prop · G7036 · 1983-12-31 00:00:00 — Närdet rör sig om småföretag har ersättning utgått också lill företag som hardrivits i bolags- eller föreningsform. Vad gäller juridiska personer i övrigthar i vissa fall ideella föreningar och bostadsrättsföreningar fått ersättningfrån anslaget. Vid några enstaka tillfällen har ersällning utgått lill kommunersom har drabbats av skador. Räddningsljänstkommitténanser alt syftet med ett skydd vid naturolyckor i främsta rummet bör vara atttillgodose enskilda skadelidande i deras egenskap av privatpersoner. Om enrörelse eller annan näringsverksamhet har betydelse för försörjningen av depersoner som äger verksamheten, bör enligt kommitténs mening en sådan ocksåkomma i fråga. Verksamheten bör dock till en väsentlig del bygga på en personligarbetsinsats av dessa personer. Del bör enligl kommittén sakna betydelse om verksamhetenbedrivs som enskild firma eller i bolagsform. Som exempel på verksamhet som börskyddas anger kommitlén hantverkare, mindre butiksägare och jordbmkare. Del är enliglkommitléns uppfattning nödvändigt att skyddet får en sådan utformning alt delläcker bostadsrättsföreningar och andra sammanslutningar som mol enkapitalinsats tillhandahåller bosläder. Kommitlén anser det naturligt attsamhället sörjer för all allmännyttiga ideella föreningar skyddas vid nalurolyckor.Enligl kommitléns uppfatlning bör frågan om staten skall lämna ett ekonomisktstöd lill en kommun som har drabbats av naturskador bedömas från fall till fallpå samma sätt som har skett . Remissinstansernaär genomgående positiva lill kommitténs förslag. Från flera håll framförs dockönskemål om utvidgning av del föreslagna försäkringsskyddet. Dessaremissinstanser anser att skyddet skall omfatta skadelidande som l.ex. förelag,ekonomiska föreningar och ägare av hyreshus. Jagdelar räddningstjänstkommitténs syn på frågan om vilka skadelidande som bör omfaltasav ett skydd i den nu aktuella ordningen. Utgångspunkten bör vara att del ifrämsta rummet är enskilda skadelidande som skall tillgodoses. Mot dennabakgrand är det enligt min mening naturligt om en viss verksamhet som bygger påen personlig insats från den skadelidandes sida och som har väsentligbetydelse för hans försörjning skall omfattas av skyddet. Vadförsl gäller avgränsningen mol del försäkringsbara områdei ansluter jag mig tillräddningstjänstkommiiténs och flertalet remissinstansers uppfattning, nämligenall ersättning inte skall utgå för skador som del går att försäkra. Det kanemellertid som framhåller förekomma t2 1983184. Prop.1983/84:6 12 fall där underlåtenheten att teckna eller vidmakthålla enförsäkring som omfattar nalurolyckor kan vara ursäktlig. Möjligheten förregeringen att ge ersällning i ett sådanl fall bör därför inte helt uteslutas.Del bör dock strykas under att skälen för ersättning måste vara mycket slarka. Vid sidan av försäkringsskyddet och den statligaersättningen från fall till fall finns speciella ersättningssystem, nämligen skördeskadeskyddel,rennäringens kalastrofskadeskydd, ersättning vid vissa skador som orsakats avrovdjur och vilt samt statligt stöd vid skada på fiskeredskap. Skördeskadeskyddel innebär alt jordbrukare får, efteravdrag av viss självrisk, ersättning som svarar mot skördeförlusten beräknadutifrån bl. a. företagets areal av olika grödor och den för det aktuellaskördeområdet bestämda avvikelsen från normal heklarskörd. Skyddet omfattar allaallmänt odlade grödor med undantag av främst trädgårdsväxter och vissaärtväxter. Ersättningarna för inträffade skador betalas ur en särskild skördeskadefond.Av medelstillskotlel lill denna fond svarar staten för två tredjedelar ochjordbrukarna själva för en tredjedel. I den upprättadedepartementspromemorian (DsJo 1983:8) Skördeskadeförsäkring redovisasförutsättningarna för att skapa ell individuellt försäkringssystem. Förslageti promemorian bereds inom . Rennäringens kalastrofskadeskydd har i första hand enskadeförebyggande karaktär. Vid en katastrofsituation utgår