prop · G70363 · 1983-12-31 00:00:00 — Ev. skulleparterna kunna datera aklieöverlålelsen fill en viss senare tidpunkt för att gesken av att en firmaändring kommit till stånd under den föregående ägarens tid. Även om etl värde av varumärke eller firma verkligen finnskan det vara avsevärt lägre än värdet av de outnyttjade förlustavdragen. Vadsom framför allt gör att förvärv av firmanamn e. d. inte bör godtas somförklaring till aktieförvärvet är, att ingenting torde hindra att firmanamneteller rättigheten säljs separat. Den vinst som uppkommer hos förlustföretagetkan då helt lagenligt kvittas mot förlustavdrag. Köparen får avdrag för sinförvärvskostnad. Om parterna valt aktieöverlåtelse realisationsvinstbeskattassäljaren och köparen får inte något avdrag för aktieförvärvskostnaden, dvs. detblir sämre beskattningskonsekvenser för både säljare och köpare. Skälet till atlaktieöverlåtelse i stället för inkråmsöverlåtelse skett är sannolikt intressetatt kunna utnyttja förlustavdraget. Kommillén föreslår som nämnts alt begränsningenbeträffande skalbolag skall gälla endast andra företag än fåmansbolag och fåmansföretag.Därmed Ugger fältet helt öppet för lolala akfieägarskiften, som inte har någotannat syfte än att utnyttja förlustavdrag, i fåmansbolag om överlåtelserna hållersig inom närståendekretsen. Här kan mycket stora möjligheter till skattelindringar,som inte finns , öppna sig genom en omsorgsfull skatteplanering. Jag viU slarktifrågasätta det lämpUga i en sådan ordning. Om rätten till förlustavdrag förskalbolag skall inskränkas - vilket enligt min mening är välbefogat - bör detske generellt. Möjligen kan man tänka sig att förlustavdragsrätten kvarstår näräganderätten övergått på bröstarvinge eUer på annan genom arv, testamente ellerbodelning, dvs. fall där spekulafion i förlustavdrag inte kan antas förekomma. RSV redovisar i stort setl liknande synpunkter påförslaget. 1983/84:63 57 4 Förlustavdrag efter fusion har synpunkter på de ändradereglerna om förlustavdrag efter fusion mellan moderbolag och helägldotterbolag. Kommittén föreslår i 10 § första stycket atl etlmoderbolag efler fusion skall ha samma rätt lill förlustavdrag som om fusionenej skett - tillkommit dotterbolaget. Innebörden härav är atl de föreslagnabegränsningsreglerna i §§ 8 och 9 blir fillämpliga på moderbolaget i sammautsträckning som om de skulle tillämpats på det fusionerade dotterbolaget omfusionen ej ägt rum. Till denna princip kan vi ansluta oss. Mol bakgrund av deuppmjukningar som kommittéförslaget vilar pä anser vi emellertid inle att den i10 § andra slyckel föreslagna ytterligare begränsningen bör finnas kvar. Enligtuttalande på sidan 43 i betänkandet tar andra stycket sikte på att begränsa avdragsrälleni två fall. I det ena fallet avses fåmansföretag som mellan förlustårets ingångoch beskattningsårets utgång förvärvar det bestämmande inflytandet i ett flermansförelag.I del andra fallet avses flermansförelag som mellan förlustårets ingång ochbeskattningsårets utgång förvärvar det bestämmande inflytandet i ett fåmansföretag.Genom 10 S första stycket kommer avdragsrätten i båda dessa fall att varautesluten så snart 50 %-gränsen för bestämmande inflytande passeras mellanrespektive år. Delta betyder atl det föreslagna andra stycket egentligen endastfår praktisk betydelse om moderbolaget vid förlustårets ingång har bestämmandeinflytande, dvs. mera än av röstetalet i dotterbolaget men härefter och fillbeskattningsårets utgång ökar sitt innehav till . Eftersom moderbolagetredan från början har det bestämmande inflytandet kan del - mot bakgrund av deprinciper som kommitténs förslag i övrigt bygger- knappast vara motiverat attbegränsa avdragsrätten bara för att moderbolaget ökar sitt aktieinnehav från50-90 %. Vi anser därför att andra stycket är obehövligt i en eventuelltkommande lagtext. Förslaget att rätlen lill förlustavdrag vid fusion mellanekonomiska föreningar, sparbanker eller jordbrukskasserörelsens kreditkassorskall överföras till övertagande förening eller