prop · G703150 · 1983-12-31 00:00:00 — De lagstadgade socialförsäkringsavgiflersom räknas in i socialförsäkringssektorn är ATP- och sjukförsäkringsavgifterna.Resterande socialförsäkringsavgifter ingår i slalens inkomster, liksom delöneberoende indirekta skatterna. Ränteinkomsterna bl.a. från staten visar på kraftiga ökningarför beroende på det höga räntelägel. Ränteinkomsterna väntas fortsättaatl öka kraftigt . Transfereringarna tiU hushållen, utvecklades mycket snabbi1983. Denna utveckling väntas dämpas betydligt 1984. Pensionsutbetalningarna för ATP utgör av detransfereringar till hushåll som redovisas i tabell 9:4. ökadeutbetalningarna av pensionerna kraffigl beroende på den stora ökningen avbasbeloppet. begränsas däremot ökningen till . (Jämför avsnittet omfolkpensioner sid. Utbetalningarna från de erkända arbetslöshetskassornaökade krafiigt 1983 genom den ökade arbetslösheten. Den maximala arbetslöshetsersättningenföreslås höjas från den , vilket förklarar att dessa utbetalningarväntas öka trots förväntad lägre arbetslöshet. En sammanställning aviransfereringsulgifterna till hushåll framgår av nedanstående tablå. ATP 19030 23537 27013 32471 35830 Sjukförsäkring inkl. föräldrapenning 16398 17126 18003 18686 Erkända arbetslöshetskassor 1730 2 596 3 880 5 325 Tabell 9:4 Socialförsäkringssektorns inkomster ochutgifter 1984 1.2 Bidrag från staten 1.3 Ränteinkomster m. m. -37,8 4,4 63,7 14,2 93,8 2.1 Transfereringar till hushåll 2.3 Konsumtion m. m. Källor: , ,och . 1983/84:150 Bilaga 1.1 Reviderad nationalbudget 138 Detfinansiella sparandet uppgick tiU . lågöverskottet kvar på denna nivå för att 1984 beräknas öka till över 21 miljarderkr. Det finansiella sparandel i socialförsäkringssektorn beror nästanuteslutande på AP-fondernas utveckling. 1983 stagnerade sparandel beroende påden stora ökningen av ATP-utbetalningarna. Den måttliga uppräkningen av delATP-grundande basbeloppet 1984 saml införandel av löntagarfondsavgiften på 0,2%fr.o.m. 1984 innebär att spar-överskottel för AP-fonderna beräknasöka kraftigt. 9.4Den totala offentliga sektorn Denoffentliga sektorns storlek kan belysas på många olika sätl. I nedanståendetablå redovisas några mått med värden för Andelensysselsatta vid offentliga myndigheter: 31, Offentlig konsumtion ochinvestering som andel av BNP: 35, Offentliga inkomster' iförhållande till BNP: 62, Offentliga utgifter' iförhållande till BNP: Finansiellasparandeunderskottets som andel av BNP: 'Offentliga inkomster och utgifter har beräknats med intema betalningsströmmarbortnettade. Dettotala antalet sysselsatta i statliga myndigheter inkl. värnpliktiga var 307400år 1983. Inom kommunala myndigheter var 1046900 personer sysselsatta.Utvecklingen av den offentliga sysselsättningen 1983 och 1984 framgår i avsnitt9.1 för staten och i avsnitt 9.2 för kommunerna, saml i avsnitt 5.2. Denoffentliga sektorns totala konsumtion och invesleringar framgår av tabeU 9:5.Den offentliga konsumtionen som ökade med 3,i genomsnitthar ökat med mindre än en procent. Utvecklingstaktenberäknas ligga kvar på denna nivå 1984. Detotala offentliga investeringarna ökade kraftigt i volym mellan 1982 och 1983.Detta berodde på kraftiga ökningar av investeringarna i statliga myndigheteroch affärsverk. De största ökningarna noterades för vallenfall, , SJoch luftfartsverket. Deoffentliga investeringarna beräknas minska i volym 1984. Del är staten somsvarar för denna minskning. Särskilt