prop · G703135 · 1983-12-31 00:00:00 — Visserligen byggdes ny industrisnabbt upp inom t. ex. det petrokemiska området med hjälp av de mycket storabylesbalansöverskolt som dessa länder uppnådde och framåt.Konkurtensen mot i-länderna var dock lilen. Tack vare de stora invesleringarnai induslri och framför alll infrastruktur blev dessa länder i stället enräddning för invesleringsvaruleverantörer i i-länderna. En radfaktorer har redovisats som förklaring till varför svensk industri inleutvecklats i takt med andra industriländers. Enligt min mening kan inte någonenskild faktor förklara utvecklingen utan orsakerna lill stagnationen måslesökas i en kombination av olika faktorer. Del vardock inte så alt hade en i utgångsläget speciellt ogynnsambranschsammansättning jämförl med andra länder. hade en slörre andeltillväxtindustrier - verkstadsindustri och kemisk industri - Prop.1983/84:135 12 ochen ungefär lika stor andel basindustri samt varvs- och tekoindustri somgenomsnittet av . Svensk industri hade däremot inom dessabranscher en koncentration och inriktning, som gjorde alt den drabbadesspeciellt hårt. Exempelvisfick järnmalmsgruvorna konkurtens från dagbrotlsgruvor med högre malmkvaliletsamtidigt som världsefterfrågan sjönk. Det svenska handelsslålet utsattesockså för ny konkurrens och sjunkande total efterfrågan. Koncentrationen pålillverkning av grovplål till fartyg förvärrade situationen avsevärt. Skogsindustrinssituation påminnerom stålets. I detta fall förvärtades situationen av tidvisbristande och dyr råvara samt en stark inriktning mot export av oblektsulfatmassa, vilken drabbades särskilt hårt. Varvens problem var, på grund avderas starka inriktning mol stora oljetankers, utomordentligt allvarliga undersenare delen av 1970-talel. Med ungefär hälften av världens tankertonnageupplagd och med nya konkurrentländer som , vilka offererade fartyg tillpriser under halva självkostnadspriset för svenska varv, blev situationenohållbar. Tekoindustrin däremot drabbades inle av samma snabba förändringar.Här framstod i stället konkurtensen från andra industriländer såsom ochDanmark som ett delvis nytl inslag. Problemenunder mitten av 1970-lalet skall ses i ett historiskt perspektiv. För såväl denya krisbranscherna som för övriga delar av industrin hade utvecklingen varitpositiv och förlöpt utan större problem under 1950- och 1960-talen.Krisberedskapen inom förelagen och i samhällel var låg. Kraven på förnyelsehade rests med måttlig styrka. Anpassningen till nya yttre omständigheter hadeskett under lugna former. del av svensk industri hade ut\ecklal kunskapsområden och sökt sig tillmarknadssegment, som i ett strukturellt perspekliv visade sig svåra attförsvara i den internationella konkurrensen. Enligt min mening är därvid treolika aspekter på 1970-lalets struklurkris av intresse. Fördel första kan konstaleras att lönekostnadsökningen i mitten av1970-talet var av en sådan storleksordning, all den fick ett direkt genomslag iproduktpriserna. Storleken på kostnadshöjningen och den snabbhet med vilken denslog igenom kan anlas ha utgjort en myckel stark signal till kunderna att bytaleverantör. Detta speciellt som del rådde en köparens marknad med överkapacitetpå de allra flesta produktområden. På samma sätt drabbades de svenskaunderleverantörerna, vilka framför alll ålerfinns i verkstadsindustrin, av desvenska exportörernas slrävan alt hålla nere kostnaderna för atl i möjligastemån hålla uppe lönsamheten. Del utländska underleveransinnehåliet kom därvidatt öka påtagligt under senare hälften av 1970-lalet. Minskade marknadsandelari kombination med ökad import av underleveranser försvagade den svenska industristruktureni ett långsiktigt perspekliv. Med små gradvisa kostnads-ökningar hinnersystemet successivl anpassa sig genom att utveckla nya produkler, förändraproduktionsprocesser etc. Vid slora prisgenomslag lar sig anpassningen andraformer. Prop.1983/84:135 13 For det andra kan konstateras alt svensk industri inteförmådde