prop · G70389 · 1983-12-31 00:00:00 — främst på det organisatoriska ochadministrativa planet, har denna fräga ett nära samband med styrelsens kommandeuppgifter pä dessa områden. Enligl beredningens förslag fär de bestämmelsersom tar sikle pä styrelsens föreskriftsrätt i den kommande instruktionenanpassas efter de befogenheter som styrelsen skall ha i fråga om administrativauppgifter m m. Beredningen har vidare ansett att styrelsens befogenheter atlmeddela allmänna råd bör kunna omfatta hela det polisiära arbetsområdet men också här måste göra en avvägning mellan intresset av atlpolismyndigheterna självständigt löser sina uppgifter å ena sidan och behovelav en central vägledning på den andra. Beredningen har också förordat enöversyn av styrelsens regelsamling med utgångspunkt från dessa principer. Remissinstanserna har inte haft några invändningar motpolisberedningens förslag om begränsningar av föreskriftsräll.Vidare tillstyrks förslagel om en översyn av den nuvarande centrala regelsamlingen. Jag vill för egen del peka på alt behovet av endetaljreglering av hur verksamheten vid polismyndigheterna skall bedrivas måstevägas mol intresset av att låta myndigheterna lösa sina uppgifter utifrån sinaegna kunskaper och erfarenheter. Min grundläggande syn på beslutsstruktureninom del framlida polisväsendet innebär att polismyndigheternas handlingsfrihetbör öka när det gäller att lösa de uppgifter som statsmakterna har lagt på dem.Delta innebär att jag, i likhei med polisberedningen, anser att styrelsensbefogenheter att styra verksamheten genom olika slag av normer, råd ochrekommendationer nu måste begränsas lill vad som är oundgängligen nödvändigt. När det gäller möjligheterna alt meddela föreskrifter inomdel organisatoriska och administrativa området bör dessa naturligtvis anpassastill styrelsens uppgifter inom dessa delar. Jag vill framhålla attföreskriftsrätten inom organisationsområdet helt bör kunna upphöra i sambandmed att det nya systemet med basorganisation, fria resurser och mcdelsramarinförs. Inom det administrativa området finns det emellertid verksamheter somav olika skäl måste vara enhetliga och därför förutsätter en föreskrifts-rättfrän styrelsen. Som exempel på detta kan jag nämna frågor som gäller handläggningav personalärenden, malerielanvändning samt registerverksamheten. Det ankommerinte på mig att i detta sammanhang ta slällning lill huruvida styrelsen bör gesbemyndigande att meddela verkställighetsföreskrifter lill lagstiftning inomsärskilda områden. Detta får lösas från fall till fall. När del gäller förslaget till en översyn avrikspolisstyrelsens nuvarande regelsystem vill jag framhålla alt en sådanuppgift i första hand ankommer på . Som utgångspunkt för ensådan översyn bör naturligtvis finnas en ny instruktion för slyrelsen där denu av mig förordade principerna för styrelsens befogenheter ätertlnns. Prop.1983/84:89 39 Jag vill i detta sammanhang också nämna att det nu pågårett arbete i departementet med syfte att åstadkomma färre, enklare och klarareregler inom hela statsförvaltningen såvitt avser de regler som beslutas avmyndigheterna. 2.4.5.6 direkta ledningsuppgifter påandra områden än kriminalpolisområdet Enligt 7 § det remitterade förslaget till polislag färrikspolisstyrelsen leda polisverksamhet och meddela föreskrifter om sådanverksamhet endast i de särskilda hänseenden som regeringen bestämmer. I frågaom grunden för denna avgränsning av styrelsens ledningsbefogenheter får jag iförsta hand hänvisa till de motivuttalanden som har lämnats i lagrådsrenrtissenmed förslag till polislag. Jag avser att i delta och i följande avsnitt någotnärmare redovisa min uppfattning om i vilken utsträckning rikspolisstyrelsenav regeringen bör ges sådana befogenheter. befogenheteratt leda den särskilda polisverksamheten för hindrande och uppdagande av brottmol rikets säkerhet m. m. kommer jag emellertid inle att beröra, eftersom dettafaller utanför polisberedningens uppdrag. De nuvarande ledningsbefogenheterna