gäller detta de statliga affärsverken,vilkel beror på att de stora investeringsprojekt som pågick inomvattenfall, SJ och luftfartsverket nu är färdiga. De inve-steringsstimulerandeåtgärder som beslutades bidrar till en ökning avinvesteringsvolymen på för staten och drygt 3procentenheter för kommunerna 1984. De åtgärder som föreslås i föreliggandeproposition för att ytterligare stimulera byggnadsinvesteringarna harbeaktats. De motsvarar en ökning av statliga investeringar med en procentenhetoch kommunala investeringar för . Älgärdemaredovisas utförligare i kapitel 1. Prop.1983/84:150 Bilaga 1.1 Reviderad nationalbudget Tabell 9:5 Den offentliga sektorns konsumtion ochinvesteringar 1981 1984 -3,0 -3,1 -4,2 2,6 -1,1 -1,6 1,8 Statlig investering' Socialförsäkringssektorns investeringar Kommunala investeringar' -9,7 30,6 -5,6 -7,8 -1,3 -2,0 -7,5 -0,4 -4,4 -0,7 ' Inkl. affärsverk samt statliga och kommunala bolag exkl.bostadsinvesteringar. Källor: , ,och . I tabell 9:6 redovisas den offentliga sektorns inkomsteroch utgifter . Transaktionerna meUan de tre delsektorerna hareliminerats varför tabellen endast visar transaktionerna mellan den offentligasektorn och samhäUsekonomin i övrigt. Tabell 9:6 Den toUla offentliga sektorns inkomster ochutgifter 2.1.2 Till företag inkl. livsmedels- -9,5 2.1.3 Till internationell verksamhet 1983/84:150 Bilaga 1.1 Reviderad nationalbudget 140 Investeringari tabell 9:6 omfattar tUl skUlnad från tabeU 9:5 ej investeringar i statligaaffärsverk och bolag. Merparten av dessa investeringar förs i stället underposten transfereringar till företag. Sedan1978 har hela den offentliga sektorn uppvisat ett sparandeunderskott.Försämringen i offentliga sektorns finansiella sparande är i sin helhet atlhänföra till staten. 1983 förbättrades del finansiella sparandet väsentligt.Även 1984 väntas en kraftig förbättring vilket förklaras av att statensfinansiella sparande förbättras. Socialförsäkringssektorn väntas dessutom ökasitt finansiella överskott. Detla innebär att den offentliga sektornsfinansieringsbehov minskade 1983 och väntas fortsätta att minska 1984. Mätt somandel av BNP minskade offentliga sektorns finansiella underskott från 6,1982tiU 1983 och fill beräknade 3,1984. Ivissa sammanhang vill man jämföra den reala utvecklingen av offentligainkomster och utgifter med BNP och dess utveckling i fasla priser. -0,3 -6,8 -1,5 -1,9 -3,6 BNP, proc. -0,5 Anm.De nominella utvecklingstaktema för totala inkomster och utgifter med samtligaintema betalningsströmmar bortnettade har deflaterats med BNP-deflatom för attkunna jämföras med utvecklingen av BNP i fasta priser. För delsektorema har deintema betalningsströmmarna medtagits. Detotala offentliga utgifterna ökade under 1970-talel med 5,, dvs.betydligt snabbare än BNP. För1984 väntas de reala utgifterna för offentliga sektorn öka mycket långsamt ochutgiflstaklen därmed understiga både inkomsttakten och BNP:s volymutveckling.De statliga utgifterna väntas öka ännu långsammare och t. o. m. minska räknatexkl. Somframgår av ovanslående har den reala utgiftsökningen i den offentliga sektomvarit störte än BNP-fiUväxten under 1970-lalel. Som en följd härav har dekonsoliderade offentliga utgifterna satta i relation till BNP ökal trendmässiglunder 1970- talet, från 1970 till 1983. Detta framgår avnedanstående tablå. Prop.1983/84:150 Bilaga 1.1 Reviderad nationalbudget 141 Den totala konsoliderade offentliga sektorns