bidrag lillutfodring, transporter och andra skadeförebyggande åtgärder. Individuellersättning utgår också för inträffade skador. De medel som ställs till katastrofskyddelsförfogande administreras av samefonden. Ersättning för skador på tamdjur utgår lill följd avangrepp av björn, varg, järv, lo eller öm. Fråga om ersättning prövas avlänsstyrelserna i Västernorriands, , och länför skada inom resp. län och av för skada i landet i övrigt. För skada på gröda eller på trädgårdsodling orsakad avälg, kronvill eller dovvilt utgår ersättning till jordbruksföretag ellerförelag för yrkesmässig odling av trädgårdsväxter. Ersättning utgår endast tillden del skadan överstiger en för företagel beräknad självrisk. För varje älg, kronvilloch dovvili som fälls betalas en avgifi som går till en särskild viltskadefondi varje län. prövar frågor om ersättning. Staten betalar bidrag yrkesfiskare som till följd avstorm har drabbats av skador på fasta fiskeredskap, dvs. lax- och ålgarn. Somett komplement till bidragen kan de skadelidande även få lån. Fiskeristyrelsenhandlägger frågor om bidrag och lån. anser att skador på grödor inomden del av växtodlingen som omfattas av befintliga ersättningssystem även iframliden skall ersättas inom ramen för dessa syslem. När det gäller skördeskadorpå grödor inom den del av växtodlingen som inte omfattas av skördeskadeskyddel,måste målsättningen enligt kommitténs mening vara 1983/84:6 13 attskördeskador skall ersättas på ett likartal sätt oavsett vilka typer av grödorsom har träffats. Kommitténanser all det saknas anledning att i den ordning det nu är fråga om beaktaskador som har drabbat rennäringen. Inte heller fasta fiskeredskap bör enliglkommittén beaktas som skadeobjekt i förevarande ordning. Remissinstansernaär i huvudsak positiva lill räddningstjänslkommilténs förslag. För egen del anser jag attskador som faller inom ramen för de speciella ersättningssystemen bör ersättasenligt dessa. Vad gäller skador på grödor anser jag efter samråd med chefen förjordbruksdepartementet att frågan om ersättning vid sådan skada bör prövassedan pågående arbele rörande skördeskadeskyddets utformning har slutförts. De möjlighelertill ersättning av statsmedel som hitlills har funnits vid skada på trädgårdsgrödorbör därför behållas t. v. Detla innebär alt riktlinjerna för det nuvarande nalurkalaslrofanslagelbör tillämpas vid sådana skador. Medel får som jag har anfört begärassärskilt av eller tas från anslaget Ofömtsedda utgifter. Beträffandeskador på växthus och liknande installa-Uoner anser jag lill skillnad frånkommittén all de bör ersättas på liknande sätt som jordbrukels byggnader, dvs.de bör kunna försäkras. Enligl uppgift finns redan särskilda försäkringsformerför den aktuella verksamheten. Vad jag nu har anfört innebär att jag - eftersamråd med chefen för - förordar att utbetalningarnafrån anslaget Bidrag vid förlust på grund av naturkatastrof m. m. under niondehuvudtiteln upphör vid utgången av och alt anslaget slopas fr.o.m.nästa budgetår. Vadgäller de naturolyckor som liksom skall kunna ersättas från fall tillfall bör det arbele som pågår inom försäkringsbranschen i syfte att ylteriigareutvidga möjligheterna att erbjuda försäkringsskydd för nalurolyckor också påsikt medföra ett minskal behov av statliga medel. Något permanent statligtersättningssystem behöver därför inte byggas upp. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag all regeringen föreslårriksdagen attgodkänna de principer för ersättning för skador till följd av nalurolyckor somjag har förordat. 1983/84:6 14 Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta det förslag som föredraganden har lagtfram. 