prop · G703107 · 1983-12-31 00:00:00 — Även Landstingsförbundetanser del angeläget atl DASIS-projektel slutförs. SPRI hälsar vidare med slor tillfredsställelse STU:sinitiativ till ett flerårigt ramprogram för utveckling av kompelens avseendemedicinsk informationsbehandling. anser denväxande andelen åldringar i den svenska befolkningen som det överskuggandeproblemet inom svensk sjukvård. Högskolan anser därför att det är en svaghet iSTU-perspeklivet att det inle pä något samlat sätt redovisas åtgärdsförslagämnade att minska åldringsproblemet. Prop.1983/84:107 Bilaga 9 Industridepartementet 112 Avfallshanleringoch ålervinningsleknik bedöms av flera såsom ell område vilket bör prioriterashögre, åtminstone om alternaliv två inte genomförs. Bland dessa ålerfinns SNV,, BFR och LO. SNV anser alt programförslaget om behandling av avloppsvattenoch avfall samt återvinning har fåll en något kort rubrik men alt innehållet isjälva programmet emellertid är i linje med verkels uppfattning. Detta dockunder förutsättning alt alternativ två genomförs. Äveninom områdel massa- och pappersteknik finner SNV del angeläget all STU ävenfortsättningsvis avsätter medel lill särskild miljövårdssatsning. BFR anseratl del inom programförslaget lill träleknik saknas ett stort området - mögelpå virke. Rådet anser all luflförsurningens inverkan på växande träd och lagratvirke ur mögelbenägenhetssynpunkt bör uppmärksammas. Å andra sidan anser CTHatt träleknik och angränsande områden kan tonas ned något. FFAanser alt flygindustrin och den flyglekniska forskningen behandlas relativtsummariskt i planen. Forsknings- och utvecklingsinsatserna bör ses medutgångspunkt i den tillväxtpolential som svensk flygindustri har. Utvecklandetav tekniskt avancerade projekl är inle möjligt utan lillgång lill de kunskaperoch den kompetens kvalificerad forskning ger. Vidare pekar FFA på den slorapositiva effekt som flygindustrin har från bl.a. teknikspridningssynpunkl inomden kvalificerade verkstadsindustrin. Ett genomförande av alternativ ett synesförutsätta all svensk flygindustri på sikl avvecklas. Mol bakgrund av dellaanser FFA all STU:s förslag avseende ramprogram för flygteknisk forskning ärklart otillräckligt som stöd åt den civila flygindustrin. Mineralresurs-och geoteknik inom delprogrammel leknikområden och programmetkunskapsutveckling bör enligt SGU genomföras enligt allernaliv två. Delta medhänsyn till det behov som föreligger all vidareulveckla och bredda den svenskamineralinduslrin. BFR anser alt programförslaget inom mineral- och geoteknikär bra och väl samordnat med BFR:s verksamhel. Defackliga centralorganisationerna LO och TCO framhåller vikten av attarbetsmiljöaspeklerna - också de sociala och psykologiska - beaktas i allaprojekt redan när dessa planeras. Arbetarskyddsstyrelsen anser del synnerligenangelägel atl stöd ges lill kunskapsutveckling som kan leda lill en förbällringinom områdel transportteknik i avseende på säkerhet och miljö. Slyrelsen villäven understryka atl STU bör verka för att ny leknik kan utnyttjas för atlförse handikappade med bästa möjliga hjälpmedel i arbetet. Även inom områdetlivsmedelsteknik anser slyrelsen att del är angelägel alt arbetsredskapulvecklas, som minskar olycksfrekvensen inom bl.a. slakterier.Handikappinstitutet anför alt de lillsammans med STU f.n. utarbetar ettramprogram för FoU inom handikappteknik och all detta område saknar fastabasresurser inom högskoleorganisationen. Inslilutel finner del tilltagnabudgetutrymmet som knappt tilltagel. 