prop · G70316 · 1983-12-31 00:00:00 — I lagtexten har inte närmare angetts till vem mäklarenskall tillhandahålla den skriftliga beskrivningen av fastigheten. Avsikten äratt den skall hållas tillgänglig åtminstone för dem som mera allvarligtspekulerar på att förvärva fastigheten. I beskrivningen skall anges vem som äger fastigheten ochvilka inteckningar, servitut och andra rättigheter som belastar den.Beträffande dessa uppgifter kan hänvisas till specialmotiveringen till 11 §. Att beskrivningen också skall innehålla uppgift omfastighetens benämning, taxeringsvärde och areal torde inte vålla någrasärskilda problem beträffande fastigheter och tomträtter. Tillämpningen avbestämmelsen vid förmedling av bostadsrätter eller byggnader på annans mark fåranpassas efter de förhållanden som gäller beträffande sådan egendom. En exakta ålder kan ibland vara okänd. I sådanafall är det givetvis tillräckligt att den skriftliga beskrivningen innehålleren ungefärlig uppgift om åldern. Byggnadens storlek kan lämpligen preciserasgenom en uppgift om bostadsytan och antalet rum. Byggnadssättet kan i de flestafall anges genom en mer allmän beskrivning. Av denna bör framgå byggnadensgrundförhållanden, väggarnas ytterbeklädnad, takbeklädnad, uppvärmnings- och VVS-förhållandensamt annat som i det särskilda fallet är av intresse. Mäklaren kan i de flestafall få de behövliga uppgifterna från säljaren. Om omständigheterna inte geranledning till annat, bör han ha rätt att lita på att de är korrekta. Skyldigheten för mäklaren att upprätta en skriftligboendekostnadskalkyl gäller, liksom enligt första stycket, bara ikonsumentförhållanden. Till skillnad från vad som gäller beträffande denskriftliga beskrivningen av förmedlingsobjektet skall boendekostnadskalkylenvara inriktad på just den spekulant som står i begrepp att förvärva dettaobjekt. Det är givetvis en fördel om mäklaren dessutom tillhandahåller samtligaspekulanter en schablonmässigt utformad kalkyl som kan ge en ungefärlig bild avboendekostnaden för olika kategorier köpare. Själva lagtexten innehåller ingen anvisning om hurberäkningen för den aktuelle köparen skall utföras. Avsikten är emellertid attden skall utformas efter mönster av de kalkyler som seriösa mäklare sedan fleraår tillbaka rillhandahåller. Alla kostnader som är av någon betydelse börbeaktas. Kapitalkostnaderna skall anges med såväl amorterings- som räntebelopp.Förekommande låns löptid och räntesats skall uppges. Om tidpunkten för en vissförändring av lånevillkoren är känd, bör denna anmärkas (exempelvis när ettlångfristigt lån skall omsättas eller när ett i inledningsskedet amorteringsfrittlån skall börja amorteras). I kalkylen bör hänsyn vidare tas fill de skattemässigaeffekterna. För aU detta skall åstadkommas måste bl.a. köparens inkomstförhällandenoch tillämplig kommunalskattesats föras in i kalkylen. Kalkylen bör slutligenuppta normala driftkostnader (för bl.a. 1983/84:16 41 värme, vatten, avlopp, sotning. sophämtning ochförsäkring). Boendekostnadskalkylen är främst avsedd att göra den presumtive "" " förvärvaren uppmärksam på om han kan klara av detekonomiska åtagande som förvärvet innebär för honom. Del är därför viktigt allmäklaren gör kalkylen med goda säkerhetsmarginaler samt förser den medvederbörliga reservationer. Köparen måste få klart för sig att de förhållandensom kalkylen bygger på kan ändras och att en ekonomisk reservbehövs för andra förutsebara och oförutsebara utgifter, exempelvis förreparationer, Fastighetsmäklaren skall verka för att köparen ochsäljaren träffar överenskommelse i frågor som behöver lösas i samband medöverlåtelsen. Om inte annat har överenskommits, skall mäklaren hjälpa köparenoch säljaren med alt upprätta de handlingar som behövs för överlåtelsen. (Jfr 3 kap. 6 § i kommittéförslaget) I samband med en överlåtelse uppkommer olika frågor sommåste lösas mellan parterna. Många av dessa är av rent praktisk natur, medanandra kan vara mera komplicerade och gripa in i själva överlåtelseavtalet.Enligt