bank har mottagits positivt.Några remissinstanser kommenterar förslaget. LRF erinrar om all förbundet vid flera tidigare tillfällenefterlyst denna möjlighet till förlustavdrag vid fusion. framhåller att risken för handelmed förlustavdrag i dessa fall torde vara i del närmaste obefintlig. Även bankinspektionen anser all risken för all handel medförlustavdrag skall förekomma vid fusioner mellan sparbanker, kreditkassor ochcentralkassor är mycket ringa eller i det närmaste obefintUg. Inspektionen utgår frän att samma regler får tillämpasockså vid fusioner mellan stadshypoteksföreningar enUgt 38 a § lagen (1968:576)om stadshypotekskassa och om stadshypoteksföreningar.Någon motsvarande tiUämpning vad avser landshypoteksföreningar synes f. n. intekunna komma i fråga med hänsyn till att någon reglering av fusionsförfarandetinte finns i lagen (1970:65) om allmänna hypoteksbank och om landshypoteksföreningar. 1983/84:63 58 Kammarrätten i , som delar kommitténs slutsatseri nämnda fusionsfall, anför alt ett alternativ fill den föreslagna lagtexten äratt införa en dispensmöjUghel. Vidare uppger kammarrätten att det i deltasammanhang bör övervägas om inle samma rätt fill förlustavdrag bör tillerkännasäven de ekonomiska föreningar på vilka lagen (1951:308) om ekonomiskaföreningar inte är tillämplig. 5 Förlustavdrag efter avyttring av verksamhet till detallmänna (lex Kockum) Kommittén har haft till uppdrag att överväga de särskilda beslämmelsersom gäller rätten fill avdrag för förlust för akUebolag och ekonomiskaföreningar som avyttrat sin verksamhet till det allmänna (lex Kockum).Kommittén föreslår alt nuvarande lagstiftning skall vara kvar i oförändratskick. i har uttryckligen tillstyrktkommitténs förslag i denna del. ansluter sig fill kommitténsöverväganden och uppger atl bestämmelserna - nu när de inte får retroakfivverkan - framstår som ändamålsenliga. har fortfarande samma kritiskainställning fill lagstiftningen som när den infördes. LRF föreslår atl lex Kockum utmönstras. Förbundet anföratt förslaget beträffande begränsningen av rätten till förlustavdrag då frägaär om överlåtelse av flermansägt företag är mer generellt ån lex Kockum.Eftersom de situafioner då lex Kockum är tillämplig kan angripas med den nuföreslagna spärregeln blir lex Kockum - enligt förbundet - onödig. Kommittén behandlar dessa betydelsefulla frågor på sammanlagltio rader. Kommitténs överväganden innebär att den kort ansluter sig lillskatteutskottets bedömning samt att den beträffande invändningen om relroaklivaverkningar konstaterar att denna numera förlorat sin bärkraft, eftersom detgått så sedan lagen infördes! Enligt Handelskammarförbundel bordedessa principiellt vikliga problem diskuterats pä ett mer utförligt sätt. Dettasärskill som kommittén inte är enig beträffande denna lagstiftning. 1983/84:63 59 6 Lagtext och övergångsbestämmelser Några remissinstanser lar särskill upp utformningen av deaktuella lagtexterna. RSV föreslår följande lydelser: Elt akfiebolag, som vid ingången av förluståret eller vidutgången av det beskattningsår för vilket taxering skall ske är atl räkna som etlfåmansföretag, har inte rätt till förlustavdrag om ägarförhållandena harändrats så att a. det bestämmande inflytandet i förelaget vid utgångenav det beskatt ningsår för vilket taxering skall ske innehas av någon som inte hade sådant inflytande vid förlustårets ingång eller b. aklier motsvarande mer än hälften av akfiekapitaleteller rösterna för samtliga akfier i företaget vid utgången av det taxeringsår för vilket taxering skall ske innehas av annan än den som vid ingången av förluståret hade akfieinnehav av denna omfattning. -- verksamheten påbörjades. avses i denna lag ett företag som är atträkna som elt sådant enligt 35 § 1 a mom. sjunde stycket a) kommunalskatlelagen(1928:370). Med ägare lill aktier avses i denna lag den som, direkteller genom förmedling av juridisk person, äger eller på därmed jämförligt sättinnehar akfier. Med bestämmande inflytande avses i denna lag mer änhälften av rösterna för samtliga aktier i företaget. Vid bedömning av vem som har det bestämmande inflytandet iett företag behandlas personer ingående i den av 35 § 1 a mom. nionde stycketkommunalskattelagen angivna kretsen av närstående personer som en person. Hinder mot förlustavdrag möter ej där skiljaktighet iägarförhållandena betingas av att akfier övergått på någon inom kretsen avnärstående personer till den som vid ingången av förluståret ägde aktiernaeller aktier övergått på en eller flera personer som - enligt 35 S 1 a mom.