prop · G70360 · 1983-12-31 00:00:00 — 13 §Den som har tillstånd att inneha eller driva en kärnreaktor för utvinning av kärnenergi skall, utöver vad som sägs i 12 §, svara för att den forsknings- och utvecklingsverksamhet bedrivs och de åtgärder i övrigt vidtas som behövs för alt vad som föreskrivs i 12 § 2 och 3 skall kunna fullgöras. Omskyldighet för reaklorinnehavaren att svara för vissa kostnader som staten haroch all erlägga en ärlig avgift staten ges bestämmelser i lagen (1981:669)om finansiering av framtida utgifter för använt kärnbränsle m.m. 14 §Om etl tillstånd återkallas eller etl tillstånds giltighetstid gått ut, kvarstår skyldigheterna för lillståndsinnehavaren enligt 12 § lill dess de fullgjorts. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan medge alt lillståndsinnehavaren befrias från sina skyldigheter. Återkallelseav tillstånd m. m. 15 § Ett tillstånd alt bedriva kärnteknisk verksamhet kan återkallas om 1. villkor eller föreskrift somuppställts med stöd av denna lag eller fillståndsinnehavarens skyldigheterenligt 12 och 13 § inte iakttas eller 2. det i annal fall föreliggersynnerliga skäl frän säkerhetssynpunkt. Prop.1983/84:60 111 16 § Tillsynen över efterlevnaden av vad som föreskrivs idenna lag saml av villkor och föreskrifter som meddelats med stöd av denna lag utövas av myndighet som regeringen bestämmer. Bestämmelser om tillsyn från strålskyddssynpunkt ges istrålskyddslagen (1958:110). 17 § En tillslåndsinnehavareskall pä myndighetens anfordran lämna de upplysningar och tillhandahålla dehandlingar som behövs för tillsynens utövande. Tillståndsinnehavaren skallvidare följa de villkor och föreskrifter, vilka myndigheten meddelar för atttrygga efterlevnaden av vad som föreskrivs i 10, 12 och 13 §§. 18 § För altmöjliggöra lillsyn enligl denna lag är en tillståndsinnehavare skyldig attlämna tillträde till anläggning eller plals, där kärnteknisk verksamhelbedrivs, samt upplysa om förhållanden som är av betydelse för tillämpningen avdenna lag eller vilkor och föreskrifter som meddelas med stöd av lagen. 19 § Den sominnehar tillstånd atl driva en kärnreaktor för utvinning av kärnenergi eller enanläggning för lagring, hantering eller förvaring av kämämne, som icke skallanvändas på nylt, eller av kärnavfall är skyldig atl ge lokal säkerhetsnämnd,som regeringen beslämmer, insyn i säkerhets- och strälskyddsarbetet vidanläggningen. 20 § Insynen skallgöra det möjligt för nämnden att inhämta information om det säkerhets- och strälskyddsarbetesom utförts eller planeras vid anläggning som avses i 19 § och ställa sammanmaterial för att informera allmänheten om detta arbele. 21 § Tillständsinnehavarenskall på anfordran av nämnden 1. lämna nämndenupplysningar om tillgängliga fakta och låta nämnden ta del av tillgängligahandlingar, allt i den mån det behövs för att nämnden skall kunna fullgöra vadsom anges i 20 §, 2. ge nämndentillträde lill och förevisa anläggning eller plats, om det behövs för att nämndenskall få innebörden av upplysning eller handling som utlämnas enligt 1 belystoch tillträdet är förenligt med gällande säkerhetsföreskrifter. Ansvarsbestämmelser m. m. 22 § Den som bryter mol vad som föreskrivs i 6-8 §§ ellerunderlåter alt iaktta villkor och föreskrift som meddelats med stöd av dennalag, döms till böter eller fängelse eller, om brottet ärgrovt, till fängelse i högst . Om påföljd för olovlig utförsel av kärnämne eller annalsom avses i 4 § 4 eller försök därfill, finns föreskrifter i lagen (1960:418)om straff för varusmuggling. Prop.1983/84:60 112 23 § Kärnämneeller kärnavfall som någon ulan tillstånd enligt 6 eller 8 § innehaft,bearbetat eller annars tagit befattning med kan förklaras helt eller delvisförverkat, om det inte är uppenbart obilligt. Innehar han inte längre ämnet,får i stället värdet förklaras förverkat. 