prop · G703128 · 1983-12-31 00:00:00 — Utredningenhar emellertid betonat atl en förläggning till tordeställa sig billigast, eftersom man där har betydligt fler upplägg ochhandlägger betydligt fler ärenden angående företagsinteckning än vid någon avde andra 23 inskrivningsmyndigheterna. Därmed har man också den störstapersonalen för handläggning av sådana ärenden. Isitt remissyttrande har anfört att tingsrätten med 1983/84:128 40 sinredan nu stora omfattning av företagsinteckningar lorde vara den tingsrätt somhar de bästa möjligheterna att handha verksamheten vid den centralamyndigheten. Tingsrätten har gjort bedömningen att endast smärre förstärkningarav personalen vid inskrivningsmyndigheten skulle behövas för att kunnahandlägga den utvidgade verksamheten, om ett effektivt och ändamålsenligtdatasystem ställs till förfogande. Enligtstatskontoret torde det med hänsyn till att inskrivningsmyndigheten iStockholm handlägger del ojämförligt största antalet ärenden vara mestrationellt att verksamheten förläggs till tingsrätt.Riksrevisionsverket har inga erinringar mot en förläggning av tillStockholms tingsrätt, men anser att andra alternativ också kan diskuteras.Statstjänstemannaförbundet anser att är ett bra alternafiv.Enligt kan det vara lämpligt att en förläggs till entingsrätt där man har erfarenhet av ADB på fastighetsområdet. tingsrättanser att man vid den tingsrätten har samma förutsättningar som Stockholmstingsrätt att bli säte för en . Enligtmin uppfattning talar både personalpolitiska och statsfinansiella synpunkterför att den centrala inskrivningsmyndigheten anknyts till tingsrätt.Jag anser därför för egen del att en sådan lösning är den lämpligaste. Iinledningen (avsnitt 1) har jag nämnt att regeringen har uppdragit åtdomstolsverket att i samarbete med statskontoret undersöka de tekniska ochorganisatoriska frågor som föranleds av utredningens förslag till lag omföretagshypotek (se bilaga 4). Regeringen har därvid fömtsatt att den centralainskrivningsmyndigheten förläggs till . Lokaliseringsfråganbör lämpligen regleras i tillämpningsföreskrifterna till den nya lagen. uppgifter enligt det nämnda uppdraget ingår bl. a. att övervägavilken systemteknisk lösning som är lämpligast för verksamheten vid en samtom övergången till ADB bör ske successivt eller på en gång. Jagkommer att anmäla dessa frågor för regeringen när har redovisatsin utredning. Mittförslag: Vaije näringsidkare utom konkursbo ges rätt till företagsinteckning isin verksamhet. Även en blivande näringsidkare får sådan rätt utan hinder avatt han ännu inte har påbörjat verksamheten. Gällanderätt: Enligt FL kan företagsinteckning meddelas i näringsverksamhet utövad aven näringsidkare som skulle ha varit bokföringsskyldig enligt bokföringslagen(1929:117), om denna alltjämt hade varit i kraft. Den som driver jordbruk ellerskogsbruk har dock rätt att inteckna sin verksamhet, även om han inte ärbokföringsskyldig. 1983/84:128 41 Utredningensförslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag (se betänkandet s. 69-72). Remissinstanserna:Remissinstanserna har i allmänhet tillstyrkt eller lämnat utan erinranutredningens förslag. Skälför mitt förslag: Anknytningen i FL fill bokföringslag - som bibehöllsäven sedan bokföringslagen (1976:125) trätt i kraft (se prop. 1975:104 s. 145)- innebär att inteckning alltid kan meddelas i näringsverksamhet som utövas avaktiebolag, handelsbolag, ekonomiska föreningar och sambruksföreningar. Vidareinnebär anknytningen alt företagsinteckning kan beviljas även andra, om deyrkesmässigt bedriver något av det tjugotal olika slag av rörelse som räknasupp lag. Med vissa av de uppräknade rörelserna följde inlebokföringsskyldighet, om de endast utövades i mindre omfattning. I de fallenkan inte heller företagsinteckning beviljas i rörelsen. Nären företagsinteckning söks skall enligt FL ett s. k. driftsbevis ges in fillinskrivningsmyndigheten. I beviset, som utfärdas av kronofogdemyndigheten,skall intygas att den som har medgivit inteckningen