prop · G703100 · 1983-12-31 00:00:00 — Under redovisadtreårsperiod (30 juni 1983) har i runda tal 9300elever tagits in i gymnasial lärlingsutbildning, varav 4300 i färdigutbildning.Mer än 95% av eleverna har fullföljt sin utbildning. Inte fullt av deltagarna var kvinnor. 1färdigutbildningen var andelen kvinnoromkring . Undersökningen visade således att rekryteringen till läriingsutbildningen inte avvek från dettraditionella könsrollsmönstret. av eleverna i grundutbildningen varöver . Den gymnasialalärlingsutbildningen omfattade vid undersökningstillfället merän 150 olika yrken. Byggbranschen svarade för den största andelen, även i fråga om antaldeltagare. Med stöd av resultaten från undersökningen föreslär SÖ: - atlgymnasial lärlingsutbildning ges reguljär karaktär i gymnasieskolan - attutbildningen fär anordnas inom större del av eller hela arbetsmarknaden - attmöjligheten att låta läriingsutbildningen följa normalarbetsår i stället för skolarbetsär övervägs - att stimulansbidraginförs för atl bryta det könsbundna mönster som rekryteringen tilllärlingsutbildningen visat sig följa. 6.3 Reguljär gymnasial lärlingsutbildning Resultaten från denundersökning som SÖ har gjort visar att försöksverksamheten med gymnasiallärlingsutbildning utgjort ett betydelsefullt komplement till linjer ochspecialkurser i gymnasieskolan. Jag vill i detta sammanhang särskilt peka pålärlingsutbildningens individuella utformning, möjligheten till geografisk spridning avutbildningsplatserna och det förhällandet att intagning kan ske vid olika tidpunkterpä året. Somjag anfört redan i inledningen bör den gymnasiala lärlingsutbild- Prop.1983/84:100 Bilaga 10 139 ningen fr. o. m. ingå i detreguljära gymnasiala utbildningsutbudet. Gymnasial läriingsutbildning anordnas såsom nämnts iform av såväl grundutbildning som färdigiitbildning. Grundutbildning, somnormall är tvåårig, är den form som del är mest angeläget atl satsa på motbakgrund avatt den kan ge i första hand 16- och 17-åringar en grundläggande yrkesutbildning somi viss män kan jämföras med vissa direkt grundskolan-knutna studievägarav samma längd i gymnasieskolan. Av detta och andra skäl som jagutvecklat i inledningen föreslår jag all färdigulbildning i fortsättningen inteskall ingå i gymnasial liirlingsulbildning. Del får i stället ankomma på berördaparter alt anordna lämplig färdigulbildning som är fristående i förhållandetill gymnasieskolan. Vissa övergångsanordningar är nödvändiga med tanke pådem som har påbörjat en färdigulbildning. Mina förslag innebär också att statsbidraget tillfärdigulbildningen slopas. Som jagåterkommer lill i del följande behövsockså en ändring beträffande statsbidraget lill grundutbildning. För den reguljäragymnasiala lärlingsutbildningen bör i övrigt i slort sett samma regler gällasom i försöksverksamheten. Del bör få ankomma på regeringen eller myndighet somregeringen bestämmer att avgöra vilka ändringar, utöver begränsningen lill grundutbildningenoch ändringen beträffande statsbidrag till denna, som bör göras. Jag vill upplysningsvis redovisa vilka förändringarsom jag finner angelägna. 1 samband med atl dengymnasiala lärlingsutbildningen fär karaktär av reguljärt inslag i gymnasieskolan börvissa kvalitativa förbättringar införas. Mina utgångspunkter är följande. En lärling bör äveni fortsättningen vara elev i gymnasieskolan som han/hon är anställd vidlärlingsföretagel. Läriingsutbildningenbör komplettera det reguljära utbudet av studievägar igymnasieskolan, inte vara ell alternativ lill den. Den kan således inte ersätta någon av gymnasieskolans yrkesinriktadestudievägar. Läriingsutbildningen bör även i fortsättningen behålla delnära sambandet med skolan eftersom denframför allt bör rikta sig till samma åldersgrupper som gymnasieskolan. Jag vill redaninledningsvis nämna att jag avser alt föreslå regeringen att uppdra ät SÖ attfölja och redovisa erfarenheterna av den nya form för gymnasial lärlingsutbildning som jag nuföreslär. Enlärlingsutbildning som ingår i gymnasieskolans