24 § Den somunderlåter atl ställa sig till efterrättelse vad myndighet föreskriver ellerfordrar med stöd av 17 eller 18 § eller vad lokal säkerhetsnämnd fordar medstöd av 21 § eller i fall som i nämnda paragrafer avses uppsåtligen eller avgrov oaktsamhet lämnar myndigheten eller nämnden oriklig uppgift, döms tillböter eller fängelse . 25 § Den somunderlåter alt följa villkor, som avses i 10 § första stycket eller attefterkomma vad myndighet föreskrivit eller fordrat med stöd av 17 eller 18 §,får av myndigheten föreläggas lämpligt vite. 26 § Brott somavses i 22 eller 24 § får inle åtalas av allmän åklagare, om det inte anmälstill åtal av myndigheten eller den lokala säkerhetsnämnden. 27 § Talan motbeslut av myndighet enligt denna lag förs hos regeringen genom besvär. Beslut av myndigheten länder tillefterrättelse, om intet annal förordnas. 28 § Beslut av en lokal säkerhetsnämnd om anfordran enligt21 § över klagas hos länsrätten genom besvär. Denna lag Iräder i kraft den Genom denna laguphävs lagen (1956; 306) om rätt alt utvinna atomenergi m.m. (atomenergilag), lagen(1977:140) om särskilt tillstånd att tillföra kärnreklor kärnbränsle, m.m. ochlagen (1980: 1123) om offentlig insyn i säkerhetsarbetet vid kärnkraftverken. Om del i lageller annars hänvisas till föreskrift, som har ersatts genom en beslämmelse idenna lag, tillämpas i stället den nya bestämmelsen. Tillstånd samtvillkor och föreskrifter som har meddelats med stöd av atomenergilagen skallanses ha meddelats enligt motsvarande beslämmelse i nya lagen. I mål ellerärenden som har anhängiggjorts före ikraftträdandet av den nya lagen tillämpasäldre beslämmelser. Ansökan om tillstånd enligt lagen om särskill tillstånd attlillföra kärnreaktor kärnbränsle, m.m., som gells in men ej avgjorts förelagens ikraftträdande, skall dock prövas enligt bestämmelserna i den nya lagen. I fråga omersättning enligt lagen om särskill tillstånd alt lillföra kärnreaktorkärnbränsle, m. m. för åtgärd som har vidtagits före denna lags ikraftträdandegäller fortfarande äldre bestämmelser. Prop.1983/84:60 113 Lag om ändring i strålskyddslagen (1958:110) Härigenom föreskrivs att 1,2,5 och 6 §§ slrålskyddslagen(1958:110) skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Med radiologiskt arbete förstås i Med radiologiskt arbete förstås i denna lag arbele med radioaktivt denna lag arbele med radioaktivt ämne, arbete vari bmkas röntgen- ämne, arbete vari brukas röntgen utrustning eller annan teknisk an- utrustning eller annan teknisk an ordning, avsedd att utsända jonise- ordning, avsedd atl utsända jonise rande strålning, och arbete vid an- rande strålning, och arbete vid läggning för utvinning av atom- kärnteknisk anläggning, energi. Med joniserande strålning avses i lagen strålning frånradioaktivt ämne, röntgenstrålning och till sin biologiska verkan likartadstrålning. Om det är påkallat från strålningssynpunkt, får regeringenföreskriva att vad som i lagen sägs om teknisk anordning avsedd att utsändajoniserande strålning eller om radiologiskt arbete skall gälla helteller.delvis även teknisk anordning av visst slag som är avsedd att utsända icke-joniserandestrålning respektive arbele vari användes sådan anordning. Regeringen fåröverlåta ät förvaltningsmyndighet att meddela föreskrifter som har sagts. Radiologiskt arbete må ej bedrivas utan tillstånd avmyndighet som regeringen beslämmer (strålskyddsmyndigheten). Ej heller må någonutan tillstånd av strälskyddsmyndigheten innehava röntgenutrustning eller annanteknisk anordning avsedd att utsända joniserande strålning, idka handel medradioaktivt ämne eller eljest till riket införa eller här förvärva, innehavaeller överlåta sådant ämne. Den som ej innehar sådant tillstånd må ej utan medgivandeav strälskyddsmyndigheten taga hand om oförtullat radioaktivt ämne pä sätt somavses i 3§ andra stycket tullagen (1973:670). 