prop · G70360 · 1983-12-31 00:00:00 — Densäkerhetsnivå som anges ger uttryck för den målsättning som uppställs försäkerhetsarbetet. Förverkligandet av målsättningen är emellertid etl arbete sommåste ske . Bedömning av säkerhetsnivån i enskilda fall måste göras motbakgrund av de tekniska och ekonomiska omständigheter som föreligger. Ibedömningen måste också ingå strålskyddsintressen för att bedömningen skallbli sammanhållen. Det blir således fråga omatt efler en avvägning av samtliga omständigheter nå fram till sådana åtgärdersom ger en optimal säkerhetsnivå. En strävan är dock alt fortlöpande höja nivånmed hänsyn främst till den lekniska utvecklingen. Del åligger såväl myndighetersom tillslåndsinnehavare. Genom de i punkten Iangivna kraven framhålls att säkerheten vid verksamhel på kärnenergiområdetbestäms inte bara av utformningen av tekniska system m. m. utan också avorganisatoriska, administrativa och personella faktorer. Kraven avser fömtomåtgärder för alt förebygga radiologiska olyckor också haveribekämpande ochkonsekvenslindrande ålgärder. 1983/84:60 83 Medradiologisk olycka avses händelse eller förhållande som medför strålningsriskerutöver vad som accepteras vid normaldrift och som skulle kunna komma att beröraallmänheten. Som radiologisk olycka är alt anse också radioaktiva utläckage,utöver tillåtna gränsvärden, som sker utsträckt i tiden. Isäkerheten i vidsträckt mening vid verksamhet på kärnenergiområdet ingår ocksååtgärder för att förhindra olovlig befattning med kärnämnen och kämavfall.Härmed avses åtgärder för atl säkerställa att kärnämnen används uteslutande förfredliga ändamål och i övrigt för att uppfylla intemationella överenskommelsersom ingåtts i detta syfte. Bestämmelsen ansluter lill vad som sagts iföregående paragraf. De åtgärder som åsyftas är således i första hand sådanasom följer av anslutning lill icke-spridningsfördraget och som bl. a.avser alt förhindra avledning av käm-ämnen och kärnavfall. Åtgärder skallvidare vidtas för skydd-av anläggningar och transporter mot yttre påverkan,såsom obehörigt inträng, hot, sabotage o. d. (s. k. fysiskt skydd). Det följerockså av del i bestämmelsen använda uttrycket befattning med kärnämne ellerkärnavfall. 5§ För kärnteknisk verksamhel krävs tillstånd enligt denna lag. omtillstånd prövas av regeringen eller den myndighet som regeringen Beslämmelsernai paragrafen om tillslåndsplikt och om vem som prövar frågor om tillstånd harmotsvarigheter i 13§§ atomenergilagen och i 6§ kommiltéförslaget. Liksomatomenergilagens bestämmelser ger paragrafen möjhghel för regeringen att iförordning meddela generella tillstånd. Sådana fillstånd kan avse kärnämnenexempelvis i små mängder för undervisnings- och forskningsändamål eller inommedicin samt för industriellt och kommersiellt bmk. Del ankommer på regeringenatl lämna sådana tillstånd. Tillståndkrävs enligl paragrafen för all kärnteknisk verksamhel. Vad som förslås medsådan verksamhel framgår av 1 §. Liksom enligt gällande ordning krävs tillståndför viss angiven verksamhel. Det innebär att tillstånd fordras l.ex. förnyuppförande, innehav eller drift av varje anläggning och för varje utförselav kärnämne m.m. Ettfillstånd till kärnteknisk verksamhet ställs, liksom f.n., lill en angiveninnehavare. Med hänsyn lill den vikt som i ett tillsländsärende måsle läggasvid en sökandes fömtsättningar att uppfylla de krav som ställs på verksamheten,får en tillståndshavare inte utan vidare överlåta etl givet tillstånd på någonannan. Detta ansågs vid atomenergilagens tillkomst (SOU 1956:11 s. 109 ochprop. 