driver sådannäringsverksamhet som avses i inteckningsmedgivandet. FL:skrav på bokföringsplikl enligt lag utestänger, som framgår av detsagda, vissa mindre företag från rätt fill företagsinteckning. Särskilt mindreföretag har emellertid ofta svårigheter att ställa någon annan kredilsäkerhet.Enligt min mening är det därför betydelsefullt för näringslivet att var och ensom utövar näringsverksamhet får en rättslig möjlighet att ta utföretagsinteckningar. En sådan möjlighet kan uppenbariigen också - för alt ökakreditmöjligheterna i ett initialskede - vara av värde för den som står ibegrepp att starta en näringsverksamhet. Som utredningen och fleraremissinstanser har understrukit får det sedan ankomma på borgenären att prövai vad mån ett företagshypotek skall godtas som kreditsäkerhet. Jagansluter mig alltså till utredningens uppfattning att i princip var och en somutövar eller avser att utöva näringsverksamhet får en rätt att ta utföretagsinteckningar i verksamheten. En sådan ordning medför också den fördelenatt det nuvarande kravet på driftsbevis kan slopas. Jaggår därefter över till frågan om ett konkursbo bör ha möjlighet att upplåtaföretagshypotek. Omen konkursgäldenär har idkat rörelse, får denna drivas vidare för konkursboetsräkning i den mån det befinns ändamålsenligt. Under en konkurs skiljer manmellan två olika grupper av fordringar, allteftersom fordringen riktar sig motkonkursgäldenären eller den riktar sig mot konkursboet som sådant. I detförstnämnda fallet talar man om konkursfordringar och innehavaren av en sådanfordran kallas konkursborgenär. I det senare fallet får man skilja mellankonkurskostnader och annan skuld som boet har ådragit sig. Den senare kategorinav skuld kallas massaskuld och 1983/84:128 42 innehavarenav en massafordran benämns massaborgenär. Massaborgenärerna har rätt tillbetalning innan utdelning får äga rum till konkursborgenärerna men först sedankonkurskostnaderna har betalts. EnHgt 81 § konkurslagen (1921:225) får uregendom i vilken en särskild förmånsrätt gäller endast konkurskostnader som hänförsig till egendomen tas ut. Om den särskilda förmånsrätten grundar sig på enföretagsinteckning, gäller dock från denna regel det undantaget att avegendomen får betalas även andra konkurskostnader än sådana som hänför sig tillegendomen, i den mån boet i övrigt inte lämnar tillgång därtill. Vad som harsagts nu beträffande konkurskostnadernas fördelning torde gälla ocksåbeträffande massaskulderna, även om någon uttrycklig bestämmelse härom intefinns. Enligtnumera gällande regler kan en massaborgenär få till stånd både utmätning ikonkursboets egendom och konkursboets försättande i konkurs (se 193 §konkurslagen i lyddse enligt SFS 1979:340). Verkan av ett företagshypotekbestår också i en rätt att vid en utmätning eller i en konkurs med förmånsrättfå betalning för en fordran. Avgörandeför vilken egendom som utgör objekt för ett företagshypotek är förhållandenavid den tidpunkt då hypoteket görs gällande, dvs. när utmätning sker ellerkonkurs inträffar. Denna tidpunkt är olika för kon-kursborgenärema och förmassaborgenärerna. Som framgår av vad jag har sagt har vidare enmassaborgenär under vissa omständigheter företräde framför en konkursborgenärtill egendom som besväras av företagshypotek till förmån förkonkursborgenären. De nu angivna förhållandena är ägnade att skapa osäkerhetom vilken egendom som egentligen skulle omfattas av ett företagshypotek tillförmån för en massaborgenär och om rättsverkningarna i övrigt av ett sådanthypotek. Därigenom motverkas strävandena efter enkelhet och reda iinteckningsförhållandena. Slutligen vill jag understryka att ingen avremissinstanserna har gjort gällande att det skulle föreligga ett praktisktbehov av att kunna upplåta sådant företagshypotek. Jag ansluter mig därför tillutredningens uppfattning att ett konkursbo inte bör ha möjlighet att sökaföretagsinteckning eller att upplåta företagshypotek. En särskild bestämmelsedärom bör tas in i den nya lagen. Jagdelar vidare