prop · G703116 · 1983-12-31 00:00:00 — Väl förberedda och planeradestudiebesök genomförda enskilt eller i grupp, evenluelll upprepade fleragånger för atl ge eleverna möjlighet atl följa en process, kan i många fall geutmärkt Prop.1983/84:116 45 konkretion av vad man läst om i skolan. Praktikinslag avolika längd kan vara ett annal sätt. Del kan för en elev gälla atl , sammanhängande eller uppdelad , följaoch/eller delta i en arbetsprocess. Der kan t.ex. för ämnet samhällskunskapgälla att sludera hur en förvallning fungerar genom att följa en frågashandläggning eller atl på hel- eller deltid aktivt arbela på enslallig eller insfitulion. Liknande exempel är lätta atl finna förövriga teoretiska ämnen och för de yrkesinriktade utbildningarnas yrkeslekniskaämnen. I della sammanhang vill jag också erinra om denpågående försöksverksamheten med teknikservice. Verksamhelen innebär altlekniska och ekonomiska linjer erbjuder mindre förelag sina resurser i olikautvecklingsprojekt och arbelar med problem som uppdragsgivaren inle själv kanklara av. Skolan blir därmed en resurs för främst småföretagens lekniska ulveckling.För skolans del är vinsten tvåfaldig: eleverna får konlakl med näringslivelgenom atl ulföra realistiska och efterfrågade arbetsuppgifter och lärarnakommer i kontakt med akluella frågeställningar inom näringslivet och kan bättrefölja utvecklingen där, vilkel är värdefulll ur fortbildnings-synpunkt. Delmålet att ge ungdomar möjlighet att under ordnadeformer fä känna på arbetslivets krav genom atl aklivi della i arbelel på enarbetsplats kräver sammanhängande praktiktid. Arbetslivels krav och rutiner,den lolala miljö som arbelslivet erbjuder, konkurrensförhållanden, medbestämmandefrågoretc, undervisas det visserligen om. Den konkreta upplevelsen, tillämpningen,kan dock inte erbjudas inom skolans väggar. Av vad jag sagt framgår alt del i gymnasieskolan börfinnas praklikinslag som skall tillgodose framför allt två olika behov, delsbehovel all knyta ämnesundervisningen till lillämpningar i arbels- ochsamhällslivet, dels elevernas behov av atl få konkreta erfarenheter avarbetslivet. Delta anknyter väl till GU:s förslag om två olika former avpraktik. Medarbetslivspraktik menar GU praktik som ger en allmän arbetslivsorientering,vanligen inom den del av arbetsmarknaden som resp. utbildning ellerutbildningsområde förbereder för. Arbetslivspraktiken skall vara lill hjälpbåde för "yrkesobeslämda" och för "yrkesbestämda" elever. 1praktiken ingår bl. a. att skaffa sig kunskaper om vilka arbetsuppgifter som .finns på arbetsplatsen, sociala förhållanden, arbetsorganisation och ledningsfunktion,de fackliga organisationernas säll all arbela, avtal, arbelsmiljöfrågor ochinflyiandefrägor. De krav som GU uppställer för praktiken - den skall varaföreskriven i läroplan/utbildningsplan, ske under handledning, ha ett bestämttidsomfång, slå under överinseende av skolan m. m. - avgränsar praktik frånövrig verksamhet i anslutning till arbetslivet som t.ex. studiebesök och feriearbete. Med yrkespraktik menar GU praktik som avser all ulvecklaelevens Prop.1983/84:116 46 Den är därmed ett led i yrkesutbildningenoch skall erbjuda möjligheter att studera tillämpningar och träna päarbetsuppgifter i en autentisk miljö. Enligt GU skall de mål som är uppslälldaför arbetslivspraktiken även kunna uppnås i yrkespraktiken under förutsättningalt denna läggs ul samlat. Detta betyder att yrkespraktiken kan uppfattas somen överordnad form av praktik så till vida att den även kan ersätta den andrapraktikformen arbelslivspraktik. Minuppfattning är emellertid att del räcker all tala om en form av praktik igymnasieskolan. Jag förordar atl denna form fär benämningen gymnasiepraktik.Denna skall täcka båda de delmål för praktik som jag lidigare har beskrivit. I sill specialbetänkande pekar GU på undersökningar somvisar alt en stor del av alla ungdomar i gymnasieskolan har erfarenhet avförvärvsarbete på ferielid eller under terminerna. Fleraremissinstanser anser att de