prop · G703116 · 1983-12-31 00:00:00 — Ny och dyrbar maskinell ulruslningbehöver användas rafionelll i produktionen. Ofta är det också så altarbetsplalsförlagd utbildning har svårt att ge den önskvärda bredden iyrkesutbildningen. Från skolans sida kan del dessulom vara svårt atttillfredsställande sköta sin lillsyn av utbildningen. Jag ser därför arbetsplalsförlagd utbildning i första handsom ett värdefullt komplement lill den skolförlagda ulbildningen. 1 ettkommande beredningsarbete bör möjligheterna lill arbetsplalsförlagd utbildningnoga övervägas. I detta sammanhang vill jag ta upp frågan om denarbetsfördelning som gäller inom yrkesutbildningsområdel. Gymnasieskolanerbjuder yrkesinriktade utbildningar som oftast inte är tillräckliga för atlav arbetslivet klassas som färdiga yrkesutbildningar. Efter avslutad gymnasialulbiidning krävs ofta dels ytterligare utbildning, dels avfärdighetsträning för att yrkesutbildningen skall anses vara avslutad. Dessa senaredelar av yrkes- Prop.1983/84:116 54 utbildningen slår arbetslivet för. Avvägningen mellan vadutbildningsväsendet resp. arbetslivet slår för växlar från utbildning lillutbildning. För behörighet från tvåårig och fyraårig teknisk linje krävs vidareall eleverna har viss arbetslivserfarenhet från det tekniska området. För denfyraåriga tekniska linjens del skall eleverna sålunda som anslällda i förelagha s. k. miljöpraktik. Det har dock på många håll visat sig vara svårt alt fåfram lämpliga praklikplatser. I en situation dä den tekniska ulvecklingen går så snabbtsom är det viktigt atl tid efler annan pröva vilken arbetsfördelning ochvilka samarbetsformer man bör ha mellan utbildningsväsendet och.arbetslivel.Frågan bör tas upp i ell kommande beredningsarbete. I detta arbele bör ävenkomvux roll beaktas. Vidare bör del problem som jag nu beskrivit vad beträffarden s. k. miljöpraktiken behandlas. En fråga som jag tidigare varil inne på är hur rationelltman utnyttjar lokaler och ulruslning för yrkesinriktad utbildning. Etteffektivare utnyttjande genom atl mer än en studiegrupp regelmässigt använderen och samma yrkeslokal skulle göra det möjligl att för samma investeringskostnadöka förnyelsetakten för maskinell utrustning. Eftersom ett av problemen i dagär all den maskinella utrustningen ofta används i för liten ulslräckning föralt slitas ned och kunna skrivas av på rimlig lid skulle en"dubbelanvändning" även ur denna synpunkl vara välkommen. Jag vill nu la upp frågan om fördjupningssludier påyrkesinriktade studievägar. GU framhåller att fördjupningsstudier bör kunnaerbjudas som frivilliga inslag på dessa studievägar. Som exempel nämner GU"hantverksmässig specialisering" eller "fördjupade studier isärskilda moment". Enligt minmening är GU:s tankar om fördjupningsstudier på yrkesinriktade studievägarinlressanla. Åven om jag menar alt det genom den förul berördapåbyggnadsutbildningen erbjuds möjligheler lill fördjupning, bör delta kunnaske även i de grundläggande utbildningarna. I ell kommande beredningsarbete bördetta övervägas. Jag villnu också något beröra frågan om del sätt på vilket undervisningen bedrivs. Jagvill göra det utifrån en rapport om yrkesundervisning (FoU-rapport42) i SÖ:srapportserie Ulbildningsforskning. I rapporten framhålls bl.a. viklen av attall yrkesinriktad ulbiidning verkligen organiseras och bedrivs utifrån denpedagogiska grundsyn som ges i läroplanens mål och rikllinjer. Ökad vikl börockså läggas vid relationen mellan teknik, ekonomi och social organisation.Likaså måsle man enligt rapporten uppmärksamma den grad av specialisering somskall eflerslrävas. Inom produktionslivet finns en tendens att förasamman lidigare administrativt specialiserade arbetsuppgifter men med inbördessamband till mer sammanhållna arbetsområden. Löpandebandproduktionen vänlas iökande grad komplelleras eller ersättas med produktionsmodeller där självstyrandegrupper fär ansvar för utvidgade produktionsområden. 