prop · G703168 · 1983-12-31 00:00:00 — Prop, 1983/84:168 Regeringens proposition 1983/84:168 om exportfrämjande verksamhet; Regeringenförelägger vad som har upptagits i bifogade utdrag avregeringsprotokoll för de åtgärder och de ändamål som framgår av föredragandenshemställan. Ipropositionen redovisas åtgärder för att främja en ökad export från små ochmedelstora företag. exportråd föreslås få ökade medel för det särskildas.k. Behovet av ökat samarbete mellan berörda instanserunderstryks. Vidare ges ökade medel för att särskilt främja exportinom byggsektorn inkl. trähussektorn samt energisektorn inom ramen för Svenskbygg- och energiexport. Denkommunala och landstingskommunala sektorns export av tjänster föreslås främjas.Sveriges exportråd ges ansvaret för ett särskilt utvecklingsprogram för dennatjänsteexport. Prop.1983/84:168 2 Närvarande: statsrådet I. , ordförande, ochstatsråden , , , , , ,, , , , , , , , Proposition om exportfrämjande verksamhet Ll Utrikeshandeln och exportfrämjande Den svenska ekonomin är starkt beroende av utrikeshandeln.Inemot en tredjedel av landets samlade produktion avsätts utomlands. Avindustriproduktionen går till export. Den svenska ekonomins öppenhet är en viktig förklaringtill det höga välståndet i . Genom utrikeshandeln har - trotslandets relativa litenhet kunnat renodla sina speciella konkurrensfördelaroch uppnå en de "långa seriernas ekonomi" som aren nödvändigförutsättning för en effektiv och internationellt konkurrenskraftig produktion. Under en stor del av efterkrigstiden lyckades Sverigeförena en snabb expansion av utrikeshandeln med en tillfredsställande balans ihandelsutbytet med omvärlden. Det var först i och med den första storaoljeprischocken i mitten äv som den svenska utrikeshandeln kom iallvarlig obalans. Oljeprisstegringarna sammanföll dessutom med betydandestrukturförändringar i väridsekonomin. Nya industriländer trängde in på våragamla exportmarknader som efterfrågan på "klassiska"svenska exportprodukter t.ex. investeringsvaror försvagades. Svenska varoroch tjänster mötte avsättningssvårigheter på en rad exportmarknader samtidigtsom kostnaderna för viktiga delar av importen steg kraftigt. Underskottet iutrikeshandeln föranledde en växande internationell upplåning därräntebetalningarna blev en allt större belastning påbetalningsbalansen. Utvecklingen kring 1980 blev alltmeroroväckande. Den svenska ekonomin verkade ha fastnat i ett läge med mer ellermindre 1983/84:168 3 permanentaunderskott i utrikesaffärerna. En fortsatt sådan utveckling skulle komma atthota stabiliteten och styrkan i den svenska ekonomin. Enåterställd balans i utrikesaffärerna var därför ett av de viktigare målen i densocialdemokratiska krispolitiken. Utan en återställd balans i utrikeshandelnskulle centrala sysselsättnings- och välfärdsmål komma att hotas. Ettförsta steg i riktning mot en återvunnen balans i utrikeshandeln var den nytillträdandesocialdemokratiska regeringens devalvering . Denna förändring avkronkursen ledde till en snabb förbättring av den svenska exportens utveckling.Det ansvarsfulla avtal som arbetsmarknadens parter träffade för bidrogtill att konkurrensförbättringen kunde bibehållas. Förbättringen avutrikeshandeln fortsatte och en betydande ökning av exporten harnu kunnat noteras - i värde jämfört med och i volym. Importvärdet ökade däremot avsevärt långsammare - mellan åren 1982 och 1983räknat i värde och med i volym. Förhandelsbalansens vidkommande innebar detta en omsvängning från ett underskottpå . till ett överskott på . Desvenska företagen har kunnat stärka sin ställning på flertaletmarknader. I en del fall har detta kunnat ske genom en ökad priskonkurrens.Svenska exportföretag har en uthållighet i sina marknadsansträngningar somman har saknat . Man har också kunnat använda en del av deförbättrade exportintäkterna till ökade investeringar i marknadsföring ochförsäljning. Den ökadekonkurrensförmågan har kommit till uttryck genom att en del av de förluster avmarknadsandelar som