prop · G70373 · 1983-12-31 00:00:00 — Verket anseratt kommitténs förslag att tyngdpunkten inom den framlidafamiljepensioneringen skall läggas på barnpensionerna är principiellt riktigt. Förslagelinnebär emellertid en kostnadsökning med 226 milj. kr. per är vid fullfunktion. Enligl inening bör det övervägas om enförstärkning av barnpensionerna bör prioriteras nu jämfört med andra åtgärder. Kommitténs förslag alt bibehålla nuvarande konstrirktionav barnpensionen inom folkpensioneringen med en grund- oeb en gtiraiitinivåifrågasätts inte av någon rcrnissinstiins. Inte heller förordas i något reinissytl-randeen annan grundnivå än den nuvarande. 26 '/r av basbeloppet. Också förslagen att ha en enhetlig garanlinivä oberoendeav barnels ålder och att behålla nuvarande garantinivå, av basbeloppet förbarn sorn förlorat en av sina föräldrar, lämnas utan erinran av i stort setlsamtliga remissinstanser. Endast ifrågasätter kommitténsståndpunkt i detta avseende. Enligt år det utifrån kostnadernaför barns behov motiverat med en höjning av garanlinivån för tonåringar.Givetvis måste, framhåller styrelsen, kostnaderna för en sådan reform vägas motde vinster som erhålls. Kommitténs förslag all någon avräkning fortsättningsvisinte skall göras från garanlinivån för barnpension mot pension som utgår tillvuxen efterlevande vinner i allmänhet stöd hos remissinslanserna. Förslageltillstyrks uttryckligen av ensamförälderkommittén och av LO. Endast ställer sig kritiskt i dettaavseende. Verket tillstyrker - i den män de ekonomiska resurserna tillåter - förslagelom en höjd garantinivå för barnpension från folkpensioneringen men menar alt garanlinivåndärvid bör minskas med hänsyn till änkepension som utgår till med barnetsamboende kvinna. Flertalet remissinstanser tillstyrker också förslaget attdet till barn som förlorat båda sina föräldrar skall utges barnpension på en garanliniväsom är dubbelt så hög som för barn som mist en förälder, dvs. en höjning frånnuvarande lill av basbeloppet för är räknat. Detsamma gällerförslaget att motsvarande höjning skall komma till stånd i fall där detsamtidigt med barnpension utgår bidragsförskott. Dessa förslag tillstyrksuttryckligen av bl. a. ensamförälderkommiitén och Kommunernas penslons-anstah.Även LO tillstyrker förslagen och framhåller atl det är en viktig princip altensamstående föräldrar, oavsett skälen till all de är ensamstående, garanterassamma ekonomiska slöd frän samhällets sida. Inom tilläggspensioneringen innebär pensionskommitténs förslagatt någon reduktion av barnpensionens kompensationsgrad fortsätt- 1983/84:73 277 ningsvis inle skall göras när efterlevandepension utgesäven till vuxen efterlevande. Detta förslag tillstyrks eller lämnas ulanerinran av samtliga de remissinstanser som berör spöismålel. Även förslagel att höja kompensationsgraden förbarnpension frän ATP i de fall då den avlidne efterlämnar fler an ett barnpensionsberätligalbarn vinner bifall i många remissyttranden. Förslaget alt höja tillägget förvarje barn utöver det första från f, n. fill av den avlidnes egenpensiontillstyrks sålunda uttryckligen av bl. a. ochKommunernas pensionsansialt. läns allmänna försäkringskassa och länsallmänna försäkringskassa förespråkar en än större uljämning mellan barn i ettbarns-ochbarn i flerbarnsfamiljer och anser att barnpension från tilläggspensioneringenskall utgå med sarnma kompensationsgrad för varje barn oberoende av det totalaantal barn den avlidne efterlämnar. Ensamförälderkommiitén ifrågasätter inte förslaget menpekar på de olikheter som uppkommer i jämförelse med det fall alt barnelsföräldrar lever åtskilda på grund av äktenskapsskillnad. I fräga om nivån på barnstöd finns sedan ganska långttillbaka en inställning, att etl barns ekonomiska situation bör vara densammanår dess ena förälder avlidit som när den ena föräldern fortfarande lever men inlelängre sammanbor med barnet. Detta är också ensaniförälderkornrnitténsuppfattning. Främst gäller detta naturiiglvis de samhälleliga garanfierna, dvs.barnpension frän folkpensionen och bidragsförskottet. Dessa stöd har alltså nugjorts ännu mer samordnade genom all garanlinivån på barnpensionen inte avtrappasmot efterlevandeslöd till vuxen. Når del galler barnpensionen i ATP-syslemel jäinfi")rdmed urrderbällsbi-dragen är en sådan samordning givelvis inte möjlig. 