utveckla de områden, där man redan tidigare var stark. Delta hängergivelvis bl. a. samman med kostnadsutvecklingen. Jag vill emellertid också pekapå alt denna bristande förnyelseförmåga också innehåller andra inslag. De traditionelltstarka basindustriernas utveckling har redan berörts. Stålet hade intediversifierats från grovplål mol nya dimensioner, där efterfrågesituationenvar mer stabil. Massaindustrin fortsatte kapacitetsutbyggnaden i stället för enmer profilerad satsning på papper. Varvsinduslrin satsade ännu in i början av1970-lalet på invesleringar för tillverkning av stora tankers, osv.Investeringsvaruindustrin - som består av stora delar av verkstadsindustrin ochbyggvaruindustrin - hade expanderat kraftigl under 1950-och 1960-talen. Basenför denna expansion utgjordes dels av investeringsvaruutrustning tillbasindustrierna såsom gruvutrustning, pappersmaskiner m.m., dels av leveransertill de omfattande inhemska samhällsbyggnadsprogrammen vad avsåg bosläder,lele och post, järnvägar, kraftverk m.m. Det kan så här i efterhandkonstateras, att endast ett mindre anlal av dessa investeringsvaruleverantörerförmådde växa tillräckligt för all bli slora på den internationella marknadeneller omorientera sig bort frän en trendmässigt sviktandehemmamarknadsefterfrågan. Man kan inte bortse ifrån all också protektionistiskatendenser i omväriden, liksom begränsade möjligheter all erbjudakonkurrenskraftig finansiering, inverkade negafivt på tillväxten hos dessainvesleringsvaruleverantörer. För det tredje kan konstateras, att svensk induslri endasli begränsad utsträckning lyckades slå sig in pä nya expansiva marknader islutet av . Dels saknades stora och expansiva inhemska marknader avmoisvarande karaktär som oljesektorn i . Dels var den svenskakonsumtionsvaruindustrin alltför trögröriig och svag för att exploatera nyakonsumtionsmönster och möta importkonkurrensen. Med undantag för bilindustrin ochden s.k. vitvaruindustrin finns få exempel inom svensk konsumtionsvaruindustripä företag som lyckats inta en stark internationell position. Områden somhusgeråd och fritidsartiklar har trots en expanderande hemmamarknad gåtttillbaka. Likaså har underleverantörerna till t.ex. den svenskabilindustrin gradvis trängts tillbaka i takt med alt ökade krav ställts påkomponentutveckling och i samband med all nya bilmodeller introducerats.Underieveranlö-rernas export är - även om den växer - fortfarande mycket liten. För att finna expansiva marknader där svenska företaghävdat sig väl får man söka sig utanför den egentliga tillverkningsindustrin.Inom avancerade teknikområden och inom handels- och konsultföretag har detuppkommit mänga nya företag, vilka ofta ulgör kombinationer av konsult-, handels-och industriförelag. Volymmässigt är denna sektor forlfarande inte stor mentillväxten är mycket stark. Helhetsbilden av den industriella utvecklingen sedan1970-talets mitt i Prop.1983/84:135 14 är mol denna bakgrund dyster. Produktionsvolymenhar stagnerat, anläggningskapitalet har föråldrats till följd av alltför låginvesteringsaktivitet och förelagens finansiella stabilitet har gröpts ur. Det finns emellertid också ljusa inslag i utvecklingsbilden.Jag har redan nämnl expansionen i de högleknologiska förelagen och i s.k.induslrirela-lerade branscher. Andra positiva inslag är en ökad medvetenhetinom företagen om den internationella konkurtensens betydelse. Det är viktigtatt underslryka atl den ofta förekommande uppdelningen av skyddade resp.konkurrensutsatta delar av näringslivel äger allt mindre relevans. Utvecklingenhar lett lill all man numera inle kan förutsätta något "skydd" motkonkurrens för produkter, vare sig geografiskt, produkt-dier tidsmässigt. Ettpositivt inslag i bilden utgör också forsknings- och utvecklingssatsningarna,som har ökal . Tillsammans med marknadsinvesteringen ochsatsningen pä ökad utbildning innebär delta att de immateriellainvesleringarna skjulils i förgrunden. De resurser som satsas påimmateriella invesleringar