prop · G70330 · 1983-12-31 00:00:00 — Redan till nästa månadsinsättning bör kunden kunna göra korrektainsättningar. Kontrollrutinerna får anpassas därefter. På felaktigamånadsinsältningar utgår ingen ränta och beloppen återbetalas. För kapitalsparfondernafår en jämkning ske om andelsvärdet fallit under det insatta beloppet. Mednettoinsättningar avses insättningar minus uttag. Ränta, bonusränta ochvärdestegring räknas ej som insättning. Uttag minskar i första handinsällningsbeloppet och skapar därigenom utrymme för nya insättningar. Bankernaskontobesked till kunderna bör innehålla uppgifter om under året insatt belopp,gjorda uttag, ackumulerade insättningar netto samt totalsaldo. Förkapitalsparkonto skall dessutom uppgift lämnas om antalet fondandelar ochvärdet på andelarna. Prop.1983/84:30 44 , som har det övergripande ansvaret förallemansspa-randets administration och kontroll, utfärdar efter samråd medbankerna anvisningar om hur sparsystemet skall tillämpas i sina olika detaljer.Riksgäldskonlorel bör bemyndigas all meddela föreskrifter om administrationoch kontroll av allemanssparandet. Eftersom riksgäldskonlorel inte självt har resurser för enkontinuerlig kontroll av systemet, bör kontoret uppdra åt någon annan att svaraför det praktiska arbetet med den centrala kontrollen. Det ligger nära tillhands alt därvid söka anUla bankgirocenlralen. Andra tänkbara kontrollinstanserkan vara postgirot, upplysningscentralen eller någon lämplig servicebyrå. Datainspektionenhar i sitt remissvar pekat på frågan om registeransvaret enligt datalagen(1973:289). Den överföring och registrering av uppgifter som behövs inomallemanssparandet kommer att ske för räkning.Riksgäldskontoret måste därför anses vara registeran-svarigt såvitt avser denregistrering som den centrala kontrollinstansen skall handha. Liksom fallet ärmed de kundregister som bankerna, sparkassorna och fondbolagen kommer altutnyttja i allemanssparandet måste den centrala kontrollinstansens registreringbetraktas som ett naturligt led i sparsystemet och i förhållandet mellanspararna och . Därvid förutsätts alt spararna är informeradeom systemets uppbyggnad i stort och roll i detla. För attuppgifter om insättningar m. m. skall kunna inhämtas från bankernas och andrasparställens kundregister och samköras i den centrala kontrollinstansensregister, får beslut om inrättande av sådant register fattas innanallemanssparandet inleds. Någol behov av inkomslskattekontroll finns normalt inte idet föreslagna systemet. Detta ligger i linje med strävandena att förenklasjälvdeklarationerna för huvuddelen av inkomsttagarna. Avkastningen ärskattefri och behöver alltså ej deklareras som inkomsl av kapital. Däremotskall saldot på rikssparkonto och/eller värdet av andelarna i kapilalsparfondredovisas på självdeklaralionens förmögenhetssida i likhet med övrigafinansiella tillgångar. konstaterar i sitt remissvar attmöjligheter till skattekontroll kommer atl saknas. Verket tolkar förslaget såatt taxeringsnämnden inte kan korrigera taxeringen genom alt påföra ränta påett felaktigt allemanskonto som skattepliktig inkomst. Med anledning av detlakan framhållas att kontroUen förbättras i förhållande till skattesparandel ochatl antalet felaktiga konton bör bli marginellt. I praktiken bör inte hellernågra skattepliktiga räntor uppkomma eftersom felaktiga konton inte skallgottskrivas någon ränta. Skulle det likväl inträffa, har spararen givetvis attuppge räntan som skattepliktig inkomsl i vanlig ordning. Prop.1983/84:30 45 Departementsförslaget:Bankernas ersättning från staten för skötseln av rikssparkontona skall motsvara0,av behållningen på kontona vid slutet av resp. år samt av åretssaidoökning netto inklusive ränta och bonusränta. Bankerna erhåller också fullkompensation från för hela det räntebelopp som spararnaerhållit. Vidare bekostar staten den kontroll som på uppdrag av riksgäldskontoretutförs vid någon central kontroUinstans. Bankerna erhåller också uttagsavgiftenpå . Därutöver fär de fritt