prop · G703144 · 1983-12-31 00:00:00 — I fall då det harvaril fråga om en myckel långvarig anställning vid utlandsmyndigheten, harundantagsvis tillstånd for bosättning beviljats efter det atl anställningenupphörde. I de fall som har förekommit har den anställde haft sin försörjningtryggad, exempelvis genom pension. Ibetänkandet understryks att invandringen av personer med annan anknytning tillSverige än genom anhöriga är liten och atl det är svårt alt förutse om andragmpper än de som har nämnts kan bli aktuella . Kommittén föreslårdärför att endast mycket allmänna riktlinjer uppställs och att de närmarefömtsättningarna för beviljande av UT liksom i huvudsak får utformas ipraxis. Enligt kommitténs mening är nuvarande praxis en god utgångspunkt förden fortsatta praxisutvecklingen. IPOKerinrar om atl invandrarorganisalionerna till kommittén har framfört önskemålom att invandrare som har vislats i skall ges rätl attfritt återinvandra till oavsett längden av deras vistelse utomlands.Redan enligt gällande praxis tas stor hänsyn till en mycket långvarig tidigarevistelse i . Kommittén föreslår att ytterligare steg nu tas och att denav invandrarorganisalionerna föreslagna ordningen genomförs. Kommitténifrågasätter vidare om enbart anknytning till genom anställning i svensktföretag utomlands skall kunna anses utgöra sådan anknytning till landet atttillstånd på denna gmnd kan beviljas. Kommittén gör detta mot bakgmnd av attdet finns utländska dotterbolag till svenska företag med tiotusentalsanställda, där anställningen för de allra flesta inte innebär kontakter i någonform med vare sig eller med svensk personal inom företagel. Med hänsyntill att anknytning till genom anställning i svenskt förelag utomlandsenligt långvarig tidigare praxis har ansetts kunna utgöra grund för beviljandeav UT, anser kommittén att sådan anknytning i vissa fall bör kunna godtas somgrund för UT även i fortsätlningen. Detta bör emellertid gälla endast i klaraundantagsfall och under fömtsättning att det föreligger någon annanform av anknytning till . Gällandeordning beträffande invandring av personer med försörjningen tryggad utananställning här. Inteheller beträffande denna typ av invandring har några riktlinjer fidigareantagits av statsmakterna. Gällande ordning har utvecklats i praxis.Utlänningar som har sin försörjning tryggad på annat sätt än genom arbete ochsom ansöker om UT utgörs främst av personer som uppbär pension, egna företagareoch fria yrkesutövare. Enligttidigare praxis beviljades regelmässigt UT till personer med försörjningentryggad genom pension eller annars genom egna medel. Prop.1983/84:144 79 utsträckninggällde delta utländska pensionärer som önskade bosätta sig på sinfritidsfastighel i . Undantagsvis kom det även alt gälla yngre personermed egen förmögenhet och vanligen ulan medföljande barn. Ijuni 1981 ändrade sin praxis beträffande pensionärer. UT beviljas numera idessa fall endast om del finns synneriiga skäl till delta, exempelvis i formav någon särskild anknytning till utöver eventuellt fastighetsinnehav.En utlänning som har en fritidsfastighet i och som har sin försörjningtryggad beviljas i stället normalt UT för besök perkalenderår. Närdet gäller egna företagare krävs enligt praxis bl.a. all förelagsplanernaskall vara realistiska och atl sökanden skall kunna visa atl han harförsörjning för minst ett är framåt. godtas han i regel sominvandrare, om han har visat att han har kunnat försörja sigsom egen företagare. En komplikation som har samband med beviljande av UT fören egen företagare är atl det i allmänhel krävs näringstillstånd för sökanden.Näringstillstånd beviljas av och medges normalt först sedansökanden har kyrkobokförts i . 1 dessa fall beviljas enligt praxistillstånd . Kontroll av atl sökanden har fåll näringstillståndgörs när UT skall förlängas. Defria yrkesutövare som har varit aktuella för prövning av frågan om UT har varitantingen författare eller bildkonstnärer. Även i dessa fall tillämpas enordning med uppskjuten invandringsprövning för atl sökandensförsöijningsmöjligheter skall kunna bedömas. 