förevarande paragraf har mäklaren en handlingsplikt vid avtalsslutetmellan parterna. Han bör vara aktiv och observant på frågor som måste lösas.Han bör också lägga fram förslag till en överenskommelse som kantillfredsställa båda parterna. Som exempel kan nämnas att säljaren vill friskriva sigfrån ansvar för dolda fel i fasligheten. Mäklaren bör då klargöra för köparenvad en sådan friskrivningsklausul kan innebära för denne för det fall att ettdolt fel senare visar sig i fastigheten. Ett annat exempel är att mäklaren börvara uppmärksam på om någon av parterna rimligen bör villkora köpet. Ett inteovanligt fall är att köpet inte skall vara bindande förrän köparen har fått sinfastighet såld. Eller också görs köpet beroende av att köparen erhåller lån påvissa villkor. I alla dessa fall åligger det mäklaren att klargöraköpevillkorets innebörd och se till att det blir tydligt utformat iköpehandlingen. Enligt andra meningen skall mäklaren hjälpa parterna medatt upprätta de handlingar som behövs. Regeln är dock inte tvingande. Dehandlingar som åsyftas är främst köpekontrakt, köpebrev och likvidavräkningar.Ibland kan parterna behöva få hjälp även med andra handlingar, exempelvisfullmakter och reverser. Om fastighetsmäklaren uppsåtligen eller av oaktsamhetåsidosätter sina förpliktelser enligt 9-13 S§, skall han ersätta skada somdrabbar köparen ' Paragrafen har jämkats något i propositionsförslaget. rop.1983/84:16 42 Om det är skäligt, kan skadeståndet sättasned eller helt falla Specialmotivering 14 § iOrt. Har fasfighetsmäklaren betalat skadestånd till köparen pågrund av skada om denne har tillfogats genom att fasligheten avviker från vadköparen har laft anledning att räkna med, kan mäklaren kräva tillbakaskadeståndet från äljaren i den mån också denne är ansvarig för skadan och delinte är oskäligt tt säljaren i sista hand får bära detta ansvar ensam. (Jfr 4 kap. 5 § i kommittéförslaget) "örsta stycket Den skadeståndsgrundande handlingen har här beskrivits somett åsido-ättande av 9-13 §§. Det följer härav att skadeståndsansvaret kan aktualise-asi situarioner av åtskilliga slag. Åsidosättandet kan givetvis ske genom åvälaktivt handlande som underlåtenhet att handla. Någon mer fullständig genomgång av situationer dåskadeståndsansvaret iktualiseras kan inte gärna komma i fråga. Några exempelskall dock anges. \.v praktiskt intresse är sådana fall där mäklaren har lämnaten oriktig ippgift eller lämnat ett felaktigt råd. Mäklaren ger t.ex. enfelaktig uppgift im realisationsvinstskatt eller ger ett felaktigt besked inågon annan kattefråga. Andra exempel är att han lämnar oriktiga uppgifter om örmedlingsobjektetsstorlek eller beskaffenhet i övrigt. Skadeståndsansva-et kan också aktualiserasnär mäklaren på något sätt har varit försumlig vid ipprättande avköpehandlingarna, t.ex. genom att dessa har fått en bristfällig itformningeller genom att mäklaren har underlåtit att kontrollera en uppgift )m inteckningaroch liknande. För att åsidosättandet av mäklarens skyldigheter skallföranleda skade-tåndsansvar krävs att mäklaren har handlat (eller underlåtitall handla) med ippsåt eller oaktsamhet. Det förutsätts inte att oaktsamhetenär grov eller på innat sätt kvalificerad. Som har anförts i den allmänna moriveringen(avsnitt 1.4) kan dock rent bagatellartade eller ursäktliga misstag frånmäklarens sida )fta inte anses som någon oaktsamhet över huvud taget. Frågan om)aktsamhet föreligger får avgöras med hänsyn till omständigheterna i det mskildafallet och till hur en omsorgsfull mäklare normalt skulle ha handlat i ;ammasituation. Att lämna några andra generella anvisningar för bedöm-lingen ärknappast möjligt. Det får i stället i sista hand överlämnas till lomstolarnaatt från fall till fall avgöra vilka närmare krav som bör ställas på näklaren. Enligt första meningen skall mäklaren ersätta skada somdrabbar köpare ller säljare. Därmed får i detta sammanhang förstås ävenpresumtiva köpare ;ller säljare. En annan sak är att det endast undantagsvistorde kunna örekomma att andra än sådana som har tecknat avtal lider ekonomiskskada ;enom något handlande från mäklarens sida. Ett exempel är dock att näklarengenom något misstag omintetgör en nästan fullbordad försäljning ned påföljdenatt uppdragsgivaren åsamkas merkostnader. Uttrycket skada tar i detta sammanhang sikte på ekonomiskskada. 