utredningens uppfattning att liksom enligt gällande rätt den somär i konkurs inte bör kunna söka företagsinteckning. Mittförslag: Den inteckningsbara egendomen omfattar i princip all lös egendom somhör till den intecknade verksamheten. Undantag görs dock för kassa- ochbanktillgodohavanden samt aktier och övriga fondpapper. Gällanderätt: Den lösa egendom som kan utgöra objekt för en företagsinleckning angesgenom en uppräkning i FL. Grunden för denna reglering är 1983/84:128 43 attden inteckningsbara egendomen endast skall omfatta sådan egendom som annarsinte alls eller endast med olägenhet skulle kunna användas för kreditändamål. Utredningensförslag: Omfattningen av den inteckningsbara egendomen vidgas väsentligtjämfört med gällande rätt. Sålunda skall kassamedel och alla rörelsefordringarsamt good-will ingå i säkerheten. (Se betänkande s. Remissinstanserna:En stor majoritet av remissinstanserna har i huvudsak tillstyrkt eller lämnatutan erinran utredningens förslag att inteckningsunderlaget skall utvidgastill att avse även kassamedel och samtliga rörelsefordringar samt good-will. FöreningenSveriges kronofogdar har emellertid avstyrkt förslaget attinteckningsunderlaget skall omfatta kassamedel och samtliga rörelsefordringar.Samma ståndpunkt har riksskalteverket intagit i fråga om kassamedel,banktillgodohavanden och fordringar på skatterestitution. Fleraremissinstanser har föreslagit att också akfier och andra andelsrätter ijuridiska personer skall inräknas i den inteckningsbara egendomen. Skälför mitt förslag: Den lösa egendom som kan utgöra objekt för enföretagsinteckning anges genom en uppräkning i 4 § FL under sju punkter. Förstapunkten avser inventarier, varor och andra lösören, andra punkten byggnad ellerannan anläggning som inte hör till tomträtt, tredje punkten arrenderätt,hyresrätt, bostadsrätt, avverkningsrätt m. m. enligt 7 kap. 3 § JB samt rätttill grava eller annan gruvegendom, Qärde punkten nyttjanderätt tillinventarier eller andra lösören, femte punkten patent, upphovsrätt eller annanrättighet av immateriell art, sjätte punkten fordran på vederlag föröveriåtelse eller upplåtelse av egendom av sådant slag som avses underförsta-femte punkterna eller på ersättning med anledning av att sådan egendomskadats eller gått förlorad eller tagits i anspråk genom expropriation ellerliknande förfarande samt sjunde punkten fordran på vederlag för arbete. I frågaom sådana rättigheter som är upptagna under tredje-femte punkterna harinteckningsobjekten uttryckligen begränsats fill utmätningsbara rättigheter.Om en verksamhet överiåts, gäller inteckningen i överlåtarens fordran påvederlag i den mån vederlaget avser egendom som vid överlåtelsen omfattades avinteckningen. Liksomenligt FL anger utredningen genom en uppräkning under sju punkter vilkenegendom som skall utgöra objekt för företagshypotek (se 1 kap. 5§ iutredningens förslag till lag om företagshypotek). De fem första punktema iutredningens förslag motsvarar de fem första punkterna i 4 § FL. Den sjättepunkten i förslaget omfattar kassamedel och samtliga rörelsefordringar. Dennapunkt vidgar alltså betydligt inteckningsunderia-get jämfört med gällande rätt.Däremoi kommer aktier och andra andels- 1983/84:128 44 rätteri jurdidiska personer även enligt förslaget att falla utanför deninteckningsbara egendomen. Enligt den sjunde punkten i förslaget ingår, vilketär en nyhet, en verksamhets affärsvärde (goodwill) i den inteckningsbaraegendomen. För att en tillgång skall kunna omfattas av företagshypotek måstetillgången enligt förslaget kunna antingen utmätas eller ingå i näringsidkarenskonkurs. Liksom enligt gällande rätt ingår inte i inteckningsunderlaget sådanegendom, t. ex. vissa fartyg, som kan vara föremål för någon panträtt på grandav inteckning. Enutvidgning av inteckningsunderlaget i enlighet med utredningens förslag liggeri linje med vad jag har sagt om angelägenheten av att stärkaföretagsinteckningarnas ställning. Förslaget skulle emellertid ledafill en viss försvagning av