1983/84:116 55 lingmot en ny produktionsteknik på grundval av s.k. sociotekniska principer börenligt rapporten i ökande grad beaktas också i organisationen och denpedagogiska uppläggningen av yrkesinriktad ulbiidning. Även frågor av dettaslag bör enligt min mening tas upp i del kommande beredningsarbetet. Jagvill avslutningsvis ta upp frågan om behovel av en förändrad inriktning avvissa av dagens yrkesinriktade utbildningar samt behovet av hell nyagrundläggande utbildningar. GU framhåller atl vissa sådana behov föreligger.Som exempel villjag här nämna GU:s förslag om förändrade utbildningsprogram förområdena barn och ungdom samt hemvård och socialtjänst samt förslagel om en nygrundläggande yrkesinriktad utbildning i laboratorieteknik. GU föreslår ocksåalt den tvååriga sociala linjen och den tvååriga konsumtionslinjen formelltskall utgå och delar av dessa utbildningar täckas genom moment i andrayrkesinriktade ulbildningar. Beträffandesocial linje visar SÖ:s redovisning en lång rad framställningar från enskilda kommuneratt i försöksverksamhet fä pröva att lägga in yrkesförberedande ämnen iulbildningen. Vad gäller konsumiionslinjen har den /84 fåttnya lim- och kursplaner som gör del möjligl att knyta den närmare tillarbetslivet. Dessafrågor och andra som gäller nya behov av yrkesinriktade utbildningar ochförändringar inom befintliga utbildningar bör enligl min mening behandlas i detkommande beredningsarbetet. Timplanernaför gymnasieskolans teoretiska linjer har i stort sett gällt oförändrade sedan1966 då del nya gymnasiet och infördes. För de yrkesinriktadelinjerna har nuvarande limplaner gällt sedan gymnasieskolan infördes . GUföreslår en kraftigt ulökad schemalagd arbetsvecka, framför alll för elevernapå de teoretiska linjerna. Ulredningen intar den principiella ståndpunkten attelevernas arbetsvecka "åtminstone i slutet av skoltiden bör ligga inärheten av den som gäller pä arbetsmarknaden". Den lotala veckoarbetstidenutöver hemarbele med läxor föreslås omfatta . Omräknattill perioder motsvarar detta en arbetsvecka pä . Remissinstansernaär till övervägande del negativa fill all arbetsveckan för eleverna ulökas iden utsträckning som GU föreslär. SÖ framhåller att del schemaexempel somulredningen presenterar ulgår ifrån en teoretisk idealsituation som inte larhänsyn till krav på samläsning, lokaltillgång etc. Bl. a. flera kommuner menaratt lokalbehovet kommer att öka starkt. Jaghar i det föregående föreslagil all del självständiga arbetet i gymna- Prop.1983/84:116 56 sieskolanskall stärkas genom all timplanen ulökas med två veckolimmar för specialarbetepå de tre- och fyraåriga linjerna. Jag är i dagens ekonomiska situation inteberedd alt förorda ytterligare utökningar av timplaner- Enligt8 kap. 24a§ skolförordningen (1971:235, omlryckl 1983:721) skall antaletundervisningsdagar i gymnasieskolan vara minsl 178. Häri inräknas friluftsdagarmen inle lärarnas studiedagar. GUföreslär att läsåret skall ulökas med . I ett sidoallernativ föresläs en ytterligare ökning av antaletskoldagar. Eftersomen förlängning av läsåret medför kostnadsökningar är jag f. n. inte beredd atlansluta mig lill GU:s förslag. GUföreslår som huvudallernaliv all läsåret skall indelas i tre terminer med en"effektiv studietid" . Ulredningenlägger också fram två sidoallernativ för terminsindelningen. I ell avförslagen håller ulredningen fast vid det nuvarande tvåtermins-syslemel menförlänger läsåret . Det andra sidoallernativel innebär ettIrelerminssystem med läsåret förlängt till 40 veckors "effektiv"studietid. GUser stora fördelar med ell Irelerminssystem. Del ökar del möjliga antaletintagningstillfällen och antalet tillfällen då eleverna lämnar skolan. underlättas också samverkan med komvux och arbetsmarknadsutbildningoch förbättras möjligheterna till koncenlrationsläsning. Ettflerlal remissinslanser av dem som yttrat sig i frågan är principiellt positivalill en indelning av läsåret i tre terminer. Sålunda framhåller bl. a. AMS defördelar som uppnås om gymnasieskolan vid fler än ett lillfälle