1 liir'gäller snarare atl elt efterlevande barn i princip skall kunna bibehållas vidden standard det skulle haft om del sanibolt rned föräldern. Etl bidriigsberiittigalbarn fär acceptera en viss inskränkning i sin standard om separationen gett föraklrarnaen sämre standard. är del emellertid sä. alt de underhållsbidrag somfastställs utifrån en given inkomst hos föriildern är avseviirt lägre iiir denbarnpension sorn ulgår orn samma inkomst år den soni bestämt barnpensionens belopp(medelinkomst under de bästa 15 åren). Kritik mot förslagen rörande barnpension fråntilläggspensioneringen framförs av rik.sförsäkringsverkei. Verket framhållerall en förutsättning för elt förhöjt barnstöd här torde vara en ändring avstödet till efterlevande vuxna. Med hänsyn till del ekonomiska läget och lillverkets ställningstagande till den föreslagna reformen i stort avslyrkerriksförsäkringsverket förslaget om barnpension från tilläggspensioneringen.Även statskontoret och ifrågasätter de föreslagnaåtgärderna med avseende pä barnpension frän ATP (se ovan). har inte lagl fram förslag om någonsårskild maximeringsregel för hur stor familjepension frän ATP sorn totaltskall kunna utgå efter en avliden. Denna ståndpunkt kritiseras av Skaraborgsläns allmänna försäkringskassa, som anser att barnpensionen bör begränsas tillmaximalt Prop.1983/84:73 278 av den avlidnes egenpension, Förslagel att barn sorn är föräldralöst i fortsättningenskall kunna erhålla barnpension från ATP efler båda sina föräldrar samtidigttillstyrks av alla remissinstanser som yttrar sig härom. Till dessa hörriksförsäkringsverket, ensamförälderkommittén. Pensionärernas riksorganisationoch Kommunernas pensionsanstall. 1.2.4 Beskattning av barnpension Frågan om beskaltningen av barnpension berörs uttryckligeni enbart ett fåtal remissyttranden. Kommitténs uppfattning atl barnpension ävenfortsättningsvis skall utgöra skattepliktig inkomst för barnet delas av länsstyrelseni och . Sistnämnda remissinstans anför: RSV tillstyrker kommitténs förslag och menar atl det, föratt en särreglering av beskattning av btirnpensioner skall övervägas, krävs attdet visas att barn som uppbär barnpension generellt sett är sämre ställda iekonomiskt avseende, dvs. har mindre disponibel inkomst än samma barn haft oma) båda föräldrarna levt och sammanbott eller b) båda föräldrarna levt men inlesammanbott. I fall b) förutsålts att underhållningsbidrag eller bidragsförskottutbetalas. Frågan behandlas även av ensamförälderkommttién, som sägersig ha förståelse för pensionskommitténs ställningstagande. Det skäl som oftast brukar anföras för en likformigbehandling i skattehänseende av barnpension ochbidragsförskott/underhållsbidrag är följande: Det barn som redan utnyttjatgrundavdraget resp, det skattefria bottenskiktet på barnpensionen drabbas av enmycket hårdare beskattning pä egna förvärvsinkomster än del barn sotn uppbärdel skattetfria bidragsförskottet/underhållsbidraget. När del gäller mindre inkomster av feriearbete o, d.innebär del faktum, alt barnpensionerna efler skatt genomsnittligt är högre änbidragsförskott/ underhållsbidrag, att det efterlevande barnets netto avpension och förvärvsinkomst knappast undersliger det underhållsberätligadebarnets netto. Om jämförelsen gäller mera betydande inkomster hos barnen, lederföräldrabal-kens regler ofta till en nedsättning av underhällsbidraget. När detgäller bidragsförskottet överväger ensamförälderkornmittén en behovsprövningmot barnets egna inkomster. Kommittén har emellertid ännu inte tagit ställning lilldenna fråga. 