andel av BNP 1970 1975 1980 1981 1982 1983 1984 Utgifter 43,9 49,6 62,3 65,5 67,8 67.7 66,3 Inkomster 48,3 52,3 58,6 60,6 61,4 62,6 62,6 Skatter -t- avgifter 40,5 43,7 49,5 51,0 50,5 51,3 51,4 Den totala skattekvoten har ökat från 1970 tiUdrygt 1983. De totalainkomsterna har också ökat som andel av BNP om än inle likasnabbt. har de legal i stort sett oförändrade på av BNPmedan utgifterna ökat från 59 till av BNP. Detta kan också avläsas iden konsoliderade offentliga sektorns finansiella sparande som uppvisat ettstort och snabbt växande underskoll (tabeU 9:6). Medan inkomst- ochskattekvoterna i stort sett förväntas bli oförändrade beräknas detotala utgtfterna mätta som andel av BNP sjunka. Utgiftemamätta som andel av BNP har som nämnts ökal mycket snabbt. En stor del av dennaökning avser statens ränteutgifter, vilka ökat från . I denna sammanställning har de direktatransfereringarna mellan de offentliga sektorerna eliminerats. Hänsyn har dockinle lagils tUl att staten i allt högre grad har valt att finansiera sillbudgetunderskott via upplåning hos AP-fonderna. Någon bra statistik över hurstaiens och kommunernas räntebetalningar fördelar sig på olika sektorer iekonomin finns emellertid inte. Däremot kan man ur AP-fondernas årsredogörelserframläsa hur slora lån som stat och kommun har hos AP-fonderna. 1975 hade staten12,. i lån hos dessa fonder. Meden medelränla (enligt AP-fondernas årsberättelse) på lordesocialförsäkringssektorns ränteinkomster till ca . komma frånstat och kommun och borde egentligen ej las med i den konsoliderade offentligasektorn. 1983 hade staten lån för . och kommunerna 12,5miljarder kr. Med en medelränla på 10,borde ca 8,0miljarder kr. av den konsoliderade offentliga sektorns inkomster och utgifterej medtagas. Detta är en mycket grov melod alt uppskatta ränteströmmarna inomden offentliga sektorn. Den tyder emellertid på atl den konsolideradeoffentliga sektorns inkomst- resp. utgiflsandel av BNP borde vara åtminstone0,lägre 1983. 9.5 Beräkning av finanspolitiska effekter 1 naiionalbudgetarbetei används en relativt enkel modellför all belysa de samlade finanspolitiska effekterna inte bara avstatsbudgetens förändringar, utan även av förändringar i kommunernas ochsocialförsäkrings- Prop.1983/84:150 Bilaga 1.1 Reviderad nationalbudget sektorns inkomster och utgifter. Beräkningarna syftar tillatt belysa hur reala förändringar i de offentliga inkomsterna och utgifternapåverkar BNP i fasta priser. Förändringar av delposter i de offentliga inkomsterna ochutgifterna ger olika effekter på samhällsekonomin. Även om den offentligasekloms finansiella sparande är oförändrat kan emellertid en finanspolitiskeffeki uppstå genom atl del sker förskjutningar mellan olika typer av inkomsteroch utgifter, vilka har olika multiplikativ effekt på samhällsekonomin. Genomatl göra antaganden om bl.a. de marginella konsumtions- ochimportbenägenhelerna' tas i modellen hänsyn till dessa förhållanden. Till grundför effektberäkningarna ligger således bedömningar av dels importbenägenhelernaför privat konsumtion samt för offentlig konsumtion och investering, delshushållens konsumtionsbenägenhet för olika slags inkomster. Det aktuella konjunkturläget liksom ävenefterfrågeökningarnas sammansättning påverkar de marginellairnportbenägenheternas storlek. antas den marginellaimportbenägenheten för privat konsumtion vara 0,35. Hushållens marginellakonsumtionsbenägenhet har i likhet med