prop · G703146 · 1983-12-31 00:00:00 — Inspektionen kan alltsåkonstatera, atl något behov av en mera djupgående liberalisering av reglernaom särskild säkerhet inte finns, att en sådan liberalisering är betänklig medtanke på att den skulle komma att gälla samtliga banker samt alt förslaget lagteknisktfält en mindre lämplig utformning. Inspektionenfår ytterligare hänvisa till de synpunkter som anförts i reservationen avledamoten , tillika särskilt yttrande av sakkunnige . Av dessa skäl måsteinspektionen avstyrka utredningens förslag om ändring av kravet på särskildsäkerhet. Detla innebär inle att inspektionen ställer sig avvisande tillytterligare uppmjukningar av detta krav. Dä bör det emellertid stå klart atlett verkligt behov därav föreligger och alt det finns en allmänt utbredd önskandärom bland bankerna. Så är inte fallet . En uppmjukning kan ske genom enhöjning av blankokreditvolymen eller, måhända ännu hellre, genom att undantaytterligare grupper av krediter, l.ex. smärte konsumtionskrediter, där säkerhetshanleringenär dyr och den stora riskspridningen gör förlustriskerna små. 3 1983/84. 1983/84:146 34 Konsumentverketsgrundsyn i denna fråga framgår av verkets yttrande över banklagsulredningensförslag 1979 alt öka blancokredilvolymen från . Verket ansåg alt allaåtgärder som kan göra förmånligare kreditformer än avbelalningsköp och konlokortskreditermer lättillgängliga för konsumenterna är välkomna. Vidare kosntaterades att denföreslagna ökningen av blancokredilvolymen var en sådan åtgärd. Fråganär nu om även det aktuella förslaget är en sådan åtgärd. Bankernas utnyltjandegradav blancokredilvolymen talar emot att så skulle vara fallet. Utnytljandegradenhos affärsbankerna var 1982 i genomsnitt . Sparbankernas ochföreningsbankernas låg i genomsnitt ännu lägre. Några sparbanker hade docknästan fullt utnyttjat sin möjlighet atl bevilja blancokrediter. Någotpåtagligt behov av alt helt efterge del formella säkerhetskravet av nyssnämndaskäl synes därför inte föreligga. Om å andra sidan utredningens förslag skullegenomföras innebär delta bl. a. alt de sparbanker som utnyttjat sin blancokreditvolymfullt ut inte längre var förhindrade av formella skäl all lämna ytterligarekrediter utan formell säkerhet. Sparbankernaoch föreningsbankerna tillhör de banker som till stor del tillgodoserkonsumenternas behov av kredit. av utlåningen från sparbankerna ochföreningsbankerna belöper sig på hushällen medan molsvarande siffra föraffärsbankerna är . Det är därför troligt att utredningens förslag idenna del har ovan angivna positiva effekt på möjligheterna för konsumenternaatt erhålla relativt billiga krediter. Samma positiva effekt uppstår även viden något mindre drastisk åtgärd än den Utredningen föreslår, nämligen vid enmindre utökning av blancokredilvolymen. Medhänsyn härtill och med beaktande av vad som framförts i reservationen avDanielsson och det särskilda yttrandet av finner att detinte kan anses påkallat alt helt avskaffa det formella säkerhetskravet. Däremotser inte några betänkligheter mot att ytterligare något utöka blancokredilvolymenoch/eller undanta smärte konsumtionskrediter, t. ex. i form av sparlån, fränsäkerhetskravet. Eltgenomgående drag i den svenska banklagstiftningen är omsorgen om. Kravet på formella säkerheter vid en banks utlåning har här varit en avhörnstenarna. Del har emellertid visat sig nödvändigt att luckra upp delstrikta kravet. har den s. k. blancokredilramen successivthöjts. Delär mol denna bakgrund - alt det formella säkerhetskravet mer och mer ansettsskapa oönskade problem vid bankutlåningen - som utredningens förslag skallses. Utredningen redovisar utföriigt argumenten för och Prop.1983/84:146 35 emot ett slopande av det tvingande kravet på formellasäkerheter och kommer till slutsatsen att övervägande skäl talar för all kravetslopas. Fullmäktige kan i det stora hela instämma i utredningensargumentation. Som utredningen redovisar är det också mycket ovanligt i andraländer med den form av formella