prop · G70371 · 1983-12-31 00:00:00 — I fråga om avgifterna för fisk gäller nu den ordningen attköparen är 1983/84:71 88 avgiftsskyldigför fisk som köpts på fiskauktion. Avgiften betalas emellertid av köparen tillden som driver fiskauktionen (fiskhamnsförvaltnlng eller annan),vilken i sin tur levererar in avgiften till JN. Enligt utredningen bör den somhar att belala in avgiften till JN fortsättningsvis även vara formelltavgiftsskyldig. Deav utredningen föreslagna ändringarna i denna del har inte rönt någrainvändningar från remissinstanserna. Enligt min mening bör utredningens förslaggenomföras eftersom detta innebär en förenkling och etl förtydligande avavgiftssystemet. Jag föreslår därför att skaltskyldighetsbestäm-melserna idessa avseenden ändras pä angivet sätt. Förfierlalet punktskatter gäller enligt de nuvarande reglerna atl tidpunkten förskattskyldighetens inträde sammanfaller med tidpunkten för redovisningsskyldighetensinträde. 1 deklarationen för varje redovisningsperiod skall skatten på devaror tas upp för vilka skattskyldighet inträtt . I deklarationenför viss redovisningsperiod skall därför tas upp de leveranser och uttag somskett även om fakturering och bokföring av fordringar somuppkommit genom leveranserna äger rum först under en senare redovisningsperiod.I den män en sådan eftersläpning förekommer skulle det därför vara nödvändigtatl den skattskyldige - om författningarnas redovisningsföreskrifter skallkunna följas vid sidan av den vanliga bokföringen har en separat bokföringtill underlag för skatteredovisningen. 1prakfiken har dock beskattningsmyndigheten godtagit en skatteredovisning somutgår frän faktureringen. I normalfallen brukar sådana förskjutningar avredovisningen som medför atl skatten redovisas i perioden efter den dåleveransen skett av revisorerna anmärkas som periodiserings-fel men inte ledatill någon justering. Vid skattehöjningar gör man emellertid korrigeringar avsådana periodiseringsfel. Enbeiydande del av de skattskyldiga tillämpar därför i praktiken redan nu enredovisningsmetod som bygger på en bokföringsmässig redovisning av skatten. Ifråga om mervärdeskatten gäller fr.o.m. att skatt skallredovisas räkenskapsenligt. Skatteredovisningen skall ske när affärshändelse,genom vilken skattskyldighet har inträtt, bokförs eller borde ha bokförts (5 a§ ML). Metoden innebär alt redovisningen - utöver kontanta betalningar - skallinnefatta uppkomna fordringar. Enligt bokföringslagen, (1976: 125) BFL, skallfordringar bokföras så snart det kan ske sedan faktura eller annan handling,som grundar anspråk på vederlag utfärdats eller sådan handling bort föreliggaenligt god affärssed (8 § andra stycket BFL). Den nuvarande ordningen innebärsåledes att viss kan förflyta från det leverans skett lill dessfordran på köparen bok- 1983/84:71 89 förts.Anknylningen till faktureringen gör att denna redovisningsmetod vanligenbenämns faktureringsmetoden. Vissanäringsidkare tillåts att dröja med bokföring av fordringar och skulder tillsbetalning sker (8 § tredje stycket BFL, som kompletterats med anvisningar frånbokföringsnämnden). Någon löpande eller periodisk grundbokföring av obetaldafakturor sker inte . Vid räkenskapsårets slut skall dock allfid dåobetalda fordringar bokföras. Denna metod för bokföringen benämnskontantprincipen, i mervärdeskattesammanhang bokslutsmetoden. anvisningar får näringsidkare som har en årsomsättning sominte överstiger etl belopp som motsvarar 20 gånger basbeloppet enligt lagen(1962:381) om allmän försäkring generellt tillämpa kontantprincipen. Utredningenföreslår atl faktureringsmetoden alllid skall tillämpas vid redovisningen avpunktskatterna. Enligt utredningen innebär detta för de störte företagen meddatoriserade bokföringsrutiner, som svarar för redovisningen av den helt övervägandedelen av de olika skatterna, i huvudsak endast elt lagfästande av nuvaranderedovisningspraxis. Enligt utredningen bör även för de medelstora och för demindre företagen en skatteredovisning som utgår