översliger i flera av de största förelagen investeringarnai byggnader och maskiner. Också organisations- och ledningsfrågor har undersenare år ägnats allt störte uppmärksamhet i framför allt de slora förelagen.Kundanpassad produklion, delegering och decentralisering har blivit honnörsordi dessa förelag. Delta har varit vitaliserande för näringslivets ulveckling istort. Sammantagetinnebär detta att svensk industri är i högre grad än lidigare medveten omatl den internationella konkurrensen ständigt ställer krav på anpassning tillnya situationer. Jag vill därför beteckna utsikterna för en reinduslrialiseringav som goda; såväl på kort som på . Utsikterna för det närmaste året har på uppdrag frånindustridepartementet gjorl en genomgäng bransch för bransch av nuläget inomsvensk industri. Jag skall i korthet redovisa denna bedömning. Induslriproduklionen beräknas för öka med ungefär4%, vilket är en något lägre ökningslakt än de bedömningar som gjorts ifinansplanen. Som helhel är verkels prognos något mindre optimistisk änfinansplanen, vilkel lyder på all en viss försiktighet ännu präglar industrinsbedömare. I likhel med flertalet andra bedömare finnerindustriverket att del främsl är verkstadsindustrin och de skogsbaseradeindustrierna som bidrar lill ökningen. Sysselsättningen bedöms bli ungefäroförändrad jämfört med , medan industrins bruttoinvesteringar vänlas ökamed . Gruvor och mineralbrotl svarade för avförädlingsvärdet och 1,av sysselsällningen inom industrin. Utvecklingen harvänt och redovisar vinsl på sjuår. Branschen vänlas öka produktionen . Prop.1983/84:135 15 ningen forlsätler att minska något, medan investeringarnaberäknas öka . Det förbättrade läget förklaras helt av den höjdadollarkursen. Eftersom av produktionen avsätts utomlands betyderdollarkursen mycket. Inom andra mineralområden är bilden mer splittrad. Bolidenhar t.ex. beslutat om nyinvesteringar i en ny gruva i . Dessutom satsasbetydande belopp på prospeklering - uppskattningsvis 200 milj. kr./år -vilketindikerar atl del finns en framtidstro inom branschen. Järn-, stål- och metallverken svarade för 6,avindustrins förädlingsvärde och av sysselsättningen. Trols den svagainternationella efterfrågeutvecklingen på slålområdelhardensvenskahandelsslålin-dustrin utvecklats positivt . Samtligasvenska handelsstålverk redovisar vinst vilkel är unikt vid eninternationell jämförelse. Specialstålprodukfionen sjönk däremoi kraftigtunder första hälften av , men en återhämtning skedde senare under årel.Ett avgörande grepp för att lösa strukturkriserna inom branschen, togs i slutetav året då specialslålsförhandlingarna kunde slulföras. Produktionen väntas ökamed och sysselsättningen vara oförändrad. Invesleringarnavänlas stiga - från en extremt låg nivå - med . Den i förhållande till omvärlden positiva utvecklingeninom järn-, slål-och metallverken sammanhänger bl.a. med del sänklakostnadsläget och den höga dollarkursen. Branschen säljer ca hälften avproduktionen på export och merparten prissätts i dollar. Träindustrin svarade för 6,av förädlingsvärdetinom induslrin och 7,av sysselsättningen. Förädlingsvärdet ökade underår 1983. Enligl industriverkets bedömning ökar produktionen med 3%under år 1984. Sysselsättningen fortsätter alt minska även . Underår 1983 är det främst sågverken som ökal sina marknadsandelar på världsmarknaden.I dagsläget exporteras av sågverksproduklionen. Sågverken befinner sig närasitt kapaciletstak och kommer därför inle att kunna expandera i någon störreomfattning . Massa- och pappersindustrin svarade för 8,avinduslrins förädlingsvärde och 7,av sysselsättningen. Förädlingsvärdet ökadeunder och sysselsättningen minskade med . Produktionen förväntas öka , medansysselsättningen bedöms bli oförändrad. Branschen exporterar av produktionen.Branschen arbelar för full kapacilel och har f.n. en myckel god lönsamhel. Verkstadsindustrin svarar för 41,av industrinsförädlingsvärde och 44,av sysselsättningen. Inom branschområdet producerasmånga olika