1 en till kommittén överlämnadskrivelse har invandrarförfatlares förbund anfört, alt inga andra kravbör ställas när det gäller försörjningen än alt kulturarbetaren själv ansersig klara sin försörjning inom sitt yrke. Iförslagsbetänkandet framhålls som gemensamt för de nu nämnda grupperna, attderas vistelse här kan sägas utgöra en form av internationellt utbyte. Svenskapensionärer bosätter sig inte sällan utomlands och svenska medborgare bosättersig i andra länder som egna företagare eller fria yrkesutövare. Dettainternalionella utbyte måste enligt kommitténs mening beaktas när praxis iSverige utformas, så att de svenska reglerna inte avsevärt skiljer sig från demsom gäller i andra jämförbara länder. Närdet gäller personer med försörjningen tryggad genom pension från hemlandetanser kommittén att nuvarande praxis är mycket restriktiv. Bakgrunden till denmera restrikfiva inställning till pensionärer som inledde kan antasvara, att pensionärer i högre grad än invandrare i allmänhet bedöms komma attställa anspråk på det svenska samhället i form av sjuk- och åldringsvård,som många pensionärer inte betalar skalt i utan i hemlandet.Kommittén, som menar alt farhågorna i sådana fall är överdrivna, anser detmotiverat att praxis görs mindre restriktiv. Ulöver eventuelltfastighelsinnehav i bör det Prop.1983/84:144 80 dock krävas, att del finns särskilda skäl alt bevilja UT,exempelvis på grund av någon annan form av anknytning hit. 1 fråga om egna företagare förordar kommittén atlnuvarande praxis bibehålls. Vidare anför kommittén atl det i tillslåndsärendelgörs en strikt prövning med kontroll av att sökanden har tillgång till uppgivetkapital, alt tillstånd föreligger från alt införa detla kapilal samtatt verksamhetsplanerna är realistiska. Även i fråga om fria yrkesutövare år del enligt kommitténofta svårt all i samband prövningen av den första UT-ansökningen bedömasökandens möjligheter alt försörja sig inom silt yrke i . Normalt måstedet därför enligt kommittén krävas att sökanden utomlands har varit etableradinom yrket eller all han kan visa att han har egna medel som täckerförsörjningen för vilken det första tillståndet beviljas. Kommitténerinrar om atl det i fråga om fria yrkesutövare måste beaktas, altdel i stor utsträckning är fråga om ett internationellt utbyte. Elt sådantutbyte kan vara berikande för såväl länder som individer och är därförangelägel att praxis utvecklas i en generös anda. Kommittén understryker atl det även fortsättningsvis finnsbehov av atl tillämpa en ordning med uppskjuten invandringsprövning i fråga omegna företagare och fria yrkesutövare. Gällande ordning beträffande invandring på grund avhumanitära skäl. I avsnitt 3.4 har behandlats invandring av personer somåberopar humanitära skäl med politisk bakgrund. 1 fråga om enskild invandringav andra hjälpbehövande än asylfall anges i prop. 1968: 142 (s. 114), atl denbör tillåtas endasl i undantagsfall, "när synneriiga skälföreligger". Ärenden i vilka utlänningen till grund för sin ansökan om UThar åberopat enbart humanitära skäl, hänföriiga till hans personligaförhållanden, har enligt komittén förekommit i ett mycket litet antal fall. Dethar då främst gällt fysiskt eller psykiskt handikapp eller sjukdom. I några fåsådana fall har UT beviljats. Det har exempelvis rört sig om personer medlivshotande sjukdom för vilken adekvat vård inte har stått att få i hemlandet.Enbart ekonomiska problem med att få erforderlig vård i hemlandet har i praxisinte ansetts utgöra tillräckliga skäl för atl tillstånd skall beviljas annat äntillfälligt vid akut sjukdom. I andra fall där tillstånd har beviljats har detfunnits ett samband med de allmänna förhållandena i hemlandet. Det har rört sigom personer som t.ex. på grund av tillhörighet till en viss grupp skulle fåsärskilda svårigheter, jämfört med befolkningen i övrigt, att få erforderiigomvårdnad i hemlandet. Liksom bör enligt kommittén UT undanlagsvis gesåt utlänningar som kan anföra mycket starka humanitära skäl för att få stanna.1 dessa fall föreligger sådana synnerliga skäl som anges riktlinjerför invandringen. 