utanförkriminalpolisområdet omfattar f.n. viss trafikövervakning, sjöpolis- ochflygverksamhet saml bevaknings- och säkerhetsarbetet i samband med statsbesökoch vid andra motsvarande händelser. I fräga om trafikövervakningen har f.n.rätt att meddela föreskrifter för och leda polisverksamheten om övervakningenberör två eller flera lån och det krävs samordning och samverkan över länsgränserna.Polisberedningen har föreslagit att dessa befogenheter skall upphöra.Beredningen menar att behovet av samordning kan tillgodoses utan attrikspolisstyrelsen har en särskild direktivrätt. Däremot skall styrelsen kunnata initiativ till och föreslå vissa aktiviteter eller en viss inriktning avövervakningen. I fråga om genomförandet av dessa aktiviteter skall docklänsstyrelserna och polisstyrelserna ha det slutliga avgörandet. Remissinstanserna tillstyrker beredningens förslag i dennadel. Jag ansluter mig till polisberedningens förslag. Undersenare år har utnyttjat sina ledningsbefogenheter påtrafikområdet i ganska liten utsträckning. Del har mestadels varit fråga ombeslut av en mera tillfällig karaktär, l.ex. föreskrifter om att trafikrazziorskall anordnas vid ett bestämt lillfälle eller atl trafikövervakningen underen bestämd tidsperiod skall ges en viss inriktning. Genom föreskrifternasbindande karaktär har man emellertid inom polisorganisationen varit skyldig attgenomföra de aktiviteter som har bestämt, oavsett om delokala förutsättningarna för sådana åtgärder har funnits. Liksom polisberedningenanser jag att uppgifter när det gäller trafikövervakningbör, utan att styrelsen formellt binder dessa myndigheter vid vissa åtgärder,kunna begränsas till ett ansvar på det nationella planet för Prop.1983/84:89 40 ensamordning av de regionala och lokala myndigheternas aktiviteter inom dettaområde. Samordning och samverkan över länsgränserna bör dessutom kunnaåstadkommas genom länsstyrelsernas försorg. Rikspolisstyrelsensledningsbefogenheter har ocksä omfattat sjö-polisverksamheten.Polisberedningen har även här föreslagit atl styrelsens rätt att meddelaföreskrifter för och leda verksamheten skal) upphöra. Förslaget har godtagitsav remissinstanserna. Jagfår peka på att samtliga 14 polisbätarf.n. har ett verksamhetsområde somomfattar mer än ett polisdistrikt, i några fall också två eller flera län. Förplaneringen av sjöpolisverksamheten krävs således uppenbarligen en regionalsamordning men inte en samordning över hela riket. Båtarna bemannas av personalfrån den lokala polisorganisationen. Härtill kommer att inteheller i praktiken har utövat någon egentlig ledning av sjöpolisverksamhelenunder senare år. Jag tillstyrker beredningens förslag. Polisberedningenhar däremot föreslagit att ledningen av fiygverksamhe-ten med polisväsendetshelikoptrar även i fortsättningen skall vara en uppgift för rikspolisstyrelsen.Beredningen har nämligen inte funnit några avgörande skäl för endecentralisering av helikoptrarnas verksamhet. Jag har gjort en motsvarandebedömning. har av statsmakterna ålagts ansvaret förambulans- och räddningsflygtjänsten inom landet. Stommen i den organisation somhar byggts upp för del ändamålet utgörs av styrelsens egna och förhyrdahelikoptrar. Redan detta lalar för att det behövs en central samordning av verksamheten.Ett annat skäl är flygverksamhetens relativt sett begränsade omfattning. Detär här fråga om ett litet antal helikoptrar, f.n. sju stycken, som från fembaseringar skall verka över hela landet utan någon direkt anknytning till ettvisst polisdistrikt eller ett visst län. Polisberedningenhar inte heller föreslagit någon ändring av befogenheternär det gäller bevaknings- och säkerhetsarbetet i samband med statsbesök ochvid andra motsvarande händelser. Beredningen konstaterar attrikspolisstyrelsen i sitt arbete med dessa frågor visserligen är direktberoende av den lokala polisorganisationens resurser men att verksamhetenkräver en kontinuitet som man inte kan få vid en decentralisering. Däremot villberedningen fördjupa samarbetet mellan och Stockholmspolisdistrikt, där de flesta bevaknings-uppgifterna finns. Polisstyrelseni har i sitt remissvar framhållit attbevakningsverksamheten till övervägande del berör ochStockholms polisdistrikt. Polisstyrelsen anser att distriktet, som fillhandahållerresurser för bevakningen och som ansvarar för den operativa verksamheten,också bör få sköta planeringen. planerings- ochsamordningsansvar skulle då övergå till ren kontaktverksamhet när det gällerstatsbesök i . 