1.3 Stödet till vuxna efterlevande Enligt pensionskommitténs förslag skall särskildefterlevandepension utgå i två olika former, nämligen som omslällningsbidragoch som försörjningsbidrag. Vid sidan härav lägger konirnitlén stor vikt vidinsatser på de arbetsmarknads- och ulbildningspolitiska områdena. Dennahuvudsakliga uppbyggnad av efterlevandestödet tillstyrks eller lämnas utanerinran av 1983/84:73 279 majoriteten av remissinstanserna. Förslagen tillstyrksutan närmare kommentarer eller med enbart smärre ändringsförslag avförsäkringsrätten för , , länsstyrelserna 1Uppsala, och , jämställdhetskommittén. , , , /SR, . Kommunernas pensionsanstall.Synskadades riksförbund och Ensamståendes intresseorganisaiion. Inle hellerstatens arbetsgivarverk har någon principiell erinran mot förslagen. Verket gördock ingen bedöming av de föreslagna tekniska konstruktionerna av de olika förmänsformernaeller av de föreslagna förmänsnivåerna. Huvudlinjernai del förslagna systemet vinner stöd - om än med en del reservationer ochförslag till ändringar - även av , statskontoret,1 , LO, . SvenskaPersonal-Pensionskassan, , Kooperationens pensionsanstalt, Fredrika-Bremer-Förbundetoch flertalet allmänna försäkringskassor. Negativa till förslagen ställer sig ,och (se under avsnitt 1.1), är tveksam till förslagen, dock på i viss män andragrunder. Kommittén, som utformat remissyttrandet i huvudsak som en diskussionav möjlighelerna att förena förslagen i pensionskommitténs betänkande med ensamförälderkomrnitténsförslag i ett kommande betänkande, anför: Ensamförälderkommiitén har förståelse för atlpensionskommittén i ett förslag rned sä omfattande förändringar av efterlevandestödettill vuxna är angelägen om en generös inställning i fråga orn det mera behovsinrikladestöd sorn nu föresläs. Hänsynen till tidigare inställning till försörjningen avefterlevande kvinnor blir emellertid tillräckligt tillgodosedd genom de längaövergångstiderna. Vid dentidpunkt då förslaget är fullt genomfört får anses att samhällsutvecklingenhar gäll därhän att det i princip inle längre finns ett behov av att särskill slödjaefterlevande kvinnors försörjning. Undantagsfallen bör då vara utformade så attde inle gör efterlevandesiluationen ekonomiskt mer gynnad än andra. Ett efterlevandeslödtill en vuxen person, som är motiverat av att denna person tidigare levt iekonomisk gemenskap med en partner och under vissa förutsättningar med barn,måste utformas sä alt det kan anpassas till motsvarande stöd i situationer däranledningen är en annan än dödsfall. Det kan nämligen knappast påstås, atl detfinns en avgörande skillnad mellan efterlevandesiluationen och övrigainträffade ensaniföräldersitualioner däri att man i de senare alltid bättre skullekunna förbereda en omställning. Situationen kan i vissa fall uppstå likaplötsligt. Här kan vara fråga lika väl om en förälder som fär vårdnaden om barnsom om den som blir underhållsskyldig eller om separerande partners utanminderåriga barn. De siluationer som ansetts ge behov av efterlevandeslödtill vuxna är i slort sett de som kan föranleda underhållsbidrag till f. d.make. 1 praxis gäller delta knappast mer ån i de situationer därpensionskommittén tänkt sig att Prop.1983/84:73 280 försörjningsbidrag skall kunna utges. När det vid enäktenskapsskillnad finns gemensamma barn kan betänketiden på sexmånader utöver sitt egentliga syfte också ge möjlighel till ekonomiskomställning. Naturligvis förekommer att underhällsbidrag till f. d. make utdömsför därefter i en situation där vårdnaden om barn ger inskränkta förvärvsmöjlighetermen det är ganska sällsynt. Ovan har talats om likheten i skilda ensamföräldersiluationer.En väsentlig olikhet ligger emellertid däri att då båda parterna lever, de iunderhällsbidragets forrn eller på annat sätt sinsemellan kan gottgöra de behovsom omställnings-och försörjningsbidrag skall täcka. Ett samhällsstöd i dessafall måste mer ha formen av en garanti. I de nu avsedda situationerna finnsockså en missbruksrisk, som inte finns vid dödsfall. 