1983/84:144 81 har föreslagit i fråga om övrig invandringav ickenordbor har i allmänhet lämnats utan erinran av remissinstanserna. Kammarrätteni och i anser att lill-ståndspraxis ifråga om pensionärer kan mjukas upp mer än kommittén har föreslagit. Förslagetatt den som har vistats i skall ha en ovillkorlig rält allsenare bosätta sig här tillstyrks av ärkebiskopen. och motsätter sigdäremoi förslaget. I stället anges att SIV:s nuvarande praxis bör gälla. Advokatsamfundethänvisar till att svårigheter ibland har förelegat för barn till härvarandediplomater att fä tillstånd atl stanna kvar för att avsluta sin utbildning närföräldrarna förflyttas. Samfundet säger atl sådana ärenden bör prövas efler merförstående riktlinjer än , inle minst av hänsyn till våra internationellarelationer. Allmänt säger sig 5/V kunna ansluta sig till att generellariktlinjer läggs fast av statsmakterna och de närmare detaljerna utformas genomvidare utveckling av praxis. Utgångspunkt bör vara nu tillämpade principer. Sälångt det är möjligt bör statsmakterna konkret lägga fast de ramar som börgälla. Vid sidan av den invandring som behandlas i 1968 årsriktlinjer för ullänningspolitiken har i praxis utbildats principer förbeviljande av UT ål vissa andra kategorier av utlänningar. I första hand gällerdet utlänningar som, utan all ha anhöriga här, på annat sätt har fått enanknytning till . Det är enligt min mening naturligt att tillmätatidigare vistelse i och svenskt ursprung betydelse vid bedömningen aven utlännings ansökan om UT. Delsamma gäller i fråga om längre anställning päsvenskt fartyg eller i svenskt rederi och, om än i mindre grad, anställning vidsvenskt företag utomlands. De principer som sålunda har vuxit fram itillämpningen bedömer jag allmänt laget som välavvägda. I likhet med RPS ochSIV anser jag del inle vara lämpligt alt lägga fast en ovillkoriig rätl tillåterinvandring för den som har vistats i av . Däremotbör självfallet en särskilt lång lids vistelse i tillmätas stor viktvid bedömningen av tillståndsfrågan. Det är också innebörden av SIV:s nuvarandepraxis. Jag delar också kommitténs uppfattning att enbart del förhållandel, attsökanden har varit anställd vid ett svenskägt företag utomlands, inle gärna kananses skapa nägon för tillståndsfrågan avgörande anknytning till Sverige.Hinder bör däremoi inte möta alt tillmäta förhållandet viss betydelse ikombination med andra anknytningsfakla. Sådana utlänningar vilkas försörjning i är tryggadulan anställning omfattas inte heller av riktlinjer. Även här hargällande principer utvecklats i praxis. Den omständigheten att dessautlänningar inte påverkar arbetsmarknaden kan sägas tala för atl någon egentligin-6 1983/84. 1983/84:144 82 vandringsregleringinte är påkallad. Å andra sidan påverkas i viss mån den sociala service somerbjuds dem som bor i . Jag delar kommitténs uppfattning att det isärskilda fall kan finnas fog för en mera generös bedömning än för närvarandenär det gäller inflyttning av utländska pensionärer som önskar alt bosätta sigpå sin fastighet i och som har sin försörjning tryggad. Liksom hittillsbör prövning av ansökningar om UT från egna företagare och fria yrkesutövareske i en generös anda. Som kommittén framhåller får en sådan bosättning ses somett led i ett internationellt utbyte. Inle minst när det gäller författare,konstnärer och andra kulturellt verksamma fria yrkesutövare, är det från mångautgångspunkter angeläget att vi deltar i det kulturutbyte som det här gäller.Självfallet gäller som utgångspunkt atl försörjningen är tryggad. I likhet medkommittén anser jag det nödvändigt att behålla en ordning med uppskjuteninvandringsprövning i dessa fall. Detbör enligt min mening inte komma i fråga alt statsmakterna i mera precisatermer lägger fast förutsättningarna för den nu aktuella invandringen. Enligtmin mening bör de i huvudsak välavvägda principer för denna invandring som harutbildats i praxis alltfort gälla, med de modifikationer som föreslås avkommittén och somjag även för egen del har förordat. Jag har redan tidigareframhållit, atl den utveckling och förändring av riktlinjerna för invandringenpå grund av främst icke- polifiska skäl som kan behöva ske bör utformas ipraxis. I principiella frågor bör det ankomma på regeringen att utforma praxis,antingen efter ärendets överlämnande eller i samband med besvärsprövning. Vadslutligen gäller beviljande av UT på humanitär grund ansluter jag mig fillkommitténs förslag. 