prop · G703128 · 1983-12-31 00:00:00 — Malmötingsrätt (majoriteten): Tingsrätten, vars inskrivningsmyndighet sedan1982-03-01 för inskrivningsregister med automatisk databehandling (ADB) och hargoda erfarenheter härav, anser det närmast självklart att ADB skak komma tikanvändning även beträffande företagsinteckningsregistret. Däremot hartingsrätten svårt att acceptera utredningens förslag att handläggningen av företagsinteckningsärendenskak koncentreras till en inskrivningsmyndighet () och att denna skall föriäggasnågonstans i . F.n.handlägges ärenden om företagsinteckning vid 24 olika inskrivningsmyndigheter(IM), en i varje län. Vid dessa IM finnes personal med specialutbildning och oftamångårig vana vid handläggningen av ärenden om företagsinteckning. Utredningenhar beräknat att vid den föreslagna 27 personer, varav 2 jurister, skallarbeta med företagsinteckningar. Även vid de största IM torde f. n. inte mer än34 biträden normalt syssla med företagsinteckningar. Man torde få räkna medatt de biträden som arbetar med företagsinteckningar vid 24 IM endast iundantagsfall kommer att vilja flytta tik . Utredningens förslag medförsåledes dels att de specialkunskaper och erfarenheter som finns hos ettstort antal biträden mnt om i landet ej tklvaratages och dels att ett betydandenyrekryterings-och utbildningsbehov uppkommer vid den fingsrätt dit föriägges.Då dessa konsekvenser om möjligt bör undvikas anser tingsrätten det böraundersökas om användandet av ADB och önskemålet om enkla och gene-reka individualiseringsreglerkan förenas med ett bibehållande av handläggningen vid de nuvarande 24 IM.Utredningen har på sid. 108-110 redovisat de skäl som talar emot ett regionaliseratinskrivningsväsende med ett centralt ADB-register. De kostnadsmässiga skälensynes tingsrätten föga bärande eftersom terminaler och terminalskrivare redanfinnes vid fyra av de IM som handlägger företagsinteckningsärenden (Siockholm,, och ) och kommer att anskaffas tik 1983/84:128 58 Göteborg.För övriga IM blir det egentligen bara fråga om en tidigarelägg ning av anskaffningskostnaderna, eftersom inskrivningsregister medelst ADB sannolikt kommer att ha införts i hela landet och terminalutrastningen kan vara gemensam. Utveckhngen inom ADB- området är för övrigt sådan att anskaffningskostnaderna för berörda appa rater torde bli försumbara. Det under uppbyggnad av varande allmänna datanätet kommer säkerligen att underlätta kommunikationerna mekan de olika IM och elt centralt ADB-register. Det torde för övrigt inte vara särskilt förutseende att satsa på ett datasystem avsett enbart för företagsinteckningar. Planeringen bör inriktas på ett framtida datasystem som kan betjäna många olika uppgifter vid domstolarna. Man bör sträva efter att använda tekniska hjälpmedel där de personer arbetar som skak utnyttja tekniken och inte flytta människor efter teknikens krav. Tingsrättenförordar alltså en organisation med ett ADB-register tkl vilket 24 olika IM, eni vaije län, med behörighet att handlägga ärenden om företagsinteckningar äranslutna. För aktiebolag bör endast riksinteckning medges under det atl övriganäringsidkare endast kan erhålla länsinteckning. Tingsrätten kan inte förståannat än att ett sådant system är tekniskt möjligt och skuke fungera tklfredsställande. Därestlikväl systemet med en skall komma tik stånd vkl tingsrätten påpeka attutredningen inte förebragt något som helst skäl för sin uppfattning att CIMskall förläggas tik inom från . tingsrätttorde ha samma fömtsättningar som att bli säte för denblivande . Här finns duglig personal med erfarenhet av såvälföretagsinteckningar som ADB-handläggning och sedan tingsrättenförhoppningsvis erhållit utökade lokaler i en nybyggnad tordenågra svårigheter att bereda lämpliga och tillräckliga lokaler åt ejföreligga. Vaddet föreslagna ADB-systemets utformning angår finner tingsrätten det märkligt,att utredningen förordar ett system i vilket dagboken skak föras manuellt ochuppgifter om stämpelskatt och expeditionsavgifter skall manuellt införas på demaskinellt framstäkda "hypoteksbreven". Ett sådant system förefallerefterblivet och föga rationellt; enbart dagbokföringen kommer att kräva ettflertal arbetskrafter. 