frän bokföringsskyldighetenenligl BFL vara mest lämplig- Vissatransakfioner föranleder skattskyldighet utan att bokföringsåtgård behöverföretas enligt BFL. För sådana fall föresläs en regel i LPP som anger attskyldigheten alt redovisa skatten uppkommer med skattskyldigheten. Remissinslansernaär genomgående positiva till förslaget om en övergäng till bokföringsmässigredovisning av punktskatterna. Bl.a. framhålls att ändringen innebär attskatteredovisningen samordnas med den vanliga affärsbokföringen. En samordningsker även med mervärdeskatteredovisningen. Detta ger enligt remissinstansernabl. a. konlrollmässiga fördelar. Enligtmin mening är det som främst talar för att använda faktureringsmetoden vidskatteredovisningen de redovisningstekniska fördelarna. Genom en sådan metoduppnäs en samordning mellan den vanliga affärsbokföringen ochskatteredovisningen. Det underlättar arbetet för de skattskyldiga och skaparbättre förutsättningar för beskaltningsmyndighetens kontrollverksamhet. Vidareär det av värde atl reglerna för redovisningen av punktskatter ochmervärdeskatt kan göras lika. En övergäng lill faktureringsmetoden skulle förflera punktskatter innebära etl lagfästande av nu tillämpad redovisningspraxis. Omläggningenlill faklureringsmeloden för mervärdeskatteredovisningen var förenad med vissaproblem på grund av verkningar på de skattskyldigas likviditetsförhällanden.Med tillämpning av kontantmetoden uppkommer skyldighet att redovisa skattenförst när betalning erhålls från köparen. Om säljaren lämnar läng kredit tillköparen medför faktureringsmetoden en avsevärd tidigareläggning avredovisningsskyldigheten. 1983/84:71 90 att komma till rätta med dessa problem förenadesomläggningen med särskilda övergångsbestämmelser. Pä punktskatteomrädetuppkommer i allmänhet inga sädana likviditetsproblem. Det är endast för skattenpä annonser och reklam som frågan uppkommer. Jag återkommer i det följandetill detta. Jag föreslår således att redovisningen av punktskatternaskall ske så att lill varje redovisningsperiod skall hänföras den skatt förvilken redovisningsskyldighet har inträtt och attredovisningsskyldigheten skall inträda när affärshändelse som grundarskattskyldighet enligt god redovisningssed bokförts eller borde ha bokförts.Vidare bör, som ulredningen föreslagil, redovisningsskyldigheten vad gällerhändelser som inte föranleder någon bokföringsätgärd inträffa somskattskyldigheten inträder. Denna regel erfordras eftersom skattskyldighetinträder i vissa fall utan att bokföringsskyldighet föreligger. Ett exempel ärleveranser av flytande bränslen m. m. till skattskyldigs egetförsäljningsställe som inte ulgör depå. Någon remissinstans har påpekat atl det i fråga om allmänenergiskall på bränslen och bensinskatt krävs särskilda redovisningsrutiner,eftersom skattskyldighet inträder redan när bränsle levereras till egetförsäljningsställe för detaljförsäljning, som inle utgörs av depå. Någonbokföringsskyldighet enligt BFL krävs inle för sädana transaktioner. Ensärtcdovisning fordras därför för sådana leveranser. Liknande åtgärder kanerfordras i fråga om skatteredovisning för förbrukningen av bränsle i vissavärmeanläggningar. Del har därför anförts att de materiella bestämmelserna omskattskyldighetens inträde för dessa skatter kan behöva ändras. Som utredningen påpekat gäller emellertid i dessa fall attredan nu en särskild rutin finns för redovisningen av dessa transaktioner.