prop · G70350 · 1983-12-31 00:00:00 — 3_ § Det nominella resultatet är företagetsbeskattningsbara inkomsteller beräknade förlust vid taxeringen till statlig inkomstskatt sedandetta belopp minskats med beskattningsåretsinkomstskatt samt, i den mån inkomsten eller förlusten påverkatsav nedan angivna poster, 1. ökats med påfördkommunalskatt, 2. minskats medrestituerad, avkortad eller avskriven"kommunalskatt, 3. ökats med avdrag för tidigare årsförlust, 4. ökats med avdrag för aktieutdelning, 5. ökats med investeringsavdrag, särskilt forskningsavdrag och exportkreditavdrag, 6. ökats med belopp varmed lagerreserv,resultatutjämningsfond eller annan liknandereserv ökat samt 7. minskats medbelopp varmed lagerreserv, resultatutjämningsfondeller annan liknande reserv minskat. Med beskattningsåretsinkomstskatt avses företagets statliga och kommunalainkomstskatt för beskattningsåret. 4_ § Inflationsavdraget för inventarier ärinventariernas skattemässiga restvärdevid beskattningsårets ingång multiplicerat med beskattningsårets' inflationstal. Med inventarier avses tillgångar som behandlas enligt bestämmelserna i punkterna 3-6 av anvisningarna till 29 § skattelagen (1928:370). Inflationsavdragetför byggnader utgör skillnaden mellan realt beräknade värdeminsknings-och utrangeringsavdrag och de avdrag förbyggnader som företaget tillgodoräknats enligt punkt 3 av anvisningarna till 22 §, punkterna 2 a och 4 av anvisningarna till 25 § och punkt 7 av anvisningarna till 29 § kommunalskattelagen. Vid beräkning av de reala avdragen skall byggnadensanskaffningsvärde och - i förekommande fall - tidigare medgivna avdrag räknas om med hänsyntill den Prop.1983/84:50 II allmännaprisutvecklingen från det beskattningsår då byggnadenanskaffades. Inflationsavdrag för markanläggningarutgör skillnaden mellan realt beräknade avdrag och de avdrag för markanläggningarsom företaget tillgodoräknats enligt punkt 4 av anvisningarna till 22 § ochpunkt 16 av anvisningarna till 29 § kommunalskattelagen. Vid beräkning avde reala avdragen skall anläggningens anskaffningsvärde och -i förekommande fall -tidigare medgivna avdrag räknas ommed hänsyn till" den allmänna prisutvecklingen från detbeskattningsår då anläggningen anskaffades. Inflationsavdrag enligtdenna paragraf medges inte i fråga om egendom som utgör omsättningstillgång i rörelse. Kommunalskattelagensregler om avdrag för byggnader och markanläggningargäller, i den mån annat inte uttryckligen föreskrivits,vid beräkning av reala avdrag för dessa tillgångar. 5_ § Inflationsavdraget för lager utgör lagrets värde vid beskattningsårets ingångmultiplicerat med beskattningsårets inflationstal. Med lagrets värde avsesdet belopp varmed lagret och liknande omsättningstillgångar tagits upp i räkenskaperna före avsättningtill lagerreserv och liknande reserv. Inflationsavdrag enligt förstastycket medges inte i fråga om lager av obligationer, lånefordringaroch andra monetära tillgångar. Sådana tillgångar skall, oavsett om de utgör omsättningstillgångareller inte, beaktas vid tillämpningen av 6 § . 6 § Vid beräkning avden reala vinsten skall det nominella 1. ökas med ett belopp motsvarande företagets monetära skulder vid beskattningsårets ingångmultiplicerat med beskattningsårets inflationstal och 2. minskas med ett beloppmotsvarande företagets nonetrre Prop.1983/84:50 12 tillgångar vid beskattningsårets ingångmultiplicerat med beskattningsåretsinflationstal. De monetära skulderna är 1. växel-, leverantörs-och skatteskulder, 2. upplupnakostnader och förutbetalda intäkter, 3. förskott frånkunder, 4- avsatt till pensioner, 5. avsättningar till investeringsfond.enligt lagen(1979:609) om allmän investeringsfond och annanliknande fond samt 6. övriga skulder. Som monetär skuld räknas belopp som under beskattningsåret utskiftats till företagets ägare. 