1.3.2 Efterlevandebegreppet m. m. Kommitténs förslag rned avseende på den personkrets somskall omfattas av efterlevandepensioneringen intresserar relativt mängaremissinstanser. Huvuddelen av dessa tillstyrker förslagel alt med gifta skallinom såväl folk-som tilläggspensioneringen jåmslällas man och kvinna somstadigvarande sammanbodde med varandra för dödsfallet och somtidigare varit gifta med varandra eller har eller har haft eller väntar barn gemensami.I några yttranden framförs dock kritik mol den sålunda valda lösningen. Den av kommittén föreslagna likställighelsregelntillstyrks av i län, , iSkaraborgs län, LO, , Husmodersförbundei Hem ochSamhälle och flertalet av de allmänna försäkringskassor som yttrat sig överbelänkandet. Också ensamförälderkommiitén är positiv till förslaget ochframhåller att de föreslagna reglerna är föredömligt klara och enkla och atttillämpningen därmed underlättas. LO utvecklar sin syn på frågan enligt följande: LO:s uppfattning är att varje individ så långt möjligtskall behandlas var för sig inom pensionssystemet. Inkomstprövade förmåner förutsätteratt prövningen sker rnot makars gemensamma inkomst och skapargränsdragnings-problem och orättvisor. Så slor del som möjligt avpensionssystemet bör därför bygga på generella individuella rättigheter. Beträffande det familjebegrepp som bör användas inom denallmänna pensioneringen anser LO att del är önskvärt att ha enhetliga regler.Då man fastställer sådant enhetligt familjebegrepp bör hänsyn tas till desamlevande-former som förkommer vid sidan av det traditionella äktenskapet.Samtidigt måste begreppel med nödvändighet definieras pä så sätt att objektivaförutsättningar föreligger för regelns tillämplighet och att dessa förutsättningarkan konstateras i varje enskilt fall, utan ingående individuell prövning. LO anser det efterlevandebegrepp som gäller inornfolkpensioneringen i högre grad än del som finns inom tilläggspensioneringentillgodoser dessa olika krav. Tilläggspensioneringens efterlevandebegrepp bördärför ändras så att samboende jämställs med gifta enligt de regler som gäller inomfolkpensioneringen. 1983/84:73 281 har inte något att erinra rnotkommitténs förslag och framhåller därvid att det är konsekvent att rnananvänder samma definition av begreppet efterlevande make inom folkpensioneringenoch ATP. Vidare anförs i yttrandet: Möjligen något utanför sammanhangel konstaterar SPP attsammanboende alltmer har kommit att betraktas som ett tillräckligl villkor försädana rättigheter som traditionellt tillkommit åkta makar. Utan att anlägganågra som helst etiska synpunkter skulle rnan kunna överväga möjligheten attkräva viss registrering av sammanboende hellre än alt laborera med en delibland svårdefinierade sammanboendebegrepp. Etl sådani krav skulle ses som enadministrativt betingad spelregel för medborgarna och inte behöva upplevas sornsärskill belungande. Barnens rättigheter torde vara tillräckligl tillgodoseddaäven om sammanboende föräldrar avstod frän en sådan registrering. All nuvarandeformer för äktenskaps ingående och upplösande innebär en sådan enkelregistrering talar inte emot denna tankegäng. läns allmänna försäkringskassa tillstyrkerförslagel och betonar all reglerna för efterlevandeskydd inte får bli såallmänt hållna atl de ger utrymme för moraliska ställningstaganden elleronödiga irritationsmoment vid utredning. Rällen till efterlevandepension måsleavgöras utifrån lätt konslalerbara fakta som på ell lämpligt sätt avgränsar denförmånsberättigade personkretsen. Liknande synpunkter framförs avVästerbottens läns admänna försäkringskassa. Till den av kommittén förordade avgränsningenansluter sig vidare bl, a, läns allmänna försäkringskassa, somframhåller att, om anknytning inte görs lill tidigare äktenskap eller gemensamtbarn, det kan medföra betydande utrednings- och tillämpningssvårigheter förkassorna i de fall då sådan anknytning inte föreligger. Inle minst har kassanvunnit praktisk erfarenhet av dessa svårigheter förordningen omstatskommunala bostadsbidrag till vissa folkpensionärer m. fl. Enligtdenna förordning kunde man och kvinna likställas med gifta utan att nämndaanknytning