reguljära utbildningsutbud ochsom gör anspråk pä alt utgöra en avslutad gymnasial utbildning måste uppfyllavissa krav pä enhetlighet med avseende på kvalitet och innehållslig nivä. Jag ämnar föreslåregeringen atl uppdra ål SÖ att i samrådmed arbetsmarknadens parter utarbeta och inkomma lill regering- Prop.1983/84:100 Bilaga 10 140 en med förslag till ramkursplaner för lärlingsutbildning för varjeyrkesområde. Genom centraltfastställda ramkursplaner och införandet av utbildningsinslag bör eleverna erbjudas möjlighetatt fä en bredare och kvalitativt bättre utbildning.För den lokala tillsynen av utbildningens innehåll bör bl.a. de lokala yrkesråden kunna spela en aktivroll. Jag vill också understrykavikten av en nära samverkan med arbetsmarknadens parter pä central, regionaloch lokal nivä. Ramkursplanerna börge stor lokal frihet att utforma lärlingsutbildningen på bästa möjligasätt och med hänsyn till lokala förhållanden och lill de enskilda företagen. En ramkursplan börinrymma möjligheter att anordna utbildningsinslag bestående av komplettering av ochfärdighetsträning i baskunskaper av allmän art eller i ett yrkesämne eller avarbetslivs- och samhällsoriente-. Enligt deföreskrifter som gäller för försöksverksamheten skall en elev i gymnasiallärlingsutbildning, om eleven så önskar och utbildningsplats kan ställas tillförfogande, kunna byta ut en del av utbildningen i företaget mot annan utbildning som tillhandahålls inomgymnasieskolan eller på annat sätt.En förutsättning för utbyte är att utbildningen är av betydelse för dugligheten i yrket eller för fortsatta studier.Utbildningen får inte heller ha större omfattning än som är normalt förundervisningen i icke yrkesinriktade ämnen på yrkesinriktade linjer igymnasieskolan. Enligt min meningbör dessa föreskrifter kompletteras av bestämmelser som utgär från atlutbildningsinslag skall vara det normala. Mål sättningen bör vara attutbildningsinslagen så långt som möjligt lill innehåll och omfattning skall motsvaraundervisningen på de yrkesinriktade studievägarna i gymnasieskolan. Utbildningsinslagenbör för den enskilde eleven kunna variera i omfattning. Stor flexibilitet börgälla när det gäller utläggningen av utbildnings-inslagen. Utbildningsinslagenbör kunna äga rum i okonventionella former. Det kan exempelvis vara lämpligt attanlita de utbildningsresurser som finns på arbetsplatsen eller dem somarbetsmarknadens parter förfogar över. Förutom skolväsendets utbildningsformerbör även studieförbunden kunna anlitas. Jag förutsätter att arbetsgivarensvarar för introduktion pä arbetsplatsen, varvid även tidför facklig information bör ges. Skolstyrelsen bör,i fråga om utbildningsinslag som inte anordnas inom ramen för vanligämnesundervisning eller liknande i gymnasieskolan, efter samråd medarbetsmarknadens parter få avgöra vilken personal som skall anlitas förutbildningsinslagen. Om den som är anställd som lärare på en statligt regleradtjänst i en skolform i kommunen eller vid skolväsendet i Prop.1983/84:100 Bilaga 10 141 kommunen dessutom medverkar i utbildningsinslag, bördenna medverkan kunnainräknas i lärartjänsten. Jag räknar med attdessa förslag skall genomföras inom oförändrade kostnadsramar. 6.3.3 Samråd med arbetsmarknadens parter Det är enligt minmening nödvändigt att den gymnasiala lärlingsutbildningen bedrivs inära samverkan med arbetsmarknadens organisationer. Innanmyndighetsbeslut fattas på central och regional nivå bör myndigheten ha skyldighetatt samråda med arbetsmarknadens parter. Företag som villinrätta lärlingsplatser måste godkännas av skolstyrelsen. Ett villkor för godkännande måstevara att arbetsgivaren i fråga bedöms kunnafullgöra alla åtaganden avseende handledning och att arbets- ochutbildningsförhållandena i övrigt är tillfredsställande. Regler enligt lag och avtal om arbetsmiljö skallsjälvfallet äga samma giltighet för dessaungdomar som för andra anställda på arbetsstället. Om lärlingsplatseninte har inrättats efter lokal överenskommelse mellan arbetsgivaren