erfarenheler ungdomarna på delta sätt får kanersätta arbelslivspraktik. Andra instanser menar att GU:s krav på praktikensuppläggning och innehåll gör att feriearbele och praktik inte kan jämställas. Jag delar uppfattningen att de kvalitetskrav på innehålloch uppläggning som bör ställas pä praktiken gör atl feriearbele eller arbelepå annan frilid inle utan vidare kan jämställas med praktik. Väl planeradepraktikinslag som noga anknyter till undervisningen bör därför finnas igymnasieskolan. Gymnasiepraktik bör kunna ersätta yo-vecka ochåterkommande praktisk arbelslivsorientering. Däremoi anserjag all man genomarbeislivskon-lakter i form av inbyggd ulbiidning och annan arbetsplalsförlagdulbiidning har goda förutsättningar atl uppnå målen för gymnasieprakliken.Arbetsplalsförlagd ulbiidning bör därför kunna ses som en betydelsefull formav gymnasiepraklik. GU för ett allmänl resonemang om lämplig avvägning mellanpraktiktid och annan tid i skolan. Utredningen gör även en avvägning mellan denmöjliga tillgången på praklikplatser och praktikens längd. GU gör därvid densamlade bedömningen atl alla utbildningar i gymnasieskolan bör ha minsl 16dagars () praktik per läsår. För egen del anser jag del vara vanskligt all på grund avallmänna överväganden försöka avgöra hur mycket praktik som behövs i de olikautbildningarna i gymnasieskolan. Då GU stannar för omfattningen perläsår kan detta enligt min mening endast uppfattas som en riktningsangivelse. Alt göra en bedömning av möjligheterna att få frampraklikplatser i tillräcklig ulslräckning är lika svårt. Många faktorer spelarhär in. Kraven på praktik från andra utbildningsanordnare, konjunkturlägel ochresur- 1983/84:116 47 serna för praktikplatsanskaffningen är några sådanafaktorer, Åven från dessa synpunkler måste GU:s förslag uppfattas mera som enviljeinriktning. Jag harfidigare framhålll alt en stor majoritet av remissinstanserna ställer sigpositiva till praktik av denna omfattning. För egen del anserjag atl GU:sförslag bör få gälla som riktpunkt för den försöksverksamhel med praktik päalla linjer och linjeliknande utbildningar i gymnasieskolan som jag nu kommeratl förorda. 5.4 Försöksverksamhet med praktik Som jag lidigare har framhållit har många elever praktik. Försöksverksamheten med yo-vecka och återkommande praklisk arbelslivsorienteringomfatlar för de teoretiska linjernas del av eleverna. På deyrkesinriktade linjerna är dock försöksverksamheten inte särskilt slor. Försöksverksamhet med utökad praktik har efler samråd medGU och efler regeringens beslut pågått /82 i Göleborgskommun. Verksamheten omfatlar innevarande läsår ett 20-tal klasser på fyragymnasieskolor. De linjer som berörs är den nalurvelenskapliga, den samhällsvetenskapliga,den sociala och den distributions- och konlorstekniska linjen samtkonsumiionslinjen. Enligt min uppfattning är försöket av stort intresse.Verksamhet av detta slag borde bedrivas på flera orter och utökas lill attomfatta flera av en kommuns utbildningar i gymnasieskolan. Intresset för atl bedriva försöksverksamhel med en utökadpraktik har enligl SÖ anmälts från många kommuner, t.ex. , ,och kommuner. önskar också få utökasitt praktikförsök till att gälla dels flera utbildningar, dels flera skolor. Jag föreslår all försöksverksamhel påbörjas med inslag avgymnasiepraktik på alla gymnasieskolans linjer och linjelika utbildningar. Detär angelägel alt sä mänga kommuner som möjligt dellar i försöksverksamheten.Praktikens längd bör bestämmas lokall och får variera upp till denambitionsnivå som GU föreslår, dvs. Utbildningar somredan i dag har praktik av större omfattning skall självfallet få behålladenna. Jag föreslår att försöksverksamheten får påbörjas /85 och i första hand få pågå under en femårsperiod.Försöksverksamheten bör noga följas och utvärderas och ligga lill grund för ellförnyal ställningstagande i fråga om praktik på alla linjer och linjelikautbildningar i gymnasieskolan vid försöksperiodens slul. Den nu föreslagna försöksverksamheten med gymnasiepraktikbör successivt ersätta redan pågående försöksverksamhet med yo-vecka och återkommandepraklisk arbetslivsorientering. 