1956:178 s. 29) ligga i sakens natur och någon bestämmelse härom logsinte upp i den lagen. Om överlåtelse sker av en kärnteknisk anläggning,exempelvis en kämkraftsreaktor, måste den nye innehavaren söka tillstånd enligtparagrafen för atl inneha och driva 1983/84:60 84 anläggningen.En överlåtelse innebär emellertid inte atl den tidigare tillståndsinnehavarensskyldigheter som anges i 10-13§§ upphör i och med överlåtelsen. Det sker förstnär den nye innehavaren har fått sitt tillstånd. Vad som har sagts framgårav ordalydelsen i nämnda paragrafer och behöver inte särskilt anges i lagen. Ocksåi fra om kärnämne eller kärnavfall krävs tillstånd lill en överlåtelse vilketframgår av paragrafen jämförd med 1 § 2. Kravenpå tillstånd i transporlsammanhang har behandlats av atomlagstiftningskommitténoch redovisas i bilaga 4. Någon ändring av gällande ordning beträffande de kravsom ställs i detta hänseende är inte avsedd. I atomenergilagen angesinte närmare vilka förutsättningar som skall beaktas för att etl tillståndskall meddelas. För tillståndsprövningen ges viss vägledning i motiven tillatomenergilagen (prop. 1956:176 s. 41) där det framhålls att det för tillståndskall krävas att en avsedd anläggning och dess konslmklion ur säkerhetssynpunktm. m. skall kunna godtas saml att sökanden givelvis bör ha erforderiigakvalifikationer för uppgiften och vara beredd att iaktta dekontrollföreskrifter som kan meddelas. Ilikhet med vad som f. n. gäller uppställs i lagen inte några kriterier förtillstånd. Det ankommer liksom på regeringen eller den myndighet somregeringen bestämmer att pröva frågor om tillstånd. Prövningen sker i alltväsenfiigt ufifrän de syften och intressen som lagstiftningen avser atttillvarata. Viden prövning av frågor om tillstånd ger vad som uttalats i motiven lillatomenergilagen en viss ledning. Till det kan framhållas vikten av atl desäkerhets- och slrålskyddskrav som slälls upp kan uppfyllas av den sökande.Vidare bör bedömas dennes sakkunskap och förutsättningar i övrigt att bedrivaden ifrågavarande verksamheten på ett betryggande sätt samt dennes möjligheteratt fortlöpande upprätthålla säkerheten och strålskyddet. Vadsom nu har anförts stämmer överens med atomlagstiftningskommitténsställningslagande som lämnats utan erinran av remissinstanserna. 6§ En kärnkraftsreaktor får inte utan tillstånd av regeringen första gängentillföras kärnämne så att en självunderhållande kärnreaktion kan ske. Tillståndlämnas endast om reaktorns innehavare har 1. visat att det för hantering ochslutlig förvaring av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall som härrör frändetta finns en metod som kan godtas med hänsyn till säkerhet och strålskydd,och 2. företett ell program för denforsknings- och utvecklingsverksamhet som behövs för alt i reaktorn använtkärnbränsle och radioaktivt avfall som härrör från detta skall kunna hanterasoch slutförvaras på ett säkert sätt. Innehålleti bestämmelserna i paragrafen, som ersätter 1-3 §§ lagen (1977: 140) omsärskilt tillstånd att tillföra kärnreaktor kärnbränsle, m.m. 1983/84:60 85 (villkorslagen)och motsvarar 7 § i kommitténs förslag, har redovisats i den allmännamotiveringen (avsnitt 5.3.2.3). Syftetmed bestämmelserna är att man, innan laddning av en kärnkraftsreaktor sker,får prövat om i reaktorn använt kärnbränsle och radioaktivt avfall som härrörfrän detta kan tas om hand på ett sätt som uppfyller de höga säkerhetskrav sommåste ställas upp mot bakgrund av bl. a. den länga lid under vilken avfalletavger radioaktiv strålning. Genom prövningar avses således bli säkerställt atldel finns en metod som kan godtas för atl ta hand om det bränsle som använts ireaktorn och del avfall som härrör från detta. Iförhållande lill atomlagstiftningskommitténs förslag har orden särskilttillstånd i paragrafen ersatts med enbart ordet tillstånd. Det har gjorts föratt särskilja laddningstillståndet från de särskilda tillstånd som, utöverkoncessionstillslåndel, krävs vid en reaktors uppförande, innehav och drift.Någon ändring beträffande de övriga tillstånd som fordras i fräga om reaktornär givetvis inte avsedd. Till skillnad motvillkorslagen anges inte uttryckligen någon viss metod för omhändertagande avanvänt bränsle. Det ankommer på regeringen atl pröva humvida den metod somsökanden visar kan godtas. I de beskrivningar som reaktorns innehavare lämnarmåste ingående och omfattande uppgifter ges för bedömning av säkerheten ochstrålskyddet. Det räcker således