1 dessa och andra avseenden måste förbättringar göras omdatoriseringen skall vara meningsfull. En jämförelse med det av CFD uppbyggdafastighetsdatasystemet kan säkert ge uppslag till förbättringar. Malmötingsrätt (en minoritet av två personer): Ett centralt dataregister förföretagsinteckningar bör såsom utredningen föreslagit tillskapas, vilket skötsav en central inskrivningsmyndighet. kan gäma varaförlagd till . Vidare bör aka företag, både fysiska och juridiskapersoners, registreras i datoriserade företagsregister där inskrivningsmyndighetenvia terminal kan kontrollera företagsnummer, firma-tecknare m. m. 1983/84:128 59 Malmötingsrätt (en minoritet av en person): Det skulle vara fördelaktigt atthandlägga alla ärenden om företagsinleckning i aktiebolags verksamhet vid en CIMoch övriga näringsidkares ärenden vid de ntivarande IM. Domstolsverket:Den nuvarande länsvisa uppdelningen av inskrivningsärendena har klaranackdelar: Den begränsade ärendemängden leder till att endast få tjänstemänbehärskar mtinema, varigenom verksamheten blu känslig för frånvaro ochpersonalomsättning; aviseringsskyldighet mekan IM vad gäller aktiebolag ärtungrodd; överflyttning av akter har framtvingat realaktsystem och förhindrardärmed rationekare aktläggning. DV ser det sålunda inte som en nackdel attmöjligheten för - och helst kravet på -alla näringsidkare att ta utrikstäckande inteckning gör centralisering nödvändig. Det ligger tvärtom enrationaliseringseffekt i en sådan förändring. DVär inte övertygat om att notarier inte bör tjänstgöra vid . Frånutbildningssynpunkt finns inga hinder mot notarietjänstgöring där, men i vilkenutsträckning notarier bör förordnas får framtiden utvisa. Biträden bör liksompå fastighetsinskrivningsområdet få fatta beslut i vart fall i fråga omrikstäckande inteckning och innehavsanteckning. Sådan beslutsdelegationbehöver inte vara beroende av om ADB-handläggning införs. DVfinner det uppenbart att ADB-stöd bör ges fill . Den skiss grandad på IMDOC-systemet,som utredningen presenterat, ser DV som ett kalkylexempel. Det systemet börinte komma till användning. Motsvarande resultat torde kunna åstadkommas tikväsentligt lägre kostnader. Enlägsta nivå för stödet bör innebära fillgång tik det av utredningen beskrivna hjälpregistret.Därutöver bör finnas ett register över konkurser, särskilt eller knutet tik hjälpregistret.Med detta stöd kan arbeta rationekt och erhålla tikräcklig säkerhet ihandläggningen genom god sökbarhet i registret. Det styr vidare inteplaceringen av tkl viss ort. Vid bedömningen av om ADB-stödet bör höjas tiken högre nivå bör en noggrann avvägning ske mellan å ena sidanrationaliseringsvinster och andra fördelar och å andra sidan merkostnader ochandra nackdelar. Det bör anmärkas att handläggningen och registreringen avärenden om företagsinteckning på flera punkter i det fungerande systemetmedger rationellare mtiner än vad som är faket på fastighetsinskrivningsområdet.Det främsta exemplet härpå är utfärdandet av registeratdrag, som enligt 18 § företagsinteckningsförordningen(FF) får ske genom kopiering av inskrivningsboken. Rationaliseringspotentialenär alhså mindre. Motbakgrand av det sagda vill DV förorda att frågan om ADB-stöd ytterligareövervägs. Det bör därvid föratskickas att ett mera sofistikerat ADB-system intesjälvklart ger tillräckliga fördelar för att motivera uppkommande kostnader.En direkt jämförelse med ADB-systemet för fastighetsinskrivning haltar,eftersom bl. a. ärendetyperna skiljer sig väsenthgt liksom antaletkontrollmoment som kan förprogrammeras. DV är berett att, om det skuke anseslämpligt, åta sig en utredning om lämpligt ADB-stöd. 1983/84:128 60 Omett mera utvecklat ADB-system kommer till användning uppkommer frågan om huröverföring tkl systemet skall ske. Utredningen förordar s. k. successivöverföring. DV