1983/84:116 48 Utrymmeför den ulökade praktiken bör under försöksverksamheten kunna åstadkommas påolika sätt. Eftersom en veckotimme motsvarar , fördeladeöver läsåret, motsvarar den i samlad tid ungefär en veckas studietid. Enpraktik vecka kan därför sägas motsvara en veckotimme i fimplanen. Ett sätt attfå lid för en veckas praktik är då atl man lokall kan få byla ut en veckotimmei timplanen mot praktik. En liknande modell prövas i försök i fem kommuner inomförsöksverksamheten med ramtimplaner, där per läsår fär bytasmot annan undervisning än vad den normala timplanen anger. ,För all få utrymme till upp lill tre veckors praktik per läsår måsle alUsälokala skolmyndigheter få möjligheten att byta skolförlagd undervisning motgymnasiepraktik per läsår. Ett annat säll som skullekunna användas separat eller i kombination med den modell jag nu har beskrivitär alt man lokalt får beslula om en utökad skolarbetsvecka för eleverna. Enökning av skolschemat med upp lill per läsår för eleverna gerdå utrymme för gymnasieprakliken. Utökningen av elevernas skolschema börfrämst kunna utnyttjas för utbildningar med mindre än 38 veckolimmar, dvs.framför allt de teoretiska linjerna. Jagföreslår atl båda dessa möjligheter att skapa utrymme för gymnasiepraktik fårprövas i försöksverksamhel i enlighet med vad jag nu har sagl. Flera yrkesinriktadeutbildningar har en god anknytning till arbelslivet genom atl delarav undervisningen är organiserad som arbetsplalsförlagd ulbiidning. Andraulbildningar genomförs i skolan men i en miljö som är snarlik den man möter iarbetslivet. Behovet av ytterligare praktik är alltså myckel olika frånutbildning lill utbildning. Möjligheterna attorganisera yrkesinriktad ulbiidning som arbetsplats-förlagd ulbiidning finnsredan i dag. Enligt min mening borde denna möjlighet utnyttjas så att alladessa utbildningar per läsår får gymnasiepraktik genom alt haulbildningen förlagd till en arbetsplats. Enligtde utvärderingar av arbetsplalsförlagd utbildning som GU hänvisar lill i sittspecialbelänkande (SOU 1981:97) läcks i många fall målen för GU:s arbetslivspraktikinte i särskilt slor utsträckning. Detta bör enligt min mening rättas lillgenom att dessa mål ges ökad tyngd för den arbels-plalsförlagda ulbildningenoch genom en bättre anknylning av verksamheten till ämnetarbetslivsorientering. Denförsöksverksamhel somjag nu förordai skall belysa de möjligheter ochsvårigheter som är förknippade med att man inför ökade praktikinslag igymnasieskolan. Några av de frågor som är särskilt intressanta att få belystafrån organisatorisk utgångspunkt är möjligheterna att få fram praktikplatser,hur platsanskaffningen skall organiseras och administreras elc; De pedagogiskaeffekterna av praktiken måsle också noga sluderas liksom vilka pedagogiskameloder som bör användas för all åsladkomma en god koppling mellanaktiviteterna på praktikplalserna och undervisningen i skolan. Prop.1983/84:116 49 Försöksverksamheten skall också belysa hur man på olikasätt kan klara av del arbele som utökade praklikinslag kan medföra i skolansverksamhet. Det kan gälla platsackvisilion, koniaktarbele med praktikföretagoch med elever som är ute i praktik, m; m. När praktik läggs ut samlat medfördella all undervisningslid, som lärare skall fullgöra, bortfaller för en ellertlera klasser. Enligt min mening bör man, om man lokalt finner detta varalämpligt, få använda denna lid för arbele som har med praktiken atl göra. Enlärare som medverkar i arbetet bör därvid få räkna in denna medverkan i sintjänst. Om en lärare inle medverkar bör undervisning, moisvarande den lid somfaller bort på grund av praktiken, fullgöras vid annat lillfälle. Detta kanexempelvis ske genom atl läraren ersätter en annan lärare under dennessjukfrånvaro. Jag kommer i del följande atl la upp frågan om användningav statsbidrag till lokal skolutveckling för koslnader som föranleds av