disponera månadens nettoinsättningar tillsdessa senast den 15:e därefter överförs till . Expertgruppensförslag: Enligt betänkandet skulle bankerna få ersättning motsvarande 2,avsaidoökningen nelto inkl, ränta men exkl. startpremie. Någon kompensation förräntekostnaderna sparmedlen står kvar i bankerna skulle ej utgå.Vidare skulle den ersättning som föreslås till bankerna även täcka dekostnader som sammanhänger med huvudbanksyslemet (se belänkandet, s, 73). Remissinstanserna:Bankerna anser att den av expertgruppen föreslagna ersättningen är heltotillräcklig för att täcka uppläggningskostnader och rörliga kontokostnader.Några remissinstanser ställer sig tveksamma till konstruktionen och i någrafall anser man att bankerna även bör ersättas för de insättningar som förmedlastill kapitalsparfonderna (se bil. 3, avsniu 8). Skälför deparlementsjörslaget: menar att ersättningen bör utgå påden årliga saidoökningen brutto, dvs. uttag bör inte dras bort frånersällningsunderlagel. Av administrativa skäl vill man atl sparpremien inräknasi ersättningsunderlaget. För att motivera personalen att få med kunderna iallemanssparandet vill man ha ersättning med 0,på kontobehållningen varjeår. Slutligen önskar affärsbankerna full kompensation för räntebelopp som degottskrivit spararna från insättningsdagen tills medlen överförs tillriksgäldskonlorel. I sistnämnda kravinstämmer sparbanksföreningen som menar att ersättningsfrågor som inte täcksav lagstiftning måste regleras i avlal efter förhandlingar. föreslår en årlig ersättning i storieksordningen på stocken samtsom stimulans för bankkontoren på saidoökningen. Om enbart ersättningpå saidoökningen skall gälla bör denna enligt förbundet fastställas till . Ersättningensstorlek bör i huvudsak grundas på en bedömning av bankernas hanteringskostnaderför insamling, kontroll och överföring av spar- 1983/84:30 46 Ersättningen bör också utformas så atl bankkontorenstimuleras alt aktivt medverka i allemanssparandet. Expertgruppensförslag om atl ersättningen i huvudsak skall baseras på saidoökningen harfördelen all den stimulerar bankerna att försöka öka de behållningar som stårinne på rikssparkonlona. Under förutsättning att behållningen pårikssparkontona ökar i jämn takt blir kostnadsersättningen också relativt jämntfördelad mellan åren. Det finns emellertid en risk att ersättningen tillbankerna kan bli alltför liten om insättningarna avtar. För atlundvika detta bör ersättningen delas upp på två komponenter. Bankerna börerhålla en ersättning motsvarande dels 0,av behållningen på rikssparkontonavid slutet av resp. år, dels av årets saidoökning, netto. För att förenklaberäkningarna bör, såsom bankerna begärt, i ersättningsunderiaget också ingåden bonusränta som spararna får. Dennakonstruktion av ersättningen kan leda till att bankerna på lång siktöverkompenseras för sina kostnader. Ersättningen får då anpassas så alt denstår i rimlig relation till kostnaderna främst genom alt ersättningen påinnestående behållningar justeras. Bankernasargument för att få full räntegottgörelse från riksgäldskonlorel är all deannars står en ränterisk på medel som är öronmärkta för staten och inte behövermedräknas bland bankernas skulder. Vidare har anförts alt vissa redovisningsproblemkan uppstå. Desynpunkter som framkommiit motiverar att bankerna gottskrivs fullt ut förerlagda räntor vilket innebär atl bankernas ersättning jämfört medexpertgruppens förslag höjs. Höjningen motsvarar den avkastning som banken kanuppnå vid placering av insatta medel innan dessa överförs tillriksgäldskonlorel. Vad gäller uppläggnings-och hanteringskostnader i stort bör det betonas att dessa rimligen har minskali och med alt huvudbanksyslemet inte föreslås bli genomfört. I del nyas;yslemel kommer staten atl bekosta den centrala kontrollen. Som bankernaefterlyst får man också vid överföringar la ul avgifter för kostnaderna isamband därmed (se avsnitt 3.2.5). Eftersomdel är svårt alt mera exakt bedöma hur stor sparvolymen på rikssparkonlona på