prop · G70373 · 1983-12-31 00:00:00 — Reglerna för rätten till omställningslivränta i dess bådaformer bör i alla delar överensstämma rned vad sorn avses gälla beträffanderällen till omställningsbidrag inorn familjepensioneringen. När del gäller denärmare villkoren för rätt till omställningslivränta och skälen för de valdalösningarna får jag därför hänvisa till vad jag tidigare föreslagil föromslällningsbidraget (avsnill 3.2.3). Enligl de nu gällande bestämmelserna om kompensationsgradför änkeliv-ränla utges hel livränta med belopp som, när den avlidne mannenefterlämnar livränteberättigat barn, motsvarar och i annat fall av Prop.1983/84:73 150 ersättningsunderlaget (jfr under avsnitt 4.2). Är änkanyngre än och inte har vårdnaden om barn , minskasänkelivräntan på visst sätt. föreslår att det inom ramen för del nyasystemet för efterlevandeslöd skall utges efterlevandelivräntor med sammatotala belopp som enligt dagens regler. Livräntorna till efterlevande barn bördock inte reduceras med hänsyn till att en vuxen efterlevande kan ha rått tilllivränta efter den avlidne. Reduktionen bör i stället göras pä denna senarelivränta. Enligt kommiltéförslaget skall ornställningslivränlan därför utgöra45 % av ersättningsunderlaget, om del efter den avlidne inte finns något livränteberättigatbarn, och i annat fall av ersältningsunderlaget. Detta förslag kan jagbiträda. Efterlevande som möter problem att efteromställningsperiodens utgång få försörjningen tryggad genom förvärvsarbete börunder särskilda förutsättningar kunna beviljas ekonomiskt stöd fränarbetsskadeförsäkringen i form av en särskild efterlevandelivränta.Förutsättningarna för rätten härtill bör överensstämma med villkoren för rätttill särskilt efterlevandebidrag inom folk- och tilläggspensioneringen. I avsnitt 3.2.4 har jag med avseende på det särskildaefterlevandebidraget lämnat en redogörelse för den närmare innebörden av deföreslagna reglerna och för motiven bakom de skilda förslagen. Särskild efterlevandelivränta bör i enlighet medkommittéförslagel utgå med samma kompensationsgrad som omställningslivränta.Allt efler omfattningen av den föreliggande nedsättningen avförvärvsmöjligheterna bör efterlevandelivräntan kunna utgå som hel, tvåtredjedels eller halv livränta. I fråga om samordningen mellan särskildefterlevandelivränta och andra sociala förmåner som den livränleberättigade kanha rätt lill bör gälla regler av motsvarande innebörd som för särskiltefterlevandebidrag inom den allmänna pensioneringen. Den särskildaefterlevandelivräntan bör alltså vara subsidiär till andra förmåner som tarsikte pä att täcka samma nedsättning av förvärvsmöjligheterna som livräntan. Omden efterlevande är berätfigad till exempelvis arbetslöshetsersättning,utbildningsbidrag eller vuxenstudiebidrag bör särskild efterlevandelivräntautges endast i den män som den beloppsmässigt överstiger den andra förmånen.Vidare bör, på motsvarande sätt som för särskilt efterlevandebidrag, gälla attsärskild efterlevandelivränta inte utges med anledning av sådan nedsättning avförvärvsmöjlighelerna som ger den efterlevande rätt till förtidspension enligtAFL eller egenlivränta frän arbelsskadeförsäkringen. 1983/84:73 151 4.4 Samordning med den allmänna pensioneringen m. m. Som jag tidigare nämnt är förmåner frånarbelsskadeförsäkringen samordnade med allmän pension. Detta bör gälla ävenför de efterlevandeförmäner som skall utges inom ramen för det nya systemet förefterlevandeskydd i LAF. Efterlevandelivräntor från arbetsskadeförsäkringen böralltså brutto-samordnas med familjepension från folk- ochtilläggspensioneringen. innebär att en barnlivränta utbetalas endast i denmån som den överstiger barnpension från folk- och tilläggspensioneringen. vuxen efterlevande utges omställningslivränta eller särskildefterlevandelivränta bara i den utsträckning som den överstiger vad som utgår ifolk- och tilläggspension i form av omställningsbidrag resp. särskillefterlevandebidrag. Enligt denu gällande reglerna samordnas, sedan en änka fyllt 65 är, änkelivräntan ävenmed ålderspension från folkpensioneringen. Någon motsvarighet härtill erfordrasinte inom det nya systemet för stöd ät efterlevande, eftersomomställningslivränta och särskild efterlevandelivränta inte kan utges till efterlevandesom har uppnått . Pä motsvarande sätt som för sårskiltefterlevandebidrag