säkerhetskrav som den svenska banklagstiftningeni dag ställer. Det kan i delta sammanhang även vara värt alt notera alt för t.ex.svenska obligationslån, som huvudsakligen förvärvas av allmänna pensionsfondenoch försäkringsbolag, del blir allt mer vanligt att inte ställa några formellasäkerheter. Obligationslånen blir i stället försedda med en s.k.negativklausul, vilken i stort innebär atl låntagaren förbinder sig att inlepantsätta sin egendom som säkerhet för någon annan långivare. Fullmäktige vill således tillstyrka utredningens förslagvad gäller slopandet av del formella säkerhetskravet i banklagstiftningen. NO har som framgår av betänkandet i tidigareremissyttrande intagit ståndpunkten all del är önskvärt atl frågan om atl slopaeller modifiera säkerhetsbestämmelserna i de svenska banklagarna tas underövervägande. I betänkandet redovisas olika skäl för och emot ett bibehållandeav den nuvarande inriktningen på formella säkerheter i banklagstiftningen. NOanser alt övervägande skäl talar för atl nu införa en mer liberal och flexibelsäkerhetsbestämmelse i banklagarna. NO harsärskild anledning alt framhålla de konkurrensskäl som motiverar en ändring.Om , uppenbariigen ensamt bland jämförbara länder, i lag upprätthållerlångtgående krav på särskilda säkerheter för krediter försämras de svenskabankernas konkurrensförmåga gentemot utländska banker. I vissa situationer kanockså bankerna pä grund av säkerhetskravet anses vara diskriminerade jämförtmed andra inhemska kreditgivare såsom försäkringsbolag och finansbolag pä vilkadet inle ställs motsvarande krav. Även inom det övriga näringslivet kandiskriminerande effekter uppstå. Vissa typer av förelag som genom arten av sinrörelse inte förmår ställa bankmässiga säkerheter får svårare att finansierasin expansion än företag i branscher som traditionellt har belåningsbara tillgångar. NO anser det välmotiverat alt i banklagarna i stället förnuvarande krav pä formell säkerhet införa ell sådanl allmänt formulerat Irygghetskravsom utredningen föreslår; nämligen att kredit endast får beviljas om trygghetföreligger för låneförbindelsens fullgörande. NO anser i princip att ett sådant allmänt Irygghetskravbör vara tillfyllest. Inom denna ram borde del kunna överlåtas till bankernaatt avgöra när de anser atl särskilda säkerheter är motiverade och tillbankinspektionen att övervaka alt trygghetskravet efterlevs. NO är alltså tveksam till om det av utredningen föreslagnatillägget att 1983/84:146 36 betryggandesäkerhet skall ställas om inte trygghet för fullgörandet med hänsyn tilllåntagarens förhållande ändå föreligger bör införas i lagarna. Deneftersträvade flexibiliteten tillgodoses bäst med ett allmänt formulerat trygghetskrav. NOanser inte att skyddet för insättarnas medel, vilket är det bakomliggandesyftet med säkerhetsbestämmelserna, försämras om man stannar för att enbart haen allmänt formulerad Irygghetsbestämmelse i banklagarna. Delta syftetillgodoses på annat sätt, främst genom kapitaltäckningsreg-lerna. Bankföreningenvitsordar utredningens uppfattning (sid. 49) alt bankerna fortlöpande haft eltökat behov av att kunna lämna krediter utan krav på särskild säkerhet. De avutredningen angivna orsakerna härtill är också riktiga: ökad självfinansieringi näringslivet, servicenäringarnas, småföretagens och entreprenadföretagenskreditbehov, de standardiserade masskrediterna saml inte minst den ökandeinternationella bankverksamhetens konkurrensfömtsättningar. Detnämnda behovet tillbodoses f. n. genom del procentuellt beräknade blancokreditutrymmel.Vad frågan nu gäller är alltså inte behovei av alt kunna ge blancokrediter utanden tekniska utformningen av elt system härför, vilket tillgodoser insättartryggheten.Bankinspektionens företrädare i utredningen anser att någon ändring intebehövs i nuvarande system, medan majoriteten föreslår en ny lagleknisk lösning. Sålänge nuvarande blancokreditutrymme är tillräckligt för de olika angivnabehoven skulle det, menar bankföreningen, kunna hävdas att