produkter med skiftande användningsområden, och med lika skiftandeproduktionsmetoder. Branschen har ökat förädlingsvärdet med ca5%, medan Prop.1983/84:135 16 sysselsättningen minskat i förhållande fill år1982. Enligt industriverkets bedömning ökar verkstadsindustrins produktion med6% och sysselsättningen . Däremot förväntas en ökning av investeringarnapå . Verkstadsindustrin som helhet exporterar avproduktionen. För många företag inom branschen - bl.a. flertalet storförelagoch många leknikbaserade småföretag - är exportandelen . Devalveringen och den stigande dollarkursen påverkar ävenverkstadsindustrins konkurrenskraft. Fördelarna med devalveringen är dock merabegränsade än inom t.ex. den malm- och skogsbaserade induslrin, som producerarhomogena priskänsliga produkter. Inom verkstadsindustrin är varornasutformning, kvalilel, service, försäljningsorganisation elc. ofta mer avgörandeän pris och direkta produktionskostnader. Dessutom ingår vanligen en stor delimporterade insalsvaror i slutprodukterna, vilkel vid en devalvering påverkarkostnadsbilden i negativ riklning. För många småförelag har importen avinsalsvaror i kombination med försäljning på den svenska markanden innneburilen svag lönsamhel . Varvsindustrin svarar för 2,av industrinsförädlingsvärde och 2,av sysselsättningen. minskadeproduktionen och sysselsättningen . Enligt industriverkets bedömning fortsättertillbakagången. Produktion och sysselsättning minskar med 8 resp. under år1984. Överkapaciteten i fartyg har ökal betydligt . harfartygspriserna pressals nedåt, varför konkurrensen blivit om möjligt änhårdare. Inte heller offshoremarknaden förväntas växa under den närmasteframliden. Del sänkta svenska kostnadsläget har inte kompenserat för efterfrågeborl-falloch fortsatt stark konkurrens från bl. Konsumentvaruindustrin är andelsmässigl mindre i Sverigeän i flera av våra konkurrentländer. Inom denna del av induslrin vägertekoindustrin och livsmedelsindustrin tungt. För lekoindustrin har denlångsiktiga utvecklingen varit bekymmersam. Den svenska produktionen harminskal kraftigt. minskade antalet sysselsatta från57 100 lill 32 100. Enligt industriverkets bedömningar utsikterna för bättreän lidigare år. Produktionen beräknas öka någol, bl. a. som en följd av ökadexport. Sysselsättningen förväntas dock sjunka ytterligare något (-). Livsmedelsindustrins utsikter för är också bällreän utvecklingen varit . Exportutvecklingen bedöms bligynnsam medan den inhemska eflerfrågan förväntas sjunka något. Sammanlagetinnebär detta en svagt ökande produklion och ungefär oförändrad sysselsättning.Den s.k. konkurrensulsalta livsmedelsindustrin bedöms få en bättre utvecklingän den s.k. skyddade livsmedelsindustrin. Övrig industri svarade för av förädlingsvärdetoch av sysselsättningen inom induslrin. Gruppen är mycket heterogen. Prop.1983/84:135 17 gruppen övrig induslri finns t. ex. kemisk ochplastvaruindustri och pelro-leumraffinaderier samt jord- och stenindustri. Enligt statens industriverk förväntas den kemiskaindustrin, som bl.a. innehåller den expansiva läkemedelsindustrin (,m.fl.), växa . Petroleumindustrin förväntas ökamed . Jord- och slenvaruindustrin drabbas enliglinduslriverkel - av nedgången i byggandet. Produkfionen förväntas minska med4%. Sammantaget innebär industriverkets bedömning atl lägetför svensk industri nu är ljusare . Sedan bedömningen genomfördes /84 har den positiva utvecklingen varil fortsatt stabil. Det ärdärför sannolikt att prognoserna för bör justeras upp något. Svensk industri har alll sedan industrialiseringens förstaårtionden varit starkt exportinriklad; det gällde såväl skogen, malmen somstålet. Det var i slor ulslräckning utländskt kapital som sökte sig tillSverige för atl exploatera våra naturtillgångar. Export var mol denna bakgrundnaluriig och blev senare nödvändig för alt kunna betala för önskad import isyfte alt höja välfärden. har på detta sätt utvecklats till ett av deländer i världen, som är mesl beroende av en omfallande