längresikt kommer atl utvecklas är det också svårt att under mycket lång lid låsa denersättning som bankerna bör ha för sin medverkan i systemet. Sammantaget lordeemellertid den föreslagna ersättningen läckakostnaderna och ge en stimulans att medverka i systemet (se avsniu 3.5.4,tabell 2). De skäl som kan anförasför au staten skall ersätta bankerna för deras medverkan i sparandet pårikssparkonto kan inte tUlämpas pä bankernas medverkan i fondsparandet. Irikssparkontosystemet utför bankerna ett uppsamlings- och förmedlingsuppdragför statens räkning och får därför betalt för detta. Motsvarande arbete medkapitalsparfonderna sker för fondbolagens räkning och får ersättas av dessa.Del får ankomma på 1983/84:30 47 bankinspektionenatt tillse alt den ersättning som bankema tar ut för silt arbete medkapitalsparfonderna står i rimlig relation till kostnaderna för detta arbete. Medel förmarknadsföringsinsatser måste ställas till förfogande. Detbör också som tidigare nämnts ställas vissa medel till förfogande i form avutbildningsbidrag för organisationer som önskar bilda elt fondbolag ochtillhörande kapilalsparfond. Ensärskild sparkommilté för allemanssparandet bör också bildas med uppgift atl påolika sätl marknadsföra, informera om och följa upp del nya sparsystemet. 3.5.3Övergången från skattesparande tiU allemanssparande upphörnyinsällningarna i skaltesparandet. För skattesparande under första kvartalet1984 görs vissa ändringar i skattereglerna. Insättningar berätfigar inte tillskattereduktion. Den femåriga bindningen gäller inte för dessa insättningar.Sparmedlen är således tillgängliga för uttag utan avdrag. Övriga skatteförmånersom skattefri ränta och värdestegring gäller liksom skattesparandet.o.m. Expertgruppensförslag: Allemanssparandet föreslås starta och samtidigtupphör nyinsältningar i skattesparandet (se belänkandet, s. 89). Remissinstanserna:Flera remissinstanser, bland dem bankorganisationerna, har understrukit alllängre tid behövs för att utarbeta nödvändiga administrativa rutiner och vidtaandra åtgärder som krävs för igångsättande av allemanssparandet. Ett anlalremissinstanser efterlyser också närmare bestämmelser om vad som skall gällaför skattesparandet efter bindningstidens utgång (se bil. 3, ,avsnitt 10). Skäl fördepartementsförslaget: Med hänsyn bl.a. till de stalsfinansiella kostnader somär förenade med det nuvarande skallesparandet är det angelägel atl det snarastmöjligt ersätts med allemanssparandet. Del är vidare så att ett årsskifte avolika skäl är den lämpligaste tidpunkten för byte av sparsystem.En lämplig lidpunkt for byte av sparsystem skulle sålunda vara den 1 januari1984. Om allemanssparandet skallinföras /84 är det dock uppenbart alt tiden blir myckel kortmellan tidpunkten för beslul och för den nya sparformens start. Förbankerna medför övergången elt omfattande förberedelsearbete medsyslemuppläggning, allmän marknadsföring och kundkontakter. En stor andel avspararna i skaltesparandet har slående överföringar till skallesparandetantingen inom banken eller mellan olika banker. Strävan måste vara atl få medså många som Prop.1983/84:30 48 möjligtav dessa sparare också i allemanssparandet. Detta förutsätter kontakter mellanbanken och spararen. Av olika skäl kan det varasvårt för en bank eller bankgrupp alt avsluta sitt systemarbete i sådan lid atlbanken kan ta emot insättningar i allemanssparandet . Detär också ovisst i vilken utsträckning man till den tidpunkten har nått kontaktmed alla de sparare som har slående överföringar till skaltesparandet. Samtidigtär det angeläget atl hushållens regelbundna sparande inle avbryts utan såsmidigt som möjligt växlas in i del nya sparsystemet. Efter kontakter medrepresentanter för de olika bankgrupperna har del visat sig förenat med storasvårigheter och betydande osäkerhet atl införa allemanssparandet redan till den1 . Bankerna förordar att övergängen sker och allde nit gällande reglerna för skaltesparandet bibehålls också för denna period.Särskilt från sparbankernas