den tekniskalösningen saknar större praktisk betydelse. Erfarenheten visar emellertid päbehovet av att från lid till annan vidga utrymmet för blanco-krediterna. Mankan alltså uppskjuta men inte undgå ställningstagandet till huvudfrågan omsystemet för fastställande av blancokreditutrymmel. menar atttidpunkten nu är lämplig för delta ställningslagande och att utredningen ärett gott underlag härför. Bankföreningenvill slå fast atl utredningens (majoritetens) förslag inle innebär slopande avkravet på formella säkerheter utan ulgör en kompromiss mellan olikadiskuterade metoder. Huvudfrågan i kompromissen är i själva verket omlagstiftaren eller bankerna själva skall ha ansvaret för den avvägning som insättartrygghetenunder alla förhållanden kräver. Majoritetens förslag innebär att bankerna gesdetta ansvar. Förslaget medför också ett närmande till den ståndpunkt som intasi andra länders banklagstiftning; något lagfäst formeUt säkerhetskravåterfinns sålunda inle utomlands. Ireservationen (sid. 116) uttalas med åberopande av enkätsvar från vissa instilutsgrupperfarhågor för alt möjligheten att avstå från säkerheter kan komma att användassom ett konkurrensmedel. ser,av bl.a de skäl utredningen anger (sid. 51), att dess medlemsbanker kan bäraansvaret för den nämnda avvägningen. Bankföreningenaccepterar alltså den av majoriteten föreslagna lösningen. Den kommer - somutredningen också förutsatt - inte alt medföra någon betydande förändring avnuvarande ordning enligt vilken formell säkerhet i de flesta fall krävs; redan kapitaltäckningsreglernaär en garanti härför. När bankföreningen förslaget är detmed den tolkningen och den inriktningen att förslagets innebörd är att formellasäkerheter alltjämt utgör huvudregeln och blancokrediter undantag. Föreningenvill emellertid understryka betydelsen av att del inte minst med hänsyn tillden internationella konkurrenssituationen måsle finnas tillräckligamöjligheter att lämna krediter utan säkerhet, vilka krediter i det enskildafallet kan uppgå till avsevärda belopp. Det finns därför behov av ettförhållandevis stort utrymme för blancokrediter. Skulle den av utredningensmajoritet förordade lösningen inte godtas av statsmakterna, är det enligtbankföreningen nödvändigt alt bankinspektionen ges möjlighet atl efter handmedge vidgade ramar för blancokrediter. Denför kreditgivning grundläggande regeln atl trygghet för låneförbindelsensfullgörande skall föreligga återfinns f.n. i banklagen endasl i en bestämmelsei 63 § om uppsägning av lån utan säkerhet. all denna regel kommer till uttryck i banklagarna påsådant sätt att den blir generellt tillämplig. En fördel härmed är att den -genom uttrycket "låneförbindelsens fullgörande" fäster uppmärksamhetenpå den totalprövning av den tilltänkte låntagarens förhållanden som är delväsentliga vid kreditprövningen och som är något annat än prövningen aveventuella säkerheters framtida värde. Ireservationen (sid. 114) påpekas atl någon fullständig trygghet för enlåneförbindelses fullgörande så gott som aldrig föreligger; har man atlräkna med en större eller mindre sannolikhet härför. , som inteär av annan uppfattning, vill därför understryka vikten av att den avutredningen föreslagna lydelsen ges den innebörden alt det är fråga om denstörsta möjliga trygghet som vid en bankmässig prövning rimligen kan förutsesvid kredilbedömningstillfället. Denna tolkning av trygghetsbegreppet gällerredan f. n. i uppsägningsfallet och bör naturiigen - utan ändring avterminologin - enligt den föreslagna lydelsen av 59 § gälla också när kreditenlämnas. Post-och , PKbanken, har deltagit i handläggningen av delta ärende ochförklarat sig instämma i delta yttrande. Sparbanksföreningendelar utredningens (majoritetens) uppfattning alt bankerna själva bör fä bedömai vilka fall kredil får lämnas utan all formella säkerheter krävs. 