tidigare beräkningar förutsattsvara 0,7. Med dessa antaganden om import- ochkonsumtionsbenägenheter som grund erhålls ur modellen värden på ett antalmultiplikalorer. Därefter kan den totala effekten av förändringar i denoffentliga sektorns verksamhet på bmtlonafionalprodukten räknas fram. lämnade hela den offentliga sektorn en svagtkontrakfiv effekt på ekonomin, och väntas denna kontrakliva effekt blirelativt kraftig. Detta framgår av tabell 9:7. Tabell 9:7 Finanspolitiska effekter 1976-1984 Procent av bmttonationalprodukten i fasta priser Staten: direkt effekt indirekt effekt Summa 0,0 -0,8 -0,8 0,1 -1,1 -1,0 -0,1 0,1 0,0 -0,2 -1,2 -1,4 -2,2 -2,2 Kommunema: direkt effekt indirekt effekt Summa -0,1 -0,4 0,6 -1,6 -1,0 -0,1 -0,1 -0,1 -0,2 -0,1 -0,3 -0,6 -2,1 ' Inkl. allmänna pensionsfonden. ' Med marginell konsumtions- resp. importbenägenhet avseshur mycket t. ex. hushållen ökar sin konsumtion resp. import vid en viss givenökning av sina inkomster. Prop.1983/84:150 Bilaga 1.1 Reviderad nationalbudget 143 Av tabell 9:8 framgår något utförligare hur olikadelposter i den offentliga sektorns inkomster och utgifter bidrar fill dentotala finanspolitiska effekten för 1980-1984. 1982 hade staten en expansiv effekt på ekonomin genomkraftigt ökade utgifter för industripolitiska åtgärder och räntor påstatsskulden. De senare gav trots sin låga multiplikaloreffekt ett relativtstort bidrag till den totala effekten. Ökningen av ränteutgifterna medförde visserligen en vissexpansiv effekt även 1983. Denna motverkades dock helt genom den slorakontrakliva effekten som ökningen av de indirekta skatterna medförde. Även 1984 uppvisar staten en kontrakfiv effekt,huvudsakligen betingad av den långsamma utvecklingen av transfereringarna.Delta beror på neddragningar av industristödet och långsammare utveckling avutbetalda pensioner. Även ökningarna av de indirekta skatterna bidrar tUl dennaeffeki. För kommunerna innebär framför allt ökningen av denkommunala konsumtionen expansiva finanspolitiska effekter . Tabell 9:8 Finanspolitiska effekter 1980-1984 Procent av bmttonationalprodukten i fasta priser Inkomster därav: direkt skatt indirekt skatt -0,2 0,3 -0,3 0,9 -0,6 -1,8 -0,4 -0,9 -0,8 -0,3 -0,6 därav: transfereringar m. m. -0,8 -1,0 0,0 0,2 -0,1 0,4 -0,2 -0,3 -0,5 -0,5 -1,4 -1,2 -0,2 -1,4 -2,2 Inkomster därav: skatter -0,1 -0,1 -0,1 -0,2 -0,2 -0,1 därav: transfereringar konsumtion investeringar -0,1 -0,2 -0,1 -0,2 -0,1 -0,6 -2,1 Anm. Ränteutbetalningar för utländska lån antas ej genågon finanspolitisk effekt. 1983/84:150 Bilaga 1.1 Reviderad nationalbudget 144 Utvecklingenpå kredilmarknaden kan fr. o. m. 1978 sägas ha kommit atl domineras av statenstilltagande upplåningsbehov. Som framgår av diagram 10: I växte staiensbudgetunderskott, uttryckt som procenl av bmtlo-nalionalprodukten, snabbi19771978. Trots en betydande statsupplåning utanför banksystemet blev bankernai hög grad indragna i budgetfinansie-ringen. En väsentlig del avbudgetunderskottet slog igenom på likviditeten inom såväl banksystemet som samhällsekonomini övrigt. Penningmängden ökade i snabb takt (diagram 10:2). Idetla läge med växande statliga budgetunderskott ställdes allt större krav påstatsskuldpolitiken. I syfte att neutralisera budgetens likviditets-tillskottframstod det som en viktig uppgift att i större utsträckning förlägga statensupplåning till den inhemska marknaden utanför banksystemet. Underde närmaste åren blev