1983/84:107 Bilaga 9 Industridepartementet 113 6 Kunskapsutveckling, grundforskning och tillämpadforskning Flera remissinslanser berör de salsningar som STU gör inomhögskolan. Enighel råder därvidlag om att dessa insatser är av stor vikt. FOAanser dock alt del är av cenlral vikt att STU hela liden balanserargrundforsk-ningsslödel emol de länkbara tillämpade forskningsaktiviteterna,vilka är av intresse ur sektormyndigheternas perspektiv. Lundsuniversitet uttrycker oro för att andelen resurser för kunskapsulveckling, avdet lolala anslaget för teknisk forskning och utveckling, minskar i STU:sförslag /85-1986/87. UHÄ anser all de STU-medel som avsesför långsiktig kunskapsuppbyggnad bör ulgöra en rimlig andel av de medel somsammanlagt under en viss lid anvisas av STU för forskning inom högskolan. CTHanser alt det är av största vikl atl den andel av STU:s lotala forskningsbudgetsom går till långsiklig kunskapsulveckling och leknisk grundforskningfortsätter att öka. /SR har uttryckt likartade åsikter. STU använder ramprogram för alt planera insalser över en flerårspe-riod.Della planeringsförfarande får slöd i remissvaren. t.ex.anser det vara en utomordentlig stöd- och arbetsform. Dock framhåller UHÄ ochLunds universitet atl löptiden bör vara längre och ges en vid avgränsning.Detta gäller främst då avsikten är all bygga upp kunskaper och kompelens inomhelt nya områden. I dessa fall bör minst ett tioårsperspekliv användas. IVA framhåller atl grundprincipen för ramprogrammen förkunskapsutveckling är alt de skall vara strikt tidsbegränsade. 1 särskildafall kan ramprogram, som synes vara speciellt lovande men oavslutade vid programmetsformella slut, tillålas fortsätta i ett nyll ramprogram inom samma ellermodifierat ämnesområde. UHÄ å andra sidan anser alt vid nedskärning eller avvecklingav ramprogram bör STU la slor hänsyn lill vad som enligl högskolemyndigheternasbedömningar av inomvetenskapliga skäl eller med hänsyn lill utbildningens behovler sig angelägel. innebär all STU i vissa fall enbart av dessa skäl börvara berett atl under en begränsad lid anvisa medel för atl upprätthålla förhögskolan värdefull kompelens i avvaktan på att högskolan genomomprioriteringar eller på annal sätt skapar ekonomiskt ulrymme för alllångsiktigt lillvarala sådan kompetens. CTH anser au försiktighet bör iakttagasvid uppslartning och avveckling av ramprogram. Dels binds STU:s rörliga medelupp i en icke önskvärd omfattning, vilkel kan få negativa återverkningar påandra vetenskapsområden. Dels bör vid avveckling av ramprogram ulrymme finnasför att ulnyllja den uppbyggda kompelens som skett t. ex. iform av forskarinilierade projekt. CF påpekar atl en belydande flexibilitet måste finnasfortlöpande i det prakliska genomförandet av salsningen på kompetensuppbyggnadinom olika kunskapsområden. Dä ell teknikområde prioriteras och någon typ av 8 1983/84. Prop.1983/84:107 Bilaga 9 Industridepartementet 114 programulformas bör långtgående beredskap bibehållas för atl genom omdispositioneranpassa inriklning, tonvikt och nivå efler den internationella utvecklingen. Sedanlång tid har, främst bland forskare inom de lekniska fakulteterna, förls endiskussion om behovel av ell lekniskl forskningsråd. I förs endiskussion med viss anknylning lill denna fråga. UHÄ anser atl en lekniskforskningsrådsfunkiion skall ha ell arbetssätt liknande det för NFR medvelenskapliga ledamöter utsedda av vetenskapliga församlingar, där ledamölernaansvarar för och beslutar om resursfördelningen efter velenskapligavärderingar och kvalitetsaspekter. Del eventuella rådets adminislrativaförankring finner UHÄ mindre betydelsefull. Flera högskolor och universileldäribland KTH och , har framfört en likarlad syn på denlekniska rådsfunklionen. CTH anser all råds-funktionen skall inrättas inom STU. FRNanser atl ett forskningsråd med en slällning mellan STU och NFR knappast skullelösa de gränsdragnings- och ansvarsproblem som alltid kommer atl finnas.Nämnden anser därför all del mol denna bakgrund inle finns anledning all vidtanågra organisatoriska förändringar vad gäller ansvarel för teknisk forskning.Vad som kan och bör diskuteras är avvägningen mellan STU:s olika slödformer.NFR anser atl STU:s anslagsframställning visar aU STU är väl medvetet om deproblem som är förknippade med beslut om slöd lill teknisk forskning. Därför ärdet viktigl atl STU använder forskare som beslutsfattare, inte sinahandläggare. Delta säkrar en god förankring i forskarväriden och