delar denna mening. Inte minst med hänsyn till detutredningsarbete som framtvingas av reglema om verkan av indelningsändringframstår en total överföring som olämplig. Som utredningen finner kommer vidaredelar av detta arbete att vara meningslöst m. h. t. att en mängd inaktuellaupplägg finns kvar i inskrivningsböckerna. Ett sätt att komma mnt detta problemär att införa preklusionsregler. Detta är emellertid enligt DVs mening att bmkastörre våld än nöden kräver, då altema-tivet successiv överföring finns. Preklusionsreglerkan emellertid på lång sikt vara motiverade för att nå en slutpunkt för sådanöverföring. DVanser att det finns anledning att räkna med en märkbar personalbesparingseffektvid en centralisering redan i ett manuellt system för företagsinteckning.Personalbesparingen ökar med ADB-stöd. Vad gäller IMDOC-systemet menar DV dockatt utredningens dimensionering är väl optimistisk. DVs instäkning i frågan tikADB-stöd leder tik att verket avstår från att nu närmare bedöma redovisadekostnadsberäkningar. Kostnadsbedömningen far anstå tkl den av verket förordadeutredningen om ADB-stöd. CFD:Liksom ifråga om inteckningsärenden på fastighetssidan lämpar sig hanteringenav ärenden rörande företagsinteckning vid en central inskrivningsmyndighet välför datorisering. En angelägen fråga är då vilken ADB-teknisk lösning som börväljas. Det föreslagna systemet (IMDOC) kräver, enligt den beskrivning somlämnas, i stor utsträckning insatser från den handläggande personalenssida. Detta gäller bl. a. dagbokföring, uträkning av stämpelskatt och expedkionsavgiftsamt hanteringen av bevis och utdrag. Även ärendegranskningen får ske utanegentligt ADB-stöd. Jämfört med fastighetsdatasystemet förefaller ett sådantsystem föga användaranpassat. Man kan mot denna bakgrund också ifrågasättavilka rationaliseringseftekter som står att vinna genom den föreslagnalösningen. Frågan om ett lämpligt ADB-stöd bör därför utredas ytterligare. Detkan därvid diskuteras humvida en kommande databehandUng av företagsinteckningarkan inordnas i fastighetsdatasystemet. Utredningen har framhåUit (sid. 114) hos CFD erfarit att det ej är praktiskt att utnyttja fastighetsdatasystemetför handläggning av företagsinteckningsärenden. Det kan då tiUäggas att detinte ens är möjligt att utnyttja fastighetsdatasystemet med nuvarandeutformning och registerinnehåll för inteckning i annat än fast egendom ekettomträtt. För att inordna det föreslagna företagsinteckningsregistret ifastighetsdatasystemet krävs dels någon sorts identifieringssystem förinteckningsobjekten, dels lagring av de ytterligare uppgifter som behövs delsen nödvändig anpassning av program för handläggning och utdata. Sådana insatsertorde kräva uppskattningsvis 5-10 personår. I gengäld erhåller man etteffektivt ADB-system med 1983/84:128 61 möjlighettill inbyggda kontroker samt med hög automatiseringsgrad. Därigenom skapasbästa fömtsättningar för en rationell och säker verksamhet. Fömtsatt att denna föriäggstkl en inskrivningsmyndighet som redan använder fastighetsdatasystemet torde driftkoslnademabli låga. Ett ytterligare skäl alt överväga en samordning är alt den målgrappsom systemet skall betjäna återfinns hos användare av fastighetsdatasystemet(banker m.fl.). Särskilt intressant blir detta vad gäller frågan om anslutningav presentationsterminaler. Denföreslagna ordningen för företagsinteckningar företer sålunda betydandelikheter med vad som i inskrivningshänseende gäller på fastighetssidan. Enavgörande skiUnad är dock att företagsinteckningar avser näringsverksamhet somkreditsäkerhet. Detta är ett från fastighet fristående objekt. Man kan därmedifrågasätta om det finns något naturligt samband med CFDs system och verksamhetsom har fastighet som grandläggande begrepp. Likhetema i inskrivningshänseendetalar emellertid för att man vid utformning av ADB-stöd kan nyttiggöra en stordel av det systemutvecklingsarbete som skett inom fastighetsdataprojektet, bl.a. program för handläggning av olika förekommande typer av