gjordes iinder har ätertagits. Dettaåtertagande har i första hand skett på de traditionella marknaderna iVästeuropa och . Utvecklingen inom statshan-delsländerna och u-ländernahar inte varit lika kraftig. Nämnvärda marknadsandelar har endast vunnits påspeciella marknader. Där uppvisar exportökningarna också klart lägre tal mätt ivolym. Marknadsandelarna är genomsnittligt sett betydligt lägre än vad de ärinom flertalet industriländer. De volymmässigt betydelsefulla framgångar som hittillsvunnits på exportens område efter devalveringen har alltså i första hand skettpå närmarknader inom OECD-området, inkl. och . De vunnaframgångarna har emellertid inte fört tillbaka landet till ett tillstånd av enlångsiktig, strukturell balans i utrikesaffärerna. Trots det stora överskottetpå . i varuhandeln uppvisar fortfarande summan av "delöpande betalningarna på den s.k. bytesbalansen ett underskott pä drygt 6miljarder kr. En fortsatt internationell upplåning om än i klartmindre takt än tidigare är således fortfarande nödvändig. Detär ett centralt mål för den ekonomiska politiken att uppnå jämvikt i Prop.1983/84:168 4 vårasamlade betalningar med utlandet. Inte nog med att stora överskott ivaruhandeln måste bibehållas utan det måste därutöver ytterligare öka. Engrundläggande förutsättning för att detta skall kunna komma till stånd är attdet kostnadsläge som uppnåddes för svenskt näringsliv i och med devalveringenår 1982 kan bibehållas. En försämring i detta kostnadsläge i förhållande tillden utländska konkurrensen kommer ofrånkomligen att få negativa återverkningarpå handels- och bytesbalansen vilket i sin tur kommer att försvåra uppnåendetav de långsiktiga ekonomiskt politiska målen . Enfortsatt exportoffensiv ställer även frågan om var marknadsmöjligheterna finnsför en fortsatt ökning. Marknaderna i industriländerna i ,och bör även i fortsättningen kunna erbjuda de svenskaföretagen expansionsmöjligheter. Man kan här peka på t.ex. att exporten tillFrankrike från endast utgör ca hälften av exporten till trots att den franska marknaden är större än den brittiska. Man kan ävenpeka på att det föreligger ett underskott i varuhandeln med somuppgår till nära . Importen från uppgår till drygt30 miljarder kr. medan importen från endast uppgår till drygt 20miljarder kr. Självfalletbör fortsatta ansträngningar göras att komma in med svenska exportvaror pådessa marknader. Likheten i konsumtionsmönster och den geografiska närheten göratt dessa marknader alltid kommer att ha sitt intresse för svenskexportindustri. Detbör även finnas goda utvecklingsmöjligheter för exporten till vissa utvecklingsländeroch statshandelsländer. Flera länder, speciellt i , harutvecklats mycket snabbt och bör fortsättningsvis utgöraexpansiva och kreditvärdiga marknader. Många utvecklingsländer befinner sigdessutom i en utvecklingsfas som passar väl till för den svenskaexportindustrin med dess starka inriktning på investeringsvaror ochinfrastrukturinvesteringar. Mankan här peka på enstaka kraftiga exportframgångar för svenska företag under år1983. Sålunda har exporten till t.ex. , och mer änfördubblats . På dessa isolerade marknader har svensk industrikunnat göra betydande marknadsinbrytningar, vilket visar att svenska företagmed kraftfulla insatser av marknadsföring och försäljningsansträngningar kanvinna betydande framgångar. Enfortsatt offensiv exportutveckling gör det nödvändigt att ansträngningarnaäven på vissa u-landsmarknader ökar. Det är här som, i varje fall , destora efterfrägeökningarna finns. Det är genom att långsiktigt bygga uppkommersiella och ekonomiska kontakter med sådana länder, som svensk exportindustrikan få det verkligt breda underlaget för en fortsatt expansion som är ennödvändighet för en återvunnen extern balans. 