släpperul färdigulbildade ungdomar på arbetsmarknaden. Flera av remissinstansernapekar dock på praktiska svårigheter, vilkas konsekvenser är svåra allöverblicka utan belydande försöksverksamhet. Föregen del vill jag anföra följande. En indelning av läsåret i tre terminer är engenomgripande organisatorisk åtgärd som kommer atl skilja gymnasieskolan frånövriga skolformer och skapa svårigheter i förhållande till både ochhögskolan. En intagning på de större skolorterna kommer förgrundskolelevernas del all innebära att en tredjedel av dem fär vänta med sinstart i gymnasieskolan lill . Ylleriigare en tredjedel färvänta ända fram till nästföljande år. Innan en sågenomgripande förändring övervägs bör man enligt min mening försl närmarestudera de erfarenheter som finns av försöksverksamhel med intagning två ellerflera gånger , bl.a. den Prop.1983/84:116 57 försöksverksamhet som med regeringens medgivande bedrivsvid vårdskolan i . Där prövas inom ramen för det nuvarandeivåterminssysle-met en studieorganisation som innebär intagning perår. Jag äralltså inte nu beredd att biträda GU:s förslag om införande av ettIrelerminssystem i gymnasieskolan. 8 Samarbete mellan gymnasieskolan, komvux och AMU 8.1Utgångspunkter Frågan om all öka samarbetet mellan gymnasieskolan, komvuxoch arbetsmarknadsutbildningen (AMU) har varit föremål för intresse under enföljd av år. Dessa frågor berörs sålunda i bl. a. direktiven till GU, komvuxutredningenoch kommittén för arbetsmarknadsutbildning och företagsutbildning (KAFU)liksom i dessa utredningars betänkanden och i de tre senaste årensbudgetpropositioner. Frågan om en samordning av utbildningsinsatserna har ocksäuppmärksammats i utbildningsutskottets betänkanden (UbU 1980/81: 12 och 15)över propositionen om besparingar i statsverksamheten, m.m. (prop. 1980/81:20bil. S s. 11), där utskottet framhåller att det är nödvändigt atl beaktasamordningsfrågor mellan gymnasieskolan, vuxenutbildning ocharbetsmarknadsutbildning. Både GU och komvux-utredningen - den senare ihuvudbeiänkandet (SOU 1982:29) Komvux, ulbiidning för vuxna - förordarett utökat samarbete mellan gymnasieskolan, komvux och AMU. Båda utredningarnamenar all samarbetet bör utformas på olika säll beroende dels på vilkautbildningar det gäller, dels pä hur väl de olika utbildningssystemen redan äruibyggda i den enskilda kommunen och på vilkel elevunderlag ochutbildningsbehov som föreligger. Man framhåller sålunda att det speciellt iglesbygd är angelägel all ett nära samarbete etableras. KAFU ställer sig ocksä i belänkandet (SOU 1983:22)Utbildning för arbelslivet positiv till ett samarbete mellan gymnasieskolan ochvuxenutbildningen. Del får dock inte drivas så långt alt man inom AMU tvingasatl eftersätta det grundläggande arbelsmarknadspolitiska målet. Remissbehandlingen av GU:s belänkande visar all del finnsen stark opinion för ett ulökal samarbele mellan gymnasieskolan och framföralll komvux enligl de riktlinjer som utredningen anvisar. Även remissbehandlingenav komvux-utredningens huvudbetänkande visar pä ett starkt inlresse församarbete även om åsikterna om vad samarbetet bör innebära är skiftande. Del finns särskilda skolenheter för komvux i ett 80-lalkommuner. I alla andra kommuner ingår komvux organisatoriskt i en skolenhet medgymnasieskola eller grundskola, om inle gymnasieskola finns. I ingårpå försök gymnasieskolan organisatoriskt i skolenheten för komvux sedan läsåret1982/83. Prop.1983/84:116 58 Viss försöksverksamhet med ett närmare samarbele mellanutbildnings-formerna har också påbörjals. Efler ansökan från GU, gjord i samrådmed komvux-utredningen, medgav regeringen all ett försök medsamordning av gymnasieskolan och komvux fick starta i Åijängs kommun. Försöketavser atl belysa samarbetsmöjligheterna i utpräglad glesbygd. Samarbelel mellan gymnasieskolan, komvux och AMU måsteenligt min mening vidareutvecklas. Del övergripande syftet med samarbetet skallvara att utbildningssystemen lillsammans kan erbjuda största möjliga