inteckningsärenden. Vadbeträffar övergången tkl nytt system vill CFD framhålla att med den metod för registerappläggningsom tklämpas inom fastighetsdataprojektet torde en sådan datafångst kunna skepå ett enklare sätt än vad som anges i betänkandet. För registermyndigheten bördet vara en fördel att redan från början ha tklgång till ett fullständigt ochkorrekt register. Sammanfattningsvismenar att man mer ingående bör undersöka vilken form av ADB-stöd man skakanvända i verksamheten. Det är inte uteslutet att man genom att nyttiggörautvecklingsarbete som skett inom fastighetsdatasystemet kan få ett system somär väl användaranpassat och som därigenom är ekonomiskt fördelaktigt.Anknytning mellan systemen t.ex. genom att dessa kan nås på samma terminaler kan också vara av intresse. Nämnden vkl slutligen peka på de positiva erfarenhetema från fastighetsdataprojektet ifråga om en omläggning i ett sammanhang. Datainspektionen:Datainspektionen begränsar sitt yttrande tik att omfatta de delar av det fykigabetänkandet som direkt berör inspektionens verksamhetsområde enligt datalagen(1973:289) och kreditupplysningslagen (1973:1173). - - Inskrivningenföreslås av utredningen ske med hjälp av automatisk databehandling (ADB) hos enför ändamålet särskkt inrättad central inskrivningsmyndighet ().Personregister enligt datalagen kommer därvid att inrättas och föras hosmyndigheten. Enligt2 § första stycket datalagen gäller att personregister inte får inrättas ellerföras utan tklstånd av datainspektionen. Denna bestämmelse gäller emeUertidinte ifråga om personregister vars inrättande beslutats av regering ellerriksdag. Före sådant beslut av statsmaktema skak emellertid - enligt2 § andra stycket datalagen - yttrande inhämtas från datainspek tionen. Om beslut om inrättande av personregister, i enlighet med de 1983/84:128 62 riktlinjersom utredningen föreslår, fattas av statsmakterna kan förevarande remissvarbehandlas som ett datainspektionens yttrande enligt 2 § andra stycketdatalagen. Enligt1 § datakungörelsen (1973:291) skak vid sådant förhållande den myndighet som ärregisteransvarig anmäla tik datainspektionen att registret inrättats. Iannat fall skall ansökan om tklstånd enligt datalagen inges i vanlig ordning. Datainspektionenhar att beakta att otillbörligt intrång i den personliga integriteten ej sker.Skydd mot integritetsintrång enligt datalagens regler åtnjuts endast av fysiskapersoner. Den personkrets som omfattas av förslaget är näringsidkare, såvälfysiska som juridiska personer. Utredningenanser - en uppfattning som datainspektionen delar - att övergången frånnuvarande inskrivningsmyndigheter tik bäst tillgodoses genom en successivöverföring. Denna överföringsmetod innebär atl endast de ärenden som anhängiggörsvid förs in i registret och att dämtöver endast en mindre del av nuvarande inskrivningsböckersinnehåll, vad gäller företagsinteckningar, överförs. Den beskrivna överföringsmetodenföreslås bli kompletterad med ett ADB-baserat hjälpregister, med ett fåtalidentifikationsuppgifter för vaije upplägg. Mot detta har datainspektioneningen invändning. Datainspektionenställer sig dock tveksam tik utredningens förslag om särskilt konkursregister.Nuvarande lagstiftning ålägger konkursdomaren skyldighet att underrätta denmyndighet hos vilken företagsinteckning finns inskriven om konkursen. Enligtförslaget skulle registret omfatta aUa konkursgäldenärer, dvs även enskildapersoner som inte är näringsidkare. Detta har ansetts nödvändigt eftersomföretagsinteckningar kommer att få sökas och beviljas innan vederbörandepåbörjat någon näringsverksamhet. Denna registrering kommer självfallet attinnebära risker från integritetssynpunkt. Med hänsyn härtik och då behovet avoch riskerna med en central registrering av dessa förhållanden med automatiskdatabehandling inte framstår som övertygande, enbart för att tklgodose den nyamyndighetens administration av företagsinteckning, borde det närmareundersökas om inte syftet bakom förslaget i denna del kan tillgodoses