1983/84:16 43 kan det vara svårt att konstatera om någon ekonomiskförlust har uppkommit Spccialmotivering 14 i till följd av mäklarens handlande.Detta gäller inte minst när mäklaren har lämnat ett felaktigt besked i någonskallerättslig fråga. Som exempel kan nämnas det fallet att uppdragsgivaren pågrund av försäljningen har påförts högre realisationsvinstskatt än som förutsetlsav mäklaren. För all få skadestånd torde uppdragsgivaren bl.a. vara tvungen attvisa att han med kännedom om den verkliga skatten över huvud tagel inte skulleha sålt fasligheten. Även i andra situationer kan det vara svårt att konstateraom någon skada har uppkommit. Dessa frågor får slutgiltigt lösas i rättstillämpningenmed ledning av allmänna skadeständsrältsliga grundsatser. Detsamma gällerbeträffande den i många situationer tveksamma frågan om hur skadeståndet skallberäknas. Enligt andra meningen kan skadeståndet jämkas i vissafall. Som förutsättning för detta har i lagtexten endast angetts att detta ärskäligt. Vid bedömningen bör i första hand beaktas sådana omständigheter somenligt allmänna principer kan föranleda jämkning av skadestånd, t.ex. att denskadelidande har ett medansvar för skadans uppkomst eller storlek. Framför alltdet förhållandet att mäklaren är skyldig att ha ansvarsförsäkring föranlederemellertid att jämkningsregeln bör ges en restriktiv tillämpning. Bestämmelsen ger en mäklare som har utgett skadestånd tillköparen möjlighet att i vissa situationer kräva tillbaka skadeståndet helteller delvis från säljaren. Beträffande skälen för bestämmelsen hänvisas tillallmänna motiveringen (avsnitt 2.4). För att bestämmelsen skall bli tillämplig krävs till enbörjan all det skadestånd som mäklaren har utgett till köparen gäller skada somdenne har tillfogats genom att fastigheten avviker från vad köparen haftanledning att räkna med. Den skada som har tillfogats köparen kan utgöras avantingen s.k. rättsligt fel, rådighetsfel eller faktiskt fel. En ytterligare förutsättning för mäklarens regressrätt äratt inte bara han utan också säljaren är ansvarig för skadan. I vilken månsäljaren har ett sådant ansvar får avgöras med ledning av reglerna i 4 kap.16-19 §§ jordabalken. Ett exempel där både mäklaren och säljaren kan ha ettansvar mot köparen är att de i samförstånd förtiger förekomsten av ett sådantfel. Säljaren torde däremot inte ha något ansvar, om mäklaren heltsjälvständigt och utan säljarens vetskap har lämnat en oriktig uppgift tillköparen om fastighetens skick (se kommitténs betänkande s. 211). Någonregressrätt för mäklaren föreligger alltså inte då, liksom givetvis inte hellerom säljaren har friskrivil sig från sitt ansvar enligt jordabalken. Ålerkrav får enligt bestämmelsen ske bara i den mån detinte är oskäligt att säljaren i sista hand får bära ansvaret ensam. Vad som kananses oskäligt får bedömas från fall till fall. Som ett exempel där ålerkravkan vara oskäligt kan Prop.1983/84:16 44 nämnas att mäklaren medvetet förtiger ett dolt fel ifastigheten som säljaren Specialmotivcring 15 § är ansvarig för men somhan inte känt till. Ett annat exempel kan vara att mäklaren av vårdslöshet harunderlåtit att till köparen vidarebefordra en upplysning frän säljaren om ettför köparen dolt fel i fastigheten. Ersättning för fastighetsmäklarens uppdrag Om inte annat har överenskommits, skallfastighetsmäklarens ersättning beräknas efter viss procent på köpeskillingen(provision) och betalas av säljaren. Mäklaren har rätt till provision endast om avtal omöverlåtelsen har träffats genom hans förmedling mellan uppdragsgivaren ochnågon som har anvisats av mäklaren. Har mäklaren erhållit uppdraget med ensamrätt