anlalpersoner en fullgod ulbiidning ulan alt utbildningskostnaderna förändras. Iarbetet mol della mål måsle man dock hela liden la hänsyn till alt de olika utbildningsformernahar olika målgrupper och delvis också olika syften. I del följande kommer jag all någol konkretisera på vilketsätt jag anser atl ell utökat samarbele bör ulformas. Jag kommer då atl användamig av följande terminologi. Med samverkan menar jag ett samutnytljande avlokaler, utrustning och eventuellt också av lärare och annan personal. Medsamplanering avser jag ett samarbete som innebär att man inom en region skaffarsig överblick över del totala utbildningsbehovet och försöker atl undvika olämpligautbildningsdubbleringar. Detta kan i vissa-fallleda lill atl ungdomar och vuxnaläser tillsammans och alt viss anpassning av tim-och kursplaner därför behövergenomföras. Med samordning, slutligen, avser jag ett mera långtgående samarbetesom bl. a. kan leda lill att ungdomar och vuxna regelmässigt studerar igemensamma grupper inom en och samma utbildningsform. Detta kräyer längregående åtgärder, t.ex. gemensamma tim- och kursplaner. Utgångspunkterna för alll samarbele bör vara all del skall kunna ulformas på olika sätt för olikaämnesområden, ulbildningar och målgrupper, - alt det kan drivas olika långl beroende på hur välutbyggd gymnasiesko lan resp. komvux och AMU är i en kommun, alt man vid intagningen av kursdeltagare tillutbildningar som genomförs i samarbete böria hänsyn främsl till den sökandes behov av utbildning en, - atl regionalpoliliska motiv skall få påverka graden avsamarbele. 8.2 Samarbete mellan gymnasieskolan och komvux Komvux utveckling och särdrag Huvuduppgiften för komvux var i inledningsskedet alt gevuxna möjlighel all skaffa sig behörighet för högre studier. Tyngdpunkten lågdärför på gymnasieutbildning i allmänna ämnen (språk, matematik osv.). Tidigluppmärksammades dock all det i första hand var relalivi välutbildade som söktetill komvux. Frän början av 1970-lalel har därför vuxenutbildningensfördelningspolitiska mål att överbrygga utbildningsklyftorna i samhälletsuccessivt getts ökad tyngd även för komvux. Prop.1983/84:116 59 I nu gällande läroplan för komvux, Lvux 82, betonas detfördelningspoli-fiska målet. Mot den bakgrunden"skall prioritering avulbildningsinsalserna göras i följande ordning: Överbryggandeutbildning motsvarande den som ges i saml arbelsmarknadsinriktadulbiidning, dvs. sådan utbildning som är ägnad atl tillgodose ell behov påarbetsmarknaden. Behörighetskomplellering,dvs. utbildning som ger formell behörighet och reell kompelens förhögskolestudier. Överbryggandeutbildning moisvarande annan ulbiidning som ges i gymnasieskolan. Mol bakgrund av del fördelningspoliliska målet skallkomvux i första hand vända sig till dem som lidigare fått minsl avutbildningsresurserna i samhällel och främsl inrikla rekryteringen påkoruidsutbildade, resurssvaga och socialt utsatta personer. En annan vikligmålgrupp för komvux är vuxna som vill gå ut i arbetslivet och yrkesverksammapersoner som behöver komplellera sitt yrkeskunnande eller vill förändra sinsituation i arbetslivet. Ytterligare en målgrupp är människor som behöverkomplettera sin lidigare ulbiidning och skaffa sig behörighet för fortsattasludier. Vid urval bland sökande lill gymnasial ulbiidning inom komvux fårhänsyn inle tas lill lidigare betyg utan företräde skall ges åt den som harstörst behov av ulbildningen. Jag konslalerar alltså att utvecklingen för komvux lettlill all man av utbildning på del gymnasiala stadiet numera i första hand skallprioritera arbelsmarknadsinriktad utbildning. De yrkestekniska delarna av dennaulbiidning ulgörs dels av s. k. delmomentkurser, vilkas innehåll moisvararyrkesämnena i gymnasieskolans yrkesinriktade linjer och specialkurser, dels avsärskilda yrkesinriktade kurser. I budgetpropositionen 1984 anges omfattningenav denna utbildning till 771000 undervisningslimmar, dvs. av allgymnasial komvux-utbildning. har en utveckling skettpå