genomandra administrativa föreskrifter. Encentralisering av inskrivningsväsendet när det gäller företagsinteckningar tersig, från skilda utgångspunkter, rimlig. Verksamheten kommer att få en sådanomfattning att utnyttjande av ADB synes nödvändig. Datainspektionenhar vid sin prövning bland annat att särskilt ta hänsyn till det ändamål, för vkketett register skall föras. Detta gäller även register vars inrättande beslutasav regering eller riksdag. För att rätt kunna avgränsa registerändamåletfordras enligt datainspektionens mening att innehållet i och omfattningen av dennya myndighetens verksamhet anges entydigt och väl avgränsat, samt att dettakommer till uttryck i myndighetens instmkfion, vilket även kan komma att varaav betydelse för avgränsningen mot kredkupplysningslagen. 1983/84:128 63 Slutligenbör också offentlighetsprincipen uppmärksammas, inte minst mot bakgmnd av denkommersiella verksamhet som vissa myndigheter bedriver genom att mot ersättningupprätta nya sammanstäUningar ur allmänna handlingar, se prop. 1981/82; 37 sid.42 ff. Utredningen har pekat på registrets användbarhet t. ex. förexekutionsväsendet. Största intresset kommer dock registret troligen att rönasom källa för kreditupplysningsföretagen. DAFA:DAFAs yttrande inskränker sig tkl att endast behandla de delar av förslaget somrör den ADB-tekniska utformningen och kostnaden för drift av ADB-systemet. Förslaget,vad avser ADB-stödet, bygger hek på det kalkylexempel som utredningens ADB-expertLars Renmyr och DAFA diskuterade . Förutsättningen för kalkylen var attanvända det system som använder för sjöfartsregistret,nämligen IMDOC. Eftersom systemskissen och kalkylen enligt fömtsättningarnaskulle utgå från IMDOC, saknade DAFA anledning att göra alternativa beräkningarför andra systemlösningar. DAFA påpekade dock att om utredningsförslagetrealiserades först i mkten av åttiotalet, så kommer det ha förflutit så långtid sedan urspmngsförslaget diskuterades att detta säkert skuke behöva modifieras. Dentekniska utvecklingen inom ADB-området går så fort att det inte skulle varaekonomiskt försvarbart att låsa sig för en teknisk lösning under så lång tid.Domstolsverket har också, sedan förslaget diskuterades, fått erfarenheter avandra ADB-system med mera lokalt anpassade driftstrak-turer än vad en central IMDOC-lösningkan erbjuda. DAFA vkl därför ånyo påpeka att om förslaget genomförs, så bör denADB-tekniska lösningen självfallet utformas efter de förutsättningar somgäller vid tiden för genomförandet. Utredningensförslag vad avser IMDOC-lösningen är således i och för sig möjlig att genomföraoch vad DAFA kan bedöma är de ekonomiska kalkylerna fortfarande aktuella. DAFAanser dock att en fömyad analys är nödvändig. Iövrigt har DAFA inga erinringar mot förslaget i sin helhet. Statskontoret:Statskontoret delar uppfattningen att en central inskrivningsmyndighet börersätta nuvarande länsvisa inskrivningsmyndigheter. Särskilt som den centralamyndigheten får ADB-stöd bör omorganisafionen leda tkl effektivitetsvinster.Statskontoret utgår från att de resurser som frigörs vid de nuvarande länsvisa inskrivningsmyndighetemakan utnyttjas effektivt inom andra arbetsområden vid berörda tingsrätter. Medhänsyn tik att inskrivningsmyndigheten i handlägger det ojämförligtstörsta antalet ärenden torde det vara mest rationellt att verksamhetenförläggs till . Särskiltom en central inskrivningsmyndighet får ansvaret för all verksamhet rörandeföretagsinteckning torde det vara rafionekt med ADB- 1983/84:128 64 stöd.Enligt statskontorets mening bör man dock inte nu binda sig för den redovisat i bkaga 7 tik betänkandet. IMDOC är i första hand byggtför dokumentsökning och inte för det slags ärendehantering som är aktuekt närdet gäller företagsinteckningar. Systemet, som i sina gmnddrag utarbetades förett tiotal år sedan, kräver t. ex. betydande datorkapacitet, det år intenärmare anpassat tkl högre krav på kontroll av indata, möjlighetema att skrivaut och sammanställa information och att byta information