1. kassa- ochbanktillgodohavanden, 2. obligationer, lånefordringar och liknande tillgångar, 3. växelfordringar och kundfordringar, 4. förutbetalda kostnader och upplupna intäkter, 5. förskott till leverantörer, 6. värdet av inte färdigställda byggnader, markanläggningar och inventarier samt 7. övriga fordringar. som monetär tillgångräknas beskattningsårets nominella resultat, om det är positivt samt vad företaget uppburit under beskattningsåretför aktier som utgetts i samband med ökning av företagetsaktiekapital. Råder intressegemenskap mellan ett företag som erlagt betalning för utgivna aktier och det företag som ökatsitt aktiekapital skall det erlagda beloppet dock inte räknas som monetärtillgång. De monetära skuldernafår inte tas upp till lägre värde och demonetära tillgångarna fårinte tas upp till högre värde än vad de tagits upp vid räkenskapsåretsingång. 7 § Beräkningen av den allmännaprisutvecklingen sker med ledning av en påkonsumentprisindex grundad indexserie. Regeringen eller den myndighetregeringen bestämmer faststäl- 1983/84:50 13 ler omräkningstal enligt 4 § och inflationstal enligt 5 och 6 §§. Vid beräkning av omräkningstal och inflationstal skall även ett brutet räkenskapsår anses sammanfalla med året närmast före taxeringsåret.Omfattar beskattningsåret annan tid än tolv månadereller taxeras företaget för mer änett beskattningsår skall dock inflationstaletjusteras så att det motsvarar en tolftedel av det för helår fastställda talet. Motsvarande justering skall göras vid beräkningav fast grundavdrag. 8_ § Beteckningar som används i kommunalskattelagen (1928: 370) och lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt harsamma betydelse i denna lag om inte annat anges eller framgår av sammanhanget. 9_ § Ett företag ärskyldigt att i sin självdeklaration lämna uppgifter till ledning för beräkning av vinstdelningsavgift.Uppgifterna skall lämnas på blankett enligt formulär som fastställsav . 10 § Bestämmelserna i taxeringslagen (1956:623) om taxering för inkomst och förmögenhet skall gällai fråga om underlaget för vinstdelningsavgiften. I fråga om debitering och uppbörd av avgiften gällerbestämmelserna i uppbördslagen (1953: 272). Denna lag träderi kraft och tillämpasförsta gången vid "taxering. Därvid iakttas följande. I fråga om företagvars räkenskapsår till ledning för1985 års taxering börjar tidigare änden , skall lagen tillämpasfrån och med taxering. Vid omräkning enligt 4 §skall byggnader och markanläggningar,som anskaffats före ingången av år1973, anses anskaffade . 1983/84:50 14 Lag Om ändring ilagen (1979:609) om allmän investeringsfond Härigenom föreskrivsatt 1, 2 och 4 §§ lagen (1979:609) om allmän investeringsfond skall ha nedan angivna lydelse. Vid beräkning av nettointäkt av jordbruksfastighet eller av rörelse enligt kommunalskattelagen (1928:370) och lagen (1947:576) om statlig inkomst skatt har svenskt aktiebolag, svensk ekonomisk förening och svensk sparbank rätt till avdrag enligt denna lag för belopp som i räkenskaperna har avsatts till allmän investeringsfond. Sparbank får i balansräkningen ta upp allmän investeringsfond under benämningen investeringskonto. Vid beräkning avnettointäkt av fastighet eller av rörelse enligt kommunalskattelagen (1928:370) ochlagen (1947:576) om statlig inkomstskatt har svenskt aktiebolag, svenskekonomisk förening, svensk sparbank och svensk ömsesidig skadeförsäkringsanstalt rätttill avdrag enligt denna lag för belopp somi räkenskaperna har avsatts till allmän investeringsfond. Sparbank får i balansräkningenta upp allmän investeringsfond under benämningen investeringskonto. Bostadsföretag som avses i 24 § 3 mom, kommunalskattelagen kan inte få avdrag för avsättning till investeringsfond. Ett företag kan för visst beskattningsår inte fåavdrag för avsättning till allmän investeringsfond i mer än en förvärvskälla. ISenaste lydelse 1981:299. Prop.1983/84:50 15 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Avdrag för avsättning till allmäninvesteringsfond medges med högst hälften av den justerade årsvinsten. Med justerad årsvinst avses årsvinstenenligt fastställd balansräkning sedan årsvinsten,i den mån den påverkats av nedan angivna poster, a) ökats