inte med att översiktliga planer och skisserpresenteras. Frågan har behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt5.3.2.3). Vadsom sägs i punkten 1 om strålskydd avser en bedömning enligl slrälskyddslagensbestämmelser. Säkerhet och strålskydd vid verksamhet på kämenergiområdet haretl inbördes samband och ingår i det samlade säkerhetstänkande som måste gällapå området. De är, som utvecklats i den allmänna mofiveringen (avsnitt5.3.1.1), delar av den totala säkerheten. Iparagrafen uppställs också krav på alt reaklorinnehavaren skall förete ettforsknings- och utvecklingsprogram för en säker hantering och slutförvaring avdet i reaktorn använda bränslet och radioakfivt avfall från detta. Skälen förbestämmelsen, som saknar motsvarighet i villkorslagen, har, liksom frågor omprogrammets innehåll, behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt5.3.2.3). Programmet skall främst vara inriktat på att redovisa de problem somåterstår i den enligt punkten 1 visade metoden och vilka åtgärder samt vilkenforskning och utveckling som avses vidtas för alt slutligt kunna lösa dessaproblem. Omtillstånd atl ladda reaktorn ges, åligger del reaktorinnehavaren att fortsättaforsknings- och utvecklingsarbetet. En beslämmelse härom ges i 12§. Den innebäratt bl.a. den metod som visats i laddningsärendet blir föremål för fortsaltforsknings- och utvecklingsarbete. Prop.1983/84:60 86 7 § Ett tillstånd får begränsas till atl avse viss lid. Bestämmelsenmotsvarar 4§ första stycket aiomenergilagen och 9§ kommiltéförslaget. Liksomenligt nuvarande bestämmelse kan etl tillstånd lill kärnteknisk verksamhetbegränsas till atl avse antingen i lillslåndsbeslutet eller genomvillkor eller föreskrifter som fillsynsmyndigheterna uppställer med stöd avbemyndigande i regeringens tillstånd eller enligt slrålskyddslagen. Enbegränsning av exempelvis driftstiden vid en anläggning får av myndighet görasendasl om den är påkallad av säkerhels- eller strälskyddsskäl. Begränsning avtiden för själva innehavet av en kärnteknisk anläggning får inle ske ulan attsamtidigt ställning har tagits till det fortsatta ansvaret för anläggningen. Fömtomtidsbegränsning av elt lillsländ kan etl sådant begränsas vad gäller dessutövning eller omfallning. Exempelvis kan säkerhets- eller strälskyddsskälmotivera att driften vid en anläggning inskränks eller befattning medkärnämnen begränsas i förhållande lill ett sökt eller lämnat fillslånd. De nuangivna möjligheterna att begränsa fillstånd följer av allmänna regler utannågon särskild beslämmelse härom. Förannan kärnteknisk verksamhel än reaktordrift, t. ex. befattning med kärnämnen,transport och utförsel, kan en tidsbegränsning av tillståndet vara mofiveratav, fömtom säkerhets- eller strälskyddsskäl, praktiska skäl bl.a. med hänsyntill verksamhetens kortsiktiga natur. Någon bestämmelse härom torde intebehövas. 8 § När ett tillstånd meddelas eller under ell tillstånds giltighetstid får uppställas sådana villkor som behövs med hänsyn till säkerheten. Paragrafenhar sin motsvarighet i 4 § andra stycket aiomenergilagen och 10 § i kommitténsförslag. Bestämmelseni paragrafen är, liksom molsvarande beslämmelse i aiomenergilagen, utformadsom en allmänt hällen regel. I och för sig skulle del vara en viss fördel om devillkor - och föreskrifter - som bör gälla för kämteknisk verksamhet närmarepreciserades. Det skulle bl.a. innebära en förenkling av fillståndsbeslulen ochunderlätta för tillsynsmyndigheterna att bedöma omfattningen av de villkor sombör uppställas. Erfaren-helema visar dock alt erforderliga villkor ochföreskrifter, även om de i vissa delar kan indelas systematiskt, oftast är avdetaljerad teknisk natur som inle utan vidare kan specificeras och rör mängaolika slag av verksamheter. Härtill kommer all en bestämmelse i della avseendemåste medge en anpassning till den fortskridande tekniska och vetenskapligautvecklingen på området. Vidremissbehandlingen har SKBF anfört atl stadgandet, med hänsyn lill tekniska ochekonomiska förhållanden, lämpligen