utgörsamtidigt den bästa garanlin för uppehållande av kvalileten. CFframhåller som sin mening alt det, trots de brisler som finns, inte börinrällas någol nytt medelsfördelande organ. Bristerna bör avhjälpas inom ramenför den befintliga organisationen. TCO framför likartade synpunkler. IVA anserall forskningsrådsfunktionen tillhör en av STU:s främsta uppgifter. Denkollektiva forskningen som samarbetsform mellan å ena sidan slalen och ä andrasidan ell anlal företag bedöms av STU såsom alll viktigare då den framlidakaraklären av teknisk FoU alltmer blir sådan alt företagsgemensammaforskningsresurser får en ökad betydelse. SAMKO instämmer kraftfullt i dettaoch konstaterar atl företag trots de ekonomiskt bistra lider som har varil, iökande omfattning engagerar sig i den kollektiva Prop.1983/84:107 Bilaga 9 Industridepartementet 115 forskningen.Belräffande STU:s ambition atl eftersträva all få deltaga i arbetetmed att ulforma förslag lill ramprogram för kollekliv forskning förulsällerSAMKO alt STU:s kunskaper om näringslivets forskning och forskningsbehovdärigenom kommer atl öka. SAMKO tror dock inte all det är lämpligl atl STUlägger synpunkter på detaljutformningen av ramprogrammen. Vidare finner SAMKOden nya principen för finansieringen av ramprogrammet, dvs. en delning mellaninlressentsam-manslulningaroch staten, som tillfredsställande. De kollektivaforskningsinstituten framhålls vidare av bl. a. CF och BFR. RRVsläller sig frågande lill STU:s förslag att redovisa slödel lill kollektivforskning i sin helhet i program 1. Detta förefaller inle förenligt medstatsmakternas önskan alt programindelningen skall ulgöra en styrmöjlighet. Ifrågan vad gäller slöd lill uppfinnare och uppfinningsverksamhel finner SUF detbeklagligt alt STU inle skiljl insalserna för uppfinningsfasen frånproduklulvecklingsfasen i innovationskedjan. Detta hade enligt föreningen gjortdel möjligt all yttra sig över STU:s intentioner vad gäller insatserna föruppfinnandel som sådanl och egentlig uppfinningsuiveckling. En ungefäriiguppskattning ger dock, enligt SUF, vid handen all andelen för anslagsområdetprodukt- och uppfinningsuiveckling utgör mindre än en procent av STU:s lotalasatsning på teknisk FoU. Enligt SUF:s uppfallning är inte denna fördelningrimlig med hänsyn lill behovet av nyskapande verksamhet och då främstproduktförnyelse. SUF anser det vidare förvånande all STU inte ianslagsframslällningen särskilt markerat en salsning på slipendier lilluppfinnare. Teknikupphandlingsom offenllig stödform bedöms posilivl av flera remissinslanser.Landstingsförbundet anser alt erfarenhelerna, från den mellanLandstingsförbundet och STU gemensamt bildade stiftelsen förteknikupphandling och produktutveckling, är goda. Svenska kommunförbundetpekar på det tjugotal leknikupphandlingsprojekt, som samarbelel mellan STU ochSvenska kommunförbundet, har resulterat i. Dessa projekl har enligt förbundetrönt slort inlresse och engagemang i kommunerna. IVA vill starkt understrykaall ökade insatser, genom teknikupphandling, från STU:s sida inle kan ersättaåtgärder hos de presumtiva teknikupphandlande offentliga myndigheterna själva.Teknikupphandling mellan företag bör ej motivera särskilda insatser från STU. Prop.1983/84:107 Bilaga 9 Industridepartementet 116 Industriförbundetanser alt statsmakterna bör medverka lill en sådan ordning altleknikupphandling ges en prioriterad slällning vid behandlingen avmyndigheternas anslagsframställningar även om generellabesparingsin-slruklioner råder. Förbundel ser vidare posilivl på alt STUframdeles kommer alt kräva ett större engagemang, och inte bara allmäntintresse, från deltagare i framlida insalsområden. TCO välkomnar STU:s ambitioninom teknikupphandling och anser all olika lösningar i anslulning till enibland tidspressad leknikupphandlingsprocess bör sökas genom att merlångsiktiga förslag eller radikalt annoriunda lösningar ges slöd. FOAslutligen anser all STU:s verksamhel inom leknikupphandlingsom-rådel behöverförslärkas i