1983/84:6 15 Sammanfattningav betänkandet (Ds Kn 1982:1) Ersättning för skador på grund av naturolyckor Kommitténs uppgifthar enligt direktiven varit att utreda fråganom ersättning för skador pågrund av naturkatastrofer. Ersättning från staten försädana skador betalas f.n. från naturkatastrofanslaget enligt principer som hargodkänts av 1960 och riksdagar. I en del fall som t.ex. vid Tuveskredethar även förekommit att ersättning betalats på grundval av andra principer efter särskilda beslut av . Erfarenheterna från handläggningenav ersättningsfrågorna har aktualiserat en översyn av ersättningspinciper-na. Enligt föredragandestatsrådet är det naturligt att skador som uppkommer vid naturkatastrofer, så långt det är möjligt med hänsyn till försäkringsmässigasynpunkter, ersätts inom ramen för försäkringsskyddet. Kommitténs arbete bör därför bedrivas i nära samarbete med försäkringsbranschen, framhålls dpt i direktiven. Kommittén har genomfört utredningsarbetet enligt följande uppläggning,vilken uppläggning i stort sett har fölits ock såi dispositionen av delbetänkandet. Sedan fakta om och erfarenheterav nuvarande regler i och i vissa andra länder för ersättning till de skadedrabbade vid naturhändelser har sammanställts harkommitténs första uppgift varit att sökaavgränsa kretsen av skadehändelser, skador och skadelidande som bör behandlas här,dvs. bör omfattas av ett skydd i förevarande ordning. I det sammanhanget har kommittén sökt åstadkomma en lämpligavgränsning mot de naturskador som kanersättas inom ramen för vissa särskildaersättningssystem. Ett specielltproblem har därvid omfattningen av ett framtidareformerat skördeskadeskydd erbjudit. Härefter har behandlats frågan om ett mera heltäckande försäkringsskydd. Kommittén har idenna fråga haft överläggningarmed de privata försäkringsgivarna. Med hänsyn tillresultatet av dessa överläggningar har kommittén slutligen 1983/84:6 16 haft att ta ställningtill i vad mån det är påkallat med något stödfrån samhällets sida till dem som har drabbats av naturskadoroch hur detta stöd i så fall bör utformas. Vid avgränsningen avkretsen av skadehändelser, skador och skadelidandehar kommittén uppfattat sitt uppdrag vara attavgränsa ett område på vilket deskadelidande bör vara berättigade till ersättningenligt permanenta enhetliga regler . Kommittén har därvid ansett att utgångspunkten börvara vad samhället - bortsett från försäkringsskyddet - skulle kunna tänka sig att ersättai detta sammanhang. Vad angår skadehändelserna har kommittén funnit att det inte börställas krav på en viss omfattning av en händelse föratt samhället skall hjälpa de skadelidande. Vikt bör i ställettillmätas skadornas betydelse för den enskilde drabbade. I stället for att avgränsaskadehändelserna genom en definition avbegreppet naturkatastrof - som för tankarnatill händelser av stor omfattning - harkommittén därför funnit en lämpligare utgångspunktvara att ställa samman ett antal konkreta falldär ersättning kan diskuteras. En genomgång har gettkommittén anledning att diskutera följande typer händelser: - jordskred,jordras, bergras och laviner; - stormar ochhagel; - översvämningar och dammgenombrott; - ".nötryck (snöoväder); - frost (tjäle); - torka och fukt; - svamp-, bakterie-,vä.xt-, sjukdoms-, insekts- ellerdjurangrepp ; 1983/84:6 17 - påsegling av broar; - oljeutsläpp eller utsläppav andra skadliga ämnen i vattnet, i luften eller på marken. Kommittén har sedanuppställt vissa kriterier med stöd av vilka en del av dessa händelser har kunnat uteslutas. Ett sådant kriterium har varit att endasthändelser som är rena naturföreteelserbör komma i fråga, dvs. den egentliga grundläggande orsaken till skadorna skall vara en företeelse som inte kan grunda skadeståndsrättsligtansvar för någon. På grund härav har händelsersåsom dammgenombrott, explosioner, påsegling av broar och oljeutsläpp eller utsläppav andra skadliga ämnen i vattnet, i luften eller på marken i de fall sådana händelser kan sägas vara den grundläggande orsaken till skadorna uteslutits. Andra kriterier som kommittén har funnit anledning uppställa har varit att händelserna inte får vara mycket vanliga eller ha ettlångsamt odramatiskt förlopp. Till följdhärav har händelser som isskruvning erosion och tjällossning uteslutits. Skadeorsaker som frost, torka, fukt