arbetsmarknaden som gör det svårt för människor utan någon form av yrkesutbildningeller högre utbildning att få fotfäste på arbetsmarknaden. Speciellt markant ärdella för dem som inle har någon arbetslivserfarenhet. Till denna grupp hörbl.a. ungdomar som avbrutit sina grundskolestudier. Efler kan dessaungdomar få ell nyll slutbetyg efter studier i komvux. När ungdomar, som efterfärdiga grundskolesludier inte sökt sig lill gymnasieskolan, har uppnått åldern18år, är de behöriga all söka till komvux. omfattas de avkommunernas uppföljningsansvar inom vilkel de erbjuds aktiviteter som äravsedda atl leda dem anlingen in i gymnasieskolan eller lill ett siadigvarandearbele. Med denna beskrivning av ulvecklingen som bakgrund är detintressant all närmare skärskåda de särdrag som skiljer komvux fränulbildningen i gymnasieskolan. Särdragen har sin grund i alt komvux vänder sigtill en annan målgrupp än gymnasieskolan, nämligen lill vuxna. Prop.1983/84:116 60 komvux är anpassad till alt vuxna har mognad ochåtminstone arbetslivserfarenhet eller erfarenheler av andra slagsom lillhör vuxenrollen. skall tillvaratas i undervisningen. Anpassningenlill vuxna lar sig flera ullryck. Ulbildningen inom komvux är uppbyggd avfristående kurser. Uppläggningen av undervisningen i varje kurs sker i närasamverkan med kursdeltagarna. För allmänna ämnen som finns både i grundskolanoch gymnasieskolan och kan läsas lill olika kompetensnivåer i gymnasieskolanhar komvux utvecklat ell etappsyslem. Elappinddningen utgår ifrån varje ämnesstruktur och karaktär. Etapperna bygger på varandra och bildar tillsammans ensammanhängande studiegång. Mer omfattande yrkesämnen har delats upp i s. k.delmomentkurser. Inom varje kurs görs en uppdelning av stoffet i en grunddelsom är gemensam för alla och en fördjupningsdel med valfrihet vad gäller arbetsuppgifteroch arbetssätt. Jag har lidigareredogjort för min uppfallning alt man även inom gymnasieskolan bör övervägaett kurssyslem och alt detta system måsle ulvecklas på ell sådanl sätt atlsamarbelel med komvux underiättas. Jag räknar därför med all komvux ochgymnasieskolan kommer alt ha ökade möjligheter till samarbele. Ävenen ökad koncenlrationsläsning i gymnasieskolan kan komma atl öka möjligheternalill samarbete. Ettviktigt särdrag för komvux är all de vuxnas mognad och erfarenhel bedömsinnebära all de inle behöver lärares ledning i samma utsträckning som ungdomar.De vuxna har också svårare atl planera in bunden lid för sludier i denutsträckning som ungdomsskolan erbjuder. Bunden lektionslid leder vidare lillproduktionsbortfall om den ligger under vanlig arbetstid så att de vuxna måstevara borta från sitt arbete för alt kunna studera. Därför reduceras antaletundervisningslimmar i komvux jämfört med motsvarande ulbiidning igymnasieskolan. Reduktionen av undervisningstid är olika för olika typerav ämnen. Slörsl är reduktionen för allmänna ämnen. Enligl regeringensrikllinjer skall limtalet här uppgå lill i genomsnitt avbrutlolektionstiden i moisvarande ämnen i gymnasieskolan. För yrkesinriktade kurser är bilden annorlunda. Enliglregeringens rikllinjer skall antalet lektioner i yrkesinriktade ämnen utgöra60-70% av brutlolektionstiden i moisvarande ämnen i gymnasieskolan. GU:s beräkningarvisar atl den effektiva tid man fär ut i gymnasieskolan är avbrullotiden. Detta visar enligt min mening atl skillnaden mellan gymnasieskolanoch komvux i effekliv undervisningslid i yrkesinriktade ämnen inle är störte änatt ett visst samarbete särskill på delta område borde vara möjligt. Ytterligare ett särdrag är att komvux måste ta hänsyn tillatl mänga vuxna skall kunna sludera vid sidan av sin yrkesverksamhet. Därförmåste komvux kunna erbjuda ulbiidning på kvällstid. Svårigheterna för komvuxatl få tillgång till lokaler och utrustning under "normal" skoltidbidrar Prop.1983/84:116 61 ocksåtill alt många komvux-kurser måste förläggas till eftermiddags- och kvällstid.För vissa grupper av komvux-studerande och för viss typ av komvux-utbildninghar det dock blivit vanligare med hellidsulbildning . Detär nödvändigt att komvux även i fortsättningen kan erbjuda vuxna möjlighetenatt sludera vid sidan av sin yrkesverksamhet, dvs. att studierna kan ske pådeltid och vara förlagda till . För ungdomar som just lämnaigrundskolan bör däremoi gymnasiala sludier normall ske på heltid och del är dänaluriigl all den schemabundna liden förläggs till daglid. För den skull kanman dock inle hävda alt det skulle vara olämpligt alt ungdomar studerar påkvällstid. Delhar varil en ambition från statsmakternas sida atl ökaomfallningen av yrkesinriktad utbildning både inom gymnasieskolan och komvux.En åtgärd som kan bidra lill detta är enligl min mening alt samarbetet mellangymnasieskolan och komvux vad gäller yrkesinriktad utbildning ökas. Inomkomvux möter man vuxna med olika bakgrund, arbetslivserfaren-heter,sludieförutsältningar och sludievana. Stora olikheter finns även mellaneleverna i gymnasieskolan. Skillnaderna inom en och samma åldersgrupp kan varaväl så stora som mellan vuxna och ungdomar. Detär sannolikt atl åldersskillnader inom en grupp har mindre belydelse när delgäller yrkesutbildning än teoretisk utbildning. Trols all yrkesinriktadulbiidning, organiserad enligl komvux kurssyslem, sker med reducering avantalet undervisningstimmar jämförl med gymnasieskolan borde den enligl minmening kunna utgöra ett utbildningsalternativ för vissa av de ungdomar som inle söker till gymnasieskolan. Delvanligaste för alla 16- och 17-åringar bör fortfarande vara atl de direkl efteravslutad grundskola väljer en fullständig ulbiidning som genomförs på hellidoch i ell sammanhang i gymnasieskolan. Övriga ungdomar i denna ålder omfattasav del kommunala uppföljningsansvarel. För dem skall individuella planer görasupp. 1 en individuell plan bör enligl gällande bestämmelser anslällning påungdomsplals eller annan arbetslivs-praktik växla med utbildning, exempelvislokall arbetsmarknadsanknulna kurser (LA-kurser) i gymnasieskolan, andraspecialkurser i gymnasieskolan eller kurser inom komvux. Somjagtidigare har framhållit skall komvux prioritera arbelsmarknadsinriktadulbiidning och vid intagningen prioritera de vuxna som har minst ulbiidningsaml har stört behov av den akluella utbildningen. Med bibehållande av dessaprioriteringsregler bör man enligl min mening även kunna la hänsyn tillungdomars behov både då det gäller atl beslula alt organisera en vissulbiidning och vid intagningen till ulbildningen. Enligl gällande bestämmelserfår den som är las in i gymnasieskolkurs 1983/84:116 62 i komvux om särskilda skäl föreligger. Jag anser alt ettulökal samarbele mellan gymnasieskolan och komvux bör åstadkommas för ungdomarinom kommunernas uppföljningsverksamhet. Därvid kommer studierna all ske igrupper som innehåller både ungdomar och vuxna i olika åldrar. Jag avser attsenare föreslå regeringen att SÖ fär i uppdrag att noga följa vilkakonsekvenser som en sådan undervisning i blandade grupper leder till. Man böräven i utvecklingsarbete pröva i vad mån limreduceringen behöver kompenserasnågot och studera vilka rationaliseringsvinster som kan uppnås genom ettnärmare samarbete av detta slag. Det finns ett stort anlal kommuner som har ettförhållandevis litet utbud av gymnasial ulbiidning inom såväl gymnasieskola somkomvux. GU redovisar i sitt belänkande hur årskullen 16-åringar kommer alländras fram lill . För de flesla gymnasieregioner kommer dennaungdomsgrupp att minska med i genomsnitt jämförl med . För vissakommuner är dock minskningen betydligt större och ligger . Gukonstaterar all ungdomskullarnas minskning kan leda lill alt fleragymnasieregioner får problem med att behålla ett fullständigt utbud avgymnasiala utbildningar. Svårigheter atl nyetablera och även i vissa fallbehålla stora, integrerade skolor kan också uppstå. GU pekar på en viktig åtgärd som speciellt i glesbygdskulle kunna bidra till all gymnasial ulbiidning kan bibehållas även om gruppen16-åringar minskar.