1983/84:168 5 Detär i detta perspektiv som samhällets exportfrämjande insatser i första hand börses. Att bearbeta nya marknader och skapa nya affärsförbindelser kräver oftaett samspel mellan företag, exportfrämjande åtgärder och utlandsrepresentationsom rätt utformat snabbare än vad som eljest skulle vara fallet kan leda tillpositiva resultat. Ju längre bort från som de utländska marknadernaligger desto större krav ställs på de kunskaper om lagstiftnings- ochbetalningssystem och ofta även om kulturella förhållanden som kan ha sinbetydelse för exportframgångarna. Desvenska storföretagen har i många fall själva förvärvat dessa kunskaper. Fleraav dem är inarbetade på avlägsna marknader och harvärldsomspännande försäljningsnät. Men har devalveringen lett tillatt en rad svenska mindre och medelstora företag nu fått en konkurrenskraft påutlandsmarknaderna som de kanske ännu inte vågat pröva. Här finns det en radhinder för en export, som kanske är kostnads-och konkurrensmässigt välmotiverad, men som hindras från att komma till uttryck genom språkproblem ochbristande kunskaper om främmande länders lagstiftning ochbetalningsförhållanden. Destora och traditionella exportföretagen ges fortfarande ett väsentligt stöd avsamhället, dels genom exportfrämjande insatser som regeringen bedriver när detgäller större projekt, dels genom systemen med statliga exportkreditgarantieroch exportkrediter. Mendet finns en betydande potential i de många små och medelstora företagen,antingen direkt eller som underleverantörer. För en del av dessa kan det varanaturligt att betrakta som hemmamarknad och att där göra sina förstaerfarenheter som exportföretag. Därför är det viktigt att de pågåendesträvandena att minska handelshindren i omsätts i praktisk handling. mån dessa små och medelstora företag också vill delta i de fortsattaexportansträngningarna är det på sin plats att samhället erbjuder dem hjälpoch stimulans under själva uppbyggnadsskedet med att bryta ner olika hinder föratt deras konkurrenskraft skall komma till fullt uttryck. Exportfrämjandetmåste arbeta med en kombination av bredd och djup. Särskilda insatser avgenerell natur måste sättas in för att hjälpa den stora grupp av små ochmedelstora företag som, oavsett bransch, har tillvunnit sig en betydandeinternationell konkurrenskraft genom devalveringen. Det är viktigt attobservera den tendens till en breddning av exporten som sker till nyaområden - t.ex. till tjänsteområdet i vid mening - och att exportfrämjandetockså måste avspegla och kanske i en del fall även driva på denna utveckling.Man måste nu räkna med att en kanske växande del av strukturomvandlingen på expoitområdet tar sig uttryck i att tillbakagående delar av varuexporten ersättsmed en tjänsteexport i form av t.ex. turism, sjukvård eller konsulttjänster.Redan i dagsläget svarar tjänsteex porten i vid mening för inemot en Qärdedelav de samlade exportinkomsterna. Vi har all anledning räkna med att dennaandel kommer att öka. De generella exportfrämjande insatserna måste därförutformas sä att de även 1983/84:168 6 innefattar och beaktar behoven hos dessa nytillkomnagrupper av företag. Men bredden och generaliteten i exportsatsningarna måstekombineras med sektorinriktade satsningar. exportråd har redan arbetati denna riktning i olika utvecklingsprogram liksom i samverkansgrupper förvissa sektorer. I det följande föreslås nu en utvidgning av dessa sektorprogramtill att inkludera två viktiga framtida exportsektorer nämligen byggsektorn ivid mening samt energitekniksektorn. Sådana sektorinriktadesatsningar behöver inte med nödvändighet kräva något större nytillskott avresurser. Insatser kan i viss utsträckning åstadkommas genom enresursmobilisering inom redan existerande organ. En fördel med sådana lösningarär - förutom de rent resursmässiga - att en önskvärd samordning då ofta ocksåkan uppnås med annat exportfrämjande. kommer även sektorsprogrampå tjänsteexportens område att presenteras med anledning avtjänsteexportutredningens förslag. Den allmänna kraftsamling som kommer attgöras på exportfrämjandets område kommer dock även att innefatta betydandedelar av denna tjänsteexport. Det är viktigt att dessa olika exportansträngningar sker ien väl fungerande samverkan mellan samhälle och näringsliv. De statliga insatserna kan aldrig ersätta en effektivmarknadsföring och en konkurrenskraftig produkt. Det är därför av yttersta viktatt exportfrämjandet sker i sådana former att arbetet på alla nivåer kan ske isamverkan. exportråds konstruktion med dess dubbla huvudmannaskap förstaten och näringslivet lägger en god grund för sådana gemensammaansträngningar. 