bör dock föreskrivas att särskild efterlevandelivränta inteutges till den som uppbär ålderspension från den allmänna pensioneringen före65 års ålder. För rätt till barn- och änkelivränta finns inga kravpå medborgarskap eller bosättning i e. d. för den efterlevande. Sådanavillkor bör inte heller gälla i fråga om barnlivränta ochomställningslivränta. Beträffande den särskilda efterlevandelivräntan finnerjag i likhet med pensionskommittén det nödvändigt att göra den inskränkningenatt livräntan utges endast till efterlevande som är bosatta här i landet. Fördenna läsning talar samma synpunkter som för förslagel att särskilt efterlevandebidraginte skall kunna utges till den som är bosatt utomlands (jfr avsnill 3.3). Pämotsvarande sätt som för det särskilda efterlevandebidraget kan dock komma ifråga atl genom socialförsäkringskonvention med annat land föreskriva undantaghärifrån och med stöd därav utge särskild efterlevandelivränta till utomlandsbosatta. De nya reglerna för stöd åt efterlevande inomarbetsskadeförsäkringen bör träda i kraft somfamiljepensionsreformen, dvs. Jag anser - i likhet med pensionskommittén - det motiveratatt det nya efterlevandeskyddet inom arbetsskadeförsäkringen förses medsärskilda övergångsregler av i princip samma innebörd som föreslås förefterlevandepensioneringens del (se avsnitt 3.4). Avgörande för om de äldre eller de nya reglerna skalltillämpas i ett visst Prop.1983/84:73 152 fall när det gäller efterlevandeförmäner fränarbetsskadeförsäkringen bör dock inte vara tidpunkten för dödsfallet utan dentidpunkt dä arbetsskadan inträffade. 1 sammanhanget finns anledning erinra omatt enligl 2 kap. 4 § LAF anses skada till följd av annat ån olycksfall hainträffat den dag då skadan visade sig. Om arbetsskadan har inträffat före börsåledes nuvarande regler i LAF - eller gällande författningar-fillämpas pä rällen till efterlevandeförmäner. Drabbas den försäkrade däremotefler ikraftträdandet av en arbetsskada sorn leder lill att han eller honavlider, skall rätten lill efterlevandelivränta i princip bedömas enligt de nyareglerna. Frän denna princip bör - på motsvarande sätt som förfamiljepensioneringens vidkommande - göras vissa avsteg bl.a. till förmån föräldre och medelålders kvinnor. De nya reglernaför barnlivräntorhör -i enlighet med deangivna allmänna principerna - tillämpas då arbetsskadan inträffar efterikraftträdandet. Har arbetsskadan inträffat bör nuvarandebestämmelser ha fortsatt tillämpning. Detta gäller beträffande denlivränleberättigade personkretsen och - i princip - även nivån förbarnlivränta. De nya åldersgränserna för barnlivränta bör däremot ihuvudsak gälla även om arbetsskadan inträffat före ikraftträdandet. Dettainnebär all ell barn som uppbär barnlivränta och sorndärefter fortsätter med grundläggande studier skall kunna få behålla livräntanäven efter uppnådda med stöd av de nya bestämmelserna. I anslutning tillmotsvarande förslag pä barnpensioneringens område föreslår jag dessutom ensärskild övergångsregel av innebörd att ett barn, som erhåller barnlivräntasedan lid före ikraftträdandet och sorn då har uppnått , skallkunna åberopa äldre regler också fortsättningsvis. Barn i denna situafion böralltså, även om det inte studerar på grund- eller gymnasieskolenivä, kunna fåbehälla livräntan fram till dess det fyller eller - om barnet pä grund avsjukdom eller annan liknande orsak inle kan försörja sig- längst t. o. m. denmånad då det fyller . I ytterligare ett avseende bör föreskrivas undantag fränden generella principen att tidpunkten för arbetsskadan skall vara bestämmandeför vilka regler som skall tillämpas. Det gäller fall dår arbetsskadaninträffar efter ikraftträdandet men där del - med stöd av de särskildaövergångsbestämmelser som jag lägger fram förslag till i det följande -utgår livränta efter den avlidne till en vuxen efterlevande medtillämpning av nuvarande regler. För att undvika att det efter en avliden påsamma gång utges såväl livränta till en vuxen efterlevande beräknad enligldagens regler som barnlivränta på den förhöjda nivå som jag föreslår gällafortsättningsvis, behövs en särskild övergångsbestämmelse som tar sikte päsamordningen mellan barnlivräntan och livräntan till den vuxne efterlevande.Denna bestämmelse bör ges den innebörden att nuvarande kompensationsgrad förlivräntorna