sida har framhållits all del är förenat medsvårigheter att ändra i reglerna för skattesparandet under det första kvartalet1984. Del är emellertid angeläget med hänsyn till de|s del statsfinansiellaläget, dels den belastning på skattemyndigheterna som skattereduktionenförorsakaratt skattereduktionen nu slopas. Övergängen frän skattesparandettill allemanssparandet bör därför ske på följande sätt. Därmed får bankerna god tid att informera om det nyasparsystemet och fä kontakt med alla dem som har stående överföringar iskattesparsystemel. Del utsträcker också den lid som slår till förfogande försystemuppläggning etc. Föratt bevara kontinuiteten i hushållens sparande bör insättningar iskattesparandet, dock med reducerade skattefavörer tillåtas t.o.m. mars månad1984. Därefter skall inga insättningar ske i skaUesparandet. Skattereduktionvid taxering medges för samtliga insättningar . Krav på attminst sex månadsinsättningar skalj ha gjorts skaU alltså inte gälla . Iövrigt gäller de nuvarande reglerna ifråga om bindning , skattefrihetfor avkastning och värdestegring saml avdrag vid förlida uttag. I den månsparare som sparat del av år ej erhåller sparbevis kan han själv genomkontoutdrag styrka sin rätt tUl skattereduktion. Förskattesparande bör också gälla skattefrihet föravkastning och värdestegring. Dessa skatteförmåner bör gälla under samma tidsom motsvarande förmåner för skatlesparande . Däremoi bör dessainsättningar ej berättiga till någon skattereduktion. Om skattereduktion intemedges bör beloppen heller inte vara bundna . Insättningari skaltesparandet kan då tas ut vid valfri tidpunktutan all avdrag görs och utan uttagsavgift. För skattefondsparande innebärdelta alt inlösen av fondandelar skall ske till gällande marknadsvärde. Ovanståendeövergångsregler innebär således att spararens skatteförmåner reduceras men attsparmedlen i ställel görs tillgängliga för uttag utan 1983/84:30 49 avdrag.I och med att skattesparandet förlängs behöver nuvarande slående överföringarinle avbrytas om kunden ej önskar delta. Praktisktbör övergången kunna ske i den ordningen atl kunden får beskedom de nya sparviUkoren så att han kan meddela banken om han inte önskar kvarståi sparandel. Vid underhandskontakter med bankinspektionen och konsumentverkethar det inte framkommU några invändningar mot delta förfaringssätt. Bindningenav sparmedlen i skaltesparandet upphör för första spararets sparande /85. Värdet av de belopp som står inle i skaltesparandetuppgår till ca . i skallesparande och ca . Dessa medel inkl. avkastning kommer successivt atl blitillgängliga för uttag med böljan . Iskattefondsparandel är det endasl mindre belopp som frigörs . Närstörre belopp senare frigörs kan det uppstå ett visst säljtryck påaktiemarknaden i samband med atl aktiesparfonderna måste sälja ut motsvarandedel av silt aktieinnehav för att kunna tillgodose spararnas uttag. Det haremellertid inte ansetts nödvändigt att i detla sammanhang ta slutlig ställningtill hur avvecklingen av skattefondsparandel närmare skall regleras. Delagstiftningsåtgärder som kan komma att vara erforderliga bör kunna vidtas igod tid före utgången av 1984. Närdet gäller skattesparande i bank uppslår knappast några större problem i sambandmed att innestående belopp frigörs. Eventuellt kan det visa sig lämpligt attanpassa utgivningen av premie- och sparobligationer med hänsyn fill närbeloppen frigörs. Någon remissinstans har framhållit alt medel som står inne påskattesparkonto i bank till skillnad från vad expertgmppen föreslagit inleskall behöva betalas ut när bindningsliden går ul. De kan tillåtas stå kvar påskattesparkontot ulan all komma i åtnjutande av detta kontos skatteförmåner. mån belopp som avser olika sparar kan hållas isär, bör detta få ske. Enligtgällande anvisningar har spararen rätl alt efler bindningslidensutgång utan uttagsavgift ta ut det frigjorda beloppet. Föratt de fondbolag som skall förvalta kapitalsparfonderna i det nyaallemanssparandet skall kunna sätta igång sin verksamhet så snart som möjligtefter lagens ikraftträdande har övergångsbestämmelserna utformats på ettsådanl sätt alt förberedande åtgärder såsom bildande av fondbolag ochinhämtande av tillstånd från bankinspektionen kan ske före den tidpunkten. 