1983/84:146 38 Dengällande 1 O-procentsramen för blancokrediter är varken nödvändig eller ändamålsenlig.Ramen är relaterad till banks eget kapital plus inlåning, vilkel i praktikenhar tolkats som balansomslutningen. Två banker som är lika stora har såledeslika stor ram för blancokrediter oberoende av deras soliditet. Den avutredningen föreslagna lagregeln har den riktiga konsekvensen alt kapilaltäckningssitualionen- dvs. riskgraden i placeringarna jämförd med det egna kapitalels storiek -blir avgörande för hur stor volym blancokrediter en bank kan bevilja. Sparbanksföreningentillstyrker utredningens förslag om det formella säkerhetskravet i banklagarna. Enligtbörsstyrelsens mening framstår skälen för en ändring av banklagarnassäkerhetsbestämmelser som övertygande. Del synes börsstyrelsen - än om utrymmetför blancokreditgivning f. n. är tillräckligt - principiellt riktigt atl på delsätt utredningen föreslagit ge de aktuella lagreglerna en utformning som bättreansluter till vad som gäller utomlands och till den kreditvärdighetsprövningsom tillämpas av bankerna. Utredningenär indelad i två delar. Denförsta behandlar bankernas möjlligheter alt låna ut pengar utan att detformella säkerhetskravet är uppfyllt hos kunden. Bankerna har successivt fåttsina möjligheter utökade, att bevilja s.k. blancokrediter. remissbehandladesett förslag att utvidga dessa möjligheter från av summan avinstitutens eget kapilal och inlåning. Förslaget tillstyrktes av LO, och dennanivå är den som gäller för bankerna. LO finner det rimligt allbankerna nu ges möjlighet atl ge blancokrediter ulan begränsningar i form avandelar av inlåning saml eget kapital. LO tillstyrker därför föreliggandeförslag. TCOyttrade sig i denna fråga i samband med delbetänkande Blancokrediteroch kontorselableringar (DsE 1975:5) och framförde då följande: "Gränserför blancokreditgivning kan knappast motiveras med hänsyn till insättarnas skydd.Solvensen garanteras av särskilda kapitaltäcknings-bestämmelser, vilka innebäralt rätten alt ge blancokrediter verkar också diskriminerande gentemot förelagsom genom rörelsens karaktär har svårt atl uppfylla formella säkerhetskrav.Inom denna kategori faller företag inom handel och servicenäringar,konsultverksamhet. 1983/84:146 39 hänghar dessa företags problem jämfört med sådana med ett omfattande realkapitaluppmärksammals. Del är naturiigt atl också reglerna för bankens långivningutformas så att en likställighet nås mellan företag i med hänsyn tillverksamhetens art olika kapitalsilualioner." TCOvidhåller den principiella uppfattning som kom till ultryck i delta yttrande. SHIO-Familjeföretagenvälkomnar utredningens förslag på denna punkt. Vi har haftuppfattningen att det måste ankomma på bankernas egen bedömning alt avgörahuruvida de vill bevilja krediter utan formella säkerheter. I sådana fall skallde även ha rätt att kräva högre ränta molsvarande den ökade kreditrisk dettaför med sig. Med en sådan utformning av lånereglerna kan bankema i störreutsträckning än deltaga i finansieringen av det riskvilliga kapitalettill näringslivet, något som ofta efterfrågats inle minst av SHIO-Familjeföretagen.Vår uppfattning i denna och hithörande frågor framgår bl. a. av vårtnäringspolitiska program (bifogas), avsnitten om kapitalmarknads- och kreditpolilik. Näringslivetskreditbehov har alltmer förskjutits i riktning mot finansiering avimmateriella invesleringar, där formella säkerheter är svåra att ställa.Samtidigt har en allt större del av del för bankerna fria utrymmet tagits ianspråk av småkrediter till privatpersoner, där säkerhetshanleringen ärolönsam på grund av krediternas ringa storiek (spariån m. Delförslag som banklagsulredningen presenterar i föreliggande betänkande innebärsåledes en anpassning till del förändrade behovet av krediter. Det innebärockså en anpassning till de regler som gäller internationellt. De svenskabankerna ges därigenom möjligheter att konkurrera med utländska banker på likavillkor. Ursprungligeninfördes säkerhetsbestämmelserna i banklagen 1933 i syfte att skydda insättarnaspengar. Praktiskthar reglerna inneburit en begränsning och styrning av bankernas möjligheter