borde förtydligas så 1983/84:60 87 attdel framgår att de villkor som uppställs i samband med tillstånd inte görs merbetungande för tillståndshavaren än vad som är nödvändigl för uppnående av detsyfte som villkoren avser att tillgodose. Enligt min mening ligger detta isakens natur. I en valsituation bör självfallet den lösning väljas som är minstbetungande för den som åläggs villkoret, om det kan ske utan atl syftet medvillkoret ändras. Också kravet på rättssäkerhet är härvid tillgodosett genombesvärsrätt enligl 27 §. Någon särskild beslämmelse i det av SKBF påtaladehänseendet anser jag alltså inte behövlig. Rättenalt uppställa villkor har anknutits till de syften lagstiftningen avser atltillvarata. Således kan, hksom f.n., vid meddelande av elt tillstånd ellersenare uppställas villkor som är påkallade med hänsyn till säkerheten ochenligl strålskyddslagen av strälskyddsskäl. Vad gäller säkerheten avsesåtgärder som behöver vidtas för atl förebygga fel i och felaktig funktion hosutmstning, felaktigt handlande eller annan omständighet som kan leda till enradiologisk olycka samt för atl förhindra olovlig befattning med kärnämne ellerkärnavfall. Fömtom åtgärder för atl upprätthålla den tekniska säkerheten avsesockså ålgärder för att säkerställa atl kärnämnen används för endast fredligaändamål enligt de förpliktelser som följer av de överenskommelser som Sverigehar ingått pä kärnenergiområdet. Till villkor som kan meddelas med hänsyn filldessa intressen hör också de förelägganden om kontroll av klyvbart material,som är grunden för att åtaganden skall kunna uppfyllas. I säkerheteningår vidare åtgärder för att upprätthålla det yttre skyddet av en anläggningoch vid transport av kärnämne och kärnavfall. Innebörden och omfattningen avsäkerhetskraven har tidigare behandlats under 4 §. Devillkor som krävs från säkerhetssynpunkt anges vid tillståndsprövningen ochingår i tillståndsbeslutet. Frågan om alt uppställa villkor med hänsyn fillstrålskyddet och ordningen för meddelande av strålskyddsbestämmelser undertillståndets giltighetstid regleras i 5 § tredje stycket slrålskyddslagen.Enligt den paragrafen får strålskyddsmyndigheten meddela de särskildaföreskrifter som, utöver de för tillståndet gällande villkoren, erfordras förstrålskyddet. Fråga om föreskrifter, som angår annat än den normala drifteneller som kan i avsevärd mån påverka utformningen av eller driften vidanläggningen, skall dock underställas regeringens prövning. Enliglatomenergilagen kan uppställas villkor som är påkallade, fömtom avsäkerhetsskäl, också "eljest ur allmän synpunkt". Enligt motiven tillatomenergilagen (prop. 1956:178 s. 26) synes med begreppet allmän synpunktnärmast avses militära synpunkter och förhållanden som är av vikt förcivilförsvaret. Det uttalades vidare att befintliga lillgångar på uran kannödvändiggöra villkor om alt endast en viss mängd uran får användas ien reaktor samt att en reaktor skall ligga pä visst avstånd från närmastebebyggelse. Prop.1983/84:60 88 Somtidigare har anförts (under 3 §) inriktas lagstiftningen pä kämenergiområdetnu på att ta tillvara säkerhets- och strålskyddsfrågor vid kärnkraftensutnyttjande och dess användning för fredliga ändamål. Något behov av att genomdenna lagstiftning verka för kärnkraftens utnyttjande föreligger däremot inte.Vad gäller lokaliseringen av en anläggning iakttas de ohka intressen som därvidaktualiseras genom bl.a. byggnadslagstiftningen. För övrigt är någonytterligare lokalisering av kärnkraftverk i inte aktuell, men väl olikalager och slutförvar. Vidare ombesörjer kraflinduslrin själv tillgången avkärnbränsle, vari även ingår beredskapslager för kristid. Såvitt är känt harvillkor med hänsyn fill allmän synpunkt heller aldrig uppställts. Det framgårav det nu sagda att skäl saknas atl överföra rekvisilet till den nya lagen.Rekvisilel har därför utgått. 