1direktiven till expertgruppen anfördes att fortsalt stimulans av hushållssparandelskulle ske till statsfinansielll rimliga kostnader. Subventionsgraden iskaltesparandet har varit för hög. Andra hänsyn som påverkar utformningen avsubventionen är kravet på enkelhet samt ambitionen 4 1983/84. att hålla skattemyndigheterna helt utanför systemet.Subventionsgraden måste också bedömas utifrån de prestationer som spararen görvad gäller bindning etc. Expertgruppens förslag innebär atl statens direkta kostnadi första hand utgörs av skattebortfallet på avkastningen från sparandel samtkostnaden för startpremien. De kalkyler som gjorts i betänkandet visar att dedirekta kostnaderna för skattesubventioner och startpremie i allemanssparandetär lägre för en femårsperiod än de subventioner som utgår i skattesparandet.Kalkylen bygger på de volymer som skaltesparandet genererat , ca4 miljarder . Som framhållits av varierar emellertidkostnadsfördelarna starkt med sparvolymen per konto. Den startpremie på 400 kr.per person som skuUe ulgå var givelvis en relativt sett tung kostnadspost vidsmå sparvolymer per konto. Den bonusränta som istället föreslås tillfaUervisserligen alla som sparar men blir biU/gare för statskassan.Koslnaderna för staten bUr på detta sätl relaterad till sparvolymen. Medutgångspunkt i förhällandet i skaltesparandet dvs, en årlig sparvolym på ca 4miljarder och ca 1,2 milj. sparare skulle statens koslnad bli ca 60 milj. kr.under 1984. Den av expertgruppen föreslagna slartpremien skulle utbetalas först1986 men då kosta ca 480 milj. kr. Tas även hänsyn till åriigen tillkommandeungdomsgrupper har en besparing skett jämfört med expertgruppens förslag på ca500 miljoner kr. tabell 2). Kostnadsjämförelse mellan skattesparande ochalleiDanssparande kr., avkastning, marginalskatt) Ersättning till banke kontrollinstans i allemanssparandet Skattefri Skattc-avkast- reduk-ning tion' Start- Departements-premie förslaget' enl. expert förslag" Banker Kontroll ca Expertgruppens förslag*" 4000 4000 4000 4 000 4000 110 341 595 875 1 182 600 600 600 600 600 110-341 595 875 1 182 4 4 4 4 32 53 68 83 101 2- 4 2- 4 2- 4 2- 4 2- 4 39 56 62 68 ' Här antas skaltereduktion i genomsnitt försparandet. " Kostnadema för skattesparandet under förstakvartalet har lagts på allemanssparandet för att få en "" Departementsförslaget innebär bonusränta på5% för alla samt alltid första året för ungdomar. 125000 ungdomar antas tillkomma . * I expertgruppens förslag utgår /person31/3 1986 för alla som börjat spara . får alltid startpremie. Här antas ca 125 000tillkomma vaqe år. '' Ersättning till banker med 0,av behållningen pårikssparkonton, plus av nettosaldoökningen inkl. ränta och bonusränta, plus full räntekompensation för enmånadsinsättning under . *" Ersättning till banker avnstlosaldoökningen Inkl. ränta på rikssparkonton. departementsförslaget antas ersättninj;en utgå fr. o. m. Iapril 1984. 1983/84:30 51 Äandra sidan ökar statens kostnader jämfört med expertgruppens förslag vadgäller ersättningen till bankerna från ca 300 till ca . Staten har också åtagit sig att svara för kostnaderna för dencentrala kontrollen, vilka kan beräknas uppgå tiU 2-4 milj. kr. Vidaretillkommer statens kostnader för marknadsföring samt utbildningsbidrag tillorganisafioner som önskar starta kapilalsparfond, Däremoi bortfallerskatleadministrativa kostnader. Ienlighet med det anförda har inom upprättats förslag till 1, lag om aUemanssparande, 2, lag om skattelältnader förallemanssparande, 3, lag om ändring i lagen(1978:428) om aktiesparfonder, 4, lag om ändring i lagen(1978:423) om skattelältnader för vissa sparformer. Förslagenbör fogas till protokoUet i detta ärende som bilaga 4. Dencentrala reglerna om del nya sparsystemet har samlats i en