prop · G70310 · 1983-12-31 00:00:00 — Antalet svenska ledamöter under är begränsat till275. När en ledamot passerat 65-årsgränsen kan ytterligare en ledamot väljasin. De svenska ledamöterna väljs in i någon av elva avdelningar,medan de utländska ledamöterna tillhör IVA som helhet. IVAslöpande arbete sköts av ell kansli med ca 85 anställda. Verksamheten del senastedecenniet har bl.a. präglats av uppbyggnaden av ett internationellt kontaktnät,framtidsstudier samt utvärdering av ny teknik och nya teknikområden avbetydelse för det svenska näringslivet och samhället. 1983/84:10 199 Institutetsuppgift är att utreda vilka åtgärder som kan vidtas för att förebygga ellerminska skador på landningsfiskbeståndet, främst laxbestånden, till följd avströmfallsutbyggnader och vattenregleringar för kraftändamål. Institutet bedriver forskningmed praktiska försök, såsom vandringsfiskens biologi, hur strömfallsulbyggnaderoch vattenregleringar påverkar fiskbestånden, olika metoder för förebyggandeoch minskande av skador samt vidareutveckling av laxodlings- och laxutsättningsteknik,ulveckling av serviceverksamheten för driftsanläggningarna beträffandesjukdomsbekämpning och kontrollmärkning. 1983/84:10 200 Kortfattad översikt av innehållet havsrättskonventioninkl. AvdelningI: Art. 1 AvdelningII: och lilläggszonen (art. 2-33) FNsförsta och andra havsrättskonferenser misslyckades med alt överenskomma om enstörsta tillåten territorialhavsbredd. Enligl allmän folkrätt har sedan gammallgällt en tillåten terrilorialhavsberedd om tre eller . 1konventionen fastslås nu som största tillåtna tertilorialhavsbredd.En rätt till 12 nautiska mils territorialhav får för övrigt numera anses finnasenligt allmän folkrätt, sedan flertalet stater utvidgat sitt territorialhavtill 12 naufiska mil (så även ). Några stater, t. ex.USA, har dock inte erkänt räll fill mer än tre nautiska mils territorialhav.1 övrigt har många regler i denna del av konventionen t. ex. vad avser rätabaslinjer och inre vatten - övertagils års konvention om territorialhavetoch tillläggszonen. Även rätten till oskadlig genomfart (innocent passage) hartill väsenlliga delar övertagits från nämnda konvention. Reglerna om rätt lilloskadlig genomfart hindrar enligl svensk uppfattning inte all kuststat - såsomsker enligt svensk lagsliftning - kräver föranmälan vid passage av främmandestatsfartyg. En förklaring av denna innebörd avgavs från svensk sida vidkonventionens undertecknande. Inomen tilläggszon (contiguous zone) har kustslal viss räll lill kontroll av tull-,skatte-, immigrations- och sanitära bestämmelser. Tilläggszonen får ha en breddav (enligl konvention). AvdelningIII: Internationella sund (art. 34-35) Frånstormakterna hade som en väsenllig del i förhandlingspakelel uppställts kravpå rätt till fri passage i internationella sund, vilkas antal genom territoriaihavensutvidgning kommit att väsentligt öka. I texten har därför myntals del nyabegreppet "transit passage". Internationellasund definieras som "straits which are used for intemational navigation betweenone area of the high seas or an exclusive economic zone and another area of thehigh seas or an exclusive economic zone" (art. 37). "Transitpassage" innefattar en vidsträcktare rätt än "innocent passage".Sålunda kan l.ex. undervattensbåt passera i undervattensläge. Det är alt märkaatt reglerna om "transit passage" ej skall tillämpas på sund därpassagen regleras av gamla avtal (art. 35c). Reglerna skall således ej lillämpaspå l.ex. eller södra (Ålandskonventionen), (jämför av Sverigeavgiven förklaring i samband med undertecknandet). Reglerna om Iransitpassagegäller också överflygning. Reglerna hindrar inie alt kuststat hänvisar trafikentill särskilda leder eller tillämpar Irafikse-pareringsbestämmelser inomsundet. 