prop · G703144 · 1983-12-31 00:00:00 — För besök av nära släktingar, framförallt föräldrar och barn,beviljas som regel tillstånd, om det inte framstår som uppenbart att del ärfråga om ett försök till bosättning. Ju närmare släktskapet är, desto störrerisk för avhopp säger sig verket vara berett alt acceptera. håller med omalt det bör vara en uppgift för att även i fortsättningen angeriktlinjer för den viseringspolitik som bör föras. Avgörande i viseringsärendenär i de flesta fall trovärdighetsbedömningen. Riktlinjer måste byggas påerfarenheterna av praxis. En förutsättning för en generösare viseringspolitiki fråga om vissa nationaliteter är enligt verket, all möjligheterna underlättasatt avlägsna avhoppare som saknar egentliga politiska skäl. Även kammarrätten iJönköping understryker atl viseringspolitiken bör vara så generös som möjligt,och då särskilt när det gäller besök till invandrare som inle själva harmöjlighet att resa till hemlandet för släklbesök. En fillämpning av en mergenerös viseringspolitik antas vara möjlig först om kommitténs förslag tilländrade anvisningsregler genomförs. Kommitténs förslag - att tillstånd för släklbesökbör beviljas, om det inte på gmnd av omständigheterna framstår som uppenbartatt avsikten med besöket är en annan än den uppgivna - är enligt kammarrättennågot för vittgående. Det kan nämligen befaras att det i 1983/84:144 186 många fall ej framstår som uppenbart men väl mycketsannolikt atl avsikten med besöket är en annan än den uppgivna. Kammarrättenförordar att tillräckliga skäl för vägran av tillstånd då bör föreligga.Länsstyrelserna i och tillstyrker kommittéförslagel ochdel gör även ärkebiskopen. Svenska fiyktingrådet och frikyrkorådlsamråd,vilka dock understryker att en generös viseringspolitik inle, fårmedföra en än mer restriktiv praxis än den som gäller vid tillståndsgivningen.Advokatsamfimdet tillstyrker kommitténs förslag om en mer generös viseringspolitiksärskilt för släktbesök. Delta är enligt samfundets erfarenheter en humanitärangelägenhet av sådan vikt att den uppväger olägenheten av ett ökat antalavhoppare. I positiv riktning uttalar sig även Föreningen och Föreningen . Föreningarna tillstyrkeren generösare viseringspraxis mot bakgrund av utredningens förslag om rätt förpolisstyrelsen alt meddela avlägsnandebeslut utan de tidsgränser som gälleridag. Frågor av berört slag är enligt föreningarna vanligen av såkontroversiell natur, alt framlida riktlinjer bör meddelas av högsta politiskainstans. Detta talar enligt föreningarnas mening för atl de nya riktlinjerna förbesöksvisering meddelas av regeringen. Röda korset tillstyrker att en generös viseringspolitikinförs för dem som önskar besöka anhöriga i . En sådan ordning bör dockinte kopplas till den föreslagna utvidgade avvisnings- och beslutanderättenför polismyndigheterna. Delade meningar har framförts om kommitténs förslag pådenna punkt. delar IPOK:s uppfattning att en generös praxis bör tillämpasnär det gäller atl bevilja UT för besök. Tillstånd för besök bör normaltbeviljas för högst lid, i undanlagsfall upp till , och då främsti fall av besök hos nära släkting när del föreligger ömmande omständigheter.SIV ansluter sig vidare till förslaget att undantag från kravet på UT föreinresa bör tillåtas för besök om högst . Rädda barnen.Svenska flyktingrådet och Svenska frikyrkorådetisamråd ansluter sig tillkommitténs mening. En annan uppfattning framförs av kammarrätten i ,som visserligen betonar vikten av en generös praxis, men ändå motsätter sigförslagen till ändring i 33 § UtlL. Redan med nuvarande ordning är möjligheternatill UT efter inresan i fråga om längre besök tillräckligt tillgodosedda. Merlångvariga besök kan planeras och UT således sökas före inresan, varför någonutvidgad formell möjlighet att efter inresan pröva en ansökan om UT enligtkammarrättens mening ej bör införas. Föreningen ochFöreningen framhåller att det finns skäl som talar emotatt ett så långt besökstillstånd beviljas efter inresan. Av rent praktiskanskäl