9§ I fråga om anordningar för kämteknisk verksamhet som är av betydelse fränsäkerhetssynpunkt får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmermeddela föreskrifter om provning, konlroll eller besiktning. Regeringeneller den myndighet som regeringen beslämmer får också meddela föreskrifter omavgifter för sådan provning, kontroll eller besiktning. Iparagrafen, som saknar motsvarighet i atomenergilagen men svarar mot 11 §kommiltéförslaget, bemyndigas regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer atl ge föreskrifter om provning, kontroll eller besiktning samlavgifter härför. Bestämmelserna stämmer överens med atomlagstiftningskommitténsförslag vilket godtagils eller lämnats utan erinran vid remissbehandlingen. Bakgmndentill bestämmelserna är följande. Enviktig del av säkerhetsarbetet vid en kärnteknisk anläggning är att förebyggaskador och haverier genom provning och konlroll av anläggningens vitala delar.F.n. sker sådan provning för varje enskild anläggning enligl SKLs förelägganderörande säkerheten hos tryckbärande komponenter, tryckkärl. I dessaförelägganden, som bl. a. baserar sig på svenska och utländska normer,uppställs krav på kvalitetssäkring, egenskaper, konslmklion, konlroll ochprovning. En omfattande provning av tryckkärl, rörledningar ochlyftanordningar sker också enligt föreskrifter som utfärdas avarbetarskyddsstyrelsen. Dessa föreskrifter gäller för all industriellverksamhet i landet och är en grundval för SKLs föreläggande. Hämtöveruppställer inspektionen vissa tilläggskrav. Provningsverksamheten avseendetryckbärande komponenter till kärnkraftverken sker vid en särskildkärnkraftsavdelning inom AB . Denprovnings- och kontrollverksamhet som utgår från SKLs förelägganden i enskildafall är inte officiell provning och lagen (1974:896) om riksprovplatser m. m.är inte direkt tillämplig. Officiell provning föreligger enligt denna lagendasl om provningen är föreskriven i lag eller annan 1983/84:60 89 författning.Den officiella provningen skall utföras vid riksprovplats, om ej annat ärsärskill föreskrivet. Riksprovplatsen skall vara ett organ som kan antas ulföraofficiell provning på ell opartiskt och kunnigt sätt. öververksamheten vid riksprovplats är frän den statens mäl- ochprovräd. AB är riksprovplats för tryckkärl ochlyftanordningar. Att riksprovplatsen i praktiken svarar för provning vidkärnkraftverken beror pä att della beslutats i varje särskill fall. Vidremissbehandlingen av kommitténs förslag har arbetarskyddsstyrelsen anfört attden föreslagna bestämmelsen medför att generella föreskrifter kan utfärdas ochprovnings- och kontrollverksamheten bli officiell. Delta är enligt styrelsenlämpligt med hänsyn till att de säkerhetskrav som behöver ställas ikärntekniska sammanhang för alt förebygga en radiologisk olycka ofta är merlångtgående än vad som krävs från allmän arbetsmiljösynpunkt. Del är också iöverenskommelse med styrelsens föreskrifter (AFS 1982:11) om tryckkärl m.m.där undantag från tillämpligheten görs för sådan tryckbärande anordning somfinns i kärnkraftsanläggning och för vilken SKI utfärdat föreskrifter.Styrelsen fömtsätter härvid att de föreskrifter som kan komma all utfärdas ikärntekniska sammanhang alltid ställer krav på lägst samma skyddsnivå somstyrelsens föreskrifter innebär. Sådana anordningar som inte specielltregleras i föreskrifter på det kärntekniska området och andra förhållanden somrör arbetsmiljön pä ett arbetsställe där kärnteknisk verksamhet bedrivs,regleras och är föremål för tillsyn enligl arbetsmiljölagen. Desamordningsbehov som här kan föreligga bör liksom tas om hand genomformella remissförfaranden i samband med fillståndsprövning samt genom samrådmellan myndigheterna. , som är central förvaltningsmyndighet för officiellprovning m.m., uttrycker tillfredsställelse med förslaget om att provningen kanbli likformig och i enlighet med den lagstiftning som reglerar den officiellaprovningen. Genombemyndigandet i denna paragraf för regeringen eller den myndighet somregeringen beslämmer att ge föreskrifter om provning m. m. kan lagen omriksprovplatser m. m. bli tillämplig. Det sker om regeringen eller myndighetenmed stöd av