Övergängen till en lagfäst bokföringsmässig redovisning i dessa fall kan därförinte innebära några redovisningstekniska problem för de skattskyldiga. Jag ärdärför inte nu beredd att föreslå några ändringar vad gäller skattskyldighetensinträde för leveranser eller förbrukning i dessa fall. Frän några remissinstanser har anförts alt en övergänglill redovisning enligl faktureringsmetoden i vissa fall, särskilt när detgäller reklamskatten, leder till likvidiletspåfreslningar för deskattskyldiga. Remissinstanserna förordar därför att en möjlighel införs att idessa fall tillämpa en ren kontantmetod för redovisningen. En sådan möjlighetinfördes som jag tidigare nämnt i ML när redovisningsordningen ändrades förmervärdeskatten. Som utredningen påpekat kommer dock övergängen till enbokföringsmässig redovisning för de flesta av punktskatterna inte att innebäranågon likviditetspåfreslning. Jag anser därför att någon möjlighet att tillåtaen ren kontantmetod för punktskatterna inte erfordras. I fräga om reklamskattenhar ulredningen dock föreslagil all bestämmelserna om den nya redovisningsprincipenskall träda i kraft först än lagstiftningen i Prop.1983/84:71 91 Enligl min mening får, mot bakgrund bl. a. av denikraftträdandelid-punkl jag ämnar föreslå för den nya lagstiftningen, denföreslagna omläggningen till en bokföringsmässig redovisning inte sådan effektför de skattskyldiga till reklamskatt all särskilda övergångsbestämmelser nuskulle vara erforderliga. Mänga av de skattskyldiga med begränsad skattepliktigverksamhet, l.ex. vissa idrottsföreningar, påverkas inte nämnvärt av enomläggning med hänsyn till att de har halv- eller helårsredovisning. För andraskattskyldiga tillämpas i stor utsträckning redan nu en bokföringsmässigredovisning. Jag anser därför alt övergången till redovisning enligt faktureringsmetodenkan göras för samtliga punktskatter. För prisregleringsavgifier som utgår vid köp, försäljningoch leverans tillämpas nu i praktiken en faktureringsmetod. Utredningenföreslår att principen lagfästs. För övriga fall föreslär utredningen att JNliksom nu skall kunna bestämma tidpunkten för redovisningsskyldighetensinträde. Remissinstanserna har inle haft något att invända mot utredningensförslag i denna del. Jag föreslår att utredningens förslag genomförs. Utredningen har även tagit upp frågan om det bör införasnågon form av minimigränser när det gäller redovisningssskyldigheten. Förmervärdeskallen gäller att redovisningsskyldighet inte föreligger om denskattepliktiga omsättningen understiger . I fråga omreklamskatt föreligger redovisningsskyldighet först om den skattepliktigaomsättningen överstiger . 1 vissa fall uppkommerredovisningsskyldighet för reklamskatt först om omsättningen överstiger 60 000kr. Syftet med de angivna minimigränserna är främst att nä administrativavinster genom att minska antalet skattskyldiga som skall redovisa skatten tillbeskattningsmyndigheten. Utredningen har funnit att behov av en minimiregel förredovisningsskyldigheten vad gäller punktskatterna, förutom den som redan finnsför reklamskatten, endast finns för den särskilda varuskatten på choklad- ochkonfekiyrvaror. Utredningen föreslår att redovisningsskyldighet skall inträdaförst vid en årlig tillverkning av skattepliktiga sädana varor om mer än . Utredningens förslag innebär att ett 100-tal av de ca 400skattskyldiga till choklad- och konfektyrskatt undantas frän beskattning.Skattebeloppen uppgår vid den föreslagna gränsen till högst . per år.Förslaget innebär en avsevärd lättnad i administrationen och förenklingar förtillverkarna. Som utredningen angelt torde begränsningen i redovisningsskyldigheteninle innebära några rubbningar av konkurtensförhällandena pä området. Jagföreslår därför att utredningens förslag i denna del, som godtagits av remissinstanserna,genomförs. Punktskatterna och prisregleringsavgifterna skall somregel redovisas för bestämda perioder. Periodernas längd varierar, men är iallmänhet en 1983/84:71 92 Bestämmelserna om redovisningsperiodernas längd har intetagits in i LFK utan i skatteförfaltningarna eller, när det gällerprisregleringsavgifterna, i tillämpningsföreskrifter som JN meddelat. Utredningenhar föreslagit vissa ändringar av redovisningsperioderna. För de skatter somhar månadsredovisning föreslås inga generella ändringar. För skatten på energioch för bensinskatten föresläs att redovisningsperioderna, som tidigarevarierat , skall utgöras av . Förspelskatten, där redovisningsperioden nu är , föreslås enförkortning . Närdet gäller energiskatten på bränslen och bensinskatten har