kan del inte vara rimligt att oförberett få stanna i ett annal land underså som annat än i absoluta Prop.1983/84:144 : « 187 undanlagsfall.Vidare kan man enligt föreningarnas uppfattning inle bortse från risken avanknytningar av sådan nalur - t.ex. genom barn - att det skulle förefallastötande från allmän rättsuppfattning atl senare avlägsna utlänningen även omreglerna skulle medge det. Praktiskttaget alla remissinstanser som yttrat sig i frågan har ställt sig bakomförslaget att normall bevilja PUT redan från början. Så är fallet med RPS, SIVoch RRV. framhåller alt den föreslagna ordningen är positivför invandrarna och medför besparingar för polisen och . PUT börbeviljas ulan särskild ansökan även i fråga om personer som efter uppskjuteninvandringsprövning accepteras som invandrare. tillstyrker vidarekonsekvensändringarna i 41 och 44 §§ UtlL. Verket pekar på en annan konsekvens.Enligt nuvarande regler krävs "synneriiga skäl" för utvisning förstefter bosättning för den som saknar PUT. Med den nya ordningen kommerdetta krav i ett antal fall att inträda redan efter tvä års vistelse här.Vidare påverkas behovet av näringstillstånd. En utlänning som har PUT ärnämligen undantagen från kravet på näringstillstånd. Vidare påpekas i SlV:s yllrandeatl en ordning med "PUT direkt" ger utlänningen räll all återvändahit och vistas här så länge hans PUT inte har återkallats. Nuvarande möjlighetatt vägra tillståndsförlängning av vandelsskäl får inte någon motsvarighet.Kammarrätten i finner övervägande skäl tala för alt den av kommitténföreslagna ordningen införs. Det förutsattes härvid att det i PUT-ärendet skersamma arbetsmarknadsprövning som . AMS tillstyrker att de invandrare som avhumanitära eller liknande skäl fär tillstånd att bosätta sig i redanfrån början beviljas PUT. Styrelsen anser emellertid att detta inle bör gällade kategorier som varit föremål för arbetsmarknadsprövning från AMS sida.Länsstyrelsen i säger atl ändringen ligger i linje med deallmänna besparingsslrävandena inom statsförvaltningen. Om avsikten är attgöra endasl en tillståndsprövning är rubriceringen "permanent"onödig. anser del i så fall mer rimligt tala omuppehållstillstånd eller i undantagsfall tillstånd med villkor. Detta kan i såfall bli aktuellt i ett fåtal ärenden då tveksamhet redan förelegal vid förstabedömningen. Även pekar på all näringsfrihelsbe-stämmelsernamåste ses över om förslaget genomförs. i och länanser den föreslagna ordningen vara ett effektivt sätt att dels minskabyråkratin och dels frigöra elt betydande antal årsarbetskrafter förväsentligare uppgifter. Atl det första uppehållstillståndet blir permanent förde flesta invandrargrupper, ligger enligt uppfattning helli linje med att den verkliga invandringsprövningen faktiskt sker redan vid detlatillfälle. Positivt är också atl frågan i elt 1983/84:144 188 asylärende som sökanden skall få stanna enligt § 3 UtlL,prövas i elt så tidigt skede som möjligl. I positiv riktning uttalar sig ävenlänsstyrelsen i , TCO, några kommuner saml Före/ungens Sverigeslänspolischefer och Föreningen . Förslaget tillstyrksockså av Röda korset. Förslaget att effektivisera återkallelseförfarandettillstyrks allmänt. Å andra sidan riktar flera remissinstanser kritik mol denföreslagna rätten till återinvandring efter längre tids PUT-innehav i . RPS finner del otillfredsställande att det lar mellan treoch att återkalla ett PUT, när utlänningen inte längre bor i är beredd atl medverka till alt en bättre ordning införs med kontollangående bosättningen i samband med förnyelse av lillståndsbeviset hos polisen.Kontroll skall givetvis inte ske i större omfallning än vad som bedömserforderligt i del enskilda fallet. RPS motsätter sig bestämt att utlänningar,som inte längre bor här, i vissa fall skall ha möjlighet alt behålla sina PUT.Det är enligt RPS närmast en självklarthet att UT är förbehållet de utlänningarsom verkligen bor i landet, i synnerhet som det i UtlL stadgas att PUT skallåterkallas, om utlänningens bosättning i riket