1.2 Aktuella utredningar på exportfrämj andeområdet Regeringen har (prop. 1983/84:100, bil. 5)föreslagit att till Exportfrämjande verksamhet för /85anvisa ett reservationsanslag av . Medlen avses huvudsakligenanvändas för den exportfrämjande verksamhet som exportråd,handelssekreterare och beskickningar bedriver. Av dessa medel har en delställts till regeringens förfogande för att bl.a. möjliggöra genomförandet avolika förslag från utredningar, vilka har beskrivits i propositionen. Flera av de nämnda utredningarna har presenterat sinaförslag. Jag återkommer därför till dessa frågor. De förslag jag ger i detföljande har utarbetats efter samråd med cheferna för utrikes-, finans-,bostads-, industri- och civildepartementen samt statsrådet . En rad av förslagen rör såväl exportrådsverksamhet som den verksamhet som bedrivs av handelssekreterare och svenskabeskickningar. När jag i det följande talar om verksamheten hos Sverigesexportråd avser jag också den exportfrämjande verksamhet som utövas genom handelssekreterareoch ambassader. 1983/84:168 7 Särskilda insatser har vidtagits för små ochmedelstora företags export. exportråd erhöll således budgetåret1978/79 särskilda medel för att främja dessa företagskategoriers export (prop.1977/78:40 bil. 4, NU 34, rskrllO). har därefter utvecklat dettasärskilda småföretagsprogram. Vidare erhöll rådet ett extra medelstillskottgenom prop. 1980/81:141 (NU 58, rskr 426), som var särskilt inriktad mot dessaföretagskategorier. Utredningen (H 1982:08) om exportfrämjande stöd till småoch medelstora företag har haft i uppdrag att utvärdera det under senare årutökade exportfrämjande stödet till dessa företagskategorier. Detta gällersåväl de insatser som görs inom ramen för exportråds och de regionalautvecklingsfondernas verksamhet som de branschinriktade åtgärder som statensindustriverk svarar för. Vidare har utredningen haft i uppgift att prövaförutsättningarna för att öka de privata handelshusens engagemang för dessaföretagskategorier liksom frågan om statligt handelshus. De åtgärder exorträdvidtar för att främja ökade underleveranser till exporterande företag har ocksåstuderats. Detsamma gäller den försöksverksamhet med exportagenturer som pågårvid vissa regionala utvecklingsfonder. Utredningen har presenterat sina förslag i betänkandet (DsUD 1983:5) Exportfrämjande stöd till mindre och medelstora företag. Ensammanfattning av betänkandet bör fogas till protokollet i detta ärende såsombilaga 1. Betänkandet har remissbehandlats. En sammanställning över remissinstansernaoch en sammanfattning av remissyttrandena bör fogas till protokollet i dettaärende som bilaga 2. Småhusbyggandet, särskilt fritidshusbyggandet, har minskatkraftigt . En förbättring av läget för densvenska trähusindustrin kräver en ökad export. Mot den bakgrunden har den nyssnämnda utredningen också haft i uppdrag att belysa behovet av särskildaexportfrämjande insatser för trähusindustrin samt att i anslutning därtillundersöka i vilken utsträckning ett särskilt exportbolag för trähusindustrinskulle kunna tillgodose detta behov. Utredningen har presenterat sina förslag i betänkandet (DsUD 1984:3) Ökad trähusexport. En sammanfattning av betänkandet bör fogas tillprotokollet i detta ärende såsom bilaga 3. Byggsektorns roll i utrikeshandeln har ökat kraftigt underden senaste tioårsperioden. Inte minst devalveringen av den svenska kronan år1982 har lett till ökad export, i synnerhet för byggmaterialindustrin.Utvecklingen i inom denna sektor har lett till attbyggmaterialindustrin, byggföretagen och konsultföretagen på byggområdet harökat sina ansträngningar för att komma ut på exportmarknaderna. Dä byggandetunder senare utvecklats negativt i flertaletindustriländer har även andra länders byggnadsindustri ökat sinaexportansträngningar. Konkurrensen på den internationella byggmarknaden harsåledes ökat successivt . 