förmånsrätten för bl. a. skatter och allmännaavgifter samt löner och pensioner. F. n. pågår överväganden som rör detframtida förmånsrättsliga förhållandet mellan olika borgenärsgrupper.Resultatet av dessa överväganden bör inte föregripas. Jag är därför inte nuberedd atl föreslå någon väsentlig utvidgning av inteckningsunderlaget. Kassa-och banktillgodohavanden, aktier, andra bevis om delaktighet i bolag,obligafioner, förlagsbevis och liknande skuldebrev avsedda för allmänomsättning samt andelar i aktiefonder bör därför även i fortsättningen fallautanför inteckningsunderlaget. a. prakfiska skäl, för att besvärligagränsdragningsfrågor skall undvikas, bör emellertid alla övrigarörelsefordringar ingå i företagshypoteket. Jjvill erinra om att kreditsäkerhetsvärdet hos aktier, obligtioner och liknandevärdehandlingar lätt kan utnyttjas genom att handlingarna i fråga blir föremålför pantsättning enligt reglerna om handpanträtt. Liksomenligt gällande rätt bör sådan lös egendom för vilken det finns andra, särskildainteckningsinstitut inte inräknas i inteckningsunderlaget förföretagshypoteket. En annan ordning skulle kunna leda till oklarhet när delgäller gränserna för de ohka inteckningsinstituten. Värdethos ett företagshypotek består i möjligheten att vid en utmätning eller i enkonkurs med förmånsrätt få betalning för en fordran. Sådan egendom som inte kantas i anspråk vare sig vid utmätning eller i konkurs saknar därför värde förpanthavaren. Som utredningen har framhållit kan det emellertid förekomma att vissegendom som skulle undantas från en utmätning kommer att ingå i gäldenärenskonkurs. Detta hänger främst samman med att bedömningen av vilken egendom sommed hänsyn fill gäldenärens behov skall undantas vid exekution kan utfallaolika beroende på om det är fråga om en utmätning eller en konkurs. Jag delardärför utredningens uppfattning att det för att en viss tillgång skall räknassom inteckningsbar bör räcka att den kan antingen utmätas eller ingå i näringsidkarenskonkurs. 1983/84:128 45 Mittförslag: Det införs inskrivningsrättsliga regler i JB som gör det möjligt fören fastighetsägare dels att rättsligt skilja en fastighet från dessindustri-fillbehör, dels att rättsligt återförena fasfigheten med sådanegendom. Gällanderätt: Till en fastighet som helt eller delvis är inrättad för industriellverksamhet hör, utöver andra fastighetstillbehör, maskiner och annan utmstningsom har tillförts fastigheten för att användas i verksamheten huvudsakligen pådenna (s. k. industritillbehör). Överlåts ett industritillbehör gäller inteöveriåtelsen mot tredje man förrän föremålet skiljs från fastigheten på sådantsätt att det kan anses höra fill denna. Utredningensförslag: Överensstämmer med mitt förslag (se betänkandet s. 81-85). Remissinstanserna:De flesta remissinstanserna har tillstyrkt eller lämnat utan erinranutredningens förslag. Skälför mitt förslag: Reglerna om tillbehör till och panträtt i fastighet återfinnsi JB. Till en fastighet hör bl. a. byggnad, ledning, stängsel och annananläggning som anbragts i eller ovan jord för stadigvarande bruk (2 kap. 1 §JB). Till en byggnad hör fast inredning och annan utmstning som är ägnad tillstadigvarande bruk för byggnaden. I butikslokaler skall vidare hyllor, diskaroch skyltfönsleranordningar anses höra till byggnaden. I fabrikslokaler gällermotsvarande för kylsystem och fläktmaskineri (2 §). Tillfastigheter som helt eller delvis är inrättade för industriell verksamhet hör,utöver vad som följer av 1 och 2 §§, maskiner och annan utmstning som tillförtsfasligheten för atl användas i verksamheten huvudsakligen på fastigheten (s. k.industrilillbehör). Fordon, kontorsutrustning och handverktyg hör dock intetill fastigheten (3 §). Föremål som nyttjanderättshavare eller eljest någonannan äa/astighetsägaren tillfört fastigheten hör inle heller till denna, ominte föremålet och fastigheten kommit i samme ägares hand. Detsamma gällerbeträffande sådana föremål som kan utgöra industrilillbehör och som tillförtsfastigheten