åttonde stycket kommunalskattelagen - för förvärvet är och somjämväl vid ingången av förluståret var att räkna som företagsledare iföretagel. Vad som stadgas om aktier i aktiebolag i denna lag gällerockså andelar i ekonomiska föreningar. Förändras ägarförhållandena i ett akfiebolag på sätt somanges i 8 S första stycket skaU förlustavdrag avseende förlust som uppkommitinnan förändringen ägt rum inte medgivas förelaget om del inte är uppenbartatt förvärvaren därigenom erhåller Ullgång av verkligt och särskilt värde. Vidbedömning av vem som har det bestämmande inflytandet i företaget är härvid vadsom stadgas i 8 § sjätte och sjunde styckena inte tillämpligt. Sista stycket utgår. Prop.1983/84:63 60 AO anser att lagtexten bör utformas enligt följande: 8 § Ett aktiebolag, som vid ingången av förluståret (ingångslidpunklen)eller vid utgången av det beskattningsår för vilket taxering skall ske (utgängstidpunkten)är atl räkna som ett fåmansföretag, har inte rätt till förlustavdrag omägandeförhållandena i förelaget har ändrats så att a. det bestämmande inflytandet i företaget vidutgångstidpunkten direkt eller genom förmedling av juridisk person, innehas av någon som inte hade sådant inflytande vid ingångstidpunkten eller b. akfier motsvarande mer än hälften av aktiekapitaleteller rösterna för samtliga aktier i företaget har haft olika ägare. Har företagel inte bedrivit någon verksamhet vid ingångsUdpunktenfår rätten förlustavdrag bedömas med hänsyn till ägandeförhållandena vidden lidpunkt under förluståret dä verksamheten påbörjas. Vid bedömning av ägandeförhållandena enligt första stycketskall hänsyn tagas om överenskommelse om framUda överlåtelse av aktiernaföreligger. avses företag som år atl räkna somsådant enligt 35 § 1 a mom. sjunde stycket a) kommunalskattelagen (1928:370). Med bestämmande inflytande avses mer än hälften av aktiekapitaleteller rösterna för samtliga aktier i företaget. Vid bedömning av vem som har det bestämmande inflytandet iföretagel behandlas personer ingående i den i 35 § 1 a mom. sista stycket kommunalskatlelagenangivna kretsen av närstående personer som en person. Hinder mot förlustavdragmöter ej där skiljaktighet i ägandeförhållandena betingas av att en aktieövergått på någon som är närstående till person som vid ingångstidpunkten varaktieägare. Vad som stadgas om aktier i fåmansägda aktiebolag gällerockså andelar i fåmansägda ekonomiska föreningar. I den föreslagna lydelsen av 8 § förlustutjämningslagenhar begreppen fåmansföretag och bestämmande inflytande definierats.Definitionerna upprepas i följande S§, vad beträffar begreppet fåmansföretag i9- 10 S§ och vad beträffar begreppel bestämmande inflytande i 9 §. Det torderäcka med att dessa definitioner förekommer en gång i förlustutjämningslagen. Även kammarrätten i och /?5 V (som framgått avdet tidigare) har samma erinran beträffande begreppsdefinitionerna.Kammarrätten fillägger att det av redaktionella skäl redan i inledningen till 8§ bör anges vilka associationsformer som spärreglerna är avsedda att omfatta. Två remissinstanser behandlar de föreslagnaövergångsbestämmelserna. Av kommittén framlagda förslag som ur de skattskyldigassynpunkt kan uppfattas som positiva föreslås träda i kraft vid laxering.Detta gäller alltså den utökade möjligheten till ägarskifte i familjeföretagutan all förlustavdrag går förlorade liksom ekonomiska föreningars m. fl. rätt lillförlustavdrag efler fusion. I dessa delar har delegationen ingen invändning. 