två avseenden; dels befogenheter aU tillsammans med SIND skapaöverblick av möjliga slörre gemensamma behov av upphandling av resp.teknikupphandling för den offentliga sektorn, dels ökade möjligheter att verkaför att leknikupphandlingsprojekt genomförs där särskill produktionskapaciteteni landel utnyttjas eller ulvecklas. Insalser på della område kan enligl FOA gemyckel slor utdelning inle minsl om de kopplas lill gemensammaforskningsinstitut inom kollekliva forskningsinstitut eller nationella programlyp NMP. Dådet gäller det internationella ulbylel av erfarenheler understryker IVA att delär företagen, myndighelerna resp. forskarna själva som har det ytterstaansvaret för delta. Kontakter på överordnad myndighetsnivå i andra länder harbara begränsad betydelse och bör ej överbelonas. Förslagetall inrätta ett speciellt stipendieprogram för forskares vistelse utomlandsbemöts positivt av /SR, IVA, och . /SR anser aUbetydelsen av impulser ufifrån inte nog kan betonas. Erfarenheter från atl habedrivit forskning utomlands berikar inle bara stipendiaten utan ocksåforskningen vid svenska inslitulioner. STATTkonstaterar att del är viktigl för STU att aktivt driva internationellkontaktverksamhet. Men eftersom deras och STU:s ambitioner i vissa fallsammanfaller är det mol denna bakgrund angelägel att ansvarsområdena ocharbetsfördelningen för STATT:s verksamhet i relation fill STU:s inlernalionellaverksamhet klart definieras för au största möjliga effektivitet skall uppnås. 12 Samordning och samråd med andra myndigheter och organisationer Detnationella mikroelektronikprogrammet ulgör en för svenskt vidkommande delvisny planeringsteknik. Denna teknik släller slora krav på Prop.1983/84:107 Bilaga 9 Industridepartementet 117 samrådsförfarandemellan olika myndigheler och organisationer. Samrådet är ofta informellt.Formerna för samarbete med STU berörs i flera remissvar. FOA efterlysernärmare kontakter mellan statliga verk och myndigheter för all kartläggamöjligheterna till gemensamma aktiviteter t.ex. i form av nationellaforskningsprogram eller teknikupphandling. FOA pekar även på atl anstaltenfinner del väsentligt au STU vid planering av FoU-insalser vidgar sinsystemsyn till att omfatta flera myndigheler, samhällsseklorer ochorganisationer än vad som f.n. synes vara fallet. Televerketanser att det finns anledning för STU att då del gäller planering inomframtida informalionsleknologisatsningar samråda med på ett myckeltidigt stadium - lika tidigt för som för annan myndighet. Enautomatik för ett sådant tidigt samråd vore önskvärt. Åven LO önskar ett samrådsförfarandeinom informalionsleknologiområdel. Andramyndigheter och organisationer som pekar på viklen av ett samrådsförfarandevid planering av framlida insalser är bl.a. NFR inom materialvetenskap, 5yVVinom miljövård och BFR inom avfallshantering. 13 Ansvarsfördelning mellan STU och UHÄ Medhänvisning lill all sektorsmyndigheierna själva har ell planeringsansvar ochfinansiellt ansvar för att tillgodose sitt behov av långsikligkompetensuppbyggnad anser UHÄ atl STU har ell särskill ansvar för atl deforskningsmedel som STU anvisar lill högskolan används på ett med hänsyn lillhögskolans samlade uppgifter ansvarsfullt sätt. Eftersomen stor del av högskolans resurser kommer via STU är det naturiigt all fråganom ansvarsfördelning mellan högskolan och STU berörs av flera remissinstanser.UHÄ finner det självklart att STU har en särskild skyldighet att tillse attmedlen från STU till högskolan används på ett med hänsyn lill högskolanssamlade uppgifter inom utbildning och forskning ansvarsfullt sätt. UHÄinstämmer med STU att den rådande principiella ansvarsfördelningen bör beslå.Denna innebär all UHÄ som cenlral myndighet för högskolan har del övergripandeansvaret för att högskolor inom givna ekonomiska ramar ulvecklas på ettbalanserat säll med avseende på samlliga ålagda uppgifter. STU:s uppgifter inomhögskolan uppfattar UHÄ så, att STU med hjälp av tidsbegränsade anvisningar avforskningsmedel