av fastighetsägaren utan aU denne ägde föremålet - det kan varaförhyrt eller övertaget med äganderättsförbehåll. I analogi härmed stadgas attom fastighetsägaren förvärvat sådant föremål under villkor omålertagandeförbehåll hör föremålet inte till fasligheten så länge villkoretgäller (4§ första slyckel). Detkan tänkas atl elt föremål, exempelvis en maskin, har tillförts enindustrifastighet av en annan person än fastighetsägaren, normall en rörelseidkare,och att maskinen ingår i rördseidkarens företagsinlecknade egendom. Maskinenoch fastigheten kan sedermera komma i samme ägares hand, antingen genom attfastighetsägaren förvärvar verksamheten 1983/84:128 46 ellergenom att näringsidkaren förvärvar fastigheten. I sådana fall tillhör maskinenlikväl inte fastigheten om inte maskinen har upphört att svara för inteckningeneller - för det fall att det är näringsidkaren som förvärvat fastigheten - ominte förflutit från lagfartsansökningen. Inteckningshavaren harmöjlighet att inom den angivna tiden väcka talan om betalning för sin fordran(4§ andra stycket). Överlåtsett fastighelstillbehör gäller inte överlåtelsen mot tredje man förränföremålet skiljs från fastigheten på ett sådant sätt att del kananses höra till denna (7§). Hur det i paragrafen föreskrivna avskiljandetskall åstadkommas varierar allt efter tillbehörets beskaffenhet och andraomständigheter. Ett rent tillfälligt bortflyttande av ett uUbehör, exempelvisför reparation, torde inte medföra att föremålet i rättsligt hänseende får enannan karaktär . Jagdelar utredningens uppfattning att det från kreditsynpunkl kan varaändamålsenligt för en näringsidkare att en fastighet och dess industritillbehörkan belånas var för sig, trots att tillbehören finns kvar på fastigheten. Ettsätt att möjliggöra en sådan särbelåning är att - som hovrätten över ochBlekinge samt har påpekat - helt enkelt upphäva denuvarande bestämmelserna i 2 kap. JB om att industri-tillbehör skall räknas somtillbehör till fastighet. Remissutfallet ger emellertid enligt min meningklart vid handen att det å andra sidan inte sällan kan vara värdefullt frånkreditsynpunkt att industritillbehören räknas fill fastigheten. I själva verketvisar remissyttrandena att just flexibiliteten i det av utredningen föreslagnasystemet skulle ha en avsevärd belydelse för näringslivets kreditmöjligheter.En rätt för fastighetsäga-ren att genom en inskrivningsåtgärd både skilja enfastighet från dess industritillbehör samt att därefter återförena fastighetenoch tillbehören gör det möjligt att på ett smidigt sätt anpassasäkerhetskombinationema efter förhållandena i det enskilda fallet. Jagär därefter för egen del benägen att söka en lösning utefter de av utredningenangivna riktlinjerna. Utredningens förslag till förfarande framstår somändamålsenligt och det finns enligt min uppfattning ingen anledning att antaatt förfarandet skulle skapa oreda på fastighelspanträttens område. Deföreslagna inskrivningsåtgärderna kommer att kunna avläsas i fasfighetsbokenresp. Åtgärderna torde rymmas i det nuvarandefasfighetsdatasystemet utan några större kostnader för utveckling av program. Föratt befintliga säkerhetsinnehavare inte skall riskera att drabbas av föriusterbör, som utredningen har föreslagit, samtliga innehavare av pantbrev i enfastighet lämna sitt medgivande för att industritillbehören skall kunna skiljasfrån fastigheten genom en inskrivningsåtgärd från fasfighets-ägarens sida. Av sammaskäl bör det för en återförening av fastigheten och industritillbehören krävasett medgivande från dem som har företagshypotek som omfattar tillbehören. Prop.1983/84:128 47 Jaganser att det är prakfiskt att detta nya inskrivningsrättsliga insfitulregleras i ett särskilt kapitel i JB. 2.8Ikraftträdande m. m. Avfrämst tekniska skäl är det knappast möjligl att låta den föreslagnalagstiftningen träda i kraft . Jag förordar att den nya lagstiftningenfår träda i kraft . Ikraftträdande-och övergångsbestämmelserna till den nya lagen om företagshypotek bör lämpligentas in