bemyndigandet föreskriver provningstväng i författning. Genom alltillsynsmyndighetens normer och anvisningar ges som rättsligt bindandeföreskrifter kommer ansvaret för provningsverksamheten på del kärntekniskaområdet att automatiskt vila pä riksprovplatsen i den ordning som gäller förofficiell provning och provningsverksamheten att stå under mät- och provrädetstillsyn. Enliglmin mening bör provnings- och kontrollverksamheten omfatta tryckbärandekomponenter fill kärntekniska anläggningar samt behållare för transport avkärnämnen och kärnavfall när det är av betydelse för säkerheten. Vad särskiltgäller provning av Iransportbehällare synes dock 1983/84:60 90 provnings-och kontrollverksamheten närmast böra ske i form av granskning av konslruktionoch tillverkning. Däremot bör bedömningen av transportkolli, dvs, emballage ochinnehåll, inför enskilda transporter bl. a. med hänsyn till kriticitetsriskenförbehållas tillsynsmyndighet pä kärnenergiområdet. Detkan nämnas att den nuvarande lagstiftningen om officiell provning f. n. sesöver av ulredningen (I 1982:01) om riksprovplalssystemet. Allmännaskyldigheter för en innehavare av tillstånd 10§ Den som har tillstånd till kärnteknisk verksamhet skall svara för atl de åtgärder vidtas sombehövs för 1. atlmed hänsyn lill verksamhetens art och de förhållanden under vilka den bedrivs upprätthålla säkerheten, 2. alt på etl säkert sätt hanteraoch slutförvara i verksamheten uppkommet kärnavfall eller däri uppkommetkärnämne som inte används på nylt, och 3. atl på elt säkert säll avvecklaoch riva anläggningar i vilka verksamheten inte längre skall bedrivas. Punkten1 saknar motsvarighet i gällande bestämmelser. Punkterna 2 och 3 har sinmotsvarighet i 1 § 1 och 2 finansieringslagen. Paragrafen överenstämmer med 12§ i kommitténs förslag. Motiven för bestämmelserna i denna paragraf harredovisats i avsnitt 5.3.1. Punkten1 har, som angetts i avsnitt 5.3.1.2, i huvudsak utformats med 10 § förstastycket strålskyddslagen som förebild. Enligt den paragrafen åligger det envarsom bedriver radiologiskt arbete all vidta alla åtgärder som behövs för skyddmot strålning. Bestämmelsen i förevarande paragraf tar sikle på säkerheten vidkärnteknisk verksamhel och ålägger en Ull-ståndsinnehavare att inte bara följade villkor och föreskrifter som uppställts av regeringen ellertillsynsmyndigheten (SKI) utan även alt själv vara verksam för att vidta allade åtgärder som behövs för alt upprätthålla säkerheten. Innebörden av begreppetsäkerhet anges i 4§. Punkterna2 och 3 gäller, liksom punkten 1, inte bara innehavare av kämkraftsreaklorer,ulan alla som har tillstånd till kärnteknisk verksamhet. Enligt 1 § 1finansieringslagen avser reaktorinnehavarens ansvar använt kärnbränsle ochradioaktivt avfall som härrör från detta. I milt förslag hartillslåndsinnehavarnas ansvar utvidgats till att avse allt kärnavfall somuppkommer i verksamheten. Tillståndsinnehavarnasansvar enligt punkterna 2 och 3 innebär, på molsvarande sätt som gäller enligtfinansieringslagen, en skyldighet atl vidta alla de åtgärder som behövs för atluppkommet kärnavfall och kärnämne som icke återanvänds skall kunna hanleras ochslutförvaras på ett säkert sätt och atl den anläggning, i vilken verksamheteninle längre skall bedrivas, avvecklas och rivs på etl säkert sätt. a. elt ansvar för atl klarlägga vilka ålgärder som behövs och hur dessaåtgärder skall kunna vidtas. 1983/84:60 91 Somangetts i avsnitten 5.3.2.1 och 5.3.2.2 måste de krav som ställs påomhändertagande av kärnavfall med nödvändighet vara mycket långtgående medhänsyn till säkerhet och strålskydd. Detsamma gäller i fräga om avveckling ochrivning av en anläggning. I denna skyldighet ingår även en fullständigdemontering och bortforsling av l.ex. en reaktor och övriga anordningar somingår i reakloranläggningen. I det ansvar som enligtförevarande paragraf åläggs reaklorinnehavare och övriga innehavare avtillstånd fill kärnteknisk verksamhet ingår att svara för de faktiska kostnadersom behövs för avfallshanteringen.