1 övrigt gäller lagen (1973:980)om transport, förvaring och förstöring av införselreglerade varor m. m. Tillstånd må meddelas för viss yrkesgrupp eller för vissainrättningar, insfitutioner eller företag. Avlider någon som hinnehar Ullständ enligt denna lag, varetillståndet likväl, såvitt angår rätt att inneha radioaktivt ämne ellerröntgenutrustning eller annan teknisk anordning, gällande för dödsboet från dödsfallet. ' Senaste lydelse 1976:245 Senasle lydelse 1975:709 8 1983/84. Tillstånd enligt denna lag erfordras ej för atl vad somomfattas av tillstånd enligl atomenergitagen (1956:306) om icke annal föreskrivesi tillståndet. Tillstånd enligt denna lag erfordras ej för att vad somomfattas av tillstånd enligt lagen (0000:000) om kärnteknisk verksamhet om ickeannat föreskrives i tillståndet. Vid meddelande av tillstånd skall strälskyddsmyndighetenstadga de villkor och övriga föreskrifter som finnas erforderliga ur slrälskyddssynpunkt.Myndigheten må ock senare, när det finnes påkallat, stadga nya eller ändradevillkor eller föreskrifter. Meddelastillstånd enligt 2 § tredje stycket, äger strälskyddsmyndigheten föreskrivaskyldighet att göra anmälan om förvärv av anordning eller ämne som avses medtillståndet. Närtillstånd beviljats enligt atomenergilagen, äger strålskyddsmyndighetenmeddela de särskilda föreskrifter som, utöver de för tillståndet gällandevillkoren, erfordras för strålskyddet. Avser tillståndet anläggning som inämnda lag sägs, skall dock fråga om föreskrift, som angår annal än den normaladriften eller som kan i avsevärd mån påverka utformningen av eller driften vidanläggningen, underställas regeringens prövning. Närtillstånd beviljats enligt lagen (0000:000) om kärnteknisk verksamhet äger strälskyddsmyndighetenmeddela de särskilda föreskrifter som, utöver de för tillståndet gällandevillkoren, erfordras för strålskyddet. Avser tillståndet anläggning som inämnda lag sägs, skall dock fråga om föreskrift, som angår annat än den normaladriften eller som kan i avsevärd män påverka utformningen av eller driften vidanläggningen, underställas regeringens prövning. 6 §Ej män någon som innehar tillstånd enligt denna lag utanstrålskydds-myndighetens medgivande bruka annan lokal eller i 2§ avseddanordning, annat radioaktivt ämne eller större mängd av sådant ämne än somangivits i tillståndet eller väsentligt ändrad lokal eller anordning ellereljest utnyttja tillståndet pä annal sätt, i större omfattning eller underandra förhållanden än tillståndet avser. Den sominnehar tillstånd enligt atomenergilagen må ej heller utan strälskyddsmyndighetensmedgivande vidtaga ändring med avseende å förhållande, varom myndighetenmeddelat föreskrift enligt 5 § tredje stycket. Den sominnehar tillstånd enligt lagen (0000:000) om kärnteknisk verksamhel må ejheller utan strålskyddsmyndighetens medgivande vidtaga ändring med avseende åförhållande, varom myndigheten meddelat föreskrift enligl 5 § tredje stycket. Denna lag träder i kraft den ' Senaste lydelse 1976:245 Lag om ändring i lagen (1981:669) om finansiering avframtida utgifter för använt kärnbränsle m. m. Härigenomföreskrivs atl I, 2 och 5 §§ lagen (1981:669) om finansiering av framtidautgifter för använt kärnbränsle m. m. skall ha nedan angivna lydelse. Den som har lillsländ enligt atomenergilagen (1956:306) atlinneha eller driva en kärnreaktor för kraftproduktion (reaklorinnehavaren)skall svara för aU 1. i reaktornanvänt kärnbränsle och radioaktivt avfall som härrör frän delta hanteras och slulförvaraspå ett säkert sätt, 2. reaktoranläggningenavvecklas och rivs pä ett säkert sätt 3. den forsknings-och utvecklingsverksamhet bedrivs och de åtgärder i övrigt vidtas som behövsför all vad som föreskrivs i 1 och 2 skall kunna fullgöras Av bestämmelserna i 12 och 13 §§ lagen (0000:000) omkärnteknisk verksamhet följer att den som har Ullstånd att inneha eller drivaen kärnreaktor för utvinning av kärnenergi (reaklorinnehavaren) skall svara förkostnaderna för alt 1. i reaktornanvänt kärnbränsle och radioaktivt avfall som härrör från detta skall kunnahanteras och slutförvaras på ett säkert sätt, 2. reaktoranläggningenskall kunna avvecklas och rivas på elt säkert sätt och 3. den forsknings-och