redan fr. o. m. den1 redovisningsperioden enhetligt bestämts (prop.1981/82: 201, SkU 63, rskr 310, SFS 1982: 286-287). Fråganom redovisningsperiodernas längd inom hela punktskatteområdet övervägsemellertid f.n. av skatlekreditutredningen (B 1982:02). Ett förslag frånulredningen kan beräknas föreligga senare detta år. Med hänsyn till detpågående utredningsarbetet är jag inte beredd att föreslå några ändringarbeträffande redovisningsperioderna. De nuvarande redo-visningstiderna förpunktskatterna bör l.v. Däremotbör enligl min mening nu kunna tas upp ett förslag av punkt-skalleuiredningenom en reglering av de fall när än normalt skallkunna medges. Beskattningsmyndighetenhar i allmänhet möjlighet att bestämma annan redovisningsperiod än den somanges i lagen. Vanligen anges inte under vilka förutsättningar sådana beslut omavvikande perioder får meddelas. Enligt utredningen finns även i fortsättningenskä! att ge beskattningsmyndigheten möjlighet att medge längreredovisningsperioder när särskilda skäl föreligger. För skattskyldiga med lågårlig skatteredovisning bör enligt utredningen redovisningsperioden kunnabestämmas lill halvt eller helt beskattningsår. Ulredningen föreslär attredovisningsperiod som omfattar halvt beskattningsår bör kunna medgesskattskyldiga som regelmässigt har atl redovisa en årsskatt som är mindre ån . Gränsen för helårsredovisning bör gå vid . Utredningenföreslär att de längre redovisningsperioderna bör bestämmas med utgångspunkt ibeskattningsåret enligt kommunalskatlelagen (1928:370) eller i vissa fallkalenderår eller räkenskapsår. Motsvarande ordning gäller för mervärdeskatten. Ulredningensförslag om längre redovisningsperioder i vissa fall har godtagits avremissinslanserna. Enligt min mening bör förslagel genomföras. Debeloppsgränser som kan erfordras bör las in i en tillämpningsförordning fillLPP. Deskattskyldiga skall f. n. vanligen avge deklaration en månad eller en månad efter redovisningsperiodens utgång. För vissa av punktskatternaförekommer dock såväl kortare som längre deklarationstider. 1983/84:71 93 Utredningenföreslär att deklarationstiden genomgående bestäms lill , varvid tidenräknas antingen frän redovisningsperiodens utgång eller, för de skatter somskall redovisas för varje skattepliktig händelse, från skattskyldighetensinträde. Utredningen föreslår att detta skall gälla även för skatten päroulettspel, som skall redovisas för kommande perioder. Förvissa skatter, totalisaloravgifi, lotterivinstskatt och stämpelskatten påaktier föreslår dock ulredningen atl de nuvarande deklarationstiderna ihuvudsak behålls. Skattekreditutredningenser f. n. över också deklarationstiderna för punktskatterna. I fråga om skattenpå tobak och dryckesskatten har ulredningen redan föreslagil atldeklarationstiden förkortas . 1982/83:150 har föreslagitsatt dessa ändringar genomförs fr.o.m. . Medhänsyn till det pågående utredningsarbetet är jag nu inte beredd alt taställning till ändrade deklarationstider för punktskatterna. Jag föreslår altde nuvarande deklarationstiderna l.v. Även de nuvarande principernaför deklaration av skatt pä roulettspel bör kvarstå l.v. Utredningenhar vidare föreslagit vissa särtegler för deklaration av reklamskatt , samt för skattskyldiga som skall lämnadeklaration för hell eller halvt år. Förslagen har rönt vissa invändningar fränremissinstanserna. Jag föreslär att frågan om införande av regler av detta slagtas upp först i samband med deklarationstidernas längd i övrigt. 