upphör, någol som också framgårav PUT-beviset. Ett argument för att utlänningen skall få behålla sitt PUTefter utflyttning från är enligt IPOK atl ett tidsbegränsat UT inte kanåterkallas om bosättningen upphör. RPS föreslår i stället en ändring i 17 §som möjliggör ett sådant återkallande. RPS anser att den utlänning som eflerutflyttning har fått silt PUT återkallat och senare vill återvända tillSverige, enligt gällande praxis kan få nytt tidsbegränsat UT. Av en rad skäl säger sig inte kunna godta att PUT ivissa fall skall få behållas trots utflyttning. Detta är enligt verketoförenligt med den nu gällande och även av IPOK omfattade grundprincipen, atl PUTskall återkallas när bosättningen här upphör. Den föreslagna rätten att alllidfå återvända efter tio års tidigare bosättning i sirider vidare mol deninternationellt vedertagna principen att bara det egna landels medborgare haren ovillkoriig rätt fill bosättning i landet. Enligt SIV:s uppfattning skulleett genomförande av förslaget till en obegränsad rält till återinvandring fålångtgående konsekvenser. Som exempel nämns en person som har varit bosatt härmed sina föräldrar från 10 till och som sedan efler 30-40 årsbortovaro härifrån återvänder med egen familj eller som pensionär. Man måsteenligt verket räkna med att detta skulle väcka anstöt hos många. Risken kaninte uteslutas atl man t.o.m. ger brottslingar . För SlV:s del skulle del föreslagna systemet vidareinnebära att helt nya ärendegrupper skulle tillskapas med ökad arbetsbelastningsamt en rad administrativa och andra svårigheter. Mot den angivna bakgrundenanser 1983/84:144 , , 189 , att nuvarande ordning i princip bör bibehållas. Föratt komma tillrätta med vissa avigsidor med nuvarande förfarande i fråga omåterkallande av PUT föreslår i stället följande: PUT-bevisen omarbetas så att de ger en adekvat informationom förutsättningar för återkallelse. Detta arbete är förberett. Därmed bör endel missförstånd som förekommit kunna undvikas. Den praktiska gången för återkallelse bör vara klar ochentydig. Om det genom folkbokföringsregistrei eller på annat sätl kommer till att utflyttning skett, återkallas PUT sedan PUT-bevisets giltighetgått ut jämte någon ytteriigare tidsmarginal. Om PUT-bevis återkommer till SIVpå gmnd av atl adressaten inte anträffats, görs utredning om bosättningen,varefter PUT återkallas efter någon tidsmarginal. Härigenom löses problemet at PUTkan ha återkallats för en person som återvänder till med elt gällande PUT-bevis. För att komma åt medvetna försök till "skenbosälining"behövs rutiner hos polisen vid instämpling av nya PUT-bevis i enlighet med vad IPOKanför. Föreskrifter om detta förbereds inom . Rätten att återvända till efter utlandsvistelserbör enligt SlV:s uppfattning tryggas genom de riktlinjer som för närvarandegäller om UT på grund av anknytning genom tidigare vistelse i . Dessabör fä tillämpas ytteriigare en lid innan en revidering aktualiseras. Slufiigenvill påpeka att möjlighet bör finnas alt återkalla även tidsbegränsade UTpå grund av upphörd bosättning i landet. Härigenom skulle undvikas attinnehavare av sådana UT kommer i bättre läge än de som har PUT. Föreningen och Föreningen framhåller att det permanenta uppehållstillståndet kan missbrukas.Utlänningen uppehåller sig i hemlighet i utlandet och uppbär de förmåner, ihuvudsak av stal och kommun utdelade bidrag av olika slag, som endasl skulletillkomma vederbörande, om han vore bosatt i . Anmälan om utflyttningtorde därför i många fall komma att utebli, enär det skulle medföra ekonomiskakonsekvenser. Detla missbruk skulle man kunna stävja genom att utfärda PUT somej gäller för återresa till . Därigenom tvingas den utländskamedborgaren att ansöka om äterresetill-slånd, som lämpligen kan utfärdas avpolismyndigheten. Föreningarna föreslår därför att reglerna för PUT ses överytterligare för att pä lämpligt sätt öka kontrollen och stävja missbruket avtillstånden. Riskerna med IPOK:s förslag utvecklas av polisstyrelsen iMalmö polisdistrikt som