staiens likviditetstillskott likväl betydande, trotsomfattande upplåning utanför banksystemet (diagram 10:2). Denna upplåningskedde fram t. o. m. 1981 i huvudsak i allmänna pensionsfonden och hosförsäkringsbolagen. Eftersom kapitalmarknadsinstitutens kapacitet växte medmindre belopp än budgetunderskottet, ökade kravet på upplåning frånallmänheten. introducerades sålunda en ny upplåningsform på densvenska kreditmarknaden, nämligen ett non-bank paper, statsskuldväxlar. De ärfrämst avsedda för förelag, kommuner och andra större placerare. Vid startenemitterades växlarna med löptider på . I syfte atl bl.a. nå nyafinansieringskällor som stiftelser och föreningar introduceraderiksgäldskonlorel även växlar med 18 och 24 månaders löptid. Somframgår av diagram 10:3 har försäljningen av dessa papper varit omfattandealltsedan introduktionen. Emissionernaav statsskuldväxlar kompletterades med av staten utgivnariksobligationer. Dessa emissioner vänder sig till samma placerarkategorier somstatsskuldväxlarna. Syftet med detta instrument är att binda överskottslikviditetunder längre lid, . Bankers och fond-kommissionärers teckningsrättinskränker sig till handelslager. Försäkrings- och pensionsinrättningarna fårej inräkna riksobligalioner i sina placeringskvoter. I och med den fördastatsskuldpoliiiken bröts trenden i de tilllagandelikviditetstillskolten från staten (diagram 10:2). Åtgärderhar även vidtagits för att vidga hushållens medverkan i finansieringen avbudgetunderskottet. Fr.o.m. införs elt nytt sparsystem,allemanssparandet. Sparandet på rikssparkonto, dvs. konto i bank, skaU slussasöver till och är således ämnat att direkt bidra tillbudgetunderskottets finansiering. Kapitletär utarbetat inom . 1983/84:150 Bilaga1.1 Reviderad nationalbudget 145 kapitalsparfonder,den andra sparformen i allemanssparandet, är tänkt att bidra tiU näringslivelsförsöijning med riskkapital. Dekreditpoliliska åtgärder som vidtagits i syfte att neutraliserabudgetens likviditetstUlskott har, för att förhindra en ytterligare påspädningav likviditeten, fått kompletteras med kreditbegränsande åtgärder. Enkreditexpansion till andra sektorer än staten har motverkats via främstlikviditetskrav, utlåningsrekommendationer samt utlåningsregleringar förbankemas utestående krediter till andra ändamål än bostadsbyggande. Under1982 tvingades emellertid intensifiera sina kreditbegränsandeåtgärder. Bankemas övrigutlåning i svenska kronor översteg vida den avriksbanken rekommenderade tillväxttakten (diagram 10:4). Efter riksbankensingripande kunde fr.o.m. en vändning konstateras. Iseptember 1983 avskaffades likviditetskraven för bankema, dåstyr-ningsinstmmenlet hotade att bli ohanterligt. För att reglera utlåningenhade allt störte likviditetskrav ställts. Utlåningsökningenstyrs nu med rekommendationer. Meden fortsatt snabb likviditetstillväxt skapas monetära fömtsättningar för enkraftig expansion av efterfrågan på varor och tjänster med åtföljandepåfrestningar på bytesbalansen. Vidare kan förskjutningar i kapitalrörelsernagentemot utlandet äga mm. Kreditpolitiken har sålunda fått inriktas pålikviditetsdämpande åtgärder för att därigenom motverka tendenser tillvalutautflöde samt ge incitament till en icke-statlig upplåning utomlands. Enbegränsning av bankemas utlåningsexpansion i svenska kronor har framstått somnödvändig och den inhemska räntenivån har i högre grad anpassats till detinternationella ränteläget. ökade