minaförslag om försöks- och utvecklingsarbete. Sådant bidrag bör efter beslutlokalt också kunna användas för bl. a. försöksverksamhet med ulökad praktik. Problemet att få fram praklikplatser har två sidor. Delsgäller del arbetslivets möjligheter alt slå till tjänst med lillräckligl mångapraklikplatser, dels gäller del hur plaisanskaffningen skall organiseras ochgenomföras. GU tar upp frågan om del är lämpligl alt ha en lag somföreskriver all praktikplatser skall ställas till skolans förfogande i vissomfattning. Utredningens majoritet förordar att lagstiftning inte skalltillgripas i första hand. I slällel bör man prova en avialsreglering under enförsöksperiod om högst . Vid periodens slul fär frågan om reglering genomlag eller avlal ånyo prövas. Remissopinionen är delad. Av de instanser som uttalat sigi frågan förordar en majoritet att lagstiftning tillgrips. Bland dessainstanser finns LO, TCO och tolv kommuner: En lösning genom avtal förordas avbl. a. slalens arbelsmarknadsnämnd och fem kommuner. Min inställning är följande. En stor majoritet avremissinstanserna anser i likhet med GU alt gymnasieskolan bör ha slörre inslagav praktik. Jag har i det föregående anslutit mig till denna uppfattning. Enutökad praktik borde i och för sig ha ett intresse också för arbetsliveteftersom del ger en arbetskraft som är bättre tränad för arbetslivets behov.Erfarenhelerna visar dock all det är svårt atl få fram praklikplatser. Enligt min uppfattning måste det vara möjligt atl få frambetydligt fler praktikplatser än vad man har lyckats med. alt den offentliga delen av arbetsmarknaden borde kunna erbjudaåtskilligt fler praklikplatser än vad man gör . Jag har i det föregående föreslagit atl försöksverksamhelskall inledas för atl belysa möjligheterna alt öka praktikinslagen igymnasieskolan. Jag finner det naturligt atl denna försöksverksamhet också fårvisa vilket 4 1983/84. 1983/84:116 50 behovav lagstiftning som kan komma att finnas. Jag är därför inte nu beredd allförorda lagstiftning. I likhel med GU anserjag atl frågan pä nytt får prövas dåresullalen av försöksverksamheten föreligger. Enliglregeringens beslut åligger det arbetsförmedlingen alltills vidare ansvara för anskaffandet av plalser för praktiskarbelslivsorientering i och den nuvarande yrkesorienteringen igymnasieskolan. Samarbelel mellan skol- och arbetsmarknadsmyndigheternabedrivs i många olika former och har nått olika långt i olika kommuner. Försöksverksamheteni visar ett exempel på hur samarbetet kan ske. med hjälp av sina datarutiner den första kontakten medförelagen och åstadkommer en preliminär sammanställning över de platser somarbelslivet erbjuder. Därefter lar skolmyndigheterna över. Med utgångspunkl idenna preliminära platsackvisilion kan enskilda skolor agera vidare ochkontakta förelag och förvaltningar i skolans närhet för alt få fram ytterligareplalser. Enligl vad jag har ertarit arbelar SÖ också inom sitt försöks- ochutvecklingsarbete med olika modeller för platsackvisilion. Kommittén(A 1981:02) för ulredning av arbetsmarknadsverkets ansvarsområde och organisation(AMS-kommiltén) har enligt sina direktiv alt pröva om arbetsförmedlingen ävenfortsättningsvis skall ha ansvaret för anskaffning av pryoplatser eller omdelta kan övertas av annan huvudman, i första hand skolan. Enliglmin mening är det vikligl alt i försöksverksamhet ulveckla olika modeller förhur platsackvisitionen bör gä lill. Delta måsle göras i nära samråd medarbetsmarknadsmyndigheterna och AMS-kommiltén. Jag avser all i annat sammanhangföreslå regeringen alt ge SÖ i uppdrag alt i samråd med AMS och under medverkanfrån utreda och komma med förslag om olika modeller förplatsackvisilion som kan prövas i försöksverksamhet. 