5 Uppehållstillstånd vid invandring Begreppetinvandrare saknas i nuvarande och tidigare utlänningsförfatl-ningar. De typerav UT som finns - och som alltså inte formellt knyter an till ettinvandrarbegrepp - är tidsbegränsat uppehållstillstånd (UT) och permanenttillstånd (PUT). Den som önskar vistas här mer än måste i regel haUT. Praxis innebär all den som las emot i som arbetskraftsinvandrare,som anhörig till en här bosalt person, som flykting eller på gmnd avflyktingliknande eller andra humanitära skäl först får elt UT som gäller ettår. Utlänningen är därmed regelmässigt accepterad som invandrare. Han kan räknamed alt få tillståndet föriängl oberoende av konjunkturväxlingar eller andraförhållanden. Den som har haft tillstånd all vistas i kani allmänhel också få PUT. Detta gäller under förutsättning alt inte avslag pågrund av vandelsskäl kan komma ifråga. För vissa fall tillämpas som nämnts enordning med uppskjuten invandringsprövning.Bestämmelserna om UT och PUT återfinnes i främst 10 samt 12-15 §§ UtlL och i36-45 §§ UtlF. Enförutsättning för atl få PUT är enligt 12 § UtlF att utlänningen är fast bosatti . Härmed korresponderar bestämmelsen i 17 § fjärde stycket UtlL allett PUT skall återkallas, om utlänningens bosättning här i riket upphör. Enligt43 § UtlF får PUT beviljas en här fast bosatt utlänning, om del är uppenbartalt han inte kan vägras fortsalt UT av vandelsskäl. I praxis beviljas PUTefter det all utlänningen har haft UT . När tveksamhet råder omutlänningens försörjningsförmåga eller vandel eller när vistelsen här avses blibegränsad till viss fid eller annars särskilda förhållanden talar mot att PUTmeddelas, får dock enligt uttalanden i prop. 1975/76: 18 (s 143)tillslåndstiden begränsas. EttPUT ger enligt 12 § UtlL utlänningen räll att resa in och vistas i utanlidsbegränsning. Den som har ett sådant tillstånd får vistas här även om hansaknar pass. För att underlätta återkallelse av PUT för den som ärbosalt här har emellertid giltighetstiden för själva beviset . Nytt bevis sänds emellertid automatiskt ut till allasom är bosatta i landet, vilket betyder personer som enligtfolkbokföringsmyndigheterna har adress här. Enligt praxis återkallas PUT förden som vid tvä på varandra följande tillfällen inte kunnat nås från mednytt bevis om PUT. Ibelänkandet understryks att invandringsprövningen i realiteten sker i sambandmed beviljandet av det första, ettåriga uppehållstillståndet. Därvid bortsesfrån ordningen med s.k. uppskjuten invandringsprövning för vissa grupper. Någonstatistik som visar antalet utlänningar som vägras förlängt UT avvandelsskäl finns inle. Enligt bedömningar inom till vilka kommittén hänförsig lorde emellertid antalel ligga i storleksordningen 5-10 av minst 10.000 -15.000 förlängningsansökningar . Antalet utlänningar som vägras PUT pågrund av vandel är också okänt. De som undanlagsvis vägras PUT på grund avvandel beviljas i stället regelmässigt föriängl UT. Del rör sig i allmänhel ompersoner som har begått brott, som dock inte har föranlett utvisning. Motbakgmnd av att endasl en handfull personer vägras föriängl UT avvandelsskäl lar kommittén upp frågan, om den nuvarande ordningen med minst tvåtillståndsprövningar innebär en rimlig användning av tillgängliga resurser hosSIV och polismyndigheterna. För alt behålla en ordning med upprepade prövningarav tillståndsfrågan i sådana fall, där det från böljan står klart