ochden berörda lokala arbetstagarorganisationen, bör skolstyrelsen haskyldighet att bereda närmast berörda arbetsgivar- och arbetstagarorganisationerinom branschen tillfälle att yttra sig. Dessutom bör i ett sådant fallyttrande inhämtas från berört yrkesråd eller, om sådant inte finns, frän detlokala planeringsrådet. Om någon av organisationerna underkänner lärlingsplatsen, börskolstyrelsen få godkänna den endast om det finns särskilda skäl. Den kursplansom skolstyrelsen skall fastställa medledning av ramkursplaner måste, för att fylla kraven på kvalitet, utarbetas inära samverkan med dem som har kompetens på yrkesområdet i fråga. En sådan kompetens finns hosarbetsgivaren, den lokala fackliga organisationen och hos yrkesrädet. Jag avseratt föreslå bestämmelser som säkerställer att denna kompetens tas ianspråk. Skolstyrelsen börutöva tillsynen av lärlingsföretagen och därvid biträdas av ett avfacklig organisation utsett ombud. Jag erinrar om vad jag sagt tidigare om vikten av yrkesrådensmedverkan. Jag är f. n. inteberedd att ansluta mig till SÖ:s förslag alt låta lärlingsutbildningen följanormalarbetsär i stället för skolarbetsär då varken de ekonomiska ellerorganisatoriska konsekvenserna härav låter sig överblickas. 6.3.5 Flickor i lärlingsutbildningen Av SÖ:s utvärderingframgår att könsfördelningen bland eleverna i den gymnasialalärlingsutbildningen är extremt sned. I likhet med SÖ finner jag det angeläget attdenna motverkas men detta sker enligt min åsikt inte lämpligast genom införandet av ettstimulansbidrag. Prop.1983/84:100 Bilaga 10 142 kan och bör göras sker bäst inom ramen förskolans allmänna jämställd-helsprogram, varav syon är en viktig del. Anställdaoch arbetsgivare bör informeras om de svårigheter som kan uppstå för delärlingar som bryter könsrollsmönstret och hur man kan underlätta derasanpassning. Mitt förslag omregularisering av systemet med gymnasial läriingsutbildning föranleder vissaändringar i skollagen (1962: 319). Dess bestämmelser om gymnasieskolan ärtillkomna för linjer och specialkurser och passar inte i alla delar förgymnasial lärlingsutbildning. När denna inle längre är försöksverksamhet måstelagen ändras, så att den ger utrymme för de avvikande föreskrifter som behövs.Förslag till ändringar i lagen ingår i det lagförslag som enligt vad jag anförti det föregående bör fogas till protokollet som bilaga 10.1. Som jag nämnt ärstatsbidraget till gymnasial lärlingsutbildning avsett för den ersättning somkommunen betalar företaget för utbildningsplatsen. Kommunen får dock användaviss del av bidraget för samverkan, tillsyn m.m., nämligen en tiondel av dendel av bidraget som avser tänkta lönekostnader. Jag anser att en viss del avhela bidragsbeloppet bör få användas till dels utbildningsinslag som inteanordnas inom ramen för vanlig ämnesundervisning eller liknande igymnasieskolan, dels samverkan, tillsyn m. m. I mina redovisadeförslag till dimensionering av gymnasieskolan harjag räknat med 5915årselevplatser för /85. Kostnaderna för bidrag till gymnasiallärlingsutbildning för /85 beräknarjag fill . 7 Studie- och yrkesorientering (syo) Enligl beslutmed anledning av föregående budgetproposition utgär även innevarande budgetårstatsbidrag till syo i gymnasieskolan, med undantag av högre specialkurser ochgymnasial lärlingsutbildning, i formavettschablonbidrag. Bidraget utgår medbelopp motsvarande . per elev räknat enligt löneläget den Ijanuari 1983.Regeringen gav SÖ i uppdrag att inkomma med förslag till ettnytt system för statsbidrag till syo senast i samband medanslagsframställningen för /85. SÖ har anmält att dettauppdrag inte kan fullgöras förrän det föreligger ett konkret förslag fränstatskontoret om ett nytt system för statsbidrag till driften avgymnasieskolor. 