utvecklingsverksamhet bedrivs och de ålgärder i övrigt vidtas som behövsför att vad som anges i I och 2 skall kunna fullgöras. Utöver dekostnader som följer av reaklorinnehavarens skyldighet enligl 1 § svarar hanäven för de kostnader som staten har för att 1. kompletteraforsknings- och utvecklingsverksamhet som avses i I §3, 2. pröva frågorsom avses i 5 § andra stycket eller 10 § och 3. övervaka ochkontrollera slutförvar. Utöver vadsom anges i 1 § svarar reaklorinnehavaren även för de kostnader som staten harför att 1. kompletteraforsknings- och utvecklingsverksamhet som avses i 1 §3, 2. pröva frågorsom avses i 5 § andra stycket eller 10 § och 3. övervaka ochkontrollera slutförvar. För attsäkerställa att medel finns tillgängliga för atl belala de kostnader somföljer med reaktorinnehavarens skyldigheter enligt 1 § och de kostnader somavses i 2 § skall reaktorinnehavaren åriigen, sä länge reaktorn är i drift, eriäggaen För atlsäkerställa att medel finns fillgängliga för att betala de kostnader som avsesi / och 2 §§ skall reaktorinnehavaren , så länge reaktorn är i drift,erlägga en avgift till staten. Såvitt angår kostnaderna för hantering ochslutför- av använt kärnbränsle skall skyldigheten att betala avgift avse de kostnader som är förenade med bränslet sedan detta har förts bort från reakloranläggningen. Avgiften utgår i förhållande till den frän reaktoranläggningen levererade energin. Såvitt angår kostnaderna för hantering och slutförvaring avanvänt kärnbränsle skall skyldigheten att belala avgift avse de kostnader somär förenade med bränslet sedan delta har förts bort frän reaktoranläggningen.Avgiften utgår i förhållande till den från reaktoranläggningen levererade energin. Avgiftensstorlek fastslälls för nästföljande kalenderår av regeringen eller denmyndighet som regeringen bestämmer. Denårliga avgiften skall bestämmas så att de sammanlagda avgiftsbeloppen som eriäggsunder reaktorns drifttid täcker de kostnader som avses i första stycket. Dennalag träder i kraft den 1983/84:60 117 Lag om ändring i lagen (1974:890) om vissa mineralfyndigheter Härigenom föreskrivs alt 13 § lagen (1974: 890) om vissa mineralfyndigheterskall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse I fräga om rätt aU förvärva eller I fråga om räU att förvärva, inne- på annat sätt taga befattning med ha eller på annat sätt taga befatt- uran eller annat ämne, som an- ning med uran eller annat ämne, vändes som bränsle 1 anläggning som utgör kärnämne enligl 5 § la- förutvinning av atomenergi, finns gen (0000:000) om kärnteknisk bestämmelser i atomenergilagen verksamhet, ges beslämmelser i (1956:306). Denna lag Iräder i kraft den Prop.1983/84:60 118 Sammanfattning av betänkandet (SOU 1983:9) Lagstiftningenpå kärnenergiområdet gällande lagstiftning på kämenergiområdet kan i principindelas i tre huvudgrupper, nämligen regler dels för innehav av kärntekniskanläggning och kärnämnen m. m. samt för hantering och slutförvaring av använtkärnbränsle och radioakfivt avfall, dels för beredskap i händelse av en olyckai kämanläggning, dels för skadeståndsansvar. Till den första gmppen hänförs enligt denna uppdelninglagen (1956:306) om rätt all utvinna atomenergi m. m. (aiomenergilagen), lagen(1977: 140) om särskill tillstånd att tillföra kärnreaktor kärnbränsle, m.m.(villkorslagen), lagen (1981:669) om finansiering av framtida utgifter föranvänt kämbränsle m.m. (finansieringslagen), lagen (1980: 1123) om offentlig insyni säkerhetsarbetet vid kärnkraftverken samt slrålskyddslagen (1958:110). Dessabestämmelser, som syftar till att tillvarata säkerhet och strålskydd samtkontroll av kärnämnen m. m. vid kämteknisk verksamhet, reglerar frågor omtillstånd och villkor för sådan verksamhet samt tillsyn över och insyn iverksamheten. Bestämmelser om frågor som avser beredskapen motkärnkraftsolyckor ges i lagen (1960:331) om skyddsåtgärder vid olyckor iatomanläggningar m. m. Denna lag reglerar vissa länsstyrelsers skyldighet att söriaför