anför bl.a.: Enligt nu gällande regler utgör bosättning här i riket enförutsättning för beviljande av PUT. I 17 § UllL stadgas att PUT skallåterkallas om utlänningens bosättning här i rikel upphör. Det är angeläget atdet synsätt som legat till grund för tillkomsten av dessa regler bibehålls. Detmåste anses som högst otillfredsställande att en utlänning medges behålla sitt PUTupp till efter del hans bosättning här i rikel upphört. Redan nuförekommer ett utbrett missbruk av passhandlingar och däri införda till- 1983/84:144 190 stånd.Ofta blir handlingarna föremål för förfalskning. Foton utbyts och handlingarsoch tillstånds giltighetslider ändras. Pass med inslämplade tillstånd och bevisom PUT (med eller utan foto) är åtråvärda handlingar för narkotikakurirer ochpresumtiva illegala invandrare. Sådana handlingar betingar ett icke föraktfulltpris på den svarta marknaden. Skulle utlänningar i enlighet med förslaget fåbehålla sina PUT även efter del bosättningen här upphört skulle antalet sådanahandlingar öka, åtkomligheten av dem bli lättare och riskerna för missbruk öka.Det finns goda skäl till antagande att en del av de utlänningar som anmäler sighos polisen och som uppger sig ha förlorat sina legitimationshandlingar elleratt de saknat sådana vid inresan i själva verket tillåtits inresa emedan de vidinresan uppvisat handlingar som styrkt deras vistelserätt i . AmnestyInternational ansluter sig däremot till förslaget att en utlänning tillerkännsmöjlighet all övergångsvis behälla sitt PUT, trots återflyttning tillhemlandet. I synnerhet för politiska flyktingar, vilka ofta återvänder till instabilahemlandsregimer, sägs en sådan möjlighet väsentligt öka förutsättningarna altåtervända. RSVtar upp folkbokföringsaspekten. Verket instämmer i utredningens syn på reglernaför återkallelse av PUT. Man framhåller att det för folkbokföringskontrolleninte har varit tillfredsställande att PUT har kunnat gälla för den som varitutrest från ända upp til . RSV anser det angelägel att deupplysningar om avsaknad av faktisk bosättning i , som polisen kanerhålla när fråga uppkommer om nyll bevis om PUT i en PUT-innehavarespasshandling, kommer till folkbokföringsmyndighetens kännedom. Prövning kan dåske om avregistrering från folkbokföringen skall äga rum enligt 28 § andrastycket folkbokföringsförordningen (1967:198). Närmare anvisningar om förutsättningaroch tillvägagångssätt för en sådan underrättelse från polisen till folkbokföringsmyndighelkan utformas som ett led i det fortlöpande samråd beträffandeutlännings-registreringen som sker mellan och . I övrigt anser RSV attde åtgärder som kan behöva vidtas inom folkbokföringens område med anledningav förslaget ulan större svårigheter kan genomföras. JK,slutligen, vill framhålla att ett meddelat PUT bör kunna återkallas för enutlänning som visar sig inte ha för avsikt att bosätta sig i landet. Återkallelsebör kunna ske, oavsett om utlänningen har rest in i riket eller inte och utanatt särskilda skäl föreligger. Ufiänningen bör enligt JK:s mening inle få"hålla på" ett PUT utan att bosätta sig fast här. Ärkebiskopen,barnen. och frikyrkorådlsamråd hälsar medtillfredsställelse förslaget att arbetsgivaranmälningarna slopas. Manifrågasätter om det är nödvändigt med ytteriigare utredning innan det ärmöjligt alt slopa bostadsanmälningar. Även TCO instämmer i att både bostads-och arbetsgivaranmälningarna bör slopas. Prop.1983/84:144 ,-.., 191 Delfyller ingen funktion atl t.ex. behöva anmäla inkomst om man inte anmälerflyttning. RPS och RRV har en annan uppfattning. Mot bakgrund av de deladeuppfattningar som har kommit till uttryck i den enkät som har företagits på IPOK:suppdrag anser RPS, att behovet av nuvarande ordning med arbelsgivar- ochbostadanmälningsskyldighet i sin helhet bör bli föremål för en genomgång. RRVframhåller all kommittén inle redovisar vilken eventuell nytta polisen har av arbetsgivaranmälningarna.RRV anser sig därför inle kunna bedöma förslaget att ta bort dem. Enbart detförhållandet alt