och svamp-, bakterie-,växt-, sjukdoms-, insekts- eller djurangrepohar kommittén bedömt sikna praktisk betydelse i andra sammanhang än vid skador påväxtodlingens grödor. I frågaom sådana skador som till stor del ersätts inom ramen förskördeskadeskyddet har kommittén gjort den bedömningenatt de i sin helhet börhänföras till detta skydd. I avvaktan på attdet sker en prövning om detta är tekniskt möjligtatt åstadkomma har kommittén funnit den smidigaste lösningen vara att de skador på växtodlingensgrödor som inte omfattas av skördeskadeskyddet - i enlighet med nuvarande praxis -i mån av behov får ersättas från naturkatastrof-anslaget, vilket anslag alltså tills vidare börbehållas för denna typ av skador. 1983/84:6 18 Sammanfattningsvis har koi-rittén funnit att det finns an-ledning räkna ned följandeskadehändelser : - jordskred,jordras, oer';:r':;s och laviner; - stornar ochhagel ; - snötryck (snöoväder) Som en lämplig samlande.beteckning på dessa händelser föreslår koTTimitténnaturolyckor . I denna beteckning fåranses ligga såväl att det skall röra sig om en ren naturhändelse son att denna händelse inte får vara alltför vanlig eller ha ett långsamt odrarr,atiskt förlopp. Beteckningen innebärinte någon begränsning till endast händelser av större omfattning. I betänkandets titel återfinnsdenna beteckning. Kommittén föreslår att det skyddsom skall ges i förevarande ordning får or.fatta alla sådanaskador som enligt skadeståndslagen (1972:207) benär.ns sakskador eller egendomsskador , dvs. skadorson innebär en fysisk försämring av fasteller lös egendom, sot, består i att sådan egendom har gåttförlorad eller följdskador till skador av detta slag i form avinkomstförlust eller intrång i näringsverksamhet. Skyddet föreslås vidare i förstahand omfatta skador som har drabbat enskilda personer antingen i deras egenskapav privatpersoner eller som rörelseidkare.Det är därvid endast rörelseverksamhet eller annan näringsverksamhet som har betydelse för ägarnas försörjning ochtillika till en väsentlig del bygger på en personlig arbetsinsats av dessa som enliqtkommitténs uppfattning bör komma i fråga.Skyddet kfiiniiior (lärmod att omfatta småföretagare såsom exempelvis hantverkarn och mindre butiksägare. Till denna kategori hör ocksii j')rf]brukare. I fråga ot.\ rörelseverksanhet eller näringsverksamhetav nu angett slag bör det sakna betydelse omverksamheten bedrivs Prop.1983/84:6 19 som enskild firma eller i bolagsform. Detta innebär således attskyddet kan komma att omfatta ävenjuridiska personer . För att alla boendeformer som är förenade meden kapitalinsats skall behandlas lika har kommittén ocksåfunnit att bostadsrättsföreningar och liknande sammanslutningar bör komma i fråga. Ideella föreningar scm fullgör allmännyttiga ändamål bör ocksåskyddas. Vid överläggningarna med försäkringsgivarna har kommitténhaft som målsättning att få till stånd ett i princip heltäckande försäkringsskydd på det område som kommitténenligt vad nu har redogjorts för har avgränsat. Vid en jämförelse mellan det nuvarande försäkringsskyddetcli de skador som faller inom områdethar kommittén till en början kunnat konstatera att försäkringsåtagandena vid naturskador i stort har inriktats på just de händelser,den typ av skador och bl.a. de kategorier skadelidande som är aktuella i detta sammanhang. Kommittén har dock bedömtförsäkringsskyddet vara dåligtutvecklat nå vissa områden, framförallt har detta gällt översvämningar. Här har samhälleti betydande omfattning fått gå in och ersätta de skadelidande. Från kommittén sida har framhållitsatt det översvämningsskydd som erbjuds i försäkringarna ärbristfälligt genom att det dels inteomfattar skada genom att hav, sjö eller vattendraghar svämmat över, dels inte omfattar byggnad och tomt och dels inte gäller i bl.a. fastighets-, företags-, affärs-och lantbruksförsäkringarna. Försäkringsgivarna har utarbetat ett förslagtill ett obligatoriskt skydd vid översvämningsskador omfattande alla försäkringstagaresom