och skeröverlåtelse inom den lid som avtalals för ensamrätten, har mäklaren dock rätttill provision även om avtal om överlåtelsen inte har träffats genom hansförmedling. I konsumentförhållanden får tiden för ensamrätten bestämmas tillhögst åt gången. (Jfr 2 kap. 2 och 3 §§ samt 4 kap. 1 S i kommittéförslaget) Paragrafen innehåller de grundläggande bestämmelserna ommäklarens ersättning. Av 2 S följer att den inte är tillämplig vid förmedlingav hyra eller arrende. I överensstämmelse med nuvarande rättspraxis har härslagits fast att ersättningen till fastighetsmäklaren som regel skall utges iform av provision. Ersättningen skall sålunda bestämmas efter viss procent avköpeskillingen. Härav följer att ersätlningsrätten blir beroende av att ettavtal om överlåtelse träffas (se vidare specialmotiveringen till andrastycket). I bestämmelsen anges inte vilken procentsats som skalltillämpas vid beräknande av provisionen. Det normala är givetvis att mäklarenoch uppdragsgivaren träffar ett uttryckligt avtal om detta i samband med attmäklaren tar emot uppdraget, I annat fall får den tillämpliga procentsatsenytterst fastställas med ledning av de principer om bestämmande av priset somgäller inom närliggande rättsområden. Tillämpade på förhållandet mellanmäklaren och dennes uppdragsgivare torde nuvarande principer innebära attmäklaren har rätt till provision efter den procentsats som han begär, såvidainte denna betydligt överstiger vad som är gängse pris på marknaden. Rättslägelkan dock på denna punkt komma att ändras med anledning av det pågående arbetetpå ny lagstiftning inom köp- och tjänsteområdena. I Paragrafen har jämkats något i propositionsförslaget. 1983/84:16 45 Bestämmelsen i första stycket innehåller vidare en presumlionför att det Specialmotivering 15 är säljaren som gentemot mäklaren harbetalningsansvaret för provisionen. Detta gäller även om det är köparen somursprungligen har kontaktat mäklaren. Bestämmelsen ger dock möjlighet attträffa överenskommelse om att provisionen i stället skall utges av köpareneller fördelas mellan denne och säljaren. En sådan överenskommelse kan träffasantingen i samband med eller efter överlåtelsen. Det vanliga torde dock varaatt saken görs upp vid överlåtelsen, eftersom ansvaret för provisionen frånparternas synpunkt har ett nära samband med frågan om köpeskillingens storlek.Överenskommelsen om betalningsansvaret måste omfattas även av mäklaren.Säljaren och köparen kan alltså inte ensamma disponera över frågan. Bestämmelsen om att ersättningen skall utges i form avprovision är dispositiv och ger alltså möjlighet för mäklaren ochuppdragsgivaren att komma överens om en annan ersättningsform. Alternativettorde främst vara alt ersättningen skall beräknas e.d. samlutges vare sig uppdraget leder till någon överlåtelse eller ej.Överenskommelser om denna ersättningsform synes ha varit sällsynta i fastighetsmäklarbranschen.För situationen då en sådan överenskommelse har träffats innehåller lagen ingaanvisningar om vare sig sättet att beräkna ersättningen eller vem som skallutge den. Beträffande den sistnämnda frågan torde dock följa av allmännagrundsatser att del i första hand är uppdragsgivaren som har ansvaret förbetalningen. Bestämmelsen anknyter i sak till den praxis som harutbildats beträffande mäklarens rätt till provision vid sedvanliga mäklaruppdrag,nämligen att det fordras att ett avtal om överlåtelse har träffats genommäklarens förmedling mellan uppdragsgivaren och någon som har anvisats avmäklaren. Utförliga redogörelser för denna praxis finns i kommitténs betänkande(s. 127 ff och 293 ff) samt hos , Rättspraxis om mäklarprovision, iSvensk 1970 s. 605 ff. I det följande lämnas en mera översiktligbeskrivning av de förutsättningar för provision som ansetts gälla och som äveni fortsättningen skall föreligga enligt bestämmelsen i detta stycke. En första förutsättning är givetvis att det föreligger ettmäklaruppdrag. ett uppdrag som går ut på att finna en medkontrahent tilluppdragsgivaren. Om