mederlagda eller a) ökats med erlagd eller beräknade allmänna svenska beräknad allmän svensk skatt skatter, eller avgift enligt lagen (1983:000) om vinstdelningsavgift, b) ökats med belopp som har avsattstill allmän investeringsfond och annanliknande fond, c) ökats med belopp som har doneratstill allmännyttigt eller därmed jämförligt ändamål, d) minskats med restituerade d) minskats medrestituerad allmänna svenska skatter, allmän svensk skatt eller e) minskats med belopp som enligt 6 § har återförts frånlager- investeringskonto jämte tillägg på sådant belopp samt f) justerats med belopp som har föranlett ändringav årsvinsten på grund av överföring av allmän investeringsfonid enligt 13 §. belopp pålagerinvesteringskonto återförts till beskattning medges, utövervad som följer av första stycket, avdrag för avsättning till allmän investeringsfond med högst belopp som svarar mot det återfördabeloppet, i förekommande fall ökat med tilläggpå det återförda beloppet. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, statensindustriverk kan besluta att allmäninvesteringsfond skall eller får 2senaste lydelse 1981:299. Lydelse enligt prop.1982/83:113. Allmän investeringsfond som har avsätts i viss förvärvskälla får tas i anspråk i samma förvärvskälla eller i annan förvärvskälla inom inkomstslagen jordbruksfastighet och rörelse. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, statens industriverk kan dock, om särskilda skäl föreligger, medge att allmän investeringsfond tas i anspråk i förvärvskälla i inkomstslaget annan tas i anspråk för ändamål som avses i 5 §första stycket. Rege ringen eller, efter regeringens bemyndigande, statens industriverk kan vidare besluta att belopp som avsätts till allmän investeringsfond får tas i anspråk. Beslut som sagts får avse endast den tid och skall förses med de villkor i övrigt som läget på arbetsmarknaden eller andra förhållandenmotiverar. Beslut kan gälla samtliga företag, företagav viss beskaffenhet eller visst eller vissa företag. Allmän investeringsfond som har avsattsi viss förvärvskälla får tas i anspråk i samma förvärvskälla eller i annan förvärvskälla inom inkomstslagen .jordbruksfastighet och rörelse. Regeringen eller, efter regeringensbemyndigande, statens industriverk kan dock, om särskilda skäl föreligger, medge att allmäninvesteringsfond tas i anspråk i annan förvärvskälla än nu sagts. Företag, som ansöker om att ta allmän investeringsfond i anspråk,skall ha berett berörda arbetstagarorganisationer tillfälle att avge yttrande över ansökningen. Saknas sådana organisationer, skall i stället de anställdapå lämpligt sätt beredas tillfälle att avge yttrande. Yttrandena skall fogas tillansökningen. Denna lag träderi kraft och tillämpasförsta gången vid 1985 årstaxering. Äldre bestämmelser tillämpasdock i fråga om räkenskapsårsom påbörjats före . Prop.1983/84:50 17 Lag om ändring iuppbördslagen (1953:272) Härigenom föreskrivsatt 1 §, 3 § 1 mom. och 27 § 1 mom. uppbördslagen (1953:272)i skall ha nedan angivna lydelse. Med skatt förstås i denna lag, om inte annat anges, statlig inkomstskatt, statlig förmögenhetsskatt, utskiftnings-skatt, ersättningsskatt, inkomstskatt, skogsvårdsavgift, egenavgifter enligt lagen (1981:691) om socialavgifter, hyreshusavgift, skattetillägg och förseningsavgift enligt taxeringslagen (1956:623) samt annuitet på avdikningslån. Med skatt förstås i denna lag, om inte annat anges, statlig inkomstskatt,statlig förmögenhetsskatt, utskiftnings-skatt, ersättningsskatt, inkomstskatt, skogsvårdsavgift, avgift enligt lagen (1983:000) omvinstdelningsavgift, egenavgifter enligt lagen (1981:691) om socialavgifter,hyreshusavgift, skattetillägg och förseningsavgift enligt taxeringslagen (1956:623) samtannuitet på avdikningslån. Regeringen får,om särskilda omständigheter föranlederdet, föreskriva att i samband med uppbörden av skatt skall uppbäras även andraavgifter än sådana som anges i förstastycket. Har sådan föreskrift meddelats skall, om inte annat anges, vad i denna lag"stadgas angående skatt tillämpas beträffandeden avgift som avses med föreskriften. Lagen omtryckt 1972:75. Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:771, 2senaste lydelse 1982:1196. 2 1983/84. 1 m o m .3 I den omfattning nedan anges skall skattskyldig betala preliminär skattmed belopp, vilket så nära som möjligt kan antas motsvara i" den slutligaskatten ingående statlig inkomstskatt, statlig förmögenhetsskatt,egenavgifter, inkomstskatt, skogsvårdsavgift och hyreshusavgift. 1 mom. I den omfattning nedan anges skall skattskyldig betala preliminär skattmed belopp, vilket så nära som möjligt kan antas motsvara i " den slutligaskatten ingående statlig inkomstskatt, statlig förmögenhetsskatt,vinstdelningsavgift, egenavgifter, inkomstskatt, skogsvårdsavgiftoch hyreshusavgift. 27§ 1 mom. Vid debitering av slutlig skatt skall iakttas: . att kommunalinkomstskatt uträknas med ledning av den skattesats som för inkomståret gäller ibeskattningsorten; attkommunal inkomstskatt uträknas i en post, varvid skattebeloppet vid oretal över 50avrundas uppåt och vid annat öretal avrundas nedåt tillhelt krontal; attskogsvårdsavgift uträknas enligt bestämmelserna i 1 § lagen(1946:324) om skogsvårdsavgift; atthyreshusavgift uträknas enligt bestämmelserna i lagen(1982:1194) om hyreshusavgift; attvinstdelningsavgift uträknas enligt bestämmelserna i lagen (1983:000)om vinstdelningsavgift, varvid öretal bortfaller; Senaste lydelse 1982:1196. 1983/84:50 19 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse att inkomstskatt debiteras med belopp som har uträknats av lokal skattemyndighet i det fögderi därbeskattningsorten är belägen; att egenavgifter debiteras med ledning av bestämmelserna i lagen (1981:691) om socialavgifter på grundval av uppgifter om försäkringsförhållanden somhar lämnats av den allmänna , varvid öretal bortfaller; samt att i 1 § nämnd annuitet eller, om skattskyldig har att erlägga flera sådanaannuiteter, summan av dessa påförs i helt antal kronor, varvid öretal bortfaller. Denna lag träderi kraft och tillämpasförsta gången i frågaom preliminär skatt för ochdebitering av slutlig skatt på grund av1985 års taxering. Prop.1983/84:50 - 21 SAMMANFATTNINGAV PLACERINGSUTREDNINGENS BETÄNKANDE (SOU 1983:44) Placeringsutredningenhar haft två huvuduppgifter. För det förstaskall utredningen analysera utformningen av det avkastningskrav, som utifrån kan åläggas eninstitutionell placerare på aktiemarknaden. För det andra har utredningenhaft som uppgift att ge ett underlag till riktlinjer förplaceringspolitiken. Ikapitel 1 fastlägger utredningen i anslutning till direktiven endel kompletterande förutsättningar för sitt arbete. Utredningen tar dock inte ställning för elleremot ett system med fonder utan ser sin diskussion av avkastningskrav ochriktlinjer för placeringspolitiken som rent teknisk. Detankommer på andra att göra den politiska värderingen av ett fondsystem. Somen första förutsättning antas placeringsvolymen hos en enskildplacerare vara liten i förhållande till marknadens storlek. Förutsättningeninnebär att den enskilde placeraren inte ensam kan påverka denallmänna kursutvecklingen på aktiemarknaden. Mellanplaceringspolitiken och den organisatoriska utformningen av ett eventuelltfondsystem finns ett ömsesidigt samband. Utredningen har i denna fråga som enförutsättning antagit att uppdraget till den enskildeplaceraren kan härledas ur intresset för en långsiktigtgod avkastning. Förutsättningen innebär att ekonomisk till- Prop.1983/84:50 22 växt antasvara ett centralt mål för placerarens huvudmän. Iutredningens direktiv förutsätts den insti-tutionelle placeraren ha en evigplaceringshorisont. Utredningen tolkar detta som att de medel som ursprungligenplacerats på aktiemarknaden skall stanna där, men däraktieportföljens utseende kan variera övertiden. Vidare antas den evige placeraren skilja sig från övriga aktörer påaktiemarknaden genom att man har ett mer långsiktigt perspektiv vid såväl ny- somomplaceringar. Denna långsiktighet antas innebära