prop · G70316 · 1983-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1983/84:16 Regeringen föreslår att anta det förslag som hartagits upp i bifogade utdrag av regeringsprotokoll ovannämnda dag. I propositionen läggs fram förslag till en lag omfastighetsmäklare. Denna lag består av näringsrättsliga och civilrättsligaregler, vilka skall tillämpas på fysiska personer som yrkesmässigt förmedlarfastigheter, tomträtter eller bostadsrätter e.d. De näringsrättsliga reglerna innebär all varjefastighetsmäklare skall vara registrerad hos . För registreringkrävs att mäklaren har försäkring, har tillfredsställande utbildning och iövrigt bedöms lämplig som fastighetsmäklare. Avsikten är att den nuvarandeförfattningsregleringen om frivillig auktorisation hos handelskamrarnasamtidigt skall upphävas. De civilrättsliga reglerna innebär på åtskilliga punkteren kodifiering av vad som anses gälla f.n. Mäklaren skall enligt dessa reglerutföra sitt uppdrag omsorgsfullt och med iakttagande av god fastighetsmäklarsed.Han skall vidare ge köpare och säljare råd och upplysningar som de kan behövaoch verka för att köparen får alla uppgifter av betydelse angående fastigheten.Vid förmedling av fastigheter till konsumenter skall mäklaren tillhandahållaköparen en beskrivning av fastigheten och en beräkning av dennesboendekostnader. Fastighetsmäklaren kan bli skadeståndsskyldig mot köpareneller säljaren, om han uppsåtligen eller av oaktsamhet åsidosätter sinaförpliktelser mot dem. I likhet med vad som gäller f.n. skall ersättningen tillfastighetsmäklaren som regel betalas i form av provision. Har mäklaren erhållitsitt uppdrag med s.k. ensamrätt, får tiden för ensamrätten ikonsumentförhållanden bestämmas ät gången. Den nya lagen om fastighetsmäklare föreslås träda i kraftden , 1 1983/84. Prop.1983/84:16 2 Härigenom föreskrivs följande. 1 § Med fastighetsmäklare avses idenna lag fysiska personer som yrkesmässigt förmedlar fastigheter, delar avfastigheter, byggnader på annans mark, tomträtter, bostadsrätter, andelsrätteravseende lägenhet, arrenderätter eller hyresrätter. 2 § Vad som föreskrivs om fasligheteri denna lag skall också tillämpas på de övriga förmedlingsobjekt som anges i 1 §.Vidförmedling av arrende eller hyra tillämpas dock ej 12, 15 eller 16 §. Vid sådanförmedling skall vad som sägs om säljare avse den som överlåter eller upplåter nyttjanderättenoch vad som sägs om köpare avse motparten. 3 § Om inte annat anges i delföljande, får bestämmelserna i denna lag ej frångås till nackdel för enkonsument som köper en fastighet huvudsakligen för enskilt bruk eller somsäljer en fastighet som han har innehaft huvudsakligen för enskilt bruk. 4 § Varje fastighetsmäklare skallvara registrerad hos i det län där han huvudsakligen är verksam.Detta gäller dock inte i fråga om advokater eller sådana fastighetsmäklare somförmedlar enbart hyresrätter. 5 § För att en fastighetsmäklareskall bli registrerad krävs att han 1. är myndig ochej försatt i konkurs, 2. har försäkringsom täcker den skadeståndsskyldighet intill för varje skadefallsom kan drabba honom om han åsidosätter sina åligganden enligt 9-13 §§, 3. hartillfredsställande utbildning, samt 4. i övrigt bedömslämplig som fastighetsmäklare. Närmare föreskrifter om villkoren för registrering och omregistreringsförfarandet meddelas av regeringen eller den myndighet somregeringen bestämmer. Regislreringsavgift i form av ansökningsavgift och årligavgift bestäms av regeringen. 6 § Finner att en fastighetsmäklare intelängre uppfyller kraven enligt 5 § eller betalar mäklaren inte föreskriven registreringsavgift, skall 1983/84:16 3 Ett beslut om återkallelsegäller . Om det är tillräckligt, kan i stället föratt återkalla registreringen meddela varning. 7 § beslut enligtdenna lag får överklagas fill kammarrätten genom besvär. 