med andra system ärbegränsade och det kan finnas risk för långa svarstider. Manbör därför i det fortsatta arbetet närmare lägga fast vkka krav som bör ställaspå ADB-stödet tiU en central inskrivningsmyndighet, t. ex. när det gäker indatakontroUer,registeraktualitet, åtkomstmöjligheter, svarstider samt utskrifts- ochbearbetningsmöjligheter. Med dessa krav som gmnd bör, i form av en förstudie,ett ADB-baserat ahemativ tik IMDOC utvecklas närmare, som direkt syftar tkl atttUIgodose kraven. Idetta arbete kan de väl genomarbetade beräkningar m. m. som finns i bilaga 7till betänkandet utnyttjas. IMDOC-altemativet och det specialut-vecklade altemativetbör därefter jämföras i fråga om kravuppfyllelse, kostnader, effekter avseendeinskrivningsmyndighetens och kreditväsendets verksamhet, intäkter m. m. innanden slutliga ADB-lösningen väljs. Statskontoret är berett att medverka i ettsådant arbete. Utredningensförslag innebär att ett centralt konkursregister rörande näringsidkare kommeratt föras vid den centrala inskrivningsmyndigheten. Troligen kan ett sådantregister ha ett betydande värde även vid sidan av myndighetens egna verksamhet.Man bör därför i samband med det arbete som nämndes, närmare pröva vilkaanvändningsområden som kan bli aktueUa beträffande konkursregistret. Regeringenhar (prop. 1981/82:118) föreslagk att ett centraltbasregister över företag inrättas. Avsikten är enligt propositionen, som ännuinte behandlats av , att statskontoret tklsammans med berördamyndigheter skall arbeta vidare med denna fråga i form av en s. k. huvudstudie.Det är inte osannolikt att ett sådant basregister kan utnyttjas i ochunderlätta den verksamhet som kommer att bedrivas av en centralinskrivningsmyndighet för företagsinteckningar. Även denna fråga bör därförenligt statskontorets mening prövas närmare i samband med ett fortsatt arbeterörande ADB-stödet för myndigheten. Statskontoretdelar uppfattningen att en s. k. successiv överföringsmetod sannolikt är mestrationell. Avslutningsvisvkl statskontoret peka på att det slutliga valet av ADB-alternativ bör följasav en huvudstudie, i vilken altemativet utvecklas närmare i den omfattning sombehövs för val av teknisk utmstning, systemutformning, programmering, test ochgenomförande m.m. Bl.a. med hänsyn härtik kan den nya organisationen och deförändringar i övrigt som utredningen föreslagit enligt statskontoretsbedömning sannoUkt inte genomföras förrän tidigast /84. 1983/84:128 65 Riksrevisionsverket:En fömtsättning för genomförande av förslaget att alla näringsidkare skall fatikgång tik riksinteckning är enligt utredningen att samtliga ärenden rörandeföretagsinteckning handläggs av en för hela riket gemensam, centralinskrivningsmyndighet (). RRVhar ingen erinran mot detta stäkningstagande. För en centraliserad organisationtalar även andra skäl som utredningen pekat på, främst de praktiska problem somföljer av en breddad rätt till riksinteckning med bibehållen regional hanteringmen även rationaliseringssynpunkter. Denvid bedrivna verksamheten förefaker med hänsyn till sin omfattning ochkaraktär etUigt RRVs mening vara lämplig att utföra med hjälp av ADB. Närdet gäller val av system härför har utredningen inte ansett det vara befogatatt utreda något för ändamålet särskkt anpassat system. Istaket har manundersökt möjhgheten av att utnyttja något befintligt ADB-system. I detta syftehar utredningen låtit undersöka föratsättningama för att använda det s. k. IMDOC-systemet,vkket tklhandahåks av DAFA och tkl vkket skuke anslutas via terminaler. Derelativt utförliga kostnadsberäkningar för ett ADB-system som utredningenredovisar baseras i akt väsenthgt på ett utnyttjande av IMDOC-systemet och pådet prisläge som gäUde . Eftersomdet nya inskrivningsförfarandet föreslås träda i kraft , dvs treår efter det att kostnadsberäkningama gjordes, menar RRV, att ett slutligt valav ADB-system bör föregås av en prövning humvida föratsättningama när det gäkerlämpliga ADB-tekniska hjälpmedel och kostnadema för dessa alltjämt gäker.