1983/84:10 201 Transitpassagebegreppetfår anses vara en nyskapelse i konventionen, som ännu knappast har hävd i slalspraxis.Såsom anmärkts kommer dock ej de nya reglerna alt bli lillämpliga på sundenkring . AvdelningIV; Arkipelagslaler (art. 46-54) För s.k. arkipelagslaler. slal som hell och hållel består av en eller fleraarkipelager, l.ex. , är del enligl konventionen tillåtet att dra rätabaslinjer, som utgångspunkt för beräkning av territorialhav, ekonomisk zonetc, mellan arkipelagens eller arkipelagernas yttersta öar. Dessa baslinjer fårdock ej överstiga en längd av . eller i vissa fall , ochfår ej dras så att de avsevärt avviker från arkipelagens allmännakonfiguration. I "archipelagicwalers" gäller i princip rätt lill oskadlig genomfart. Arkipelagslaten kaninrätta särskilda "sea lanes" och "air routes" inomarkipelagen, där passage av främmande farlyg och luftfartyg normalt skall ske. AvdelningV: Den exklusiva ekonomiska zonen ("exclusive economic zone", EEZ)(art.55-75) Denexklusiva ekonomiska zonen är en av de vikliga nyskapelserna i konvenfionen.Den får ha en bredd av högst . Inom denna har kuststatenensamrätt till utforskning och exploatering av de ekonomiska resurserna, såvällevande som icke-levande, i vattnet, på havsbollen och i dess underlag.Kuststaten är också suverän vad beträffar bl.a. marinvelenskaplig forskning ochhar långtgående jurisdiktion när det gäller skyddet av den miljön.Fisket är naiuriigen f. n. den dominerande resursen i vattnet. Regler finns omkuststalens skyldighet att i sin EEZ vidta åtgärder för de levande resursernasbevarande. Rätten till EEZ får troligen redan anses vara del av allmänfolkrätt, sedan ett stort antal av jordens stater inrättat en dylik zon. En delstater såsom har nöjt sig med att inrätta en partiellekonomisk zon i form av en fiskezon. Kuststalen har skyldighet att vårdafiskbestånden i EEZ och skall bestämma en högsta tillåten fångstmängd (TAC =total allowable calch) i zonen. Kuststalen har vidare viss skyldighet altbereda andra staters fiskare tillträde till zonen om kuststalen själv inte harkapacitet att fånga hela TAC. Eventuellt överskott skall särskilt kommakustlösa och geografiskt missgynnade stater i regionen tillgodo (art. 69 och70). Vad avser beståndsvårdande åtgärder för s. k. "straddlingstocks" (art. 63) och "highly migratory species" (art. 64) såsomde senare definierats i konventionens annex I åläggs staterna i regionen allsamarbeta i regionala fiske-riorganisafioner. AvdelningVI: Kontintentalsockeln (art. 76-85) I1958 års konvention om kontinentalsockeln, som var ett av resultaten av FNsförsta havsrättskonferens, definieras kontinentalsockeln som havsbotten ochdess underlag närmast kusterna intill ett djup av 200 m eller - därutanför - sålångt som det är möjligt att exploatera naturtill- Prop.1983/84:10 202 gångarna (det s. k. utvinningskrileriet). Definilionen av kontinellalsockelnvar en av de svära frågorna under havsrättskonferensen. I bakgrunden finns denår av enhälligt antagna s.k. principdeklarationen omen internationalisering av havsbottnen. Enligl den där förutseddainternationella rättsordningen skall naturtillgångarna på havsbottnen utanförnationell jurisdiktion betraktas såsom mänsklighetens gemensamma arvedel ( 'thecommon heritage of mankind"). Det förutsätts upprättande av eninternationell administrativ myndighei för rättsordningens genomförande.Särskild hänsyn skulle las till intressen och behov. Mot bakgrund av denna principdeklaration har många länder- däribland - strävat efter att begränsa de nationella anspråken på kontinenlalsockeln.Samtidigt har många kuststater kommil med allt vidsträcktare krav på nationellsuveränitet över sockelns tillgångar även utanför de somskall utgöra den exklusiva ekonomiska zonen. I den kompromiss som återfinnesi konventionens art. 76 utgår man från kontinentalsockeln som geologisktbegrepp. Således är en stats konlinentalsockel "the natural prolongalionofils land territory to the outeredge of ", dvs. den punkldär den s.k. kontinentalbranten övergår i de stora djuphavsområdena, en punktsom närmare skal) bestämmas