attden evige placeraren i högre grad än andra skall se till den långsiktigautdelningstillväxten och mindre till värdetillväxten iett kortare tidsperspektiv. Direktiventalar entydigt för att utredningen skall begränsa sinanalys till rollen som kapitalplacerare. Placerarens ägarrollanalyseras ej. Ienlighet med direktiven koncentrerar utredningen sitt intresse påavkastningen som placeringskriterium. Innebörden förplaceringspolitiken av kompletterande kriterier behandlas ej. Det ligger också utanförutredningens uppdrag att analysera den samhällsekonomiska innebörden i eneventuell sektorsavgränsning av placeringarna. Utredningenförutsätter slutligen, utifrån ett grundläggandekrav på marknadsmässighet i aktieplaceringarna, att placeraren har möjlighetatt i Prop.1983/84:50 23 ett mer kortsiktigt tidsperspektiv hålla vissa medel i likvid form. I kapitel 2 behandlar utredningen olika modeller för det avkastningskrav, som huvudmännen skall ställapå den institutionelle placeraren.Ett avkastningskrav uttrycker principiellt enskilda individers, individgrupperseller hela samhällets värdering av inkomster jämfört medinkomster . Avkastningskraven påaktiemark naden manifesteras i normala fall för aktieförvaltare och företag dels genom köp- och sälj-beslut på marknaden, dels genom att olika ägargrupper meddelar sina krav genom "direktauttalanden" på bolagsstämmor, genom styrelserepresentation och vid andrakontakter med företagsledningarna. Den första metoden genom köp- och säljbeslut är därvid det vanliga sättet för ägarna attsignalera sina krav på avkastning. Genom köp- och säljbeslut kan ägarnapåverka aktieförvaltande institutioner genom att förnya eller att ta tillbaka uppdraget. Med denna förutsättning finnsinget direkt behov av något utifrån formaliserat placeringsreglemente med kvantitativtpreciserade avkastningskrav. För den typ av placerare utredningenbehandlar är inte ovanstående förutsättning uppfylld. Utredningen antar här att placerarens huvudmän på kort Prop.1983/84:50 24 siktendast i begränsad omfattning eller inte alls -- kommeratt låta kapitaltilldelningen bli beroende av resultatet avplaceringsverksamheten. Därigenom uppstår behov av placeringsreglementen och preciseradeavkastningskrav. För att nivåmässigtkunna fixera ett avkastningskrav i reala termer väljerutredningen en samhällsekonomisk utgångspunkt. Över längre tidsperioderunder har funnits en god överensstämmelsemellan räntenivån -- mätt som den långa realräntan och tillväxttakten i den svenska ekonomin. Dennaobservation sätts i relation till vissa resultat i modern,ekonomisk forskning, där man inom ramen för visserligen starkt förenklademodeller visat att välfärden i samhället tenderar att bli den största möjliga då det råder en överensstämmelsemellan realränta och tillväxttakt i ekonomin. Denna s.k. "gylleneregel" ger ytterligare en utgångspunkt för att nivåmässigt fixera ett avkastningskrav. Ienlighet med den "gyllene regeln" bör avkastningskravet fixerasmot bakgrund av de bedömningar man kan göra av denlångsiktiga framtida tillväxttakten i svensk ekonomi. Den senare är i sintur bestämd av arbetskraftstillväxten ochden tekniska utvecklingen. Utredningen föreslår efter att ha gjort bedömningarav dessa faktorer att placeraren åläggs ett realt avkastningskrav om . Prop.1983/84:50 25 För ovanstående nivå påavkastningskravet talar även den genomgång, som utredningen gjort av de' avkastningskravsom kapitalplacerande institutioner som , ochSPP arbetar med. Enligtdirektiven skall utredningen pröva en koppling av avkastningskravet till.en ellerannan obligationsränta. Utredningen avvisar emellertid en sådankoppling. Visserligen kan under ideala förhållanden realräntan på långa obligationer komma att överensstämma medden långsiktiga tillväxttakten i ekonomin. Dessa ideala förhållanden äremellertid inte för handen, bl.a. beroende på trögheter i ränteanpassningenvid varierande inflationstakter. Den reala obligationsräntan utgör därför en dålig mätare på detreala avkastningskrav, som