förelåg. Också läns allmänna försäkringskassa noterar rnedtillfredsställelse kommitténs förslag eftersom nuvarande regler i dettaavseende inom folkpensioneringen fungerar tillfredsställande. Atl likslållighetsregeln skall ta sikte även päsammanboende som väntar gemensamt barn tillstyrks uttryckligen av flera admännaförsäkringskassor. admänna försäkringskassa anmärker dock samtidigtatt vissa svårigheter kan uppstå vid tillämpningen, eftersom ettfaderskapserkännande i allmänhet inte avges förrän barnet är fött. Omdödsfallet inträffar före barnels födelse finns inte något registrerat om vemsom är fader lill barnet. Behovet av fasta kriterier för prövningen av frågan ornsammanboende föreligger understryks även av . Förbundetanser atl principen att ett stadigvarande samboendeförhällande mellan man ochkvinna i vissa fall skall kunna läggas till grund för efterlevandeförmäner ärriktig. Ytteriigare anför förbundet: Prop.1983/84:73 282 Erfarenheterna från grupplivförsäkringarna på de olika avtalsseklorernavisar alt sammanboendeförhållanden är svåra all bedöma. Ofta hävdas attsammanboende under äktenskapsliknande förhållanden förelegat trots att mannenoch kvinnan varit skrivna på olika adresser och all tvä bosläder funnits. Denefterlevande har uppburit bostadsbidrag som ensamslående rnen har efterdödsfallet krävt försäkringsbelopp åberopande sammanboende i bostad med annanadress. Grannar och andra uppger alt faktiskt sammanboende har förelegat.Tyvärr är sädana fall inte ovanliga. Styrelsen ifrågasätter med hänsyn härtill ornej i särskilda föreskrifter bör stadgas alt sammanboende ej skall ansesföreligga om de sammanboende varit kyrkobokförda på skilda adresser eller haftdubbla bostäder eller åtminstone senare delendärav. Styrelsen anser del vara av vikt att frågan orn sanirnanboendeförhållandetom möjligt bedörnes på samma sått ur bostads-, skatte-, försäkrings- ochpensionssynpunkt. Kommittén har avvisat tanken på någon form av registreringav sammanboende-förhållanden för här avsett ändarnål. Styrelsen delar dennaåsikt men anser att möjligheten till missbruk av bestämmelserna skall motverkasi görligaste mån. Prövningen av frågan orn sammanboende föreligger bör därförgrundas pä så fasta kriterier sorn möjligt och ske i samråd med andra berörda myndigheter. I viss mån liknande synpunkter framförs av , som framhåller: Förslaget innebär bl, a. atl stödet till vuxnaefterlevande skall anpassas till dagens familjemönster, vilket innebär attreglerna kommer att ge utrymme för förmåner vid sammanboende utanalt parterna varil gifta. De regler som kommittén därvid föreslär kan enligtstyrelsens uppfattning ge utrymme för utbetalning av förmåner även i sådanafall dår någol egentligt sammanboende eller någon riktig sammanlevnad inleförelegal. Styrelsens uppfattning i denna del grundar sig på de erfarenhetersom vunnits vid tillämpningen av den tjänstegrupplivförsäkring som finns bl. a.pä den kommunala arbetsmarknaden. Inom denna försäkring kan försäkringsbelopputges till ogift person som för dödsfallet sammanbodde med denavlidne under äktenskapsliknande förhållanden. Del har dock visat sig atl imånga fall uppges sammanlevnaden ha olika form, beroende på bur de regler sornstyr olika ekonomiska ersättningar är utformade. Så har t. ex. konstaterats atti fråga om räll fill bostadsbidrag parterna uppges inle ha sammanlevt, medanvid bedömning av rätt till försäkringsbelopp enligt nämnda försäkringsammanboendet uppges ha varil av sådan art att anspråk görs påförsäkringsbelopp. Mot denna bakgrund finner styrelsen det olyckligt attytterligare ett begrepp för sammanboende/sammanlevande skapas. Det skulle varavärdefullt om sarnrnanboendebegreppen inom i första hand olika lagfästaregelsystem kunde anpassas till varandra och likformas. Kommitténs förslag till likställighelsregel möter kritikav lånsstyrelsen i , TCO och /SR, som samtliga anser atl enutvidgning bör ske av likstållighelsregelns tillämplighet. i ifrågasätter varförbarnlösa samvetsäktenskap inte