1983/84:89 41 hörlill de remissinstanser som har tillstyrkt beredningens förslag i denna del. Jag har för egen delfunnit att ett flertal skäl talar för alt bör ha kvar de nuberörda ledningsuppgifterna. För det första förekommer vid statsbesök ocksåresor utanför . De län och polisdistrikt som då berörs harknappast erfarenheter av eller resurser för den särskilda planering som oftakrävs i detta sammanhang. Del är enligt min mening inle heller lämpligt attpolisstyrelsen i leder denna form av polisverksamhet iandra polisdistrikt. Vidare kräver planeringsarbetet fortlöpande kontakter medambassader och andra organ med internationell anknytning. Sådana kontakter börske direkt mellan den centrala polismyndigheten i riket och den berördafrämmande representationen. Jag vill också framhålla att någon kritik inle harriktats mot det sätt varpå uppgifterna har lösts av rikspolisstyrelsen.Sammanfattningsvis ansluter jag mig också på denna punkt till beredningensförslag. 2.4.5.7Rikspolisstyrelsens direkta ledningsuppgifter på kriminalpolisom-rädel Rikspolisstyrelsensnuvarande befogenheter atl meddela föreskrifter för och leda polisverksamhet påkriminalpolisområdet omfattar enligt 4 § instruktionen för rikspolisstyrelsensefterspaning angående brott beiräffande vilka riksomfattande spaning erfordras,såsom mord och andra grova våldsbrott, illegal narkotika- och sprithantering,valutabrott, varusmuggling, kassaskåpsinbroll samt förmögenhetsbrott i sambandmed post- och godsbefordran. Vidare får styrelsen enligt samma bestämmelsemeddela föreskrifter och allmänna råd rörande utlänningskontrollen och samordnapolisväsendets åtgärder mot illegal invandring samt vidta åtgärder för att tillgodosebehovet av personal för verksamheten. Kriminalpolisfrågornahandläggs f.n. vid rikskriminalsektionen inom polisbyrå II. För det egentliga polisarbetet svarar ca 150 polismän som har ställts tillstyrelsens förfogande från . Denna polisstyrka kallasrikskriminalen. Polisberedningenhar gjort en mycket grundlig genomgång av uppgifter på detnu berörda området. Beredningen har granskat arbetet inom alla rotlar ochenheter vid rikskriminalen. Därefter har beredningen lagt fram detaljeradeförslag om vilka arbetsuppgifter som bör läggas på rikskriminalenoch hur verksamheten bör organiseras. Beredningen har också uttalat sig ompersonalbehovet för olika arbetsuppgifter samt även berört andra frågor, t.ex. ledningsstrukturen, rekryteringen till rikskriminalen samtinterpolverksamheten. Polisberedningenhar mot bakgrund av detta material funnit att avgörande skäl talar för att detäven i fortsättningen bör finnas centrala resurser för spaning och utredning.Bara de större polisdistrikten har resurser för att möta siluationer där det krävsstora personalinsatser eller särskilda kvalifi- Prop.1983/84:89 42 kalioner för alt lösa vissa kriminalpolisuppgifter. Åvenmed förstärkningsrörelser över låns- och distriktsgränserna kommer det enligtberedningen atl finnas tillfällen då det föreligger ett starkt behov av en cenlralledning eller samordning. Beredningen menar dock all ansvarbör begränsas lill sådana fall där en cenlral ledning eller samordning framstårsom helt nödvändig. Beredningens förslag innebär vidare att rikskriminalens verksamheli övrigt skall inriktas på förstärkning eller stödjande verksamhel iförhållande lill de regionala och lokala polismyndigheterna. Remissinslanserna har i huvudsak lämnat beredningensförslag i denna del utan erinran. hör lill dem som hartillstyrkt