uppdraget inte syftar till att förmedla ett avtal utanendast att t.ex. bistå parterna med alt upprätta köpehandlingar, föreliggeringet provisions-grundande mäklaruppdrag. Gäller uppdraget tills vidare -vilket enligt allmänna grundsatser är huvudregeln i fall då bestämd lid intehar avtalats -kan uppdraget när som helst återkallas. Om emellertid ålerkallelsensker först efter det att mäklaren har anvisat en spekulant som senare förvärvarfastigheten, blir ålerkallelsen utan verkan vad beträffar mäklarens ersättning. Vidare förutsätts för provision att del är mäklaren som har anvisat Prop.1983/84:16 46 uppdragsgivaren dennes medkontrahent. Det räcker inte attmäklaren har Specialmotivering 15 § tagit kontakt med medkontrahenten, utan detfordras dessutom alt överlåtelsen har kommit till stånd genom att mäklarensverksamhet direkt eller indirekt har lett till underhandlingar mellan parterna.Mäklaren kan dock låta medkontrahenten själv ta kontakt med uppdragsgivaren.Det krävs inte att mäklaren har haft direkt kontakt med medkontrahenten.Avtalet behöver alltså inte ha upprättats av mäklaren. Det räcker alt medkontrahentent.ex. på grund av en annons har satt sig i förbindelse med mäklarens uppdragsgivare.T.o.m. en ännu mer indirekt anvisning har godtagits i praxis, nämligen när enav mäklaren anvisad spekulant i sin tur anvisar en person som utan mäklarensvidare medverkan köper fastigheten. Däremot är kravet på anvisning som regelinte uppfyllt, om mäklaren hänvisar till en spekulant som uppdragsgivaren redankänner till eller som är allmänt känd. En ytterligare förutsättning för provision är, som nämnts,att ett avtal om överlåtelse har träffats mellan uppdragsgivaren och denmotpart som mäklaren har anvisat. Om uppdragsgivaren låter bli att träffa avtalmed en anvisad spekulant, har mäklaren alltså inte rätt till provision (ochinte heller till annan ersättning), för så vitt han inte har kommit överens meduppdragsgivaren om det. Det saknar därvidlag betydelse vilka skäl uppdragsgivarenhar för att inte träffa något avtal. Är avtalet villkorat på så sätt att dessgiltighet har gjorts beroende av att en viss omständighet senare skall inträffa,exempelvis att köpeskillingen betalas, uppskjuts mäklarens provi-sionsrätl tilldess att denna omständighet inträffar. Däremot påverkas provisionsrätten iprincip inte av att ett träffat avtal hävs eller av annan anledning intefullgörs. Slutligen krävs för provision att avtalet har träffatsgenom mäklarens förmedling, dvs. att det finns ett orsakssamband mellananvisningen och det avtal som träffats. Om, som normalt är fallet, en endamäklare har medverkat och avtalet har slutils med den spekulant som han haranvisat, torde sådant orsakssamband i regel kunna presumeras. Sambandet kandock vara tveksamt inte minst i fall då förhandlingarna mellan parterna haravbrutits och senare återupptagits ulan mäklarens medverkan. Bestämmelserna i detta stycke behandlar konsekvenserna iersättningshänseende av alt mäklaren har erhållit uppdraget med ensamrätt. Ettsådant uppdrag kan karakteriseras som ett provisionsuppdrag, kompletterat meden klausul som innebär att mäklaren får en mer eller mindre exklusiv rätt attulföra uppdraget. Genom ensamrältsklausulen kan mäklaren säkerställa sin rätttill provision även om ett bindande avtal utan hans förmedling kommer tillstånd inom tiden för ensamrätten. Vid tvist om uppdragets natur ankommer det på mäklaren altvisa all uppdraget har varit förenat med ensamrätt. Det kan alltså finnas skälför mäklaren att se till att överenskommelsen träffas skriftligen. 