skall medverka till alt sådana kunskaper och sådan kompetensutvecklas, som enligt STU:s och statsmakternas bedömning är av långsiktigtsammhälleligt intresse, främst inom det industripolitiska områdel. Härvidförutsätter UHÄ all förefintliga informella kontakter mellan STU och UHÄytteriigare utvecklas. MFRanser all en expansion av STU:s resurser inte får ske på bekostnad av enutebliven expansion av forskningsrådens resurser. NFR menar att balansenfordrar atl en eventuell anslagsökning lill STU också erfordrar en Prop.1983/84:107 Bilaga 9 Industridepartementet 118 motsvarandeuppräkning av anslagen till högskolan och forskningsråden. CFoch IVA har i sinaremissvar framfört likartade synpunkter. anser alt en av anledningarna lill STU:s ökande anslagsbehovfinns inom högskolesystemet. Högskolan har enligt förbundel inte förmått byggaut forskningssystemet i takt med industrins behov. STU:s forskningsanslag harinle bara kommit att bli en förnyelse-faktor ulan har också i ökandeulsträckning tvingats ta ansvar för permanent forskningsverksamhet, som bordefinansieras inom högskolans basresurser. Högskolans finansieringsmekanismerhar dock, enligl , uppenbarligen svårt att tillräckligtsnabbt omfördela medel i takt med teknikens och naturvetenskapernas utveckling. Ifråga om de lånevillkor som är förknippade med vissa projektstöd från STU anserDSH att ränle- och återbelalningsvillkoren vid de s.k. villkorslånen bör sesöver och alt slalen tar på sig ett större finansiellt risktagande, specielltvid tidskrävande ulveckling och marknadsföring av nya produkter. 1983/84:107 Bilaga 9 Industridepartementet STU:sförslag till Näringsbidrag för innovatörer. Idébidrag kan ges tillkreativa personer och innovativa grupper/småförelag. I princip skallidébidraget kompensera för en persons lönebortfall och smärre utgifter under entidsperiod. Storlekoch Beloppet är . per idébidrag och år. lidsomfattning avserperioderna , eller . Normalt bör beslutet avse . Omsynnerliga skäl föreligger kan idébidraget föriängas. Maximalt kan idébidragutgå under med nytl beslut minsl (3 gånger ). Fördelningoch Konstruktionen av idébidraget är aU . avser täcka bortfall avlön beskattning ochsociala avgifter och . skall användas för resor, experiment m.m.Idébidraget skall likställas med näringsbidrag. Även ersättning för de direktalevnadskostnaderna skall beskattas. Idébidrag söks i regel pånormalt sätt. I ansökan skall framgå personens/ gruppens meriter beträffandeidé- och innovationsutveckling. Sökanden bör också ange lämpligareferenspersoner. Undanlagsviskan idébidrag utgå på initiativ från STU. Mollagaren,enskild person, grupp eller förelag skall vara seriös, kreativ och skickliginnovatör. Stödel bör utgå att mollagaren kan bearbeta sina idéer så långt att de kan fortsätta inormal projektform och finansieras på normall sätt, helst av andra än STU. Om mollagaren är enenskild person, som innehar anställning hos en organisation eller företag skallvederbörande ha begärt och erhållit tjänstledighet. (Gäller ej innovativasmåföretag). Prövningsförfarandebör vara uppbyggt på en prövning av dels personkompetensen, dels idéerna.Härvid är angivna referenspersoner av stor betydelse. Idébidragetshuvudsakliga syfle är all tillåta en person/grupp att ulveckla sina egna idéer.Dock har samhällel via STU också inlresse av all kreativa personer är verksammainom vissa prioriterade områden, exempelvis . Därför börminsl 5 idébidrag kopplas fill sådana områden. 1983/84:107 Bilaga 9 Industridepartementet Minst 5 idébidrag ärstyrda lill prioriterade områden. Minst 10 idébidrag är obundna. Efter några årinträder jämvikt varvid 1520 idébidrag utbetalas vilkel motsvarar en budgel av3-4 milj. kr./år. Beslutsordning beslutas iSTU:s styrelse. Beslutsfattande bör dock harmoniera så långl som möjligt medSTU:s normala beslutsordning. Särskild referensgrupp med utomstående personerföreslås inrältas för beredning av beslut. För att stöttaidébidragsmotlagarna inrättas en särskild stödgrupp om 3-5 personer med uppgiftall vara en relevant samtalspartner i olika frågeställningar. Prop.1983/84:107 Bilaga 9 Industridepartementet 121 Sammanfattning av och sammanställning av remissyttrandenöver underlag för planering av energiforskningen efter frånSTU, TFD, BFR, NE, Efn, NFR och Studsvik Energiteknik ÄB 1 Sammanfattning av planeringsunderlaget .................. 