1fråga om prisregleringsavgifterna är deklarationstiderna, som bestäms avjordbruksnämnden, nu i de flesta fall . Utredningen föreslär att dennatid, som enligt utredningen i vissa fall har visat sig vara alltför kort, skallförlängas . Jag anser emellertid att hittillsvarande ordningbeträffande dessa avgifter bör behällas. Deklarations- och betalningstidernamåste samordnas med reglerna om bidrag och annat stöd inom resp.regleringsområde. Jag föreslär därför att jordbruksnämnden även i fortsättningenskall få bestämma deklarationstiderna. F.n.anges i punktskatteförfattningarna deklarationsfiden pä olika sätt. Enligt deäldre författningarna gäller vanligtvis att deklarationen skall lämnas vissdag, medan de nyare författningarna stadgar att deklarationen skall ha kommitin fill beskaltningsmyndigheten viss dag. Föratt möjliggöra en enkel kontroll av att deklarationsskyldigheten fullgjorts irätt tid bör enligt utredningen det senare systemet genomföras för helapunktskatteomrädet och även för prisregleringsavgifterna. Frånett par remissinstanser har anförts alt det är att föredra att de principer somnu gäller enligl ML får gälla även för punktskatterna. Enligt ML ansesdeklarationen ha kommit in i rätt tid om inbetalningskort e.d. föreskriven daginkommit till postanstaU. Enligtmin mening innebär emellertid den av utredningen föreslagna Prop.1983/84:71 94 bestämmelsen den ur konlrollsynpunkl bästa lösningen avfrågan när deklarationen skall anses ha kommit in. Jag föreslår därför attutredningens förslag följs i denna del. I fräga om innehållet i och utformningen av deklarationenför punktskatter och prisregleringsavgifter har utredningen föreslagit reglersom innebär en precisering och i vissa fall en utökning av den nuvarandeuppgiftsskyldigheien. Remissinstanserna har i huvudsak inte haft någrainvändningar häremot och jag föreslär atl bestämmelserna utformas enligtutredningsförslaget. I fråga om några av prisregleringsavgiflerna har dock vidremissbehandlingen framkommit att avgiftsmyndigheten i vissa fall bör hamöjlighet att begränsa uppgiftsskyldigheten. Jag föreslär atl beslämmelsernakompletteras med en regel av denna innebörd. Beslutsordningen i LFK bygger pä att skatten som regelfastställs i enlighet med deklarationen. I de fall beskattningsmyndighetengodtar den skatlskyldiges deklaration behöver någol beslut inle meddelas.Meddelas inte etl beslut gäller nämligen, enligt 19 § andra stycket LFK, altskatten anses fastställd i enlighet med deklarationen vid beslutsfristensutgång, dvs. ell är efter utgången av det kalenderår gått till ända. Om beskaltningsmyndigheten däremot vill avvika fråndeklarationen måste myndigheten enligt 17 § första stycket LFK meddela ettbeslut om detta. Detsamma gäller om myndigheten vill ta ut skatt av någon sominte deklarerat. Om beskaltningsmyndigheten anser att skatten måste fastställasinnan utredningen i ärendet slutförts får beslutet vara preliminärt.Beskattningsmyndigheten är under beslutsfrislen oförhindrad atl fatta flerapreliminära beslut så länge slutligt beslut inte har meddelats. Beskattningsmyndighetenär dock skyldig alt meddela ett slufiigt beslut om den skattskyldige begär det(17 § andra stycket LFK). Föreligger endast preliminärt beslut anses skattenvid beslutsfristens utgång fastställd genom slutligt beslut i enlighel med detsenast meddelade preliminära beslutet (19 § andra stycket LFK). De rättsliga verkningarna av de preliminära beslutenavviker pä ett par punkter frän de verkningar som de slutliga beslulen har.Dels får beskattningsmyndigheten ompröva preliminära beslut, dels fårpreliminära beslut inte överklagas. Om den skattskyldige är missnöjd med ettpreliminärt beslut som beskattningsmyndigheten inte vill ändra kan han endastfå ändring i detta genom att först begära ett slutligt beslut, som han sedankan överklaga. 1 övrigt har ett preliminärt beslut samma rättsverkan som ettslutligt beslut, l.ex. atl den fastställda skatten skall betalas in och fårdrivas in om den inte betalas. 