tillsjälvständigt agerande i kreditgivningen. Förbundet menar atl det ärtillfredsställande att bankerna ges en rätl till friare kreditprövning ochsäkerhetsbedömning. Förbundet förutsätter atl bankerna i eget intresse driveren lånepolitik som syftar till en begränsning av kreditförlusterna. Oavsettvilka formella säkerhetskrav som ställs upp, torde det vara givet att en bankenbart lånar ut pengar om man räknar med att låntagaren kan återbetala länet. Idetla ligger också i bankernas intresse att, oavsett formella krav, tillse altde får de säkerheter som kan stå till buds, att de bedömer låntagarens övrigakreditåtaganden osv. 1983/84:146 40 ligakravet på skydd för insättarnas pengar torde således vara väl tillgodosettutan nu gällande formella säkerhetskrav. Härtill kommer att kapitaltäckningsreglernaskyddar insättarna mot atl bankerna tar alltför stora risker. Förbundetmenar mot denna bakgmnd att utredningsförslaget väl svarar mol kreditmarknadensbehov av modernisering. Förbundet tillstyrker således förslaget atl ersättanuvarande regel innebärande krav på formella säkerheter med en regel om att"trygghet skall föreligga för läneförbindelsens fullgörande". Med"trygghet" kan i detta sammanhang inte förstås hundraprocentigvisshet om att lånet återbetalas, men väl en mycket hög tillförlitlighet ibankens bedömning att så kommer att ske. Utredningenföreslär en kompletterande regel atl banken skall kräva säkerhet i form av panteller borgen, men att banken, om det med hänsyn till mottagarens förhållandenändå föreligger trygghet för låneförbindelsens fullgörande, skall kunna avståfrån sådan säkerhet. påpekat har de formella reglerna om säkerheter kraftigt påverkatinställningen och säkerhetsprövningen i bankväsendet. 1 syfte all närma sig enmodern internationell syn på dessa frågor kan det därför enligt Förbundetsmening ifrågasättas om man skall behålla en motsvarighet till den formellasäkerhetsregeln pä det sätt som utredningen föreslår. Den generella trygghelsregelsom utredningen föreslår kombinerad med kapitaltäckningsreglerna bör enligtFörbundets mening vara tillräckliga för att tillgodose de krav på omsorg ochförsiktighet i kreditgivningen, som insältare och samhälle har anledning atlställa. Föreningenanser att utredningens förslag är positivt. Bankerna får genom den föreslagnautformningen fria händer all på eget ansvar och ulan volymmässig begränsningbevilja blancokrediter. Med hänsyn till bankernas goda kunskaper och närakontakter med sina kunder torde risken för en försämring av skyddet för insättarnasmedel även vara minimal. Föreningen tillstyrker förslaget och anser atl detbör genomföras möjligl. Internationelltintar en särställning genom banklagarnas s.k. formella säkerhetskrav,ett förhållande som medför nackdelar för de svenska bankerna vid konkurrens medde utländska. Dessutom kan noteras de svårigheter all erhålla krediter som detformella säkerhetskravet kan orsaka för förelag som på grund av arten av sinverksamhet kan ha svårt alt ställa erforderliga säkerheter, exempelvisserviceföretag. a. denna bakgrund är utredningens förslag om slopandeav det formella säkerhetskravetenligt förbundets mening välbetänkt. Som utredningen påpekar, kan ett kredilbeslulaldrig baseras på den fömtsättningen atl banken sannolikt måste realisera denställda säkerheten. Detta förhållande jämte existerande regler om bl. a.tillsyn och kapilaltäckning gör alt insättarnas trygghet inte torde försämrasav den föreslagna ordningen. Utvecklingsfondenhar i princip inget alt erinra mot utredningens förslag om en uppmjukning ellerslopande av bankernas formella säkerhetskrav. Trots en positiv grundsyn villUtvecklingsfonden dock framföra följande kommentarer. Motbakgmnd av uppgiftema i betänkandet att nuvarande blancokreditutrymme ännu ejpå långt när är utnyttjat och med hänvisning till reservation av ledamotenStig liksom särskilt yttrande av sakkunnige atl det ej förefaller behövas någon omgående åtgärd ifråga om höjningav blancokredilramen. Detta leder