bytesbalansunderskotten (diagram 10:5). Till följd avbl. a. den kraftiga likviditetstUlväxten i ekonomin försvagades samtidigtincitamenten för en icke-statlig utlandsupplåning. Valutaflödet varierade dockavsevärt under loppet av året under såväl 1981 som 1982 och sett över vart ochett av dessa år som helhet skedde under inverkan av vidtagna motåtgärder ettvisst privat kapitalinflöde. Under 1983förbättrades bytesbalansen betydligt från ett underskott på 22,5 miljarder kr.1982 tUl ca . ägde emeUertid storaåterbetalningar på äldre utlandslån mm utan att de förfallande lånen omsattes,varigenom en omfattande nettokapUalexport från den icke-stat-liga sektomuppstod (diagram 10:5). Hög likviditet i de svenska företagen och ett begränsatbehov av nya krediter tillsammans med kursförluster på tidigare upptagnautlandslån har gjort att företagen varit mindre intresserade av att kompenseraåterbetalningarna genom ny upplåning utomlands. Valutautflödet inom den privatasektom kom härigenom att uppgå tUl . 1983, som måste täckasgenom statlig upplåning (diagram 10:6). 1983/84:150 Bilaga1.1 Reviderad nationalbudget 146 Motbakgmnd av fortsatta likviditelstiUskott från statens budget måstekreditpolitiken även i hög grad inriktas på alt dämpa de olikainsfitutens kreditexpansion. De stramare kreditpolitiska riktlinjerna för 1984kan därför ses som ett komplement i inflationsbekämpningen. Dengoda likviditeten i företagen tiUsammans med en låg akfivitelsnivå isamhällsekonomin har lett fill en begränsad kreditefterfråganfrån företagen. Som diagram 10:7 visar har bankernas utestående krediter tillföretagen för andra ändamål än bostadsbyggande sjunkit tillhösten 1983, sett . Bankemas utlåningsutrymme har i stället ihög grad kommit att utnyttjas av hushållen. I syfte att dra ner hushåUens andelav kreditutrymmet har rekommenderat bankema att deras övrigullåningi svenska kronor inte bör öka med 1984 jämfört med , För helåret1984 innebär detta en genomsnilfiig ökning på såvida man uppfyUtrekommendafionen , som innebar att den genomsnittliga ökningen avövrigutlåningen skuUe begränsas till 15%jämfört med . Företagensstarka likviditetsställning och den höga avkastningen på finansiellaplaceringar har givit utslag i bl. a. finansbolagens utlåningsutveckling(diagram 10:8). I syfte att hålla tillbaka finansbolagenskonsumlionskreditgivning infördes restriktiva kreditpolifiskaåtgärder för dessa insfituts beviljade konlokortskrediter 1981. Som diagram10:8 visar, kom finansbolagens utlåning till allmänheten att öka med ca 17%1982. Denna accelererande ökningstakt fortsatte och kom att uppgåtiU att jämföras med en molsvarande ökning för affärsbankerna på drygt 8%.Reglerna för finansbolagens utlåning har successivt utökats och berör under1984 fömtom de beviljade krediterna även de utnyttjade krediterna, som får ökamed högst . De beviljade kreditemas ökningstakt är satt till . För 1984gäller även vissa begränsningar för leasing. Isyfte att stimulera företagens och kommunernas utlandsupplåning beslötriksbanken i slutet av febmari 1984 med verkan fr. o. m. att sänkakravet på minsta genomsnittliga löptid för dessa sektorers utlandsupplåningfrån till . Beslutet berör endast nya lån, medan oförändradeåterbetalningsregler gäller för tidigare upptagna lån. Somframgår av diagram 10:9 har den av bytesbalansunderskotten föranleddautlandsupplåningen ej åtföljts av någon motsvarande ökning av investeringarna.Underskotten i bytesbalansen vittnar sålunda om ett minskat totalt sparandeinom landet. Detta förbättrades , varvid bytesbalansunderskottetdämpades. Sparandeförbättringen återfinns främst inom den privata sektom. 