8 § Den som yrkesmässigt förmedlarfastigheter utan att vara registrerad enligt denna lag kan av vidvite föreläggas att upphöra med verksamheten. Ett sådant föreläggande kan ocksåmeddelas i samband med beslut om återkallelse av registrering enligt 6 §. Ettvitesföreläggande enligt första stycket får överklagas endast i samband medöverklagande av beslut om utdömande av vitet. Har föreläggandet meddelats isamband med beslut om återkallelse av registrering, får föreläggandet dockäven överklagas i samband med att detta beslut överklagas. 9§ Fastighetsmäklaren skall utföra sitt uppdragomsorgsfullt och med iakttagande av god fastighetsmäklarsed. Pengar ochandra tillgångar som mäklaren får hand om för någon annans räkning skall hållasskilda från andra tillgångar. 10 § Fasfighetsmäklaren skall, i denmån god fasfighetsmäklarsed kräver det, ge köpare och säljare de råd ochupplysningar som de kan behöva om fastigheten och andra förhållanden som harsamband med överlåtelsen. Mäklaren skall verka för att säljaren föreöverlåtelsen lämnar de uppgifter om fastigheten som kan antas vara av betydelseför köparen, liksom att denne före förvärvet undersöker eller låter undersökafastigheten. 11 § Fastighetsmäklaren skallkontrollera vem som har rätt att förfoga över fastigheten och vilka inteckningar,servitut och andra rättigheter som belastar den. 12 § När förmedlingen avser enfastighet som en konsument köper huvudsakligen för enskilt bruk, skallfastighetsmäklaren tillhandahålla köparen en skriftlig beskrivning avfastigheten. Beskrivningen skall innehålla uppgifter i de avseenden som har angettsi 11 § samt uppgift om fastighetens benämning, taxeringsvärde och areal.Beskrivningen skall också innehålla uppgift om byggnadens ålder, storlek ochbyggnadssätt. Vid förmedling som anges i första stycket skall mäklareninnan fastigheten överlåts tillhandahålla köparen en skriftlig beräkning avdennes boendekostnader. Prop.1983/84:16 4 13 § Fastighetsmäklaren skall verkaför att köparen och säljaren träffar överenskommelse i frågor som behöver lösasi samband med överlåtelsen. Om inte annat har överenskommits, skall mäklarenhjälpa köparen och säljaren med att upprätta de handlingar som behövs föröverlåtelsen. 14 § Om fastighetsmäklaren uppsåtligeneller av oaktsamhet åsidosätter sina förpliktelser enligt 9-13 §§, skall hanersätta skada som till följd härav drabbar köparen eller säljaren. Om det ärskäligt, kan skadeståndet sättas ned eller helt falla bort. Har fastighetsmäklaren betalat skadestånd till köparen pågrund av skada som denne har rillfogats genom att fastigheten avviker från vadköparen har haft anledning att räkna med, kan mäklaren kräva tillbakaskadeståndet från säljaren i den mån också denne är ansvarig för skadan och detinte är oskäligt att säljaren i sista hand får bära detta ansvar ensam. Ersättning för fastighetsmäklarens uppdrag 15 § Om inte annat har överenskommits, skall fasrighetsmäklarensersättning beräknas efter viss procent på köpeskillingen (provision). Mäklaren har rätt till provision endast om avtalet omöverlåtelse har träffats genom hans förmedling mellan uppdragsgivaren och någonsom har anvisats av mäklaren. Har mäklaren erhållit uppdraget med ensamrätt och träffasutan hans förmedling avtal om överlåtelse inom den tid som ensamrätten gäller,har mäklaren rätt till provision som om avtalet hade förmedlats av honom. Ikonsumentförhållanden får tiden för ensamrätten bestämmas till högst tremånader åt gången. 16 § Skall fastighetsmäklarens uppdragersättas i form av provision, har mäklaren rätt till ersättning för kostnaderendast om detta särskilt har överenskommits. 17 § Fastighetsmäklaren har inte rätttill ersättning för sitt förmedlingsarbete, om han själv eller någon sådannärstående till honom som avses i 29 a § konkurslagen (1921:225) inträder somköpare. 