att erforderliga skyddsåtgärder vidtas så snart radioaktiva ämnen spridseller en överhängande fara föreligger för sådan spridning från en kärnreaktoreller annan kämanläggning i sådan mängd atl särskilda åtgärder påkallas för attskydda allmänheten. Den tredje huvudgmppen avser bestämmelser om skadeståndoch försäkringsskyldighet enligt atomansvarighetslagen (1968:45). I denna lagregleras bl.a. den civilrättsliga ansvarigheten för en innehavare av kärntekniskanläggning och statligt ersättningsansvar. Atomansvarighelslagen bygger på tväinternationella konventioner, Pariskonvenlion och tilläggskonventiontill . De gmndläggande skillnaderna i de olika lagarna som rörkärnverksamheten leder enligl kommittén fill att det är mindre lämpligt attsammanföra dem i en gemensam lag. Kommittén förordar därför atl i första hand beslämmelsernaom beredskapsplanering m. m. och skadestånd liksom ges isärskilda lagar. När det gäller samordningen av de bestämmelser som i dagreglerar verksamheten på kämenergiområdet föreslär kommittén all i en lag samordnasbestämmelserna i atomenergilagen, villkorslagen, lagen om offentlig insyn isäkerhetsarbetet vid kärnkraftverken samt finansieringsiagen i Prop.1983/84:60 119 de delar denna lag reglerar en reaktorinnehavares ansvarför avfallshantering m. m. Övriga delar i finansieringslagen, vilka innehållerregler om bl.a. avgiftsuttag och medlens förvaltning, föresläs kvarstå i denlagen. I och försig kan skäl tala för att till en ny, samordnande lagstiftning överföra även debestämmelser i strålskyddslagen som avser strålskyddet vid kärnverksamhet.Kommittén anser dock - särskilt med hänsyn till skillnaderna i de grundläggandesyften som finns mellan strålskyddslagen och lagstiftningen på kämenergiområdet- att det är olämpligt att sammanföra de båda lagarna. Vid sidanav nu redovisade lagar fmns beslämmelser av särskild betydelse i angränsandelagstiftning, bl. a. i fräga om tillkomst och lokalisering av kärntekniskanläggning (136 a § byggnadslagen), uranbrytning, arbetsmiljö och transport avfarligt gods. Kommitténhar ej funnit del påkallat att föreslå ändringar i andra lagar än de som direktavser verksamheten pä kämenergiområdet. Kommittén framhåller dock att det är väsentliglatt lokaliseringsprövningen enligt 136 a § byggnadslagen samordnas medtillståndsprövningen enligt den nya lag, som föresläs ersätta atomenergilagen,och att informationsbehovet till bl. a. allmänheten blir beaktat. beslut innebär att ingen ytteriigarekärnkraftsutbyggnad skall förekomma utöver de tolv reaktorer som är i drift,färdiga eller under byggnad. Beslutet innebär vidare att kärnkraften skallavvecklas i den takt som är möjlig med hänsyn till behovel av elektrisk kraftför att upprätthälla sysselsättning och välfärd samt att säkerhetssynpunkterbör vara avgörande för i vilken ordningsföljd reaktorerna skall tas ur drift.Med hänsyn till att reaktorernas tekniska livslängd bedömdes vara ,fastslog att den sista reaktorn i skall stängas senast är2010. Vad beslutat i fråga om vidare kärnkraftsulbyggnadoch kärnkraftens avveckling i är en av utgångspunkterna för kommitténsarbete. Det innebär att lagstiftningen pä kämenergiområdet i första hand börreglera frågor om ansvar, skydd, säkerhet och övriga villkor för bl. a. innehavoch drift av de tolv beslutade kärnkraflsanläggningarna somkärnkraften avses bli utnyttjad, hantering av kärnbränsle och kärnavfall samtkärnkraftverkens avveckling. För liden såväl före som efter är 2010 föreliggerbehov av lagstiftning framför allt i fräga om innehav, befattning, utförseloch transport av kärnämne, använt kärnbränsle och kärnavfall samt hanterings-och förvaringsanläggningar, forskningsreaktorer och eventuellt andra kämtekniskaanläggningar. Prop.1983/84:60 120 Verksamhetenpå kämenergiområdet är med hänsyn till kärnkraftens risker och till intressetav att begränsa kärnvapenspridning i väsentligt högre grad än annan industriellverksamhet omgärdad med särskilda regler som tar