förslagen. Jag vill för egen del framhålla att jag delarpolisberedningens principiella syn på omfattningen av framtidaledningsuppgifter och föreskriftsräll inom kriminalpolisomrädel. Minuppfattning är all den befogenhet som regeringen föreslås få i 7 S detremitterade förslaget lill polislag bör utnyttjas restriktivt. Ledningsbefogenhelernamåste följaktligen avgränsas till sådana områden eller situationer dår, såsomberedningen uttrycker det. en central ledning eller samordning framstår som hellnödvändig. Jag anser det vidare lämpligt att dessa uppgifter säsom hittillsi princip handläggs vid en särskild enhet inom ,rikskriminalen. Jag återkommer i del följande lill hur denna enhetorganisatoriskt bör inordnas i . Jag avser att senare till regeringen återkomma med förslagtill föreskrifter rörande rikspolisslyrelsens uppgifter i fråga om kriminalpolisverksam-heten.Jag vill emellertid redan nu mot bakgrund av polisberedningens förslag någolnärmare redovisa hur jag ser på dessa frågor. förstärkningsuppgifter bör betonasstarkare . Principen bör vara att rikskriminalen på begäran av enregional polismyndighet skall lämna förstärkning vid spaning eller ulredningsom leds av en polismyndighet eller av en åklagare och som avser grövrebrottslighet eller annan brottslighet av komplicerad karaktär. En annan uppgiftför är att svara för registrering och bearbetning av sådanauppgifter som kan ha betydelse i etl framlida spanings- eller utredningsarbetesom avser kvalificerad brottslighet (s. k. förspaning). Vidare bör styrelsensvara för registrering och övervakning av personer som har dömts för grovabrott och som kan väntas fortsätta med brottslig verksamhet (personspaning).Resultaten av dessa aktiviteter bör regelmässigt lämnas över till resp. lokaleller regional polismyndighet för vidare åtgärder. I vissa fall kan uppgifternakomma atl utnyttjas av , nämligen i de fall styrelsen hartill uppgift alt leda polisverksamhet och då bedriva spaning eller utredning. Idessa avseenden bör gälla att styrelsen skall bedriva spaning i fråga om vissagrova brott och vissa brott Prop.1983/84:89 43 som år av riksomfattande karaktär eller har en utprägladinternationell anknytning. Till denna grupp hör nalurligen narkotikabrott och s.k. EKO-brott. I en viss begränsad omfattning bör styrelsen ocksä svara för ulredningav dessa brottstyper och vissa andra brotl av speciell arl. säsom brottslighetsom riktar sig mol poslverkel. Jag anser del slutligen vara väsentligt altrikspolisstyrelsen i sin verksamhet har ett nära samarbete med de lokala ochregionala polismyndigheterna och till dessa lämnar den information som är avbetydelse för dessa myndigheters uppgifter. Polisberedningenhar också berört rikspolisslyrelsens uppgifter i fräga om utlänningskontrollenoch åtgärder mot illegal invandring. Beredningen anser att slyrelsen även ifortsättningen bör ha elt ansvar för samordningen av polisväsendets åtgärdermot illegal invandring. Jag delar den uppfattningen men vill ocksä framhålla eflersamråd med statsrådet att slyrelsen även bör ha kvar rätten att med stödav 87 § ullänningsförord-ningen (1980:377) meddela vissa föreskrifter angåendetillämpningen av utlänningsförordningen. 2.4.5.8 rätt all tillkallapolisförstärkning befogenheter att tillkallapolisförstärkning regleras f.n. i 24 § andra stycket polisinslruktionen och i 5S instruktionen för styrelsen. Av bestämmelserna i polisinstruktionen framgårall skall avgöra sädana förslärkningsfrågor däröverenskommelse inle kan träffas mellan länsstyrelserna eller om del behövsförstärkning med större polisstyrkor eller för längre lid. Rikspolisslyrelsensbefogenheter enligt dess instruktion omfattar tre områden. För det första har slyrelsenräll alt tillkalla polisförstärkning för sådan polisverksamhet som slyrelsenhar rätt att leda. Vidare får styrelsen när det i annat fall behövs beordra entjänsteman vid den lokala polisorganisationen att tillfälligt tjänstgöra hosstyrelsen. För det tredje får styrelsen efter samråd med