18 § Fastighetsmäklarens ersättningkan sättas ned, om mäklaren vid uppdragets utförande har åsidosatt sinaåligganden mot köparen eller säljaren. Detta gäller dock ej, om åsidosättandetär av ringa betydelse. Denna lag träder i kraft den 1 juH1984. Den som vid lagens ikraftträdandeär verksam som fastighetsmäklare skall ansöka om registrering enligt denna lagsenast . Har ansökan gjorts senast denna dag, får mäklarenfortsätta sin verksamhet i avvaktan på beslut med anledning avansökningen. Prop.1983/84:16 5 3.Den som vid lagens ikraftträdande är verksam som fastighetsmäklare utan att hasådan utbildning som avses i 5 § första stycket 3 kan trots detta registrerasenligt denna lag för tiden till utgången av . 1983/84:16 6 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , , , ,, , , R. , , Thunborg fillsattes en kommitté' för att utreda fråganom skydd för konsumenter i samband med förvärv av småhus. Enligt direkrivenskulle en av utredningsuppgifterna vara frågan om lagreglering av fastighetsmäklarnasverksamhet. Kommittén, som antog namnet småhusköpkommittén (Ju 1975:02),redovisade denna del av sitt uppdrag genom att avlämna betänkandet (SOU1981:102) Fastighetsförmedlingslag. Betänkandet har remissbehandlats. Till protokollet i detta ärende bör fogas dels ensammanfattning av betänkandet som bilaga I, dels det lagförslag som läggs frami betänkandet som bilaga 2, dels en förteckning över remissinstanserna sombilaga 3. En sammanställning av remissyttrandena har gjorts i justitiedepartementetoch finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (Dnr 320-82). Beträffande nuvarande svenska och utländska förhållandensamt kommitténs närmare överväganden hänvisas fill betänkandet. I lagstiftningsärendet har överläggningar hållits medföreträdare för de danska och finländska justitiedepartementen och det norskafinansdepartementet, liksom med företrädare för , mäklarbranschenoch försäkringsbranschen. ' Lagmannen , ordförande, samt professorn ,, utredningssekreteraren ochriksdagsledamöterna ocl . Prop.1983/84:16 7 2 Allmän motivering Allmänna ut- Ettfastighetsköp har stor ekonomisk betydelse för de flesta privatpersoner. Dessahar emellertid ofta begränsade kunskaper om vad som bör iakttas när enfastighet överlåts. De som förmedlar sådana överlåtelser - fas-fighetsmäklarna- har därför en viktig funktion. Detta gäller i synnerhet som mäklarna numeravanligen också biträder parterna med att upprätta de olika handlingar sombehövs för överlåtelsen. F.n.finns det inte några lagregler om fastighetsmäklarnas verksamhet. Den som villägna sig åt fastighetsförmedling kan emellertid med stöd av en särskildkungörelse (1947:336) erhålla auktorisation hos landets handelskammare. Försådan auktorisation, som alltså är frivillig, gäller vissa krav i form avutbildning och praktisk erfarenhet m.m. Kommitténhar funnit det angeläget att de tjänster som utförs av fastighetsmäklarnaregleras i lag och har för detta ändamål lagt fram ett förslag till fastighetsförmedlingslag.Detta förslag innehåller både näringsrättsliga och civilrättsligabestämmelser. Lagen avses bli tillämplig på dem som förmedlar fastigheter,byggnader på annans mark, tomträtter, bostadsrätter och andra nyttjanderätter. Närdet gäller den näringsrättsliga regleringen föreslår kommittén all de sombedriver fastighetsmäklarverksamhet i fortsättningen skall vara registreradehos . För registrering krävs enligt förslaget att mäklaren harförsäkring som täcker den skadeståndsskyldigbet han kan drabbas av i förhållandetill köparen eller säljaren. Dencivilrättsliga reglering som kommittén föreslår innebär på många punkter en kodifieringav vad som anses gälla f.n. Reglerna avser fasfighetsmäklaruppdragetsvaraktighet och utförande, Hksom mäklarens rätt fill ersättning och hansskyldighet att betala skadestånd om han åsidosätter sina skyldigheter motköparen eller säljaren. Remissinstansernahar överlag tillstyrkt att fastighetsmäklarnas verksamhet regleras i lag.Många remissinstanser menar dock att samhällets kontroll över fastighetsmäklarbranschenbör gå längre än kommittén har föreslagit. Även kommitténs förslag tillcivilrättsliga regler har utsatts för kritik i vissa detaljer. I stort sett harkommittéförslaget dock fått ett positivt mottagande under remissbehandlingen. Enligtmin mening står det klart att samhället med hänsyn rill fastighetsköpens