har hem-, villa-, fritidshus- och lantbruksförsäkringarna - dvs. huvudsakligen de försäkringsformersom gäller för privatpersoner - vilket förslag försäkringsgivarna, om hinder ej möter i gällandelagstiftning, har förklarat sig beredda att genomföra. Prop.1983/84:6 20 att skyddet förde berörda kategorierna försäkringstagareskall utformas som ett helvärdesskyddavseende byggnader, lös egendom och avbrottsförlust och omfatta översvämningar till följd av skyfall, snösmältning samt stigande sjö och vattendrag. Enligt kommitténsönskemål har försäkringsgivarna under angivna förhållanden vidare förklaratsig beredda att för samma kategorier försäkringstagareinföra ett obligatoriskt helvärdesskydd vid skador på tomt till följd av jordskred och liknande händelser. För de nya åtaganden som blir aktuella föreslås det att kostnadernadelas "lika av alla", dvs. att tilläggspremien bestäms utan att det görs någonindividuell riskbedömning. Vid kontakter med försäkringsinspektionen och harframkommit att dessa myndigheter med hänsyntill de intressen de har att bevaka inte har haft något att erinra mot förslaget. har tvärtomförklarat att man ställer sig positiv till detta. Förslaget har även diskuterats under hand med företrädare för näringsfrihetsombudsmannenmot bakgrund av att försäkringsbolagen har förklarat attde avser att träffa ett avtal rörande innehålleti detta. Därvid har ifrågasatts om inte ett sådant avtal - med hänsyn tillatt det innebär att det inte fär ske någonindividuell riskbedömning vid premiesättningen - kommer att medföra en sådankonkurrensbegränsning med skadlig verkan somavses i 5 § andra stycket lagen (1953:603) om motverkande i vissa fall av konkurrensbegränsning inom näringslivet(konkurrensbegränsningslagen). Kommittén haremellertid gjort den bedömningen att samhällets intresse att det anordnas ett försäkringsskyddpå det här områdetmåste anses väga tyngre änsamhällets intresse att i detta fallupprätthålla en fri konkurrens. Kommitténhar därvid tagit fasta på att förslagetinnebär ett tillmötesgående av etti direktiven direkt uttalat önskemål från regeringenssida om ett försäkringsskydd på detta område och att 1983/84:6 21 det tillgodoser ett mycket angeläget socialt ändamål. bådeur samhällets och den skadelidandessynpunkt måste det vidare anses innebära en smidigare lösningatt skadorna kommer att omfattas av försäkringsskyddet änom staten skall svara för ersättningen. Det är också rimligare att kostnaderna för de berördaskadorna bärs av fastighetsägarna änav samhället (skattebetalarna).Konkurrensbegränsningslagen bör därför enligt kommitténsuppfattning inte få lägga hinder i vägen för genomförandet av förslaget. Fråganbör i sista hand underställas prövning. Mot den nu redovisade bakgrunden finns det således anledning räknamed att försäkringsskyddet i stort sett kommer att vara heltäckande förenskilda som drabbas. Det är i huvudsak endast vid översvämningsskadorsom drabbar småföretagare, bostadsrättsföreningar och ideella föreningar som det ännu inte harlagts fram något förslag till en försäkringslösning. Försäkringsgivarnahar dock förklarat sig beredda att ytterligareöverväga en sådan lösning, som av närmast tekniska skäl inte har varit möjlig att åstadkomma. Kommittén har redanmed hänsyn till de föreståendeutvidgningarna av försäkringsskyddet bedömt de skador som inte kommer attomfattas av försäkringsskyddet vara så få att det införmöjligheten av att sådana skador inträffarvarken är nödvändigt eller ens rimligt att byggaupp något permanent statligt ersättninqsystem. Ersättningsfrågorna kan förskador av detta slag lösas från fall till fall i samma extraordinära ordning som har skett. Kommittén har såledesansett att den uppnådda överenskommelsen med försäkringsgivarna ger möjligheter att bereda de skadelidande en godtagbar ersättning i det stora flertalet av de nu aktuellaskadefallen. Mot denna bakgrund har kommittén därför beslutat att inte lägga fram något förslag till ett permanent