berörda länsstyrelserbesluta atl polisslyrkan i etl visst län skall förstärkas med personal från eltannat län. om beslutanderätten inte ankommer pä . De nuvarande formuleringarna ger envittgående rätt att beslula om personalförstärkningar. Mol bakgrund av deallmänna överväganden som jag har gjort finns del därför anledningalt ocksä se över de gällande befogenheterna på detta område. Jag har tidigare redovisat min uppfattning i fråga om defall där bör ha befogenhet att leda polisverksamhet. Iframliden kommer detta att gälla flygverksamheten, bevaknings-ochsäkerhetsarbetet vid statsbesök och liknande händelser samt, med vissabegränsningar, rikskriminalens verksamhet. Det mera permanenta behovet av personal för sådanpolisverksamhet som styrelsen har rätt att leda bör i första handtillgodoses genom fasta tjänster vid . Övrig personal sombehövs för Prop.1983/84:89 44 t ex. flygverksamheten och rikskriminalens verksamhet börsom nu tas från den lokala polisorganisationen och stå till styrelsensförfogande enligt beslut som åriigen fattas av regeringen. Vidplaneringen av polisverksamheten i samband med statsbesök och liknandehändelser bör ha rätt alt besluta om de personalresursersom behövs för atl bevakningsuppgifterna skall kunna lösas på ett frånsäkerhetssynpunkt tillfredsställande sätt. En annan frägagäller nuvarande generella rätt att beordra tjänstemän vidden lokala polisorganisationen att tillfälligt tjänstgöra hos styrelsen. Denfrågan är av särskild betydelse eftersom den i hög grad påverkar styrelsensarbete. Antalet inkommenderingar har varit högt. Polisberedningen har föreslagit att styrelsens generellarätt att kommendera personal till tjänstgöring vid styrelsen skall inskränkas.Det gäller även för s. k. projektverksamhet. Somjag har varit inne påtorde projektverksamheten få stor betydelse , särskill vid metodutvecklingsarbetet.Beredningen vill bl. a. reglera projektverksamheten inom polisväsendet pä såsätt att som en tjänsteman är inkommenderadbetalar hans lön från styrelsens anslag. Det innebär att utrymmet för kommenderingarkan prövas åriigen i samband med budgetbehandlingen. Jag delarpolisberedningens uppfattning. Den hittillsvarande kommen-deringsrätten harotvivelaktigt varit av stort värde för , särskilt under dentid då styrelsens verksamhet expanderade. Man behövde då inte avvakta beslutom inrättande av nya tjänster utan kunde snabbt få sitt akuta personalbehovtillgodosett genom personalkommen-deringar. bör dock styrelsen iprincip lösa sina arbetsuppgifter inom ramen för de medel som statsmakterna harbedömt behövs för verksamheten. Kommenderingsrätten bör därför inskränkas pådet säll som beredningen har föreslagit. Medel har i budgetarbetet /85 också beräknats för inkommenderad personal underrikspolisstyrelsens anslag. På ett område måste man dock göra en särskildlösning. För att kunna genomföra den centralt anordnade funktionsutbildningenkrävs i många fall medverkan av instruktörer från den lokalapolisorganisationen. Till frågan om kostnaderna för dessa instruktöreråterkommer jag i etl senare sammanhang. En frågaåterstår att behandla när det gäller rätt att beslula ompolisförstärkning. Polisberedningen har föreslagit en inskränkning irikspolisstyrelsens befogenheter att beslula om förstärkning överlänsgränserna. Beredningen menar att bara i de fall då länsstyrelserna självainte kan komma överens om förstärkningsrörelserna skall harätt att fatta sådana beslut. Förslaget har mötts av kritik från vissaremissinstanser. För egen del hyser jag inga farhågor inför förslaget.Flertalet förstärk- Prop.1983/84:89 45 ningsrörelser sker genom överenskommelserlänsstyrelserna emellan inom de förstärkningsområden som finns. Som beredningenhar påpekat kvarstår i sista hand möjligheten för en länsstyrelse att påkallaingripande från om man inte kan fä den förstärkning sombehövs från annat håll. Jag kan i denna del ocksä hänvisa till vissamotivuttalanden i anslutning till 6 § i det remitterade förslaget