av distriktssköterska eller distriktsbarnmorska lämnas medden kostnad som vid varje vårdtillfälle överstiger . Vid resor i sambandmed tandvård och rådgivning i födelsekontrollerande syfte utgör karensbeloppet38 kr. Enligtförordningen (1975:963) om ersättning till sjukvårdshuvudman för handikapphjälpmedeloch sjuktransporter (ändrad senast 1983:711) utgår ersättning till sjukvårdshuvudmanför tillhandahållande av sjuktransporter med ambulans eller annatsjuktransportfordon. Ersättningen utgår med . för varje invånare som varbosatt inom sjukvårdsområdet vid årets början. Ersättning får tas ut av densjuke med högst . vid varje vårdtillfälle. 8 Ersättningför hjälpmedel till handikappade m. m. Enligt2 kap. 6 § AFL utgår ersättning från sjukförsäkringen till sjukvårdshuvudmännenför hjälpmedel till handikappade enligt vad regeringen föreskriver. I förordningen(1975:963) om ersättning till sjukvårdshuvudman för handikapphjälpmedel ochsjuktransporter föreskrivs att ersättning för tillhandahåUande av hjälpmedel åthandikappade utgår med . för varje invånare som vid årets börjanvar bosatt inom sjukvårdsområdet. Sjukvårdshuvudmannen skall därvidtillhandahålla glasögon avgiftsfritt eller till nedsatt pris för barn ochungdomar som är bosatta inom sjukvårdsområdet. per invånare och år för finansieringav verksamheten vid det av staten och gemensamt drivnahandikappinstitutet. 9 Ersättningför förebyggande hälsovård m. m. Enligt2 kap. 6 § AFL utgår ersättning till sjukvårdshuvudmännen för förebyggandehälsovård och primärvård, inberäknat långtidssjukvård, enligt vad regeringenföreskriver. Enligt förordningen (1983:709) om bidrag till Prop.1983/84:190 41 sjukvårdshuvudmanför viss sjukvård utgår bidraget med . per invånare som var bosatt inomsjukvårdsområdet vid årets början. 10Ersättning för öppna vårdformer inom psykiatrin Enligt2 kap. 6 § AFL utgår ersättning till sjukvårdshuvudmännen för öppen psykiatriskvård. Enligt förordningen (1983:709) om bidrag till sjukvårdshuvudman för visssjukvård utgår bidraget med . per invånare som var bosatt inomsjukvårdsområdet vid årets början. BStatsbidrag för den psykiatriska vården Efterförhandlingar mellan staten och landstingskommunerna träffades en överenskommelseom att staten fr. o. m. skulle lämna bidrag till sjukvårdshuvudmännenför den psykiatriska vården i form av ett allmänt och ett särskilt bidrag.Dessa bidrag ersätter samtliga bidrag enligt tidigare avtal utom ersättningenför de pensionsåtaganden staten har gjort. Det särskilda bidraget skall utgå t.o. m. och innebär att staten avlöser de tidigare byggnads-och utrustningsbidragen. Enligtnu gällande överenskommelse skall staten utge ett allmänt bidrag till sjukvårdshuvudmännentill den psykiatriska vården med 4 300 milj. kr. Statenskall dessutom till sjukvårdshuvudmännen utge ett särskilt bidrag till denpsykiatriska vården med 142 milj. kr. Såväldet allmänna som det särskilda bidraget utbetalas från förslagsanslaget Bidragtill driften av kliniker för psykiskt sjuka m. m. Detta bidrag anges ibudgetpropositionen i bilaga 7, punkt I 2. 4 1983/84. Prop.1983/84:190 42 Överenskommelseom ändrade regler för vissa statsbidrag och ersättningar från sjukförsäkringentill sjukvårdshuvudmännen Efteröverläggningar mellan representanter för staten och sjukvårdshuvudmännen har överenskommelseträffats om nya regler för ersättningar till sjukvårdshuvudmännen under åren1985 och 1986 i enlighet med vad som framgår av det följande. har denna dag träffat överenskommelse om ändring i 1966års avtal om den psykiatriska vården, m. m. överenskommelse som träffades om vissa ersättningar frånsjukförsäkringen till sjukvårdshuvudmännen angavs att arbetetskulle fortsätta med att utreda möjligheter och konsekvenser av att i ökadomfattning föra samman och schablonisera ersättningarna från sjukförsäkringentill sjukvårdshuvudmännen, inbegripet även frågan om överföring avkostnadsansvaret för sjukresor. Utredningsarbetet skulle också klarlägga hur enmera schabloniserad ersättning till de offentliga sjukvårdshuvudmännen skullesamordnas med försäkringens ersättningar till privatpraktiserande vårdgivare.Vidare skulle prövas möjligheterna att till ersättningssystemet frånsjukförsäkringen helt eller delvis knyta an nuvarande driftbidrag för denpsykiatriska vården. Idetta sammanhang skulle också klarläggas på vilket sätt staten och landstingssektornkan få underlag för en mer kontinuerlig utvärdering av verksamheten ochbidragens användning. Ienlighet härmed har nya ersättningsregler utarbetats inom ramen för hälso- ochsjukvårdsberedningen. Därvid har även frågan om s. k. fritidspraktikersärskilt uppmärksammats. Det nya ersättningssystemet har iJtfor-mats utifrånföljande allmänna utgångspunkter. EnUgt hälso- ochsjukvårdslag är målet för all hälso- och sjukvård i samhället en god hälsa ochvård på lika villkor för hela befolkningen. Landstingen och de kommuner, sominte ingår i landsting är ålagda att erbjuda en god hälso- och sjukvård åt sinainvånare. Den nya lagen, som ersatte den tidigare detaljerade lagstiftningen,är en måUnriktad ramlag som ger sjukvårdshuvudmännen stort utrymme att utformavården efter lokala och regionala behov och förutsättningar.