i sin lur till att del föreslagna slopandetav det formella säkerhetskravet inte heller förefaller vara brådskande. Enannan aspekt pä slopandet av säkerhetskravet är, enligt Utvecklingsfondensuppfattning, viklen av atl bankerna tar "sin plats i säkerhetskedjan"direkt i samband med alt finansieringen av den substantiella säker-hetstillväxlensker. Vi bedömer detta som viktigt för att insättarnas medel på bästa sättskall bli tillvaratagen. Ytterligareen aspekt pä slopandet av det formella säkerhetskravet är den utveckling vi hari f.n. i fråga om konkurser. Antalet konkurser har stadigt varitökande . Skälen till konkurser har bl.a. studerats inomUtvecklingsfonden. Av studierna framkommer att orsakerna till konkurserna ej ihuvudsak förklaras av "yttre" faktorer som konjunkturläge, stmkluromvandlingosv. ulan av "inre" faktorer som för lågt eget kapilal (innebärandebl. a. för höga externa räntekostnader), svag lönsamhet, brislande ekonomiskstyrning, dåligt management osv. 1 detta sammanhang bör också framhållas attett hell slopande av det formella säkerhetskravet, i den mån ett avstående frånatt infordra säkerhet skulle få en större utbredning (p. g. a. blancokreditutrymmel),även skulle kunna rubba förmånsrättsläget. Tillgängligav bank avstådd säkerhet, skulle kunna lämnas till någon som enligt dagens förmånsrätlsordningär sämre placerad. Utvecklingsfonden anser att en sådan förändring av förmänsrältsordningenej bör ske, i vart fall inte utan atl en ingående diskussion har tagils omnuvarande förmånsrättsordning på basis av dess egna "bristande"kvalifikationer. I del sammanhanget vill vi erinra om pågående överarbetningav företagsinteckningsinstitutet. Viddiskussion om förbättring av speciellt småföretagens kapilalför-4 1983/84. 1983/84:146 42 sörjninganser Utvecklingsfonden att del är viktigare all försöka höja företagens egenkapitalän alt förbättra tillgången på lånekapital bl.a. genom slopande av formellasäkerhetskrav. är generellt sett småföretagen alltför länefinansierade. Utvecklingsfondenanser sammanfattningsvis att utredningens grundsyn är riktig, nämligen attbankerna i sina kreditbedömningar mer ska ta hänsyn till företagens framtidalönsamhet och utvecklingsmöjligheter än värdet av befintliga säkerheter. SomUtvecklingsfonden ser del utesluter detta synsätt dock inte att åtminstonedelar av det formella säkerhetskravet kvarstår. En bedömning av framtidsfömlsältningarresp. värdet av säkerheten är ej varandra ersättande utan bör ses somkompletterande och är tillsammans fullt naturliga vid kreditgivning i bank (ochi de flesta andra kreditinstitut). Utredningendiskuterar för- och nackdelar med den föreslagna förändringen. Förutom insältarskyddetanges andra nackdelar på s. 42 f. Enligt verkets uppfattning är dessa argumentsvaga. Som exempel kan anges "Bankerna skulle också sakna möjlighet attkunna avstyra en kredit endast med hänvisning till kravet pä formellasäkerheter i de fall när bankkunden egentligen nekas krediten på grund av attbanken inte har tillräckligt förtroende för honom". Enligt verketsuppfattning är delta argument väl ålderdomligt och är ett argument/ören liberalisering. Endaargumentet med tyngd mot en liberalisering är insättarnas behov av skydd. Dennaaspekt tas enligt utredningen tillvara av kapitaltäckningsreglerna. Dessutomkan man konstatera atl både insättarna och bankledningen har intresse av att låneförluslernabegränsas. Argumentenför en liberalisering beskrivs ingående och övertygande i betänkandet. Utredningenframhåller att betryggande säkerhet i form av pant eller borgen bör ställas iflertalet fall. Del bör dock påpekas att förslaget underlättar även förföretag som vill låna mol icke betryggande säkerheter, men där banken ändåbedömer att låntagaren kan fullgöra sina förpliktelser. Ibetänkandet finns icke helt klart uttalat en oro för atl ökade krediter utansäkerheter skulle medföra atl exempelvis leverantörer gjorde anspråk påsäkerheter som rätteligen i första hand borde kunna nyttjas av banken.