1 avvaktan härpå har SÖ beräknat kostnaderna enligt nuvarandesystem. Det förslag om nytt statsbidrag för gymnasieskolorsom SÖ åsyftar Prop.1983/84:100 Bilaga 10 143 föreligger nu och remissbehandlas f.n. Jag har erfaritalt SÖ kommer att redovisa nämnda uppdrag i sitt remissyttrande över statskontoretsförslag. För nästkommande budgetår förordar jag alt samma statsbidragsgivning för syo igymnasieskolan skall fillämpas som för innevarande budgetår. Det bör ankomma på regeringen attbestämma beloppet per elev med hänsyn tilllöneutvecklingen efter den Ijanuari 1983. Med utgångspunkt i löneläget den Ijanuari 1983 beräknarjag 48606000kr. för syo i gymnasieskolan för /85. För bidrag 2 enligtförordningen (1982:608) om statsbidrag till lokal skolutvecklingräknar jag med . för /85. Jag har därvid utgått fränden procentsats som gäller innevarande budgetår, nämligen 1,66. 9 Vissa övriga frågor 9.1 Samverkan skola näringsliv genom teknikservice Jag har redantidigare under min föredragning betonat den vikt jag fäster vid en fortsattmålmedveten utveckling av den tekniska sektorn även inom gymnasieskolan,liksom vid att skola och arbetsliv kan fortsätta en nära samverkan. Ett värdefullt exempel pä båda dessa ting ser jag i densatsning på s. k. teknikservice som görs av SÖ och styrelsen för teknisk utveckling. I samverkan medutvecklingsfonderna och länsstyrelserna har ett intressant samarbete utvecklatsmellan skola och näringsliv kring den s. k. teknikservicen. Dennaskiljer sig frän skolans tidigare sätt att skaffa praktiska arbetsuppgifter tilleleverna inom tekniska utbildningar. Traditionellt har man kontaktat de störreföretagen, vilka överlämnat för dem lätt ulförbara uppgifter med relativt begränsat teknikinnehåll.Inom teknikservice arbetar mandäremot normalt med problem som uppdragsgivaren av olika anledningarinte själv kan klara av. Genom teknikservice erbjuds mindre företag och enskildaidégivare skolans resurser i olika utvecklingsprojekt. Därigenom fär uppdragsgivarna moment iutvecklingsarbetet utförda, företrädesvis av teknisk men även av ekonomisk art, till låg kostnad elleribland helt kostnadsfritt. För skolans delär vinsten tvåfaldig: eleverna fär komma i kontakt med näringslivet inom ramen för realistiska och intressantaarbetsuppgifter, och lärarna kommer i kontakt med aktuella frågeställningarinom näringslivet och kan bättre följa dess utveckling, vilket är värdefullt urfortbildningssynpunkt. Jag föreslår att400000 kr. anslås för verksamheten med teknikservice under budgetåret1984/85. Det bör fä ankomma på regeringen eller myndig- Prop.1983/84:100 Bilaga 10 144 het som regeringen bestämmer att avgöra vilkaregler som kan behövas i fråga om teknikservice och användningen av de medelsom jag föreslår bli anvisade. Regeringen bör inhämtariksdagens godkännande av mitt förslag om teknikservice. Jag har tidigare framlagtmina förslag beträffande vissa förändringar i fyraårig teknisk linje(T-linjen), grundade på förslag från SÖ. SÖ har också föreslagit attgymnasieingenjörsfiteln återinförs fr. o. m. /85 för den somfullföljt den fyraåriga utbildningen och alt därvid betygsgraderna underkänd,godkänd och väl godkänd tillämpas i årskurs 4. SÖ åberopar härvid önskemålsåväl från de studerande själva som frän företrädare för näringslivet. Ett motiv är bl.a. denökade svenska byggnadsverksamheten i utlandet och de krav på examen ellercerlifikal som därvid alltfler länder ställer. Ett annat motiv för attåterinföra ingenjörstileln är T-linjens roll när det gäller att utgöraalternativ till högskoleutbildning. Flera undersökningar under de senaste årenpekar pä ett ökat behov av personal pä s. k. mellannivå i näringslivet. Härborde T-linjen enligt SÖ i ån högre grad än kunna vara en lämpligutbildning och SÖ ser det som önskvärt att fler fullföljer hela utbildningeninkl. det fjärde året. Ett återinförande av gym-nasieingenjörstiteln skulleenligt SÖ kunna bidra härtill genom alt T-linjen dä på ett naturligare sättuppfattas som ett alternativ lill civilingenjörsutbildning eller annanliknande högskoleutbildning. SÖ har i sin skrivelsekopplat samman gymnasieingenjörstiteln med dels annan betygsättning, dels ocksåsärskilda krav för övergäng till T4 på minst betygssnittet 2,5 i vissa ämnenfrån årskurs 3. Redan den första punkten föranleder enligt min mening attfrågan måste prövas i ett vidare sammanhang. Jag är heller inte beredd atl fören av de 25 linjerna i gymnasieskolan föreskriva särskilda poängkrav förövergäng från en årskurs till en högre. Mot denna bakgrund och även med hänsynlill den översyn av kortare teknisk utbildning jag talat om i det föregående ärjag f. n. inte beredd alt föreslå införande av titeln gymnasieingenjör iavgångsbetyg från årskurs 4 av T-linjen. Regeringen bör beredariksdagen tillfälle att ta del av vad jag anfört om titeln gymnasieingenjör. 