påföljderna för anställning av personer som saknar arbetstillståndblivit allvarligare ger ingen vägledning beträffande anmälningarnas betydelsefrån t.ex. spaningssynpunkl. Verket anser sig inte heller kunna la ställningtill förslaget om slopandet av anmälningarna vid avflyttning från hotell ochpensionat pä gmnd av oklarheter i del underlag för förslaget som kommitténpresenterat. Båda förslagen bör därför enligt verket utredas vidare. Fråganom utfärdande av debetsedel m.m. berörs av samma myndigheter. RPS vill betonaangelägenheten av alt klarhet och riktlinjer ges i frågan om när debetsedel fårutfärdas för den som inle är kyrkobokförd i . Styrelsen anser atl också reglemaför kyrkobokföring för utlänningar bör gås igenom av berörda myndigheter. Detförekommer att utlänningar, speciellt nordbor, är kyrkobokförda i riket trotsatt de är utvisade med förbud att återvända hit. RPS ifrågasätter om inteunderrättelse om verkställighet av ell ulvisningsbeslul som är förenat med ettåterreseförbud bör ske också till kyrkobokföringsmyndigheten. RSV motsätter sigtanken att skattsedel på preliminär skatl skall utfärdas endast till den somhar arbetstillstånd eller kan visa att han är undantagen från skyldigheten altha arbetstillstånd. RSV anser atl ett sådanl förslag är olyckligt. Skallsedelför preliminär skall tilldelas samtliga personer som begär det. Anledningentill detla är alt sådan skallsedel är nödvändig för att arbetsgivare skallkunna innehålla prelinimär skatt på elt riktigt sätt. Skyldigheten att betalapreliminär skatt är knuten till skattskyldigheten och inle till frågan omarbetstillstånd. Utredningens förslag skulle kunna leda till all en utlänning,som arbetar i utan arbetstillstånd dessutom bryter mol skyldighetenatt betala skatt för inkomsterna. RSV avstyrker därför utredningens förslag idenna del. Sveahovrätt erinrar om alt kommittén har strävat efter atl bl.a. möjliggöra ensnabbare handläggning av utlänningsärenden. De i delta sammanhang mestbetydelsefulla förändringarna avser polisens ökade möjligheter att besluta omavvisning och utvisning. Förslaget får enligt hovrätten i dessa delar anses somrelativt ingripande. Med hänsyn till förslaget att Prop.1983/84:144 192 samtliga beslut i ulvisningsärenden som fattas av pohsenskall anmälas till invandrarverket och kunna verkställas bara om verketbeslutar att inte överta ärendet och mot bakgrund av kommitténs skäl till deaktuella förändringarna, finner hovrätten att kommitténs förslag om polisensökade befogenheter kan godtas. Kammarrätten i betonar den svåraavvägningen mellan behov av reglering av invandringen å ena sidan och enhumanitär grundsyn å andra sidan samt mellan möjligheten att få en effektivhandläggnings- och instansordning och kravet att denna skall fylla berättigadehöga krav på rättssäkerhet för den enskilde. Trots genomförda ändringar harhandläggningstiderna enligt kammarrättens mening genomgående varit alltförlänga. En ogynnsam utveckling har skett av myndighetemas ärendebalanser ochregeringskansliet har belastats med många besvärsärenden varav flera av merlöpande art. Denna utveckling måste brytas. De förslag som redovisats ibetänkandet anges vara väl övervägda och rättsäkerhetskraven är helt uppfyllda.Kammarrätten tillstyrker således i flertalet fall att den av kommitténföreslagna ordningen införs. En lång rad remissinstanser betonar vikten av kortarehandläggningstider, RPS säger atl det naturiiglvis vore önskvärt om de av IPOKuppsatta tidsgränserna kunde hållas. Handläggningstiden får emellertid enligt RPSaldrig - utom i yttersta undantagsfall - bli en faktor i bedömningen avsakärendet. RPS anser att svenska myndigheter inte skall låta sig utpressasgenom gömmande av barn och liknande åtgärder. Styrelsen kan därför inte helleransluta sig till att en barnfamiljs ärende skall bedömas välvilligt bara föratt man t.ex. har gömt något av barnen. säger sig dela lPOK:s uppfattningalt det inte är lämpligt att i författning reglera handläggningstiderna dock betona viklen av korta