man enligt den "gyllene regeln" skall ställa på enkapitalplacerare. Utredningenföreslår i .stället följande, mer direkta lösning. De medel placerarentilldelas omräknas löpande med förändringen i konsumentprisindex. På dessainflationsjusterade medel ställs ett avkastningskrav om . Utredningenföreslår att ovanstående reala avkastningskrav utformas som ett flödeskrav,som ett krav på betalningar till huvudmännen.Placeraren skall till huvudmännen inleverera ett belopp, svarande mot av detinflations-justerade kapitalet. Prop.1983/84:50 26 Enligt utredningen kan det reala avkastningskravets utforrraiingsom ett flödeskrav motiveras ur styrsynpunkt.Ett krav på placeraren att årli-'" gen leverera in en i reala termerdefinierad avkastning till huvudmännenbör bli ett väsentligt inslag i de senares övervakning och granskning av placeraren. Det är därvid av storvikt att det fixerade flödeskravet tillämpas konsekvent, särskilt om medelstilldelningen 'enbart i begränsad omfattning kommer att bli resultatberoende. En förändring av det reala avkastningskravet om 3 I bör vidtas förstom det framkommer avgörande indikationer på att de långsiktigatillväxtbetingelserna förändrats i eneller annan riktning. Utredningen framhålleravslutningsvis i kapitel 2 utan att föreslå några rutiner att redovisningen av placerarens resultat måsteutformas på ett enkelt och enhetligt sätt. Därigenom gesförutsättningar för en bred diskussion, där resultaten förolika placerare kan jämföras. Man bör därvid söka finna metoder, som tillåter jämförelser överlängre tidsperioder. Resultatet ettenstaka år mätt genom totalavkastningen på gjorda placeringar -- för en långsiktigplacerare, kan inte tillmätas någon större vikt, då detta starkt kan påverkas av kortsiktiga kursförändringar påaktiemarknaden. 1983/84:50 27 Utredningen behandlar i kapitel 3 placeringspolitiskariktlinjer för en långsiktig placerare på aktiemarknaden. De rekommendationer utredningen ger är därvid av ettförhållandevis allmänt slag. Detta beror på att huvudmänneni ett reglemente enbart kan arige vissa förutsättningar förplaceringsverksamheten, dels i form av ett avkastningskrav, dels genom allmänna anvisningar vad gäller bedömningar av företag och de risker som är förbundna medaktieplaceringar. Utredningen anser inte att det finns några enkla tumregler som kan tillämpas, varken nar det gäller att översätta det externa avkastningskravet till ett internt krav, som skallanvändas i den löpande placeringsverksamheten, eller när det gällervärderingen av företag. Det åliggerden enskilde placeraren att genom egna bedömningarav företag och branscher aktivt inhämta sådaninformation att man kan uppfylla placeringsreglementets bestämmelser. Utredningen redovisar olika metoder att värdera företag. För en långsiktig placerare är det naturligt att utnyttja sådanavärderingsmodeller, som tar hänsyn till företagenslångsiktiga utdelningstillväxt. Dessa modeller har visserligen en del svagheter,men de kan vara användbara hjälpmedel, närplaceraren jämför sin egen värdering 1983/84:50 28 avett visst företag med den övriga marknadens bedömningar. Utredningenredovisar vidare vissa allmänna principer för riskbedömningar,där huvudslutsatsen är att placeraren i sitt val av aktier måste bedöma, inteenbart den osäkerhet, som är förknippad med ett enskilt företags framtidautdelningsströmmar. Han måste därutöver ta hänsyn till hur den totala risken -- osäkerheteni den framtida avkastningen på placerarens samlade tillgångar påverkas avatt man förvärvar en viss aktie. De riskpremier, som placerarenskall arbeta med, kommer därvid att variera beroende på vilkentyp av företag det är fråga om. mening får det yttre kravet om uppfattas som ettminimikrav. I normalfallet skall den förväntade avkastningen på en aktieplacering överstigadetta minimikrav. I det fall placeraren bedömer det totala riskinnehållet isina samlade tillgångar som för stort, kan placeringar med en lägreavkastning än det externa kravet medges om den totala risken därmedreduceras.