9.3 Ersättande av vissaspecialkurser vid i med högskoleutbildning Enligt beslut av 1981/82ärs (prop. 1981/82: 100 bil. 12, UbU24, rskr 312) har en nyhögskoleutbildning, textil- och konfektionslirijen, inrättats vid högskolan iBorås /84. Denna linje skall ersätta flertalet av de gymnasialakurser som anordnats vid . 1983/84:100 Bilaga 10 145 Den gymnasialautbildningen bör avvecklas successivt och i takt med atl högskoleutbildningen byggs upp. Som ett led iavvecklingen bör fem specialkurser i bl. a. produktutformning ochmönsterritning upphöra fr.o.m. nästa budgetär. Regeringen bör bereda riksdagentillfälle att ta del av vad jag anfört i denna fråga. 9.4 Tjänstgöring i s. k. karaktärsämne på musiklinjen(Mu-linjen) Fr.o.m. läsåret1983/84 kan lärare i den kommunala i sina tjänster räkna intjänstgöring som lärare i musik i och gymnasieskolan ochtjänstgöring i s. k. karaktärsämne på Mu-linjen. Som villkor för detta gällerdels att läraren skall vara behörig lill en tjänst, vari undervisningen kan ingå, dels att lärare med statligtreglerade tjänsler i minst samma omfattning skall ha tjänstgöring i denkommunala . Underlaget förtjänster pä Mu-linjen är relativt litet. I vissa ämnen är det sä litet, att inleens en halvtidstjänst kan inrättas. Dessutom finns tjänster bara i sädanaämnen, där underiaget kan bedömas uppgå till minst denna omfattning. Frånkommunalt håll har framförts önskemål att del nämnda villkoretbeträffande omfattningen av statligt reglerade lärares tjänstgöring skulle tasbort i fråga om Mu-linjen. Kommunerna menar att kvaliteten på undervisningenskulle kunna förbättras med en sådan anordning. Jag kan i sammanhanget nämnaall i t.ex. samverkar den kommunala medden lokala symfoniorkestern, vilket givetvis innebär att lärarnas musikaliska kunnande ökar, något som fårpositiv effekt pä undervisningen.Det är önskvärt att detta också kommer Mu-linjen till del. Rent administrativtär nuvarande ordning också mindre rationell. Underlaget på Mu-linjen i de enskilda ämnena varierar nämligenganska kraftigt till är, vilket görorganiserandet av tjänsterna onödigt komplicerat,när man måste ta hänsyn till nämnda spärregel. Det är vidare en fördel omlärarna kan användas mera flexibelt inom såväl den kommunala musikskolansom Mu-linjen. Enligt minuppfattning talar starka skäl för en ändring i den riktning som förordas fränkommunalt häll. Det bör tilläggas att en sådan förändring inte heller får någonnegativ effekt på tillgängen pä "vanliga" musiklärare i , där jubristen är svär, eller i gymnasieskolan. Jag förordarsåledes att lärare med kommunalt reglerad anställning vid musikskolaskall fä tjänstgöra pä gymnasieskolans Mu-linje utan atl lärare med statligt regleradanställning i minst samma utsträckning tjänstgör i den kommunala . Ifråga om behörighet bör ingen förändring ske utom att nägot behörighetskrav inteuppställs för undervisning i sådana ämnen, där tjänster och därmedbehörighetsvillkor saknas. Regeringen bör föreslåriksdagen att godkänna vad jag förordat om tjänstgöring i s. k. karaktärsämne påMu-linjen i gymnasieskolan. 