1983/84:16 47 I tredje stycket har ensamrätten getts den innebörden attmäklaren - som Specialmolivering i; ett undantag från de förutsättningar förprovision som ställs upp i andra stycket - har rätt till provision även omavtalet inte har träffats genom hans förmedling. Rätten till provision uppkommeralltså exempelvis om fastigheten säljs till någon som har anvisats av en annanmäklare. Samma sak gäller om uppdragsgivaren säljer fastigheten till någon somhan själv har fått kontakt med. Det står dock mäklaren och uppdragsgivarenfritt att avtala om en ensamrätt av mindre långtgående innebörd, exempelvis såatt uppdragsgivaren förbehålls rätten att sälja fastigheten till någon som hansjälv har fått kontakt med. Detta gäller även i konsumentförhållanden. Ettförbehåll av del aktuella slaget innebär inte att bestämmelsen frångås tillnackdel för konsumenten. På samma sätt som beträffande sedvanliga provisionsuppdragförutsätts för provision att ett avtal om överlåtelse har träffats.Överlåtelsen måste emellertid också ha tillkommit inom den tid som har avtalatsför ensamrätten för att denna skall kunna åberopas av mäklaren. Om överlåtelseni stället sker efter tidens utgång, är mäklaren berättigad till provisionendast under de förutsättningar som anges i andra stycket. Detta innebär atthan har rätt till provision, om den anvisning som lett till överenskommelsenhar skett under ensamrättens bestånd. Om situationen i stället är den attmäklaren har anvisat någon sedan ensamrätten har upphört, uppkommer frågan ommäklaren då fortfarande har ett uppdrag från huvudmannen. Så torde emellertid iallmänhet anses vara fallet, om uppdragsgivaren inte har gett uttryck för annatnär ensamrätten har löpt ut. Vill uppdragsgivaren av någon anledning återkallauppdraget innan den ursprungligen bestämda liden för ensamrätten har gått ut,kan det naturligtvis inträffa att uppdragsgivaren och mäklaren enas om att låtauppdraget förfalla. Om emellertid en sådan enighet inte uppnås ochuppdragsgivaren själv försäljer fastigheten inom den avtalade tiden, blirmäklaren i princip berättigad till provision. En annan sak är att denna kansättas ned enligt 18 §, om mäklaren har åsidosatt sina åligganden. Enligt andra meningen får ensamrätten ikonsumentförhållanden - dvs. i sådana situationer som avses i 3 § - gälla underhögst åt gången. Bestämmelsen innebär att en ny överenskommelsemåste träffas för att ensamrätten skall fortsätta att gälla efter tremånaderstidensutgång. Det är alltså inte tillräckligt att avtalet t.ex. förses med enförlängningsklausul enligt vilket ensamrätten beslår, om inte uppdragsgivarenhar vidtagit någon åtgärd för att säga upp den. Bevisbördan för attöverenskommelse om fortsalt ensamrätt har träffats vilar på fastighetsmäklaren. 1983/84:16 48 16 och 17 §§ Skall fastighetsmäklarens uppdrag ersättas i form avprovision, har mäklaren rätt till ersättning för kostnader endast om dettasärskilt har överenskommits. (Jfr 4 kap. 2 § i kommittéförslaget) Innebörden av alt mäklarens uppdrag skall ersättas medprovision har redan behandlats i specialmotiveringen till 15 §, Förevarandebestämmelse kan ses som ett förtydligande tillägg beträffande mäklarensersättningsrätt vid sädana uppdrag. Bestämmelsen innebär att mäklaren har rätttill ersättning för kostnader endast om detta särskilt har överenskommits. Medkostnader avses här utlägg exempelvis för taxeringsbevis, resor, annonser ochliknande. Bestämmelsen gäller inte bara då en överlåtelse har kommittill stånd och mäklaren blivit berättigad till provision. Den tar också siktepä det fallet att mäklaren har misslyckats med uppdraget och önskar ersättningför utlägg som han har haft. Fastighetsmäklaren har inte rätt till ersättning för sittförmedlingsarbete, om han själv eller någon sådan närstående till honom somavses i 29 a § konkurslagen (1921:225) inträder som köpare. (Jfr 4 kap, 3 § i kommittéförslagel) I paragrafen behandlas ersättningsfrågan vid s,k,självinträde. Eftersom det i provisionsfallen som regel är säljaren som harbetalningsansvaret för provisionen har det ansetts tillräckligt att regleraersättningsfrågan i fall då mäklaren träder in som köpare. Bestämmelsen innebäratt mäklaren i dessa fall inte har rätt till någon ersättning. Till dem som enligt 29 a § konkurslagen är närstående tillmäklaren och därmed i detta sammanhang jämställs med denne hör bl.a. den som ärgift med mäklaren eller är på visst sätt släkt med honom.