1983/84:63 61 För de fåmansföretag som fidigare inte betraktats somfamiljeföretag och för de flermansförelag där överlåtelse av akUer/andelarenligt förslaget kan diskvalificera från rätlen lill förlustavdrag innebärförslagen skärpningar i förhållande lill vad som gäller. Kommitténsikraftträdandebestämmelse beträffande fåmansföretag innebär i denna del att endaslförlust som är hänförlig berättigar till förlustavdrag och dåfråga är om flermansföretagen alt aktieöverlåtelser inle ska påverkarätten till förlustavdrag. Med hänsyn fill de komplikafioner som förslagen idessa delar medför för företag med brutna räkenskapsår föreslår delegafionen istället att dessa ändringar första gången skall tillämpas beträffandebeskattningsår för vilka taxering sker 1986 under förutsättning attikraftträdandet kan beslutas till sådan tidpunkt att alla beskattningsår förvilka taxering sker 1986 börjar efter ikraftträdandet. Kammarrätten i påpekar alt iövergångsbestämmelsernas tredje punkt insmugit sig ett skrivfel. I texten står10 § sista styckefmedan uppenbarligen 10 § fjärde stycket avses. För det fallatt kammarrättens ovan angivna erinran om sammanförande av begreppsdefinitionertill en paragraf beaktas blir dock texten i övergångsbestämmelserna korrekt. 7 Vissa vid remissbehandlingen aktualiserade frågor I några remissyttranden har frågor kring förlustavdragtagits upp som inle har behandlats av kommittén. I förlustutjämningslagen finns inga regler som anger tillvilket eller vilka år ett förlustavdrag som undersfiger flera tidigare årssammanlagda förluster skall hänföras, dvs. i vilken ordning förlusterskall utnyttjas. Detta har i vissa situationer skapat problem förtaxeringsmyndigheterna. I lagen borde därför införas en bestämmelse somreglerar denna fräga. Kommittén har, såvitt avser det nu aktuelladelbetänkandet, haft att utreda endast fåmansföretagens rätt tillförlustutjämning. De problem som kommittén härvid stött på i form av handel medförlustföretag återfinns också inom andra områden som inte omfattas av förlustutjämningslagen.Exempelvis förekommer handel med företag som har outnyttjade realisationsförlustersamt med företag som har aktiverat kostnader av tvivelaktig karaktär och delkan antas all aktiveringen kommit till slånd för att dölja en förlust inför enförestående överlåtelse. Några regler som omöjliggör de tilltänktaskatteeffekterna av sådana transakfioner föreligger inte i dagens läge. Sådanatransaktioner ulgör enligl RSV:s mening ett inte acceptabelt kringgående av förlustutjämningslagen.En närmare utredning av sådana och liknande transaktioner utifrån bl. a. deskäl som föranlett begränsningarna i nu behandlat avseende vad gäller rättentill förlustavdrag bör därför komma till slånd. 1983/84:63 62 AO uppehåller sig först kring några av kommittén inteuppmärksammade frågor vid ägarskifte och anför: Etl problem som kommittén inte alls tar upp är del att ettföretag efter en överlåtelse akUverar organisationskoslnader,forskningskostnader m. m. som nedlagts under övertagandeåret. Om den nya ägarensvarar för företagels ställning kan ett sådant förfarande måhända ansesförenligt med god redovisningssed. Därigenom kan köparen på ett enkelt sättundvika att företagel redovisar ell underskott som ej får utnyttjas för förlusluljämning.Elt annat sätt kan vara att säljaren "köper" en tillgång av företagetsom därigenom erhåller en vinst som eliminerar en verklig förlust. Efterbokslutet skrivs bolagets fordran på säljaren bort. Jag vill i sammanhanget också erinra om att någonbegränsningsregel aldrig funnits beträffande rätten tiU avdrag för förlusterfrån tidigare är som skall yrkas i förvärvskällan och inte som friståendeförlustavdrag. Jag tänker här på underskoll på grund av kontraklsavskrivningoch värdeminskning på skepp m. m. samt realisationsförluster. Det kanifrågasättas om reglering av rätten till dylika avdrag inte bör ske i enlighetmed vad kommittén föreslår beiräffande förlustavdragen. Därefter går AO över tUl att redogöra för några probleminom