statligt ersättningssystem. Prop.1983/84:6 22 Sajiimanställning av remissyttranden över räddningstjänstkontmit- téns betänkande (Kn 1982:1) Ersättning för skador på grund av naturolyckor Efter remiss har yttranden över betänkandet avgetts av försäkringsinspektionen,kammarkollegiet, statskontoret, , , , länsstyrelserna i , , , , Göteborgsoch , , , Västernorriandsoch . , ,hantverks- och industriorganisation - Familjeföretagen, . , , Centralorganisationen /SR, i ,, ochSveriges villaägareförbund. Räddningstjänstkommitténhar haft överläggningar med försäkringsgivarna för att i enlighet med koninitténs direktiv få tillstånd ett i princip heltäckande försäkringsskydd. Resultatet av överläggningarnainnebär enligt kommittén sådana utvidgningarav försäkringsskyddet att de skador som inte kommer att omfattas av skyddetbedöms vara så få att detvarken är nödvändigt eller ens rimligt att byggaupp något permanent statligt ersättningssystem. Ersättningsfrågorna kan enligt kommitténs mening förskador av detta slag lösas från fall till fall i samma extraordinära ordning som har skett. Remissinstanserna ansluter sig med något enstaka undantag till kommitténs allmännabedömningar. De invändningar som framförs redovisas i det följande. 1983/84:6 23 Kommittén anser attnaturolyckor är en lämplig samlande beteckning på de händelser sombör omfattas av ett skydd för de skadelidande. De händelser som avses är åskslag, jordskred, jordras, bergrasoch laviner, jordskalv, stormar och hagel, översvämningar samt snötryck(snöoväder). Enligt kommittén kan detinte helt uteslutas att det kan inträffa andra typer av händelser än dessa. Kommitténanser dock att riskerna för detta är små. Remissinstanserna lämnarkommitténs förslag i fråga om avgränsningen av skadehändelsema utan erinran. Med hänsyn till det ekonomiska skydd somvid personskador ges i annan ordning anser kommittén att det saknas anledning att i detta sammanhangbeakta sådana skador. Skydd bör enligt kommitténsmening ges vid sakskador eller egendomsskador, dvs. skador som innebär en fysisk försämring av fast eller lös egendom eller som beståri att sådan egendom har gått förlorad. Som följdskada till en sakskada bör enligt kommitténavbrottsförlust ersättas. Härmedavses inkomstförlust eller intrång i näringsverksamhet. Äveni fråga om avgränsningen av skadorna lämnas kommitténs förslag utan erinran. Enligt kommitténsmening bör syftet med det skydd somtillskapas i främsta rummet vara att tillgodoseenskilda skadelidande, dvs. Sådan rörelseverksamhet eller annan näringsverksamhet som har betydelse för försörjningen av de personer som äger verksamheten och som bygger på en personlig arbetsinsats av dessa personer bör enligt kommitténockså kunna komma i fråga. Det bördärvid sakna betydelse omverksamheten 1983/84:6 24 bedrivs som enskild firma eller i bolagsform. att bostadsrättsföreningar ochvissa ideella föreningar skall omfattas av skyddet.Vad gäller kommuner bör enligt kommitténsmening frågan om ersättning frånstaten bedömas från fall till fall. Detsamma bör enligt kommitténgälla för vissa typer av indirekta skadeverkningar till följd av naturolycka. Remissinstanserna ärgenomgående positiva till kommitténs förslag. Från flera hållframförs önskemål om utvidgning av försäkringsskyddettill även andra skadelidande än de nu föreslagna. förutsätter att fortsättaöverläggningar kommer till stånd för att lösaproblemen för de kategorier försäkringstagare,bl.a. företag och bostadsrättsföreningar, för vilka någotförslag till lösning inte presenteras. i Göteborgsoch län framhåller önskvärdheten i att kommittén medverkar till att försäkringsskyddet utvidgas till att omfatta översvämningsskadorm.m. som kan drabba småföretagare, bostadsrättsföreningar och ideella föreningar, dvs. sådant som pga. tekniska hinder intehar kommit att omfattas av det utökadeförsäkringsskyddet. i förutsätter att försäkringsskyddet utvidgas till att omfatta även småföretagare, bostadsrättsföreningar och ideella föreningar.