skall medföra rätt till omställningsbidrag ochframhåller vidare: Ett omställningsbehov blir ju i och för sig inte mindre avatt två långvarigt sammanboende ej var gifta med varandra. Prop.1983/84:73 283 mening att tillräcklig hänsyn inle tas tilldenna grupp. De utredningssvårigheter som koininittén pekar på, verkar varaöverdrivna. För det första är sammanboende även ett krav beträffande gifta. Fördet andra finns anledning påpeka att bedömning av sammanboende förekommer inomsocialtjänsten i ett mycket stort anlal ärenden och innebär erfarenhetsmässigtsällan några utredningsproblem. Det finns ingen anledning förmoda alt detskulle vara svårare för försäkringskassorna. Det kanockså nämnas att ell samvetsäktenskap där gemensamma barn saknas, men denefterlevande har ett eget barn, enligt kommitténs förslag inte grundar rätttill omställningsbidrag. Först när man uppfyller kriterierna för efterlevandemake, kan eventuell hänsyn tas till den avlidnes styvbarn, t. ex. genom attomställningsbidraget då utges fram till delta barn fyller . Kommitténsförslag innebär således atl vissa barnfamiljer ställs utanför rätten tillomställningsbidrag. Detta förefaller inte tillfredsstållande. Länsstyrelsenär medveten om behovel av enkla och entydiga grundregler inomsocialförsäkringssystemet. Det förefaller främst kunna övervägas att rättentill omställningsbidrag vid samvetsäktenskap utan gemensamma barn utformas somen dispensregel. Den mesl skyddsvårda gruppen torde därvidlag vara efterlevandeutan egna inkomster och med icke gemensamt barn. Ett grundläggande villkor bördock vara att sammanboendet varat . Detta krav överensstämmer förövrigt med vad som gäller i arbelsskadeförsäkringens villkor för efterlevandelivränta. I fräga om den personkrets som skall omfattas av en familjepensionsrättanser TCO att konimitlén har avgränsat denna krets olyckligt. Kommitténsutgångspunkt är att efterlevandeskyddet sä långt det är möjligt och socialtmotiverat skall uppvisa neutralitet mellan olika samlevnadsformer. Omneutralitet mellan olika samlevnadsformer är rättesnöre för kommitténs arbetevill TCO ifrågasätta om det sarnbobegrepp kommillén valt inte är för snävt.Kommitténs förslag sorn bygger på de regler som gäller inomfolkpensioneringen, nämligen att med gifta likställs sädana icke giftasamboende som varit gifta med varandra eller som sammanlever under äktenskapsliknandeformer eller som har eller haft barn med varandra utesluter många män ochkvinnor som sammanlever under äktenskapsliknande former. Således skulle mångaav dem som enligt familjelagssakkunnigas förslag lill ny äktenskapsbalk (SOU1981:85) hänförs till sambobegreppet uteslutas frän rätt till familjepension.TCO anser att det är olyckligt atl sambobegreppet ges olika innehåll i olikalagstiftningar. TCO vill därför föreslå att ett enhetligt sambobegrepp införs ochdå med den personkrets som familjelagssakkunniga förordar. Liknande synpunkler framförs av /SR, som yttrar: /SR anser det vara olyckligt alt ytterligare ett samboende/samman-levandebegreppskapas. Det skulle med tanke på det stigande antalet samboende vara värdefulltom begreppen inom i första hand olika lagfästa regelsystern kunde anpassas tillvarandra och likformas. Man kan vidare ställa den frågan om den form avneutralitet mellan olika samlevnadsformer som kommittén föreslår överensstämmermed den av kommittén uttalade avsikten atl anpassa efterlevandestödet tilländrade förhållanden beträffande familjemönster. Beskrivna ändrade förhållandenhar ju bl. a. inneburit ett ökat antal samlevnadsförbållanden utan barn. Prop.1983/84:73 284 är självfallet rimligt att ställa krav om varaktighet ochstadga, ekonomisk gemenskap m. m. Men detta syfte kunde enligt /SR:s meningtillgodoses på annat sätt än genom krav på förekomsten av gemensamma barn.Exempelvis kunde nian, pä samma sått sorn beiräffande de som varitgifta med varandra införa en lägsta tidsgräns för samlevnadsförbållanden utanbarn. Sådan tidsgräns kunde vara högre än de som föresläs för tidigaregifta.