1983/84:150 Bilaga1.1 Reviderad nationalbudget 147 Efteren snabb acceleration i penningmängdens ökningstakt , meden topp på räknat , sjönk penningmängdensökningstakt påtagligt och låg vid utgången av årelpå . Penningmängdens fillväxltakl har varierat kring (diagram 10:10). Satt i relation till bmtlonafionalprodukten, BNP, lågpenningmängden på en lägre nivå 1983 jämfört med men fortfarande på enhögre nivå än . Beloppsmässigtökade penningmängden med . 1983, vilkel var någol mer än 1982(tablå 1 samt tabell 10:1 i labellbUagan; dessa uppgifter avser förändringarunder året, medan däremot diagram 10:10 återger utvecklingen avårsmedelvärden). Valutaavtappningen från de icke-stalliga sektorerna var avsamma storleksordning 1983 som 1982. Del var framför allt likviditetspåverkanfrån bankernas ufiåning som bidrog till den snabbare penningmängdstill växten1983. Statens likviditelsfillskott blev lägre till följd av enomfattande neutralisering av budgetunderskottets tUlskoll av likviditet. Miljarderkr., nettoflöden Tillskott till penningmängden genom: (ökning -) övrig utlåning i sv. Statlig utlandsupplåning (ökning -) Procentuell ökning av penningmängden 'Utestående krediter tUl andra ändamål än bostadsbyggande exkl. refinansiering i Prop.1983/84:150 Bilaga 1.1 Reviderad nationalbudget Vissa Ukvida tiUgångar hos allmänheten Som framgår av tablå 2 ökade allmänhetens likvidafillgångar i form av bankfiUgodohavanden, slatsskuldväxlar samlriksobligalioner med ca . 1983, vilket var något mindre än 1982.En viss omfördelning från statsskuldväxlar till riksobligalioner ägde rum under1983. Bankernas likvida tillgångar exkl. kassakvotsmedel växtemed . 1983, vilket var några miljarder kr. mer än 1982(tablå 3). Likviditetstillskolten disponerades helt för köp avstalsobligafioner. Dessa placeringar blev under delta år betydande och uppgicktill , vilket var mer än dubbelt så myckel som bankemaslikvidiletsökning. En avsevärd del av obligalionsköpen finansierades med lånademedel i . Tablå 2 Allmänhetens banktillgodohavanden och förvärv avvissa statspapper 1981-1983' 2300 13000 21 100 2 300 25000 16400 -100 16000 11700 Summa (1) statsskuldväxlar Riksobligationer (2) Totalt (l)H-(2) ' Med allmänheten avses kommuner, företag samt hushåll. Ibanktillgodohavanden ingår inlåning och bankcertifikat. Innehavet avriksobligationer är ej fördelat på sektorer. Källor: , samt . Tablå 3 Bankernas likvida tillgångar 1981-1983 Miljarder kr., förändring 31 48 -8 -9 31 4 -7 34 - 8 2 1 4 1983/84:150 Bilaga1.1 Reviderad nationalbudget 149 Kreditgivningenpå den organiserade kreditmarknaden' (exkl. statens direkta kreditgivning)växte 1983 med . (tabeU 10:3). Det varkreditgivningen till den privata sektom som ökade, medan statens anspråk på deninhemska kreditmarknaden sjönk med . 1983 till 57 miljarder kr.Till följd av ett kraftigt utflöde av valuta från den privata sektorn komstatens ufiandsupplåning att öka med . 1983 fill 26 miljarderkr. Somdiagram 10:4 visar, accelererade tillväxttakten i bankernas övrigutlåning isvenska kronor, dvs. utestående krediter fill andra ändamål än bostadsbyggande,successivt . översteg den vida den av riksbankenrekommenderade tiUväxttakten. Efter åtstramande riksbanksålgärder inträdde fr.o.