storabetydelse för de enskilda bör ställa särskilda krav på dem som yrkesmässigtbedriver verksamhet som fastighetsmäklare och att dessa krav bör slås fast ilag. anser jag att en sådan lagreglering bör bestå av bådenäringsrättsliga och civilrättsliga regler. Dessa regler bör samlas i ensärskild lag om fastighetsmäklare, som i enlighet med kommitténs Prop.1983/84:16 8 förslag bör tillämpas på dem som förmedlar fastigheter, tomträtter. Allmänna ut- bostadsrätter etc. gängspunkter När det först gäller de näringsrättsliga reglerna finnsdet enligt min mening fog för den remisskritik som går ut på att kraven på demsom vill vara fastighetsmäklare bör ställas högre än som följer avkommittéförslaget. Som jag kommer att utveckla närmare i avsnitt 2.2 anser jagatt registrering som fastighetsmäklare bör beviljas bara den som - utöver atthan har tecknat försäkring som täcker hans skadeståndsskyldighet - hartillfredsställande utbildning och bedöms lämplig som mäklare. När det sedan gäller de civilrättsliga reglerna anser jagkommitténs förslag i huvudsak väl avvägt. På vissa punkter är dock tekniska ochsakliga ändringar påkallade. Jag återkommer till detta i det följande. Det kan tilläggas att enligt sininstruktion (1976:429) kan utfärda riktlinjer för fastighetsmäklarnasverksamhet i olika avseenden. Enligt vad jag har erfarit pågår f.n. ett arbetei samråd med bl.a. mäklarorganisationerna pä sådana riktlinjer. Dessa kanenligt min mening utgöra ett värdefullt komplement till de nya lagreglerna. Slutligen vill jag i detta sammanhang beröra ett förslagav kommittén om att tvister mellan mäklare och deras kunder skall kunnabehandlas vid , något som inte är möjligt f.n.Liksom kommittén anser jag att det kan vara av värde för konsumenterna att fåvända sig till nämnden med sina tvister i stället för att uteslutande varahänvisade till en prövning vid domstol. Det bör dock beaktas att den kommittésom har tillsatts för att se över konsumentpolitiken (Fi 1983:03) bl.a.har till uppgift att överväga om verksamhetsområdebör utvidgas. Enligt min mening bör man avvakta resultatet av dessaöverväganden innan man tar ställning till om tvister om fastighetsmäklar-tjänsterbör kunna prövas av nämnden. förslag i denna del bör alltsåinte genomföras i detta sammanhang. I det följande avser jag att närmare behandla frågorna om samhällets tillsyn över fastighetsmäklarna i avsnitt 2.2, fastighetsmäklarens uppdrag i avsnitt 2.3, fastighetsmäklarens skadeståndsansvar i avsnitt 2.4, ersättning för fastighetsmäklarens uppdrag i avsnitt 2.5, ikraftträdande m.m. i avsnitt 2.6, och resursfrågor i avsnitt 2.7. Mina kommentarer rill de enskilda lagbestämmelsernaåterfinns i special-mofiveringen (avsnitt 4). 2.2 Samhällets tillsyn över fastighetsmäklarna Mitt förslag: Den som yrkesmässigt arbetar somfastighetsmäklare skall vara registrerad hos . För registreringkrävs, utöver att mäklaren är myndig och inte är försatt i konkurs, att han haransvarsförsäkring, har rillfredsställande utbildning och i övrigt bedömslämplig som fasfighetsmäklare. - Den nuvarande författningsregleringen omfrivillig auktorisation hos handelskamrarna upphävs. Kommitténs förslag: Alla fastighetsmäklai-e skall vararegistrerade hos . För registrering krävs enbart att mäklaren,utöver att han är myndig och inte är försatt i konkurs, har ansvarsförsäkring. -Den nuvarande författningsregleringen om frivillig auktorisation hoshandelskamrarna behålls. Remissinstanserna: Praktiskt taget alla remissinstanseranser att samhällets kontroll av mäklarna bör skärpas i förhållande fill vadsom gäller f.n. Åtskilliga remissinstanser förordar att man går längre i dennakontroll än kommittén har föreslagit. Skälen för mitt förslag: F.n. uppställs inte frånsamhällets sida några särskilda krav på den som vill arbeta som fasfighetsmäklare.Enligt kungörelsen (1947:336) om auktorisation av fastighetsmäklare kan dockden som driver mäklarverksamhet erhålla auktorisation hos landets handelskammare.För denna