utrikeshandel. Svenskindustri etablerade också tidigt dotterbolag i andra länder över hela världen. Under de av industriell tillväxt som vi harbakom oss har beroendet av omvärlden blivit allt slarkare. avsvensk industriproduktion går pä export. Svensk industri har ca280000 sysselsalla i producerande dotterbolag i andra länder motsvarande ca entredjedel av industrisysselsättningen i , vilket är en inlernationelllsett mycket hög andel. Svensk industri är starkt internalionaliserad och dettaär en cenlral utgångspunkt när det gäller att bedöma dess framtidauivecklingsbelingelser. Genomgången av strukturproblemen för svensk industri undersenare delen av visar atl den svenska industrin efter en krisartadperiod funnit vägar till förnyelse. Delta ger anledning till optimism. Mångaproblem har hanterats även om kostnaderna för denna nödvändiga strukturomvandlinghar varit höga. Andra problem av mer grundläggande karaktär kvarslår att lösa.Utsikterna för del.närmaste året är mycket goda förutsatt att del allmännakonkurrensläge, som svensk industri nu har, kan bevaras. En bedömning av utvecklingen på lite måstevila på en rad antaganden och prognoser. Sådana aktuella prognoser visar allSverige kan räkna med en måttlig tillväxt och lägre än omvärldens underperioden fram . Tillväxten kan förväntas bli exporlledd.Vidare är det en vanlig bedömning alt Qänsteproduktionen ökar snabbare änvaruproduktionen. Det finns emellertid en tendens i all prognosverksamhetall överskatta 2 1983/84. 1983/84:135 18 problemenoch underskatta möjligheterna efter de aktuella kriserfarenheterna från senaredelen av . Det finns ingenting som styrker att vi i ett längre perspektivkommer atl ha en extremt låg tillväxt i världsekonomin eller i den svenskaekonomin. Till slora delar är framtidsutsikterna för svensk induslri möjligaatl påverka genom företagens egna insatser och genom valet av induslripoliliskstrategi. Viktigt för svenskinduslri är hur marknadsutvecklingen i omvärlden blir. Många skäl talar för attulvecklingen i blir mer expansiv än i övriga delar avväriden . Nuvarande tillväxttakt, skuldbörda, politiska ambitioner, politiskstabilitet, marknadspotential m. m. pekar mot att länderna i Ost- ochSydostasien kommer att vara speciellt expansiva under de närmaste decennierna.Svensk induslri har med vissa undanlag en påfallande svag marknadsposition idessa områden. Denna del av världen måste emellertid anses utgöra ett mycketintressant komplement fill OECD-marknaden, där svensk industri f.n. avsättermer än av sin export. Också och kan förväntas få ökat intressesom svenska exportmarknader, medan ulvecklingen i statshandelsländerna ochMellersta Östern får betraktas som mer osäker. Del finns dock vissaorosmoment. Framför allt måsle tendenserna lill tilltagande protektionismframhållas. En ökad bilateralism i handeln och slutenhet inom handelsblockenkan allvarligt komma att skada svensk industris utvecklingsmöjligheter. De kravpå skyddsåtgärder som f.n. reses i är speciellt oroväckande. Ocksåtilltagande krav på molköpsartan-gemang i många statshandelsländer och iu-länder inverkar negativt på den svenska industrins möjligheteratt hävda sig ikonkurrensen. Svensk industri har byggts upp på grundval av hög specialiseringoch fri handel. Eftersom den svenska hemmamarknaden är förhållandevis liten, ären slor andel export en förutsättning för att företagen skall kunna uppnå en konkurrenskraftigproduklion. Detta behövs också för atl kunna fördela FoU-kosinader påtillräckligt slora fillverkningsvolymer. En bedömning av svenskindustris framtidsutsikter kan göras i många olika dimensioner. Vid beskrivningav historisk utveckling och av nuläget ger bransch begreppet en god överblick.Det är dock tveksamt om det ger samma goda grund atl diskulera den långsiktigaframlida ulvecklingen på. Ofta kan det vara lika viktigt vilken kundkrets ettföretag säljer till som vilken produkt man tillverkar. Ett exempel på detta ärbilindustrin med sin segmenterade marknadsuppdelning.Det är därför omöjligt attpeka ut någon speciell framtidsbransch om man därmed vill avse någon homogengrupp av tillverkningsföretag med likartade utvecklingsbetingelser. Lika litegår det atl döma ut en hel bransch. Del kommer att finnas framgångsrikaföretag i samlliga branscher. Delkan dock vara vikligl all uppmärksamma alt 1970-talels problembranscherQärnmalm, teko, järn- och stålverk, massa och papper samt varv) har genomgåtten omvälvande förändring. 