attförutsättningarna för invandring föreligger, måste det enligt kommittén finnasstarka skäl. Det främsta skäl som har anförts är att det ligger ettpsykologiskt värde i att en sökande vars vandel är tveksam vet att en prövningåterstår. Del är alltså fråga om en preventiv funktion. Ett annat skäl skullekunna vara alt del finns personer som inte anser sig 1983/84:144 84 varainvandrare och därför inte önskar PUT. Dessa lider emellertid enligt kommitténinte någon rättsförlust i alt tillerkännas rätt att stanna i landet underobegränsad lid. Enligt kommitténs mening talar övervägande skäl för alt PUTbeviljas redan från början, i de fall då en verklig invandringsprövning sker iförslagångsärendet. Det medför fördelar både från principiell synpunkt ochgenom att resurser för handläggning kan sparas och användas för mera angelägnaändamål. Besparingar uppkommer både hos polismyndigheterna och . Minskningenav antalel ärenden beräknas av kommittén uppgå till 8.000 - 10.000. Denföreslagna ordningen beräknas medföra en besparing på sammanlagt ca 20årsarbetskrafter hos och polismyndigheterna. IPOKtar också upp frågan om ändrade former för återkallelse av PUT när utlänningensbosättning i har upphört. Den förut nämnda ordningen, att PUTåterkallas om innehavaren inte kan nås med nytt bevis vid två på varandraföljande tillfällen, har fåll till följd alt utlänningen i regel kan varautrest under ulan alt tillståndet återkallas. Atl PUT inte återkallasredan första gången när vederbörande inte nås på den senaste adressen ifolkbokföringen, torde bero på all tidigare inte var säker på atl överföringenav adresser från folkbokföringen med hjälp av ADB skulle komma att fungeratillfredsställande. Det har emellertid sedermera visat sig att dennaöverföring fungerar. har del därför även förekommit atl PUTomgående har återkallats. Kommittén förordar nu till en början, att åtgärdervidtas i syfte all stärka rättssäkerheten vid återkallelse. ske genom att den som beviljas PUT i samband därmed också får utförliginformation om vilka förutsättningar som gäller för återkallelse av PUT och omatt tillståndet kan komma atl återkallas under hans frånvaro från , omdessa förutsättningar föreligger. Vidare föreslås all PUT skall återkallas pågrund av att bosättningen här har upphört, när innehavaren anmäler utflyttningur landet. För den som inle anmäler utflyttning skall PUT återkallas i sambandmed att PUT-innehavaren första gången söks för utbyte av bevis om PUT men intekan anträffas. Hur denna ordning närmare skall utformas bör det enligtkommittén få ankomma på alt svara för. Kommittén diskuterar ävenmöjligheten att polisen i samband med instämpling av ett nytt bevis om PUT ipasshandlingen söker utröna om utlänningen är bosatt i landet. IPOKkommer emellertid fram till alt frågor i syfte all utreda vederbörandesfaktiska bosättning endast bör ställas när omständigheterna i del enskildafallet ger anledning till del. Så kan exempelvis vara fallet, om utlänningeninfinner sig hos polisen först efter det att meddelande om nytt bevis harsänts ul. Ianslutning härtill föreslås övergångsvisa särregler för den som har flyttat utfrån och då har fält besked om tidigare praxis. Tillståndet skall isådana fall inte återkallas utan innehavarens vetskap innan den tidigare nämndafrislen har gått ul. IPOK pekar också på att elt Prop.1983/84:144 85 tidsbegränsatUT till skillnad från PUT inte kan återkallas om bosättningen här upphör. Densom har valt att söka ett treårigt UT i stället för PUT efter det första årethär kan alltså efler elt års bosättning i landet resa ut och ha kvar rätten attåtervända till , varför det kan förefalla märkligt attåterkalla tillståndet för den som har PUT och som varit utrest . I sammanhang med frågan omåterkallelse av PUT förordar kommittén atl möjlighet införs att i vissa fallbehålla PUT även om bosättningen upphör. Syftet är all underlätta för den somvaril bosatt i atl pröva på att återvända till hemlandet ochsamtidigt ha kvar rätten till bosättning i . En sådan