122 1.1................................................................................. Inledning 122 1.2 Energianvändning i industriellaprocesser m.m........ 123 1.3 Energianvändning för iransporleroch samfärdsel . 1.4 Energianvändning för bebyggelse .......................... 126 1.5 Energilillförsel........................................................... 129 1.6 Långsiklig energileknikforskning(LET)...................... 134 1.7 Allmänna energisyslemsludier.................................. 135 1.8 Energirelaterad grundforskning ............................... 135 1.9 Energiforskningsnämndensplaneringsunderiag för energiforskning efter 138 2 Sammanslällningav remissyttrandena.......................... 144 2.1 Remissinstanserna ................................................ 144 2.2 Allmänna synpunkler................................................ 144 2.3 Programmets omfattning m.m.................................. 149 2.4 Energianvändning i industriellaprocesser m. m....... 153 2.5 Energianvändning för transporteroch samfärdsel 156 2.6 Energianvändning för bebyggelse ......................... 158 2.7 Energitillförsel........................................................... 163 2.8 Allmänna energisyslemsludier.................................. 174 2.9 Övrig långsiklig forskning ochgrundforskning ........ 176 2.9.1 Energirelaterad grundforskning........................ 177 2.9.2 Ny kärnteknik................................................... 180 2.9.3 Fusionsenergi .................................................. 181 Prop.1983/84:107 Bilaga 9 Industridepartementet 122 1 Sammanfattning av planeringsunderlaget Programorgan inom huvudprogrammet Energiforskning ärtransporl-forskningsdelegalionen (TFD), naturvetenskapliga forskningsrådet(NFR), statens råd för byggnadsforskning (BFR), energiforskningsnärnnden (Efn),styrelsen för leknisk ulveckling (STU), statens energiverk saml . Regeringen beslulade den 8juni 1982 atl uppdra åt STU,TFD, BFR, Efn och NFR atl senasl - Efn belräffande visslunderlag dock senast den 1 augusli 1983 - redovisa underlag för planering avenergiforskningen efter . Regeringens uppdrag innebar att programorganen skulleredovisa fyra planeringsalternaliv, nämligen: snabb avveckling (alternativ 1),reducerad nivå (allernaliv 2), oförändrad ambiiionsnivå (alternativ 3) samtforcering (allernaliv 4). För de olika planeringsalternativen skulle insalsnivånberäknas enligl följande. För planeringsallernativet Snabb avveckling skullebudgetramen väljas för varje delprogram/programelement av programorganel. Förplaneringsallernativet Reducerad nivå skulle budgetramen för ett helt programväljas så all den motsvarade en årlig minskning av slödel medutgångspunkt från /84. För planeringsallernativet Oförändradnivå skulle budgetramen för hela programmel väljas så atl den motsvarade enoförändrad real ekonomisk nivå med ulgångspunkl från budgelårel 1983/84 med enanlagen inflalion om . För planeringsalternativet Forcering skullebudgetramen väljas för varje delprogram/ programelemenl enligt resp.programorgans bedömning. Regeringens uppdrag innebar vidare alt Efn i visstunderlag skulle redovisa sin samlade syn på uppläggning och resursramar m. m.för de olika delområden som enligl Efn:s bedömning bör ingå i en väl avvägdslallig salsning på energiforskningen efter . Redovisningenskulle avse flera alternativa ambilionsnivåer, där minsl en nivå skulleinnebära en i reala termer minskad ekonomisk omfallning av del slatliga stödellill forsknings- och utvecklingsinsatser inom energiområdet i förhållande lillvad som gäller för Ireårsperioden /82-1983/84.