i en särskild lag. Därutöver behövs följdändringar i en rad andra lagar. Ienlighet med det anförda har inom upprättats förslag till 1. lag om företagshypotek, 2. lag om införande av lagen omföretagshypotek, 3. lag om ändring i jordabalken, 4. lag om ändring i konkurslagen(1921:225), 5. lag om ändring iutsökningsbalken, 6. lag om ändring iföräldrabalken, 7. lag om ändring i , 8. lag om ändring iförmånsrältslagen (1970:979), 9. lag om ändring i lagen (1845:50s. 1) om handel med lösören, som köparen låter i säljarens vård kvarbliva, 10. lag om ändring i lagen(1927:85) om dödande av förkommen handling, 11. lag om ändring i lagen(1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt, 12. lag om ändring ilagsökningslagen (1946:808), 13. lag om ändring istämpelskattelagen (1964: 308), 14. lag om ändring i lagen(1978:882) om säkerhet för skatlefordringar m.m., 15. lagom ändring i lagen (1981:775) om införande av utsökningsbalken. De under 11, 13 och 14 angivna förslagen har upprättats i samråd med Förslagen bör fogas till protokollet i detta ärendesom bilaga 5.' 'Bilagan har uteslutits här. I den mån förslagen inte är likalydande med dem somär fogade till propositionen kan i aUt väsendigt hänvisas till den ispecialmotiveringen intagna lagtexten. 1983/84:128 48 4.1 Förslaget till lagom företagshypotek Lagenär uppdelad på fem kapitel. 1 kap. innehåller inledande bestämmelser omföretagshypotek, företagsinteckning och företagshypoteksbrev saml om vem somhar rätt atl upplåta företagshypotek. 2 kap., som innehåller bestämmelser omföretagshypotek, är uppdelat på två avsnitt som skiljs åt genom underrabriker.Det första avsnittet handlar om vilken egendom som omfattas av företagshypotek.Det andra avsnittet behandlar rätten till betalning på grand avföretagshypotek. Även 3 och 4 kap. är uppdelade på avsnitt med undermbriker. handlar om företagsinteckning och kapitlets tre avsnitt gälleromfattningen av intecknad verksamhet, företagsinteckningars företräde samtföretagsinteckningars och företagshypoteksbrevs gilfighet i vissa fall. 4 kap.handlar om inskrivningsförfarandet. De sex avsnitten i detta kap. behandlarinskrivningsregister och inskrivningsmyndighet, handläggningen avinskrivningsärenden, inteckningsansökan, inteckningsålgärder, anteckning ochrättelse i företagsinteckningsregistret samt besvär. 5 kap. slufiigen handlarom rätt till ersättning av staten i vissa fall. 1 §Med företagshypotek avses en säkerhetsrätt enligt bestämmelserna i denna lag. (Jfr1 kap. 1 § i utredningens förslag.) Paragrafeninnehåller en bestämning av begreppet företagshypotek. Medsäkerhetsrätt menas en räu som avser att ge en långivare säkerhet för att enförpliktelse fullgörs. Till säkerhetsrätterna hör l.ex. I den allmänna mofiveringen har jag angivit skälen för attbeteckna den säkerhetsrätt som regleras i förevarande lag som företagshypotek(se avsnitt 2.2). Denreella innebörden av ett företagshypotek är att hypotekshavaren är berättigadatt vid utmätning eller konkurs med förmånsrätt få betalning ur den egendom somhypoteket gäller i. 2 §En näringsidkare som vill upplåta företagshypotek i sin näringsverk samhet har rätt att i den ordning som anges i 4 kap. få inskrivning i verksamheten av ett visst penningbelopp (företagsinteckning). Bevis om inskrivningen kallas företagshypoteksbrev. (Jfr1 kap. 2 § första stycket i utredningens förslag.) Paragrafen ersätter 1 och 2§§ FL men har utformats efter mönster av 6 kap. 1 § första stycket JB. Somjag har närmare utvecklat i den allmänna motiveringen innebär 1983/84:128 49 förevarandeparagraf dels en anpassning till jordabalkens panträtts-konstrakfion (seavsnitt 2.2), dels att anknytningen till bokföringsskyldighet enligt 1929 årsbokföringslag försvinner (se avsnitt 2.5). Paragrafeninnebär alhså att varje näringsidkare får rält atl inteckna sinnäringsverksamhet och upplåta företagshypotek i denna (se 3 §). Mednäringsidkare avses var och en - juridisk eller fysisk person - somyrkesmässigt driver verksamhet av ekonomisk natur.