pä grundval av vissa komplicerade geologisk-oceanografiskakriterier. Kuststaten har rätt till denna sockel eller till botlen ul fill 200nautiska mil från kusten (dvs. sammanfallande med EEZ) för del fall altkontinentalsockeln upphör närmare kusten. Dock skall i intet fall gränsen förkuststatens sockel få dras längre ut än från kusten allernalivi100 naufiska mil utanför djupkurvan 2500 m (art. 76, 5§). Denna snårigakompromissformel innebär möjlighet lill mycket vidsträckta anspråk från en delkuststaters sida. I några enskilda fall lär det kunna innebära alt gränsen förkuststatens kontinentalsockel kommer att dras t.o.m. långt utanför från kusten, och del kan väl i och för sig ifrågasättas om så vidsträcktakrav står i överensstämmelse med andan i princip-deklarationen. När det gäller kuststatens exploatering av icke-levanderesurser på sin konlinellalsockel utanför 200-milsgränsen finns dock ell inslagav vinslför-delning (art. 82). Sålunda skall vissa avgifter betalas till deninternationella havsbottenmyndighelen från det sjätte året efter del attutvinning startats på viss anläggning på denna del av sockeln. När det gäller frågan om avgränsning av kontinentalsockel(art. 83) och mellan exklusiva ekonomiska zoner (art. 74) mellan motståendeeller angränsande stater, en av de svåraste knäckfrågorna under konvenlionsarbetet,är resultatet en mycket allmänt hållen kompromissprodukl, som knappast gernågon klar vägledning vid konkreta gränsförhandlingar. Dock torde kunna sägasatt mittlinjeprincipen hade en något starkare ställning kontinentalsockelkonvenlion. Prop.1983/84:10 203 Avdelning VII: Det fria havet (art. 86-120) Avdelningen med regler för det fria havet fårhuvudsakligen anses vara en kodifiering av gällande folkrätt med del väsentligaundanlaget att exploatering av havsbotlen blir föremål för särskildreglering. Detta inskränker dock i princip icke rätlen all lägga ut undervallenkablaroch pipelines. Beträffande fisket på del fria havet åläggs staterna skyldig-helalt samarbeta vad beträffar de levande resursernas bevarande och förvaltning. Avdelning VIII: Öregim (art. 121) Här fastslås att en ö har samma rätt som annal landierriioriumlill territorialhav, exklusiv ekonomisk zon och kontinentalsockel. Härifrånfinns följande viktiga undanlag: "Rocks which cannot suslain human habi-lalionor economic life of their own shall have no exclusive economic zone orContinental shelf. Avdelning IX: Innanhav("Enclosed or semi-enclosed seas") (art. 122- 1 denna avdelning siadgas att staterna kring innanhav (l.ex.Östersjön) bör samarbeta med varandra avseende bl.a. de levande resurserna, denmarina miljön och vetenskaplig forskning. Avdelning X: Tillträdes-och transiträttigheter för kustlösa stater (art. 124-132) I denna del finns regler avsedda att garantera kusllösastater tillträde lill havet och för detta ändamål rätt lill transit över annanstats territorium. Avdelning XI: Delinternationella havsboiienområdel ("the Area") (art. 133-191) Denna del av konventionen, lill vilken också är knutna deomfattande annexen III och IV, ären nyskapelse, som också hör lill konventionens tyngsta, mest komplicerade ochkontroversiella delar. Avsnittet imple-menlerar principdeklaration omdjuphavets rikedomar som "the common heritage of mankind". Det ärfrämst fråga om exploateringen av de tillgångar på s. k. noduler - knytnävsstoraklumpar av mangan, nickel, kobolt och koppar - som finns på havsbotten på ettdjup av . Enligt traditionell folkrätt kan i princip var och entillgodogöra sig de resurser som finns på det fria havet inklusive havsbottenoch dess underlag. Genom konventionen läggs nu havsbotten utanför nationelljurisdiktion med dess mineraltillgångar under en särskild internationellregim. Ingen stat kan göra anspråk på suveränitet över detta område och dessresurser. Den internationella regimen påverkar dock på intet sätl del ovanliggande vattnets och luftens karaktär av fritt hav