ramen för den löpande tillämpningen av lagsfiftningen, vilka kommittén inlebehandlat. AO ifrågasätter om inte en generell översyn borde göras av deaktuella reglerna. Ett betydelsefullt principiellt ställningstagande gjordesvid fillkomsten av nuvarande regler när del beslutades att underskottetsstorlek skall bestämmas först när avdraget yrkas - inte när förlusten uppkom.En avgörande faktor var att man inte skulle behöva fastställa förluster sommåhända aldrig skulle komma att utnyttjas. Jag får erinra om att kommittén (B 1980:05) omunderskottsavdrag fick tilläggsdirekfiv att utreda denna fräga; närmast dåföranledd av de nya reglerna om begränsning av underskottsavdrag. Kommittén harnumera lagts ned utan atl denna fråga överförts till någon annan kommitté. Utanatt ta ställning till om nuvarande ordning är förenlig med de krav underskottsav-dragsbegränsningsreglernaställer anser jag att den gällande principen är riktig för aktiebolagens del.Betydande problem kan dock uppkomma. Antag att ett företag redovisar följande resultat. JA 100,/,800 750 ,/,500 ,/,200 750 När avdrag yrkas år 12 befinns det alt avdragsgilltunderskott aldrig förelegal år 1. Förelaget som räknat med att ha ettoutnyttjat avdrag på 400 frän perioden 1-2 har rätteligen ingenting kvar varesig från de åren eller åren 4-5. Huruvida underskotten skall anses konsumeradei den ena eller den andra ordningen torde vara beroende av formen för yrkandetsframställande. Har yrkandet år 3 framställts som uteslutande avseende år 1torde bedömningen bli en annan än om ett sådant preciserat yrkande inteframställts. Olika grad av precisering kan naturligtvis göra bedömningen mycketosäker. Elt annat problem gäller hur formen för ettförlustavdragsyrkande påverkar möjligheterna till eftertaxering om det visarsig att underskottet inte - eller endast delvis - berättigar tillförlustavdrag. 1983/84:63 63 Erhåller elt förelag ackord bortfaller rätlen lillförlustavdrag i förvärvskällan för underskott från tiden före ackordet. Regelngäller oavsett ackordvins-lens storlek i förhållande lill underskottet. Regelnkan få obilliga effekter - i synnerhet som själva ackordsbegreppet inte är heltentydigt. Föreningen aktualiserar fråganom rätten till förlustavdrag för delägare i handels- och kommanditbolag.Föreningen anför: Enligt gällande beslämmelser i 3 S förlustutjämningslagenär delägare i sådant bolag oförhindrad atl utnyttja avdrag för på dennebelöpande del av förluster som uppkommit i bolagel trots att detta försatts ikonkurs. Delta medför merendels atl avdrag får åtnjutas för förluster somburils av annan än den skattskyldige. Anledningen härtill torde vara att manförutsatt att delägare, som inte försatts i personlig konkurs, skulle vara solventoch därför kunna åläggas personligt ansvar för bolagets förbindelser. I prakfiken förhåller det sig emellerfid i regel så, att,då handelsbolag försätts i konkurs men inte delägare däri, detta beror på attdelägaren är insolvent och atl dennes försättande i konkurs inte skulle genågon utdelning lill borgenärerna utan i stället förorsaka ytterligarekostnader för dessa. Delägaren har därför ofta haft möjlighet att senare fråninkomst av tjänst eller annan rörelse e. d. åtnjuta avdrag för del av bolagetsförluster. För atl förhindra dylika "obehöriga"förlustavdrag har skattemyndigheterna uppmanatkronofogdemyndigheterna att försätta även delägare med stora förlustavdrag i konkurs.Detta kan dock bara ske i de fall bolaget haft skatteskulder och försl eflerdet exekutionstitel mot delägaren utverkats hos allmän domstol. Förfarandetmedför både extra arbete och kostnader för statsverket. Vad ovan sagts om delägare i handelsbolag gäller ocksåsådan delägare i kommanditbolag som är komplementär. För annankommanditbolagsdelägare - kommanditär - är situafionen än gynnsammare. Där kanäven solvent delägare, som på grund av sin begränsade ansvarsskyldighel endastsvarar för en ringa del av bolagets förpliktelser - ofta - få avdragmed stora belopp för "sin" del av bolagets tidigare