1983/84:135 19 avservolym, produkler och produklion har anpassats till nya förutsättningar. Myckettalar för att dessa branscher nu går in i en lugnare fas vad gäller strukturomvandlingen.Visserligen kan ingen annan bedömning göras än att dessa branscher som helhetinnehåller mogna produkter utsatta för hård konkurrens och att utsikterna förlångsiktigt god lönsamhet och expansion är små. Trots detta borde dessabranscher vid en rätt avvägd kostnadsnivå kunna förulses få en stabilulveckling fram . Samma stabilitet kan också förväntaskänneteckna livsmedelsindustrin, även om exportmöjligheterna inom denna branschhittills inle utnylQals. Lägetär däremot radikalt annorlunda för slora delar av den allmänl som tillväxandebetraktade verkstadsindustrin. Jag vill ansluta mig till den bedömning somgjorts att denna bransch - eller heterogena samling av delbranscher - kommeratt omstruktureras kraftigt under de närmaste tvä decennierna. Åena sidan kommer många lågprodukliva företag atl slås ut och produktionen attavsevärt höjas i andra företag genom rafionaliseringsinsatser.Underleverantörer av olika slag har lidigare utpekats som en speciellt utsattgrupp.Å andra sidan kommer utvecklingen alt skapa eflerfrågan för nyaverkstadsförelag inom maskinområdel, inom det reglertekniska området osv. Jämförtmed processindustrierna, vilka tidigt blev föremål för rationaliseringssträvanden,torde potentialen för produktivitetshöjande invesleringar vara störst inomverkstadsindustrin. Med förändrad produktions-uppläggning ökar ocksåmöjligheterna att förändra de administrativa rutinerna. Det finns sannoliktstora effektivitetsvinster att hämta också i kontorsrationalisering. Svenskindustri befinner sig i frontlinjen vad gäller utnytQandet av effektiva ochmoderna produktionsmetoder. Under kan marknaden fördenna typ av kompetens förutsättas öka snabbt. är det dock viktigtatl framhålla, atl delta inte automatiskt kommer att leda till expansion isvenskt näringsliv. Då svensk investerings varuinduslri sedan gammalt haft entyngdpunkt mol investeringsvaror till basindustrin liksom fillsamhällsinvesteringar, krävs stora omställningar och alt en delvis ny induslriutvecklas. Det är mol denna bakgrund glädjande att kunna notera tillväxten i deunga teknikföretagen. Investeringsulruslningtill säväl basindustrierna som samhällsinvesteringar måste betraktas som"mogna" marknadsområden. Den stora tillväxtperioden vad avser dessatyper av investeringsulruslning har sannolikt passerats på den svenskamarknaden. Del är enbari på energiområdet och möjligen kommunikationsområdetsom man kan förvänta sig en volymmässig expansion under den närmaste framtiden.På dessa områden torde det forlfarande finnas stora samhällsekonomiska vinsteratl hämta. Inom miljövården och sjukvärden kommer expansionen att bli mindre ände . 1983/84:135 20 måsteav denna anledning framför allt söka tillväxtområden på den inlernalionellamarknaden. Jagberörde lidigare konsumtionsvarusektorn. Med den öppenhet och det alltmerinternationaliserade konsumtionsmönster vi upplever, måste man räkna med slorlinflyiande av idéer, modesvängningar och nya produkter ulifrån. Den svenskainhemska marknaden är också synnerligen liten. Kanske i störte utsträckning änvad som gäller inom övriga varugruppsområden kan man förutsätta altframgångsföretagen i konsumtionsvarusektorn kommer att satsa på ett utpräglat"nischtänkande" inom olika högprissortiment. Som framgått avindustriverkets utredning om design (SIND PM 1982:20) kommer design att vara enviktig konkurtensfaktor.