1983/84:71 95 Denbeslutsordning som används hos RSV för punktskatterna överensstämmer i mängaavseende med det förfarande som gäller för fastställelse av mervärdeskatt.Sistnämnda förfarande bygger också på ett system med formlösafaslslällelsebeslut i överensstämmelse med deklarationen och pä en uppdelningav de beslut som meddelas den skattskyldige i sädana beslut som kan överklagasoch inte överklagbara beslul. används emellertid i ML inte beteckningenpreliminärt beslut för de ej överklagbara skattebesluten. Utredningen föreslär attbeslutsordningen vad gäller punktskatterna i huvudsak bibehålls men anpassasnärmare till ML: s regelsystem. Utredningens förslag innebär sålunda att detäven i fortsättningen skall finnas två slags beslut, beslut som kan omprövasoch beslut som år slutliga. Emellertid föreslås de omprövningsbara beslutenkomma till användning i större omfattning än f.n. Endast om den skattskyldigeeller allmänna ombudet begär del eller annars om del finns särskilda skäl börbesluten göras slutliga. Omprövningsbara beslut skall därför enligt förslagelvanligen meddelas också när skatterevision har företagits och utredning i sakenhar slutförts. Utredningenföreslär vidare att benämningen "preliminärt beslut" tas bort. erfordras inte några särskilda benämningar som skiljer deomprövningsbara frän de inte omprövningsbara skattebesluten. Utredningenföreslär vidare att beslutssystemet kompletteras med en regel om all skattenskall anses beslutad i enlighet med deklarationen om deklarationen kommit intill beskattningsmyndigheten i rätt tid. Enligtförslaget skall vidare skatten anses beslutad till noll kronor om deklarationeninte kommit in då den senast skall vara ingiven.Beskattningsmyndigheten skall således fatta etl särskill skattebeslut ochunderrätta den skattskyldige om detta i de fall deklarationen kommer in försent. Enligt utredningen torde detta som regel inte medföra något störtemerarbete för beskaltningsmyndigheten. eftersom skattebesluten i dessa fallkan samordnas med de beslut om förseningsavgift som RSV fattar när endeklaration kommer in . Remissinstansernahar i huvudsak godtagit den av utredningen föreslagna beslutsordningen. En avremissinstanserna har emellertidanfört att det för tydlighetens skull voreönskvärt om de omprövningsbara besluten fick en särskild benämning. Vidare harett par av remissinstanserna avstyrkt atl skatten skall anses fastställd tillnoll kronor om deklaration lämnas in . Föregen del vill jag anföra följande. Utredningensförslag om att i större omfattning än använda omprövningsbara beslutinnebär en förenkling och effektivisering av beslutsprocessen. Ändringarnainnebär även en samordning med vad som gäller för mervärdeskatten. Jag föreslårdärför att utredningens förslag om beslutsordningen genomförs i nu angivnadelar. Prop.1983/84:71 96 Vad sedan gäller frågan om en särskild beteckning föromprövningsbara beslut skulle enligt min mening en sådan beteckning i vissaavseenden vara till fördel. Emellertid har del visat sig att särskildabeteckningar som "preliminära beslut" har skapat missförstånd vidlillämpningen. För mervärdeskattens del används därför numera ingasärskiljande beteckningar för de olika beslutslyperna. harockså, senast i SkU 1978/79:33, uttalat att det är angeläget att beslutsordningm.m. får såvitt möjligt enhetlig utformning i fråga om hela den indirektabeskattningen. Jag är därför inte beredd att föreslå att någon särskildbeteckning för de omprövningsbara besluten skall införas i LPP. I fråga om ulredningens förslag attbeskattningsmyndigheten alltid skall fatta elt särskilt skattebeslut omdeklarafionen kommit in för sent vill jag anföra följande. Enhgt utredningenmotiveras förslaget i huvudsak av att denna ordning krävs om ett ADB-stödinförs för punktskatterna. Enligt RSV, som är beskattningsmyndighet för depunktskatter som skulle omfattas av systemet, erfordras emellertid den angivnabeslutsordningen inte med hänsyn lill dalatekniken. Däremot gäller denföreslagna ordningen för mervärdeskatten, men enligt RSV har den där visat sigvara olämplig. Mot den nu angivna bakgrunden anser jag inle att det finnstillräckliga skäl att genomföra utredningens förslag i denna del. Jag föreslåri stället att skatten vid för sen deklaration skall anses beslutad till nollkronor till dess att deklaration inkommit eller nytt beslut har meddelats.Inkommer deklarationen med några dagars försening får skatten anses beslutadenligt deklarationen, och dä erfordras inte något särskilt beslut avbeskattningsmyndigheten.