förluster. Enligl föreningens mening bör därför i samband med denändring i förlustutjämningslagen som aktualiserats av företagsskattekommitténsådan ändring göras i 3 § nämnda lag, som förhindrar att delägare i handels-och kommanditbolag får avdrag för förluster i konkursdrabbade bolag i vidaremån än vad som vederbörande efter konkursen visar sig ha utbetalt tillborgenärerna. Föreningen vill framhålla att antalet handels- och kommanditbolagökat betydligt och därmed också frekvensen av fall som härnämnts. Bilaga 4 De remitterade förslagen Lag omändring i lagen (1960:63) om rätt till förlustutjämning Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1960:63) om räll lillförlustutjämning vid taxering för inkomst' dels atl 11 § skall upphöra all gälla, dels atl nuvarande 9 och 10 §§ skall betecknas 10respektive 11 §, dels att rubriken till lagen samt 5,8, nya 10 och nya 11 §Sskall ha nedan angivna lydelse, delsatt i lagen skall införas en ny paragraf, 9 S, av nedan angivna lydelse. Skaltskyldig, som önskar erhålla förlustavdrag, har attdärom framställa yrkande. Om lid och sätt för framställande av sådant yrkandegäller vad i taxeringslagen i allmänhet är stadgat om yrkanden beträffandeskattskyldigs taxering. Detåligger den skattskyldige att visa ej mindre förhandenvaron av deförutsättningar, som för honom grunda rätt till förlustavdrag, än ävenbefogenheten 1 övrigt av det yrkade avdraget. Skaltskyldig, som önskar få förlustavdrag, skallframställa yrkande om delta. Om lid och sätt för framställande av sådantyrkande gäller vad i taxeringslagen (1956:623) i allmänhet föreskrivs om yrkandenbeträffande skattskyldigs taxering. Detåligger den skattskyldige att lämna erforderliga upplysningar omförutsättningarna för förlustavdraget. Uppgifterna skall lämnas på särskildblankett enhgt formulär som fastställer. Omaktierna i aktiebolag eller andelarna i ekonomisk förening vid ingången avförluståret eller utgången av det beskattningsår, för vilket taxering skallske, till huvudsaklig del ägdes eller på därmed jämförligt sätt - direkt ellergenom förmedling av juridisk person - innehades av en fysisk person eller ettfåtal fysiska personer, må vid sagda taxering förlustavdrag ej medgivas medmindre Ettaktiebolag, som är fåmansföretag vid ingången av förluståret (ingångsdagen)eller vid utgången av det beskattningsår för vilket taxering skall ske(utgångsdagen), har inte rätt tdl förlustavdrag om 1. delbestämmande inflytandel i bolaget på utgångsdagen innehas av en person som intehade sådant inflytande på ingångsdagen eller 2. aktiermed mer än hälften av Senaste lydelse av lagens rubrik 1978:53, samtliga eller så gott som samtliga aktier eller andelarvid nämnda båda tillfällen ägdes eller på angivet sätt innehades av sammafysiska person eller personer samt under förutsättning tillika, då fråga är omtvå eller flera aktie- eller andelsägare, att envar av dessa ägde ellerinnehade ungefärligen lika stor andel i aktie-eller andelskapitalet vid det enasom vid del andra tillfället. Hinder för förlustavdrag möter dock ej, därskiljaktighet i ägareförhållandena betingas av att aktierna eller andelarnagenom arv, testamente eller bodelning övergått å annan fysisk person ellerandra fysiska personer. rösterna i bolaget på utgångsdagen ägs av två eller flerapersoner som på ingångsdagen inte ägde aktierna i fråga. Den som äger aklier med mer än hälften av rösterna ibolaget anses ha ett bestämmande inflytande i detta. Medägare till aktier avses fysisk person som - direkt eller genom förmedling avjuridisk person - äger eller på därmed jämförligt sätt innehar aktierna. Vid bedömningen av ägarförhållandena i elt bolag skall 1. den som är aktieägare på ingångsdagen och samtliga närståen de till denne anses som en ägare och 2. aklier, som förvärvats av någon som såväl på ingängsdagen som vid förvärvstillfället var företagsledare i bolaget, anses ha ägts av denne även på ingångsdagen. Förhållandena vid förvärvstillfället är avgörande för omen person skall anses som närstående.