och fritt luftrum. I konventionen fastsläggs nu ett s.k. parelldl.system. En inlernalionellmyndighet ("the Inlernationel Sea-Bed Authority") upprättas. Denskall ha sitt säte på . Till Myndigheten knyts ett särskilt upprättatFöretag ("the Enterprise"). Enskilda stater och förelag ansöker omoch Prop.1983/84: 10 204 fär licens för brytning i visst område av "theArea". Den som ansöker om licens mäste dock utpeka ettlikvärdigt brytningsområde, vilkei tillfaller Myndigheten, som självt genomFöretagel, eventuellt i samverkan med . skall exploatera det ("thereserved area"). För att Myndigheten skall klara driften och därmed (päsikt) ge överskott bl.a. till förmän för åläggs de enskildalicenslagarna tämligen betungande bördor. Bland annal mäste de göra denteknologi de använder tillgänglig för Företagel (art. 5 i annex III). Vidareskall de eriägga fasta produktionsavgifter lill Myndigheten, kombinerat medprogressiva skatteuttag pä nettointäkterna (art. 13 i annex III). Företagetslipper dock om högst erlägga dylika avgifter(art. 10 i annex IV). Även de till konventionen anslutna staterna får,åtminstone initialt, göra vissa ekonomiska åtaganden. Således skall (art. 171jämfört med art. 160.2 (el)) bidrag ges enlig FN-skalan till Myndighetensadministrativa budget till dess att Myndigheten fåll tillräckliga inkomsterfrån andra källor. Det bör påpekas att det förhållandet att flera av de störstabidragsgivarna till FN,-bland annat , sannolikt tills vidare inte kommer attansluta sig till konventionen, naturligtvis kommer att väsentligl öka Sverigesfinansiella åtaganden om vi ansluter oss till konventionen. Ett särskilt problem har varil alt skydda landbaseradeproducenter av de metaller som kan utvinnas ur nodulerna mot en alltför snabbiexpanderande djuphavsbrytning. För detta ändamål finns i konventionen (art.151) bl.a. regler om produktionstak, kombinerat med regler om en minsta tillväxltakl("golv") det sistnämnda för all inte avskräcka från investeringari djuphavsbrytning. Regimen i "the Area" skall bli föremål föröversyn och efter det att kommersiell drift påbörjats skallsammankallas en stor översynskonferens (art. 155), som i detalj skall granskaverksamheten i "the Area" och se om verksamheten främjar deuppställda målen. Denna konferens skall kunna besluta om förändringar i uivinningssystemet,vilka förändringar skall träda i kraft för samtliga kon-venlionsslaier efterratifikation av 3/4 av dem. Detta betyder att beslut av översynskonferensen omförändring i uivinningssystemet kan bli bindande även för stater som vid konferensenröstar emot ändringarna. Detta system har varit både konstitutionellt ochpraktiskt oacceptabelt för , och även flera andra stater torde hakonstitutionella svårigheter med denna bestämmelse. viktigaste organ är församlingenoch rådet, varav rådet är det mest inflytelserika. Frågorna om rådetssammansättning saml röslningsreglerna i rådet har hört lill de mest svårlösta(art. 161). I den slutligen antagna konventionstexten förutses rådet bestå av36 medlemmar, uppdelade på fem gmpper: a) fyra av de största konsumenterna ellernettoimportörerna av ifrågavarande metaller, varibland alltid den störstakonsumenten. 1983/84:10 205 komlill i slutskedet för alt i praktiken skulle lillförsäkras en perma-nent plalsi rådet); b) fyra av de åtta stater som harstörst investeringar i djuphavsutvin-ning; c) fyra av de största pålandproduktion baserade exportörerna av ifrågavarande metaller; d) sexstater bland , företrädande speciella intressen (stor be folkning, kustlösa, minst utvecklade m. e) adertonmedlemmar för säkrande av en rättvis geografisk fördelning, varav dock minst en från varje geografisk region. Reglernakompletteras med bestämmelser som skall säkra ett tillräckligt anlal platserför och sammanlagt minst tre för socialisiländerna. Närdet gäller röslningsregler finns en skala från enkel majoritet i procedurfrågoröver 2/3 och 3/4 majoritet till enhällighel i