tillpolislag. Rikpolisstyrelsens organisation har beskrivits närmare idet föregående (avsnitt 2.4.2). Styrelsen är nu indelad i fyra avdelningar; enpolisavdelning, en avdelning för teknik och utbildning, en administrativavdelning och en säkerhetsavdelning. Vidare finns etl sekretariat med eninformationsenhet. Avdelningarna är indelade i byråer. Datafrågorna handläggsdock inom en dataenhet. Polisberedningenhar gjort en noggrann genomgång av rikspolistyrelsens nuvarande uppgifter,organisation och bemanning. Därefter har beredningen lagt fram förslag om endelvis ny organisation, anpassad lill förändradearbetsuppgifter. Organisationsförslaget tar också sikte på ett minskatpersonalbehov i enlighet med vad som har uttalats i 1980/81 årsprincipproposition. Beredningenförslår inga förändringar vad avser styrelse.Rikspolisstyrelsen bör som ledas av en styrelse med rikspolischefen somordförande, en överdirektör som vice ordförande och minst sex ledamöter somutses av regeringen. Även personalförelrädare skall ingå i styrelsen i enlighetmed vad som är bestämt i särskild ordning. När detgäller ledningsstrukturen i övrigt föreslår beredningen att chefstjänstemänneninom , dvs. rikspolischefen, överdirektören ochavdelningscheferna, i större utsträckning än nu bör arbeta som en direktioninom organisationen. Polisberedningen menar att alla viktigare beslul börföregås av en diskussion i kretsen av chefstjänstemän på styrelsen. Vidareförordas att elt verkskansli inrättas där tjänstemännen slår direkt tillverksledningens föri"ogande. Verkskansliet bör svara för kvalificeradrådgivning i bl.a. juridiska frågor, informationsfrågor och frågor som röranalys och planering av polisverksamheten. Beredningen föreslår också att vissanya tjänster inrättas vid verkskansliet, bl.a. en tjänst som verksjurist ochtre tjänster för analys och planering. I fråga omavdelningsindelningen föreslår polisberedningen också vissa förändringar.Förslaget innebär att del bör finnas fyra avdelningar, nämligen, förutomsäkerhetsavdelningen, avdelning A som består av två polisbyråer ochregisterbyrån, avdelning B som beslår av leknikbyrån och dataenheten samtavdelning C som består av ekonomibyrån, personalbyrån och polishögskolan.Jämfört med nuvarande organisation innebär förslaget att registerbyrån förstill polisavdelningen, alt dataenheten förs lill samma avdelning som dentekniska byrån samt alt utbildningsbyrån Prop.1983/84:89 46 ombildas lill en polishögskola och förs till denadministrativa avdelningen. Även pä byrånivå föreslås förändringar. Polisberedningenmenar all polisbyråerna bör fä ändrade uppgifter och ansvarsområden. Enpolisbyrå bör svara för metodutveckling m.m. inom polisväsendet. Inom byrån börde olika funktionerna inom ell polisdistrikt finnas representerade, dvs. övervakningsijänsl,trafikövervakning, utredningsverksamhet, polismyn-dighelsfrägor ochbrottsförebyggande verksamhel. Beredningen framhåller alt rikspolisslyrelsensbetydelsefulla roll på metodulvecklingsområ-det på detta säll återspeglas åveni centralmyndighetens organisation. operativa uppgifter,dvs. de årenden där slyrelsen föresläs fä ledningsbefogenheler, samlas inom denandra polisbyrån. Dess verksamhel kommer då i huvudsak alt omfattarikskriminalen, bevak-ningsfrägorna, inlerpolärendena och flygverksamheten.Polisberedningen anser det nämligen angeläget att tillskapa en ordning som gördet möjligt för länsstyrelserna och den lokala organisalionen alt klarlurskilja når utövar sina ledningsbefogenheter och när annanverksamhet bedrivs. Polisberedningen föreslår också, som jag redan har nämnt, atlulbildningsbyrån i samband med reformen på utbildningsområdet ombildas till enpolishögskola (se vidare avsnitt 2.5.1). Remissinstanserna, däribland , har ihuvudsak godtagit beredningens förslag. För egen del kan jag i alll väsentligt ansluta mig tillpolisberedningens förslag. Den föreslagna ledningsstrukturen bör enligl minmening öka möjligheterna till en effekliv ledning av rikspolisslyrelsensverksamhet.