auktorisation gäller, som tidigare nämnts, vissa krav i form avutbildning och praktisk erfarenhet m.m. Handelskamrarna utövar tillsyn över deauktoriserade mäklarnas verksamhet. Av landets ca 2 000 mäklare och mäklarföretagär Ln. omkring 600 mäklare auktoriserade. Samhällets kontroll av fasfighetsmäklarnas verksamhet äralltså begränsad. Även om många av de mäklare som fn. är verksamma i branschensäkerligen är kompetenta för sin uppgift, finns det inte något hinder mot attockså personer som är mindre lämpade för yrket etablerar sig som mäklare. Dennuvarande ordningen framstår som särskilt betänklig med tanke på denansvarsfulla uppgift som mäklarna, enligt vad som tidigare nämnts, har gentemotde köpare och säljare som anlitar dem. Det finns därför skäl att införa en samhällelig fillsynöver mäklarkåren i dess helhet. För denna tillsyn är det nödvändigt attmäklarna registreras hos någon myndighet. Enbart en sådan registrering äremellertid inte tillräcklig, utan vissa krav bör uppställas för rätten att bliregistrerad. Dessa krav bör å andra sidan inte vara så stränga att det totalautbudet av mäklartjänster inte svarar mot behovet från konsumenter och andraeller att konkurrensen mellan mäklarna i övrigt begränsas på ett olyckligtsätt. En avvägning mellan dessa delvis motstående intressen får därför göras. Vid sidan av det självklara kravet att mäklaren skall varamyndig och inte 1983/84:16 10 ir vara försatt i konkurs bör ett grundläggande krav förregistrering vara att Samhällets tillsyn räklaren har genomgått viss utbildning för sitt yrke. 1enlighet med vad jag yss nämnde får utbildningskravet dock inte ställas alltförhögt. verläggningar med företrädare för bl.a. mäklarbranschenoch konsument- erket har jag kommit fram till att utbildningen lämpligenbör motsvara ardringarna enligt den läroplan för kommunalvuxenutbildning av fastig- etsmäklare som fastställs av (f.n. omfattande 340 Utbildning på denna nivå bedrivs i stor utsträck- ling av de etablerade mäklarorganisationerna. Ett annat krav som bör uppställas är att mäklaren allmäntsett kan anses ämplig för sitt yrke. Jag avser då inte egenskaper som t.ex.fallenhet för näklarsysslan utan i stället att mäklaren är en redbar och seriösyrkesutöva-e. Det kan visseriigen synas vara en besvärlig uppgift för rillsynsmyndighe-enatt bedöma någons lämplighet redan i samband med en ansökan om egistrering.Tanken är emellertid inte att myndigheten vid registreringen kall behöva göranågra mera ingående efterforskningar. Jag återkommer till letta ispecialmotiveringen. Det största värdet i ett lämplighetskrav ligger i ;tälleti den möjlighet som myndigheten därigenom får att återkalla registreringen, omen fasfighetsmäklare missköter sig på sådant sätt att han kan inses olämpligatt utöva detta yrke i fortsättningen. Ett återkallande av egistreringen får dåverkan som ett slags näringsförbud på fastighets-"örmedlingsområdet. Som kommittén har föreslagit bör vidare krävas attmäklaren är försäkrad 'not den skadeståndsskyldighet som kan uppkomma, om hanåsidosätter sina iligganden mot köpare eller säljare vid utförandet avuppdraget. Under remissbehandlingen har visserligen från olika håll uttrycktsfarhågor för att Försäkringsbolagen - på grund av svårigheten att beräknarisken för [örsäkringsfall - i praktiken inte kan eller vill tillhandahålla ensådan försäkring. Dessa farhågor kan möjligen vara berättigade om man ienlighet med kommitténs förslag avstår från alla krav på mäklarna i form avutbildning och personlig lämplighet. Saken kommer emellertid i ett annat lägeom man, som jag har föreslagit, kräver att mäklarna har genomgåtttillfredsställande utbildning och även i övrigt är lämpliga som fastighetsmäklare.Med en tillsyn från samhällets sida av detta slag bör kollektivet avförsäkringstagare bli så pass homogent att det inte finns något hinder förförsäkringsbolagen att meddela en sådan ansvarsförsäkring som det nu är frågaom. Detta har bekräftats vid överiäggningar som under lagstiftningsärendetsberedning