handläggningstider. De tidsramar som IPOKskisserar bör ses som mål alt eftersträva. Möjligheterna att leva upp till denambitionsnivå som förespråkas är helt beroende av ärendemängd ochadministrativa resurser hos polisen, och regeringen. vill liksom IPOk understryka vikten av bättreutredningar i initialskedet. Kompletteringar är dock i vissa fall nödvändigaför att kunna fatta ett riktigt beslut. Vid bedömning om utredning skallbegäras, bör utgångspunkten vara alt sådan skall göras då del behövs för ettriktigt beslut och det bedöms att den kan göras ulan orimliga konsekvenser ifråga om handläggningstid och resursåtgång. När det gäller utredningar genomsvenska utlandsmyndigheter kan inte dela lPOK:s uppfattning. Sådanautredningar är ofta nödvändiga, inte minst i ärenden där sökandens trovärdighetifrågasätts. I detta sammanhang kan noteras atl utfärdatstrikta anvisningar om hur denna typ av utredningar skall genomföras bl.a. isyfte atl skydda den enskilde sökanden. Diskrimineringsulredningen anser att kortarehandläggningslider är ett av de mest angelägna önskemålen. Utredningen menar atlnuvarande förhållanden inte är värdiga "ett land med moraliskaambitioner". 1983/84:144 193 ochSveriges frikyrkorådlsamråd anser det nödvändigt att förkorta väntetiderna iutlänningsärenden. Särskilt viktigt med avsevärt kortare väntefider är det iärenden avseende barnfamiljer och personer som har utsatts för tortyr. Vidareanför de fyra remissinstanserna att en i praktiken genomförd generös tillståndpolitikborde kunna innebära kortare väntelider. JO understryker också att de långahandläggningstiderna för utlänningsärenden utgör ett allvarligt problem, vilkelhar belysts i flera klagoärenden hos JO. Att komma till rätta med dessaförhållanden framstår därför eligt JO:s mening som en av de mestangelägna uppgifterna. De av kommittén angivna fidsramarna kan tjäna tillledning, när det gäller atl fastställa hur läng handläggningslid som normaltbör accepteras. Om de förslag som kommittén framlägger för alt nå de uppsattamålen är tillräckliga, återstår enligt JO att se. betonar viklen av att deföreslagna handläggningstiderna i normalfallen också kan infrias. Skulle motförmodan de föreslagna handläggningstidema inle kunna realiseras, är detförbundet bedömning att situationen för kommuner och asylsökande inte i någonnämnvärd grad kommer att förbättras, bl.a. mot bakgrund av de svåra socialaförhållanden med otrygghet och osäkerhet som enskilda asylsökande kan drabbasav. En konsekvens av längre väntelider än som föreslås i utredningen är atlkommunerna troligen måste tillskapa platser säväl inom skolan som barnomsorgenför barnen till asylsökande. TCO anser att man bör överväga en differentiering av deföreslagna "maximitiderna" på barnfamiljer och andra. Utöver deåtgärder som redan har vidtagit och de förslag som kommittén presenterat,borde enligt TCO en regionalisering av en del av SIV:s verksamhet kunna ledatill "bättre" och snabbare beslul. Frän sin särskilda utgångspunktunderstryker att långa handläggningslider ulgör enmycket stor påfrestning på familjerna. 1 synnerhet kan en lång väntan somefterföljs av en avvisning led till negativa konsekvenser för barn. Advokatsamfundetframhåller angelägenheten av att särskilt ärenden som rör barn handläggsskyndsamt. Samfundet delar också den uppfattningen att i de fall där del ändåhar dragit ut , detta bör utgöra ett skäl mot avlägsnande. Samfundetvill erinra om även andra typer av ärenden som bör behandlas medförtur. Dit hör de ärenden rörande personer som lider av sviterna av tortyreller andra svårt traumatiserande upplevelser och sådana, varssjukdomstillstånd allvariigt påverkas av en lång väntan i ovisshet. att alltför mänga och onödiga kompletterande utredningar i sentskede av handläggningen starkt bidrar till att försena denna. AmnestyInternational delar helt kommitténs uppfattning att de långahandläggningstiderna motverkar rättssäkerheten saml ej sällan för den väntandefår psykiska och psyko-somatiska konsekvenser.