möjlighet sägsligga i linje med det invandrarpolitiska valfrihetsmålel. PUT bör enligtkommittén kunna få behållas efter anmälan till av den som har varit bosatthär , varvid anges som en riktpunkt. Den som har bott härlegalt föreslås få behålla PUT utan lidsbegränsning. Ennästan enhällig remissopinion stöder förslaget atl PUT redan från början skallbeviljas utlänningar som accepteras för bosättning. framhåller att ensådan ordning är positiv för invandrarna, som den medför besparingar.Verket pekar på vissa konsekvenser. Kravet på "synnerligaskäl" för att domstolsulvisning skall få ske kommer således i störreutsträckning än nu atl aktualiseras redan efler vistelse här (41 och 44§§ UtlL). Utlänningen får redan från början en rätl att fritt återvända tillSverige. Nuvarande möjlighet att vägra tillståndsförlängning av vandelsskälupphör. Kammarrätten i förutsätter all arbetsmarknadsprövning sker ilillständsärendel på samma sätt som . Några remissinstanser framhåller atlnäringsfrihetsbestämmelserna måste ses över i anslutning till ändringen. AMSanser emellertid atl nyordningen inte bör gälla för de utlänningar somarbetsmarknadsprövas av styrelsen. Även förslaget om eneffekfivare ordning för återkallelse av PUT har fält elt brett stöd underremissbehandlingen. RPS säger sig vara beredd att medverka till att en bättreordning införs med kontroll av bosättningen vid behov i samband med förnyelseav PUT-beviset. och anser det vara en självklarhet atl elt PUTförbehålls de utlänningar om faktiskt bor i . RPS och föreslår alläven elt tidbegränsat UT skall kunna återkallas om utlänningen upphör att varabosatt i landet. RSV anser nuvarande förhållanden otillfredsställande ochefterlyser uppgifter från polismyndigheterna angående "avsaknad av faktiskbosättning i ". IPOK:s förslag atl enutlänning, som har varit bosalt här eller som har gjort ensärskild anmälan till , skall kunna behålla sitt PUT även efter utflyttning,har däremoi allmänt kritiserats. pekar på atl den som har visats i Sverigevid därigenom skulle få en räll atl i livetbosätta sig här tillsammans med sin familj eller 1983/84:144 86 Detta skulle enligt väcka anstöt hos många. Vidare skullearbetsbelastningen hos komma att öka. Nuvarande ordning bör därför enligtverket behållas. Liksom nu bör den som återvänder fill efler viss fidsvistelse i det gamla hemlandet normall få ett nytt UT. Föreningen och Föreningen länspolischefer föreslår att PUT inle ifortsätlningen automatiskt skall ge rätt till återresa. Därigenom kan man kommaåt det missbmk som består i att utlänningen uppbär statliga förmåner fastän hani hemlighet vistas i hemlandet. Organisationen framhåller all möjligheten att ha kvar PUT kanväsentligt öka förutsättningarna för flykfingar att återvända till hemlandet. Föreår 1976 gällde att en utlänning, som hade UT och som inle bordeförvägras rätl all stanna i landet, kunde få ett s.k. bosätt-ningslillstånd.Den lid utlänningen fick vänta för att få ett sådant kvalificerat UT sänktesunder åren fram . Den ersattesbosättningslillslånden med PUT som kan erhållas när utlänningen har varit fastbosatt i med UT . 1 samband med införandet av den nyaordningen med PUT klarlades, alt föriängning av UT mycket sällan vägrades pågmnd av vandelsskäl. Bosällningstillstånden,som infördes , var avsedda för en mindre grupp utlänningar som hadevistats här så länge atl deras personliga förhållanden hade närmare kunnatprövas. Det fick inte råda någon tvekan om ufiänningens vandel ellerpålitlighet från säkerhetssynpunkt. Det normala uppehållsfillslåndel avsågsäven i fortsättningen vara ett tidsbegränsat UT. för införandetav ordningen med PUT bosättning gällde, att bosättningstillståndkunde meddelas bosättning i . En anledning till reformenvar atl den antogs medföra en betydande lättnad av arbetsbördan för SIV ochpolismyndigheterna samt en förenkling för utlänningen. Genom denna reform(prop. 1975/76:18 s. 143-145) bekräftades att PUT i fortsättningen skulleutgöra den normala tillståndsformen för invandrare.