10 1983/84. Prop.1983/84:100 Bilaga 10 146 9.5 Stimulansbidrag tillutbildningar inom industri och hantverk Enligt förordningen den26 om stimulansbidrag till utbildning inom industri och hantverk igymnasieskolan budgetåret l982'/84 lämnas sådant bidrag med i princip 6000 kr.för varje nyinrättad och ianspråktagen intagningsplats. Detta bidrag gälleralltså endast /84. Ifråga om då nyinrättade platser på minsttvååriga studievägar i har beslutat att bidrag medytterligare 6000kr. per plats skall lämnas /85, om platsen tas ianspråk även i årskurs 2 (prop. 1982/83:120, UbU 21, rskr 311). Som jag återkommer tillvid min anmälan av anslaget B 22. Bidrag till undervisningsmateriel inomgymnasieskolan m.m. bör stimulansbidrag i nuvarande form inte lämnas ifortsättningen. Kostnaden för detsärskilda stimulansbidraget för minst tvååriga studievägar i /85 beräknarjag till 480000kr. Denna kostnad bör belastaanslaget B 17. Bidrag till driften av gymnasieskolor. 9.6 Tvåårig specialkursför yrkesdansare kommunanordnar fr.o.m. /83 tvåårig specialkurs i gymnasieskolan förutbildning av yrkesdansare. Utöver kostnader för lärarlöner harjag /85 beräknat ett verksamhetsstöd om 1,6milj. kr., i vilket ingårkostnader för gästpedagoger och ackompan-jatörer. 9.7 Vissa lanthushållsskolor med enskildhuvudman Statsbidrag lämnas tilltvä lanthushållsskolor med enskild huvudman, vilka bedriver utbildning sommotsvarar vissa specialkurser i landstingskommunernas gymnasieskolor(Apelrydsskolan och Vackstanässkolan). Bidraget har bekostats ur dettaanslag. Frågor rörande de tvåskolorna bör tas upp i den planerade propositionen omfristående skolor på gymnasial nivå. 1 avvaktan härpå bör statsbidrag till detvå skolorna beräknas under det nya anslag som enligt mitt förslag i detföljande bör föras upp på statsbudgeten, nämligen B 18. Bidrag till friståendeskolor på gymnasial nivå m. m. 9.8 Avgift för vissa prövningar Enligt gällande bestämmelserför , gymnasieskolan samt och statlig vuxenutbildning finnsmöjlighet till särskild prövning och fyllnadsprövning. Den som vill göra en sådan prövning skall enligtkungörelsen (1972:314) om avgifter för prövning inom skolväsendet betala enavgift på 50kr. till för vatje ämne och prövningstillfälle, ominte annat följer av särskilda föreskrifter. Kungörelsen utfärdades med stöd avett av lämnat bemyndigande (prop. 1972:26 s.82, UbU 17, rskr 149).Avgiften redovisas under . Prop.1983/84:100 Bilaga 10 147 Beloppet har varit 50 kr.alltsedan avgiften infördes . utbildningsutskott har för ettpar är sedan med anledning av ett motionsyrkande uttalat att skäl kan anförasför all avgiften i högre grad än f. n. borde täcka statens kostnader förprövningar av detta slag. Utskottet utgick från att regeringen, om den fann attavgiften borde höjas, skulle återkomma till i frågan (UbU 1981/82:2s. Efter samråd med statsrådet får jaganföra följande. Föreskrifterna omavgifter behöver ses över bl.a. med hänsyn till att . numera framstår somett alltför lågt belopp. Det bör få ankomma på regeringen eller myndighet somregeringen utser att bestämma avgiftens storlek inom ramen för statenskostnader för prövningarna. Det bör vara möjligt att tillämpa differentieradeavgifter och även att, i särskilda fall, inte ta ut någon avgift. Regeringenbör utverka bemyndigande att meddela föreskrifter om avgifter ienlighet med vad jag förordat och att medge att regeringen överlåter åtförvaltningsmyndighet att meddela sådana bestämmelser. Jag vill upplysningsvisnämna att jag räknar med att avgiften fr.o.m. kan höjas till100kr. Inkomsterna för /85 kan därför beräknas till 1 700000kr. För de ändamål som avsesmed detta anslag behöver enligt mina beräkningar anvisas medel enligtföljande, nämligen för bidrag till 1. lönekostnader för utbildning på gymnasieskolans linjer ochspecialkurser 2. särskilda koslnader för gymnasial utbildning för döva och gravt hörselskadade i kommuns 3. särskilda koslnader för gymnasial utbildning för hörselskadade i 4. särskildakoslnader för inbyggd utbildning 130700000 5. gymnasiallärlingsutbildning 62700000 6. speciellaåtgärder för invandrarelever 21445000 7. studie-ochyrkesorientering 48576000 8. lokalskolutveckling 45000000 9. kostnaderför tilläggspensionsavgifier 249004000 10. kostnader för sjukförsäkrings- och folkpensionsavgifter 318200000 Härutöver behöver anvisas för 11. lönekostnadspålägg 301300000