särskild lag omallemanssparande, Lageninleds med allmänna bestämmelser. Där finns regler om vilka som får delta iallemanssparandet (2 §), olika sparformer samt begränsningar i fråga omsparbelopp (3 och 4 §§), bonusränta (5 §), uttagsavgift (6 §) samt omöverföring mellan olika sparformer (7 och 8 §§), Efterde allmänna bestämmelserna följer bestämmelser om rikssparkonto (9 §), Därefterkommer bestämmelser om kapitalsparfonder. Det finns beslämmelser omakfiefondslagens tillämplighet (10 §), antalet andelsägare (11 §), förvaltningav kapilalsparfond (12 §), styrelsen för fondbolaget (13 §), andelsägarstämman(14 §), placeringen av fondmedel (15 och 16 §§), rösträtten för fondens aktier(17 §) samt om fondbeslämmelserna (18§). Särskildabestämmelser finns om företagsanknutna kapitalsparfonder, nämligen bestämmelserom kretsen av sparare (19 §), förvaltning (20 §), styrelsens sammansättning (21§) och placering av fondmedel (22 §) samt redovisning m. m. (23 §). Deregler om skattelältnader som föreslås för allemanssparande har införts i ensärskild lag. Förslagettill lag om ändringar i lagen (1978:428) om aktiesparfonder Prop.1983/84:30 52 avseri huvudsak bestämmelser angående styrelsens sammansättning i aktiesparfonder (2och 10 §§) samt placering av fondmedel (3 och 11 §§). Förslagetfill lag om ändring i lagen (1978:423) om skattelättnader för vissa sparformeravser bestämmelser för skaltesparandet . 5.1Förslaget till lag om allemanssiparande 1 §1 denna lag behandlas den särskilda sparform (allemanssparande) som är förenad med skattelättnader enligi lagen (1983:000) om skattelätt nader för allemanssparande. Deskattelättnader som medges enligt den särskilda lagen (1983:000) omskattelättnader för allemanssparande består i huvudsak av skattefrihet förränta och annan avkastning av sparandel (se avsnitt 5.2). 2 §Var och en som är kyrkobokförd här i landet får ansluta sig till allemanssparandet från och med det år då han fyller . Somanförts i avsnitt 3.2.1 bör irte den som vill gå med i allemanssparandetavkrävas något särskilt bevis om kyrkobokföringen. Om spararen uppger att hanär bosatl här i landet bör detta regelmässigt vara tillräckligt för atl låtahonom gå med i allemanssparandet. Kravet på kyrkobokföring innebär endasl atlspararen skall vara kyrkobokförd här i landet vid det tillfälle då han anslutersig tiU allemanssparandet. 3 §Sparmedlen skall sättas in i en svensk bank som enligt överenskom melse med riksgäldskonloret förmedlar allemanssparande. Medlen sätts in på elt rikssparkonto hos banken eller överförs till högst två kapitalspar fonder. Sparmedlen får även fördelas mellan de båda sparformerna. Vadsom föreskrivs i första stycket och annars i denna lag i fråga om bank gällerockså i fråga om sparkassa. Föralt en bank skall förmedla allemanssparande förutsätts att en överenskommelseträffats mellan banken och riksgäldskonloret, som för statens räkning handharadministrationen av allemanssparandet. Bankerna lorde i de flesta fall kommaalt företrädas av sina centrala organisationer vid träffande avöverenskommelser. Inomallemanssparandet finns två spaiformer, dels sparande på rikssparkonto delssparande i högst två kapitalsparfonder. Medel som sätts in på rikssparkontoöverförs till riksgäldskonlorel. Medel som är avsedda för en kapilalspariond sättsin i eller överförs till den förvaringsbank som skall finnas för fonden.Närmare föreskrifter om sparformerna finns i 9 § och följande paragrafer. Ävensparkassor av den typ som t.ex. KF har bör kunna medverka i 1983/84:30 53 allemanssparandet.En förutsättning för alt en sparkassa skall få medverka är att kassan kan svaraför de kontrollåtgärder som krävs. Det får ankomma på altträffa överenskommelser med de sparkassor som är intresserade av atl förmedlaallemanssparande. 4§ Varje sparare får sälta in högst i månader i allemanssparandet. Spararensinsättningar, i förekommande fall minskade med uttag, får sammanlagt inteöversfiga . Idenna paragraf finns regler om beloppsgränser för allemanssparandet.