sikle pä säkerheten i sådanverksamhet och vid hantering av kärnämnen samt på skyddet mot den joniserandestrålningens skadliga verkningar. Härtill kommer bl. a. fullföljande av deförpliktelser som följer av jnlernationella avtal och överenskommelser somSverige har ingått. Genom atomenergilagen och slrålskyddslagen utövas därför ensärskild statlig kontroll över utvinningen och användningen av uran och andraämnen av betydelse för framställningen av kärnenergi. Denna konlroll avservidare uppförande, innehav och drift av kärnreaktorer samt åtgärder med använtkärnbränsle och radioaktiva ämnen. Ett annat intresse som avsetls tillvaratasgenom atomenergilagen är all styra kärnkraftens utnyttjande och samla landetstekniska och ekonomiska resurser för dess användning. Sedankärnenergilagstiflningens tillkomst har utvecklingen ställt ytterligare ellerskärpta krav pä verksamheten och på klyvbart material som , används, liksomkontrollen därav. Del gäller bl. a. i fråga om begränsning avkärnvapenspridning, hantering av använt kärnbränsle och högaktivt avfall, skyddav kärntekniska anläggningar och transporter samt allmänhetens information omoch insyn i kärnteknisk verksamhel. Kommillénanser att de angivna syftena kan läggas lill gmnd för en ny lagstiftning påkärnenergiområdet. Lagstiftningen bör således utformas så atl samhällets kravpå skydd och säkerhet saml övriga angivna krav tillvaratas i alla förekommandeled i kärnverksamheten. Lagstiftningenfår däremot inle, efter beslut om det svenska kärnkraftsprogrammel,som tidigare anses ha någon uppgift atl styra kärnkraftens utnyttjande ellersamla landets tekniska och ekonomiska resurser för dess användning.Tyngdpunkten i kärnkraftslagsUftningen kommer i stället kärnreaktorerutnyttjas i landel all ligga på verksamhetens säkerhet och fullgörande avSveriges internationella åtaganden. Samma inriktning av lagstiftningen börgälla även i frågor som avser kämbränslehanteringens slutsteg, dvs.omhändertagande av använt kärnbränsle och avfall från anläggningar som tagilsur drift saml avveckling av anläggningar. Intesällan görs en uppdelning mellan strålskydd och säkerhet. Med strålskydd avsesde åtgärder som normall behöver vidtas för skydd av anställda som ärsysselsatta i radiologiskt arbete och av allmänheten mot skador av joniserandestrålning. Begreppet säkerhet i samband med kärnkraft avser i korthet detekniska säkerhetsåtgärder som behöver vidtas för skydd mot haverier ellerolyckor och därav föranledd strålning, såsom åtgärder med avseende påkonstruktion, uppförande och drift av kärnkraft- 1983/84:60 121 verk och åtgärder vid hantering av kärnämnen, använtkärnbränsle och kärnavfall. Eftersom det övergripande syftet är alt förhindra utsläppav radioaktiva ämnen och atl kontrollera strålning kan emellertid frågor omstrålskydd och teknisk säkerhet inte alllid särskiljas utan måsle beaktas i ellsammanhang. Kommittén betonar därtor att ett samlat säkerhetstänkande måslegälla på området och att detta iakttas av alla som är verksamma på området,anläggningsinnehavare såväl som tillsynsmyndigheter. Det kan emellertidsamtidigt konstateras att säkerhet och strålskydd, som delar av den totalasäkerheten, kan ha olika relativa vikt i de skilda leden av kärntekniskverksamhet. Den nuvarande lagstiftningen pä kämenergiområdet geruttryck för ett statligt övergripande ansvar för verksamheten. Detta följer bl.a.av de stora samhälleliga konsekvenserna av kärnkraftens utnyttjande inte baramed hänsyn till kärnenergins roll från försörjningssynpunkt utan också med hänsyntill de säkerhets- och miljöproblem som är förenade med utnyttjande avkärnkraft. Det statliga ansvaret gäller även bl. a. planering, forskning ochutveckling rörande säkerhet och strålskydd inom kämenergiområdet samtsäkerställande av att medel finns tillgängliga härför och för att ta hand omanvänt kärnbränsle och radioaktivt avfall som härrör från detta, liksom förrivning av reaktorer när driften vid dem har lagts ner.