6 Gymnasieskolans yrkesinriktade utbildning Idet föregående harjag till slörsla delen uppehållit mig vid principielltviktiga frågor som rör gymnasieskolan i dess helhet. Frågor som rör övergångenfrän till gymnasieskolan, gymnasieskolans inledande skede, ettnytt kurssyslem, påbyggnadsulbildning, den inre arbetsmiljön saml ulökade praklikinslagär alla av den arten alt de berör både de studieförberedande och deyrkesinriktade utbildningarna. Jagfinner det nu angelägel all la upp några frågor som speciellt berör denyrkesinriktade utbildningen i gymnasieskolan. Del jag då framför alll kommeratt uppehålla mig vid rör dels samspelet mellan skola och arbetsliv, delstaklen i förnyelsen av yrkesinriktad ulbiidning. Prop.1983/84:116 51 andrafrågor anser jag vara så angelägna att det enligt min mening finns anledning attgöra en översyn av hela områdel gymnasial yrkesinriktad utbildning. Jag avserdärför all lill atl börja med tillsälta en arbelsgrupp inomutbildningsdepartementet som i samarbele med bl.a. SÖ, och arbetsmarknadens parter närmare skall analysera behovelav och förbereda ett förnyelsearbete inom detta område. Gymnasieskolansyrkesinriktade utbildning erbjuds Ln. i form av 16 tvååriga linjer och ca 550specialkurser. Därtill kommer ett antal lokall arbetsmarknadsanknulnaspecialkurser (LA-kurser) av varierande längd. Som jag framhållit i samband medatl jag behandlade frågan om praktik i gymnasieskolan anordnas vissyrkesinriktad utbildning som arbetsplalsförlagd utbildning. En särskild formav arbetsplalsförlagd utbildning är inbyggd utbildning. yrkesinriktad utbildning för hantverksyrken prövas f. n. i försöksverksamhel.De ungdomar som dellar får hela sin yrkestekniska undervisning hos olikahantverkare i form av inbyggd ulbiidning. Undervisningen i allmänna ämnen ärförlagd till skolan. Läriingsutbildningär en form av yrkesinriktad utbildning där ungdomarna under huvuddelen avliden arbetar som läriingar hos olika företagare. Lärlingsutbildningen hartillkommit som ell komplement till gymnasieskolans ulbud av studievägar. Delgäller främsl vissa mindre frekventa yrken bl.a. inom hantverksomrädet. Påorter där del inte finns underlag för vissa studievägar kan ocksäläriingsutbildning bidra till att ge ungdomar som annars inle skulle ha sökttill gymnasieskolan möjlighel lill yrkesutbildning. För vissa ungdomar kan bl.a. av sociala skäl en lärlingsplals vara ell lämpligt allernaliv. Deyrkesinriktade utbildningarna harjag specifikt berört genom tvåförslag. Det första gäller möjligheterna alt erbjuda yrkesinriktad utbildning,varvad med praklik/arbele/ungdomsplals, för ungdomar inom kommunernasuppföljningsverksamhet. Del andra innebär en satsning på påbyggnadsutbildningarför elever på de yrkesinriktade linjerna. Del senare ger eleverna möjlighel allkomplettera sin utbildning dels med mer specialiserad yrkesinriktadulbiidning, dels med en teoretisk påbyggnad, bl. a. som förberedelse förhögskolestudier. Jaghar tidigare framhållit hur viktigt del är för vårl näringsliv atl följa med iden lekniska utveckling som pågår i hela den industrialiserade väriden. Delgäller dels snabbt framväxande teknologi inom speciella områden, dels nytillverkningsteknik som kan beröra många yrkesområden. Åvenom utvecklingen inle går lika snabbi inom alla områden så har genomslag av vissteknik slor betydelse för hela arbetslivet. Jag tänker då framför alll på densnabba ulvecklingen mot automatisering, den ökade användningen av datorer,elektroniska styrprocesser saml hanterings- och 1983/84:116 52 produktionsrobotar.Få områden kommer att förbli oberörda av denna utveckling. Jag har ocksålidigare ulvecklal argumenten för hur viktigt det är för vårt samhälle atlskolan följer med och aktivt påverkar denna utveckling. Densnabba utvecklingen ställer nya utbildningskrav. Jag har lidigare pekat på ellsådanl krav. Under ett yrkesverksamt liv måsle den enskilde räkna med att vidupprepade tillfällen förnya sin ulbiidning då utvecklingen har gjort gamlakunskaper föråldrade. Den grundläggande gymnasiala utbildningen måsle därförvara sä utformad alt den kan fylla rollen som en första utbildningsdel i ettsystem av återkommande utbildning. Balansen mellan olika ämnen i en ulbiidningoch mellan teori och färdighetsträning inom ämnen samt takten i förnyelsen