1983/84:168 8 Byggsektorni vid mening har visat sig besitta en god exportpotential. Exportverksamhetenhar emellertid i första hand varit begränsad till de största företagen. Konkurtensenpå den internationella byggmarknaden kan förväntas öka ytterligare i framtiden.Mot denna bakgrund och med hänsyn till svårigheterna på den svenska byggmarknadenhar exportråd fått i uppdrag att överväga en förstärkning avåtgärderna för att särskilt främja byggexperten. Syftet har varit att geexporten en större spridning. En utveckling och utvidgning av den svenska byggexportenkan underlättas och främjas av ett bättre organiserat samspel mellan branschen ochsamhället inom ramen för en gemensam långsiktig strategi. Denna strategi börinordnas i regeringens långsiktiga byggpolitik. Sverigesexportråd har redovisat sina förslag i betänkandet (Ds UD 1984:2) Svensk byggexport.I utredningens arbete har deltagit företrädare för bl.a. . ,Industrins byggmaterialgrupp. Svenska bygg-nadsentreprenörtoreningen och utredningenom exportfrämjande stöd till små och medelstora företag. En sammanfattning avbetänkandet bör fogas till protokollet i detta ärende såsom bilaga 4. Sverigehar en betydande kompetens inom många delar av det energitekniska området. Denåterfinns inom hela kedjan från utvinning, omvandling och överföring tilleffektiv användning av energi. Ofta gäller den hela system. Kompetensen finnsbåde inom det enskilda näringslivet och hos kommunala och statliga verk ochföretag. De insatser som genomförs med statligt stöd inomenergiforskningsområdet för att kommersialisera och introducera ny teknik kanockså främja exporten inom detta område. Motdenna bakgrund har delegationen för upphandling inom energiområdet (11982:07)fått i uppdrag att i samråd med exportråd undersöka behovet avsärskilda exportfrämjande insatser inom energiområdet. Eventuella nya insatserskall enligt uppdraget syfta till att komplettera, stödja eller samordnaåtgärder som utförs av befintliga organ. En utgångspunkt för utredningen harvarit den verksamhet som exportråd bedriver och som särskilt riktasmot export inom energiområdet. Delegationenhar presenterat sina förslag i betänkandet (Ds11983:26) Ökad export av svenskenergiteknik - ett handlingsprogram. En sammanfattning av betänkandet börfogas till protokollet i detta ärende såsom bilaga 5. Betänkandet har remissbehandlats.En sammanställning över remissinstanserna och en sammanfattning avremissyttrandena bör fogas till protokollet i detta ärende såsom bilaga 6. Statsmakternahar tidigare behandlat frågan om statlig tjänsteexport (prop. 1980/81:171, NU58, rskr426). I det sammanhanget framhölls att en närmare undersökning bordegöras om förutsättningarna för export av kommunala tjänster. Flera omständighetermotiverar ett aktivt deltagande från kommuners och landstingskommuners sida ien med näringslivet samordnad exportverksamhet. har flera hinder avformell och Prop.1983/84:168 9 praktisknatur försvårat en framgångsrik exportsamverkan mellan kommunerna ochnäringslivet. Avden anledningen har förutsättningarna för att öka möjligheterna till exportinom olika kommunala och landstingskommunala områden studerats särskilt. Utredningen(Kn 1982:02) om export av kommunalt kunnande har således haft att behandlainnebörden av de kommunalrättsliga reglerna om kommunernas ochlandstingskommunernas kompetens såvitt gäller medverkan i export.Vidare har formerna för samverkan mellan kommunerna och näringslivet utretts.Detsamma gäller behovet av särskilda insatser i ett inledande skede för attstimulera en sådan samverkan. Utredningenhar presenterat sina förslag i betänkandet (SOU 1983:72) Kommunalt kunnande -ett stöd för svensk export. En sammanfattning av betänkandet bör fogas tillprotokollet i detta ärende som bilaga 7. Betänkandet har remissbehandlats. Ensammanställning över remissinstanserna och en sammanfattning avremissyttrandena bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 8. 