har hållits med företrädare för försäkringsbranschen. Avförsäkringstekniska skäl krävs det dock att ett tak införs för försäkringsansvaret.Ett lämpligt maximibelopp är enligt min mening . för varje skadefall. Ett krav som gäller f.n. för auktorisation enhgt 1947 årskungörelse är viss tids erfarenhet som mäklare. Ett sådant krav kan dockuppenbarligen inte ställas upp när det gäller rätten att efter registrering fåbedriva - och alltså 1983/84:16 11 även påbörja - verksamhet som mäklare. Däremot skulle mani och för sig Samhällets tillsy kunna fordra att den som vill bliregistrerad har viss tids erfarenhet i branschen, t.ex. som lärling, utan attha varit verksam som mäklare. Ett så begränsat krav på yrkeserfarenhet haremellertid knappast något större värde. Jag anser därför att något sådant kravinte bör ställas upp. Ett annat krav som handelskamrarna brukar uppställa för auktorisation,även om detta krav inte uttryckligen anges kungörelse, är attmäklaren har en fri och obunden ställning. Det innebär i korthet att mäklareninte genom anställningsavtal eller något annat rättsförhållande får vara knutenexempelvis till ett företag som bedriver verksamhet med förvärv ellerförsäljning av fastigheter eller med fastighetsbelåning. Den i praktiken mestbetydelsefulla konsekvensen av detta krav är att bankanslutna fastighetsmäklaref.n. saknar möjlighet att bli auktoriserade hos handelskamrarna. Frågan om fastighetsmäklarnas ställning i förhållande tillbanker och andra kreditinstitut har vid skilda fillfällen varit föremål förbedömning av och bankinspektionen. En ingående redogörelseför deras ställningstagande återfinns i kommitténs betänkande (s. 169-178).Enligt min mening bör de intressen som har förestavat det berördasjälvständighetskravet kunna tillgodoses genom den fillsyn som på detta sättsker enligt konkurrens- och banklagstiftningen. Något särskilt krav på en frioch obunden ställning bör därför inte ställas upp som förutsättning förregistrering och därmed rätten att bedriva verksamhet som fastighetsmäklare. Sammanfattningsvis anser jag att de grundläggande anspråksom samhället bör ställa på en fasfighetsmäklare är tillgodosedda om han -utöver att han är myndig och inte är försatt i konkurs - har tillfredsställandeutbildning, i övrigt bedöms lämplig som mäklare samt har ansvarsförsäkring. Jagvill understryka att dessa anspråk alltså inte innebär att det skall görasnågon prövning av behovet av ytterligare mäklare i branschen. Om de krav jag nu har förordat ställs upp förregistrering, saknas det enligt min mening anledning att samridigt behålla enförfattningsreglerad auktorisation av det slag som finns f.n. Det är givetvisingenting som hindrar att mäklarorganisationerna liksom ställer uppegna krav, exempelvis på viss yrkeserfarenhet, för att en fastighetsmäklareskall få marknadsföra sig som medlem i organisationen. Ett sådant frivilligtsystem kan, om det utformas på ett lämpligt sätt, tvärtom vara värdefullteftersom det bidrar till att ytterligare höja kvaliteten på mäklartjänsterna.Det finns dock inte tillräckliga skäl att reglera ett sådant system iförfattning. Det återstår att ta ställning fil! vilken myndighet sombör ha hand om registreringen, och därmed bl.a. lämplighetskontrollen, avmäklarna. En möjlighet är att lägga denna uppgift på kommerskollegium, därärenden om auktorisation och godkännande av revisorer f.n. handläggs. En annanutväg är att anförtro uppgiften åt länsstyrelserna, som också har erfarenhet av len omregistrering och tillståndsgivning på det näringsrättsliga områ- ir att låta kommerskollegium ha hand om registreringen avmäklarna framför allt önskemålet om att få en så långt möjligt enhetlig ipning,särskilt när det gäller de känsliga frågor som kravet på irnas lämplighetinnebär. Förutsättningar för en enhetlig filllämpning gger dock även omuppgiften läggs på länsstyrelserna, i och med att beslut kan överklagas fillkammarrätterna och - under vissa förutsätt-r - i sista hand fillregeringsrätten.