de allra viktigaste frågorna. Rådetssammansättning missgynnar klart en krets mindre industriländer, bl. a. Sverige.Reglerna torde i realiteten ge möjlighet till representation i rådetendast med intervaller . drev därför under havsrättskonferensentillsammans med ett antal andra mindre industriländer (bl. a. ,, ) en kampanj för alt genom en uiökning av antalet rådsplatserfrån 36 till 38 något förbättra dessa mindre industriländers position. Det vardock i den noggrant balanserade paketuppgörelse som konventionen innebär, intemöjligt att få gehör för denna grupps önskemål härvidlag. AvdelningXII: Skydd och bevarande av den miljön (art. 192-237) Dennaavdelning innehåller regler om skyldighet för staterna att vidta åtgärder ochstifta lagar för förhindrande, minskning och kontroll av föroreningar av denmarina miljön och att samarbeta inom internationella organ för att nå dennamålsättning. Till stor del är det fråga om rikllinjer, som sedan skall impiementerasinom ramen för globala eller regionala internationella organisationer. AvdelningXIII: Marinvelenskaplig forskning (art. 238-265) Idenna avdelning stadgas en allmän skyldighet för staterna att främja ochunderlätta bedrivandet av marinvetenskaplig forskning. I sill territorialhavhar kuststat exklusiv rätt att reglera forskning. I EEZ får forskning bedrivasendast med kuststatens medgivande. Tillstånd för forskning i EEZ eller påkontinentalsockeln skall dock normalt givas, men kan i vissa specificerade fallvägras, bl.a. om forskningen har direkt betydelse för exploatering avnaturresurserna eller innefattar borrande på kontinenlalsockeln. Kuststats möjUghetatt vägra tillstånd lill forskning är än mindre på kontinentalsockeln utanför 200-milsgränsen(art. 246). AvdelningXIV: Utveckling och överföring av marin teknologi (art. 266 278) Prop.1983/84:10 206 Denna avdelning innehåller huvudsakligen riktlinjer förfrämjande av ulveckling och överföring av teknologi, särskill till förmån för u-länderna.Delta skall ske genom samarbete i internationella och regionala organ och genomupprättande av nationella och regionala centra för utbildning och forskninginom marin teknologi m. m. Avdelning XV: Biläggandeav tvister (art. 279-299) Avdelning XV behandlar del komplicerade syslem för biläggande avtvister som framförhandlais. Den speglar bl.a. del iradilionetla ösislals-molslåndelmot bindande avgöranden av iniernalionella rättsliga instanser. I sektion Istadgas den grundläggande skyldigheten för staterna att vid uppkommande tvistsöka nå en uppgörelse "in good faith" och med fredliga medel. Iförsta hand kan parterna själva välja metod för tvistens slitande genomförlikning eller dylikt. Särskill hänvisas här till förliknings-förfarandetenligt konventionens annex V. Om metoderna enligl sektion I inie givit resultatkommer de tvingande procedurerna enligt sektion 2 in. Enligt den centrala art.287 kan konvenlionspart i samband med undertecknande, ratifikation ellertillträde till konventionen välja mellan olika fora: Den nya havsrätisdomstolensom skall upprättas i enlighet med konventionens annex VI; i ;skiljedomstol i enlighet med konventionens annex VII eller Vill. I sektion 3 återfinnes vissa undantag på vilka reglerna isektion 2 om procedurer ledande till bindande beslul ej är tillämpliga. a.kan konventionspart undanta avgränsningslvisler från bindande procedur (art.298). Slutligen är att märka att särskilda regler om biläggandeav tvister även finns i sektion 6 av del XI avseende tvister som härflyler ur denna del avkonventionen, dvs. sådanl som rör verksamheten i del internationella havsboiienområdel.För della ändamål finns en särskild "Sea-Bed Disputes Chamber" inom havsrätisdomstolen(annex VI). Avdelning XVI: Allmänna bestämmelser (art. 300-304) Denna avdelning innehåller vissa allmänna bestämmelser bl.a.om "good faith" vid konventionens tillämpning och om havensuteslutande fredliga användning. Avdelning XVIII: Slutbestämmelser (art. 305-320) Slutbestämmelserna stadgar bl.a. att konventionen skallträda i kraft 12 månader efter det sextionde ralifikationsinstrumentetsdeponering. Delta gör all troligen kommer att förflyta förekonventionens ikraftträdande. Reservationer är inte tillåtna om del ej stadgassärskilt i viss artikel (art. 309). Som integrerande delar i konventionen ingår också de nioannexen. \r\nehå\ler en uppräkning av "highly migratoryspecies" på vilka bestämmelserna i konventionens art. 64 är tillämpliga. behandlar "Commission on the limits of theContinental shelf. En sådan skall enligt konventionens art. 76 upprättas föruppgifter beträf- Prop.1983/84:10 207 fande fastställande av yttre gräns för den nationellakontinentalsockeln i fall då denna sträcker sig utanför 200-milsgränsen.Kommissionen skall avge rekommendationer till kuststater om bestämningen av kontinenlalsockelnsyttre gräns, och kuststaten skall sedan bestämma denna gräns "on the basisof kommissionens rekommendationer. är ell viktigt komplement till konventionensavdelning XIoch behandlar "basicconditions of prospecling, exploration and exploitalion" i detinternationella havsbottenområdel. I annexet återfinnes regler för ansökningsförfarande,åtaganden beträffande teknologiöverföring, godkännande av arbetsplaner,utfärdande av produktionstillstånd, kontraktsvillkor, produktionsavgifter m. m.Detaljbestämmelser inom många av dessa områden skall beslutas senare av denförberedande kommissionen (jfr resolution I) eller havsboltenmyndighetensorgan. innehåller"Statute of the Enterprise", dvs. det havsbottenmyndighetens egetFöretag ("its operating arm"), som skall bedriva verksamhet inom delinternationella havsboiienområdel jämsides med därtill licensierade nationella "entities".Här återfinnes regler om Förelagets struktur, verksamhei, finansiering m. m. Annexet innehåller regler för ettförlikningsförfarande, som enligl konventionens avdelning XV, seclion I, kan användas efteröverenskommelse därom mellan parterna i en tvist, och i vissa fall (seclion 3av avd. XV)skall användas. innehållerstadgan för den . Delta nya organ, som skallha sitt säte i , skall beslå av 21 domare. Stadgan innehåller regler omsammansättning, val av domare, procedur etc. och vidare om s. k. sea-bed disputeschamber med de speciella uppgifter som stipuleras i seclion 5 i konventionensavdelning XI. Annexet innehåller regler om detskiljedomsförfarande som enligt reglerna i konventionens avdelning XV i vissa fall kan användas.Förfarandet är ell av de fyra alternativ som konvenlionsstat enligt art. 287kan välja i fall då procedurer, som leder till bindande beslul, är föreskrivna. : Special arbitration. Även delta förfarande hörtill de fyra alternativ, som konventionsstat i samband med konventionensundertecknande eller ratificering kan välja mellan, för sådana fall dåprocedurer, som leder till för parterna bindande avgöranden, är föreskrivna ikonventionen. : Participationby intemational organisations. Annexet är havsrättskonventionens "EG-klausul".I annexet stipuleras att internationella organisationer i vissa fall kan bliparter i konventionen. De viktigaste villkoren är att organisationensmedlemsstater har överfört sin kompetens över områden, som täcks avkonventionen, lill organisationen, inklusive kompetensen att ingå internationellaavtal angående sådana områden. Den internationella organisationen kanunderteckna konventionen om en majoritet av dess medlemsstater harundertecknat den. Prop.1983/84:10 208 Till konventionen är vidare knutna ett anlal resolutioner,varav två är av myckel stor betydelse. Genom Resolutum I upprättas en förberedande kommission("The Preparatory Commission for ihe Inlernational Sea-Bed Authority and theInternational Tribunal for the of the Sea"). Denna förberedandekommission skall beslå av alla de stater som undertecknat eller tillträttkonventionen; sädana stater som endast undertecknat slutakten får delta somobservatörer.