1 Exportfrämjande åtgärder 2.1 Små och medelstora företag Inomden statliga exportfrämjande verksamheten är en rad aktiviteter särskiltinriktade på små och medelstora företag. exportråd är det centralaorganet för att främja svensk export. För att lösa denna uppgift planerar ochleder handelssekreterarnas och utrikesrepresen-tationensexportfrämjande verksamhet. I tar till vara den kunskap somfinns inom de regionala utvecklingsfonderna och handelskamrarna m.n. Även statens industriverks verksamhet har en inriktning mot dennaföretagskategori. Sverigesexportråd arbetar /79 vid sidan av den sedvanligaverksamheten som också kommer små och medelstora företag till del - med ettsärskilt åtgärdspaket för små och medelstora företag. Åtgärderna syftar tillatt stimulera intresset för export, till att utvärdera förutsättningarna förexport och till att underlätta ett slutligt genomförande av en exportsatsningoch är i princip en hjälp till självhjälp. Inom ramen för detta program bedrivsockså projektet exportchef-att-hyra. Avsikten är att ställa enkvalificerad marknadsförare till företags förfogande för en flerårig insats pådeltid i resp. företag. /79 anslogs 4milj.kr. för.denna särskilda verksamhet för småföretag. Detta belopp har ökats till 20milj.kr. för /84. Detankommer på exportråd att inom ramen för tillgängliga medel fördelaresurser till denna verksamhet. Deregionala utvecklingsfonderna har engagerat sig allt mer iexportfrämjande verksamhet. Organisationen utgör tillsammans med 1983/84:168 10 bl.a.handelskamrar en replipunkt i resp. län för den centrala exportfrämjandeorganisationen helt i enlighet med statsmakternas uttalanden. Fondernasexportfrämjande verksamhet är bl.a. inriktad på exportservice och finansieringav exportsatsningar. Insatsernas omfattning och inriktning varierar mellanfonderna. Ett antal fonder bedriver exportverksamhet genom det s.k. exportpulsprojektetmed medel från statens industriverk. Syftet är bl.a. att identifiera företagmed exportförutsättningar. Fondernas finansieringsverksamhet syftar till attkomplettera den ordinarie kreditmarknaden genom att bevilja rörelselån,garantier eller utvecklingskapital. Det senare är avsett för bl.a. utvecklingoch marknadsföring av nya produkter, processer eller system för industriellproduktion men även för att finansiera en introduktion av befintliga produkterpå nya marknader. Enväsentlig del av statens industriverks verksamhet är inriktad på de små ochmedelstora företagen, bl.a. i egenskap av huvudman för de regionala utvecklingsfonderna.Vidare berörs också dessa företagskategorier av de branschprogramindustriverket administrerar för teko-, den glas- och träbearbetandeindustrin. Dessa branschprogram innehåller exportfrämjande åtgärder. har ansvar för de samlade branschinsatserna medan Sverigesexportråd verkställer de beslutade insatserna på det exportfrämjande områdetmed undantag för tekostödet som industriverket svarar för. Regeringen harnyligen föreslagit (prop. 1983/84:135) att det särskilda branschprogrammet förden glasindustrin upphör fr.o.m. /85 frånsett fortsattutnyttjande av ev. reserverade medel under det aktuella anslaget. Ensärskild utredning har, som nämnts inledningsvis, haft i uppdrag att utvärderaden statliga exportfrämjande verksamhet som är inriktad mot små och medelstoraföretag. Inledningsvis framhålls i betänkandet att det statliga exportfrämjandestödet skall vara av initial och icke permanent karaktär. Vidare bör företagenäven i fortsättningen själva stå för huvuddelen av kostnaderna i samband medolika insatser. Vikten av att olika instanser följer samma principer vidkostnadsdelning med företagen i samband med exportfrämjande insatserunderstryks också. Det gäller såväl som utvecklingsfonderna ochindustriverket inom ramen för de särskilda branschprogrammen.