avämnesinnehållet måste vara anpassad till detta utbildningsperspektiv. Förnyelsenav ämnesinnehållet i yrkesämnen är en viktig fråga då den tekniska utvecklingengår snabbt. Utbildningsekonomiska utredningen har belyst denna fråga i enspecialsludie (Ds U 1983:8) av utbildningsplaneringen för yrkesinriktadutbildning. a. på det problem som uppstår då den lekniska ulvecklingen gårsnabbt som gammal teknik lever kvar till följd av att den finns iproduktionsprocesser, maskinpark och byggnader med länga avskrivningslider. Detuppstår dä en situation där ny kunskap krävs som behovel av gammalkunskap kvarstår. Den yrkesverksamme har behov av både den gamla kunskapen ochden nya. Det slälls krav på en ökad kunskapsmängd. Istudien framhålls atl behovel av kunskaper om ny leknik i ett inledande skedeofta kan tillgodoses genom påbyggnadsulbildning. Nya påbyggnads-utbildningarfår därvid ersätta äldre inom ramen för det totala utbudet. har ocksåutgjort en av grunderna för milt förslag om en ytterligare satsning påpåbyggnadsulbildningar. Dåny teknik efter hand blir alltmer etablerad behöver kunskap om den få komma inäven i gymnasieskolans grundläggande yrkesinriktade utbildningar. 1 studienbeskrivs planeringsprocessen för detta. Allmänt konstaleras alt samarbetetmellan samhällels och arbetslivets ulbildningsplanerare är gott. Derestriktioner som gäller för planering och genomförande är dock så stora allprocessen blir tungrodd och tidsödande. Deproblem man framför alll möter är just kraven på att nya moment behöver kommain ulan att man kan stryka äldre. Utbildningarna riskerar då att bliöverlastade. Detta är ett problem som enligl min mening alll fleryrkesinriktade utbildningar kommer att räka ut för till följd av den tekniskautvecklingen. Andrasvåra problem för utbildningsplaneringen är enligt studien de stora kostnaderman får för maskinell utrustning då ny leknik kommer in i de grundläggandeyrkesinriktade utbildningarna. Varje förändring av utbildningsinnehållet måstedärför noga analyseras utifrån vilka koslnader Prop.1983/84:116 53 den medför i form av nya invesleringar i maskinellutrustning. Därtill måste också behoven av lärarutbildning ochlärarfortbildning beaktas. Alla slörre förändringar medför att yrkeslärarnabehöver ytterligare ulbiidning för atl klara av undervisningen om ny leknik ochmed ny maskinell ulruslning som de själva kanske aldrig haft lillfälle altanvända i yrkeslivet. De förändringskrav somjag här har redovisal pekar alla ien och samma riktning. Gymnasieskolans yrkesinriktade ulbildningar utsätts förkravel att innehålla mer av både allmänna ämnen och yrkesämnen. Dessutombehöver förnyelsetakten inom yrkesämnena öka; konstaterar jag all delslalsfinansiella lägel ger små möjligheler atl förlänga utbildningar eller altgöra förändringar som dels leder lill slora nyinvesteringar i lokaler ochutrustning, dels skapar behov av exlraordinära utbildnings- och fortbildningsinsatserför yrkeslärargruppen. Enligt min mening måste man också fråga sig om dendatorisering, automatisering och robolisering som häller på atl växa framkommer alt göra del möjligl atl även i framliden "simulera" vikligaarbetsprocesser inom skolans väggar. I stället bör samarbelsformer befästas ochutvecklas mellan skolan och olika branscher, förelag och arbetsplatser, bl.a.för all skolan skall få tillgång till sådan kvalificerad och dyr utrustning,som den knappast själv kan skaffa. organiseras som jag har nämnl vissyrkesinriktad utbildning i form av arbetsplalsförlagd ulbiidning. Del är enliglmin mening både nödvändigl och önskvärt all ylleriigare yrkesinriktadutbildning i framliden organiseras på liknande säll. Det gäller särskillutbildningarnas avslutande delar där arbetsplalsförlagd utbildning kan bli ettnaturligt sleg ul i arbetslivel. Jag vill framhålla alt jag är medveten om vilkasvårigheter som kan föreligga då det gäller att åstadkomma en meningsfullarbetsplalsförlagd utbildning. Ofta kan det för ett företag vara svårt attkombinera sin verksamhet med utbildning.