bibehålls i dessa fall. Det innebär att den vuxne efterlevande 1983/84:73 153 erhåller livränta med det belopp som följer av nuvaranderegler medan barnlivräntan för del första barnet liksom beräknas lill av ersättningsunderlaget. Vad sedan avser efterlevande män bör de nya reglernatillämpas fullt ut från reformens ikraftträdande. Rätt tillomställningslivränta och särskild efterlevandelivränta bör alltså tillkomma enman vars hustru avlider till följd av en arbetsskada som inträffar efterinförandet av det nya regelsystemet. hustrun arbetsskadandessförinnan, föreligger inte rått lill efterlevandelivränta för mannen. Förefterlevande kvinnor bör de nya reglerna börja tillämpas successivt. De kvinnorsom redan uppbär änkelivränla bör- oberoende av ålder - varabibehållna vid rätten härtill också fortsättningsvis. Likaledes bör kvinnor -oberoende av ålder - ha fortsatt rätt att beviljas änkelivränta även efter det nyasystemets ikraftträdande, om mannen avlider efter den tidpunkten men dödsfalletär en följd av en arbetsskada som inträffat . I fräga omövriga kvinnor bör gälla att del nya systemet för stöd ål efterlevande omfattarde kvinnor som är födda är 1935 eller senare (dvs. är den 1januari 1985). Kvinnor som år födda är 1934 eller tidigare bör däremot ocksäefter införandet av de nya reglerna kunna beviljas änkelivränta enligtnuvarande bestämmelser om mannen skulle avlida till följd av en efterikraftträdandet åsamkad arbetsskada. För övrigakategorier efterlevande bör, i enlighet med de riktlinjer förövergångsregleringen som jag tidigare dragit upp, rätten lill efterlevandelivräntabedömas enligt den lagstiftning som gällde eller gäller förarbetsskadan. Efterlevande som här avses är frånskild maka, förälder och kvinnasom sammanbott med den försäkrade under äktenskapsliknande förhållanden avsådant slag att rätt till livränta är för handen enligt de nuvarande men inteenligt de nya bestämmelserna. Har en sådan efterlevande beviljats livräntaföre de nya reglernas ikraftträdande bör rätten därtill kvarstå ocksåfortsättningsvis. Och avlider den försäkrade efter införandet av det nyaefterlevandeskyddet bör livränta kunna beviljas med stöd av den nu gällandelagstiftningen, en följd av en arbetsskada som inträffat föreikraftträdandet. En frånskild kvinna och en kvinna som sammanlevt med försäkradunder äktenskapsliknande förhållanden bör dessutom kunna erhålla livräntaenligt nuvarande regler åven om arbetsskadan inträffar efter ikraftträdandet,under förutsättning alt kvinnan är född eller tidigare. Jag har i avsnitt 3.4.4 lagt fram förslag om alt det ivissa fall skall ske en samordning mellan änkepension och egenpension från A TPför änkor som är eller äldre. En sådan änka kan i vissa fall varaberättigad också till änkelivränta från arbetsskadeförsäkringen. Fr. o. m. 65års ålder utgår änkelivräntan endast i den män kvinnan inte har rätt tillfolkpension i form av ålderspension och tilläggspension i form av änkepensionmed belopp som 1983/84:73 154 motsvarar en livränta sorn är beräknad på aversältningsunderlaget (6 kap. 1 § tredje stycket LAFi nuvarande lydelse). Vid tillämpningenav denna regel - som föresläs gälla fortsättningsvis med avseende päövergångsvis utgiven änkelivränta - bör hänsyn tas till beloppet avänkepensionen från ATP före en eventuell samordning med tilläggspension i formav ålderspension. Också när den allmänna regeln i 6 kap. 1 § första stycketLAF om samordning mellan arbetsskadelivräntor och allmän pension tillämpas, börfamiljepensionen till en änka beaktas med det belopp som den uppgår lill föresamordning med egenpension från ATP. Då LAFträdde i kraft ersatte den lagen (1954:243) omyrkesskadeförsäkring. Denna hade i sin lur föregåtts av etl antal andra lagarsom gav rått till ersättning för skada till följd av olycksfall i arbete. Dessaäldre författningar tillämpas fortfarande i fråga om skador som inträffat underden tid då resp. lag gällde. Detta innebär att det alltjämt utgår ett betydandeantal efterlevandelivräntor enligt lagen om yrkesskadeförsäkring och äldrelagar pä området. nybeviljas ocksä i ett mindre antal fall hvränta tillefterlevande efter personer som avlidit till följd av skador som uppkommit föreikraftträdandet av LAF. Någotbehov av särskild reglering i övergångshänseende för dessa fall uppkommer intemed anledning av de nu framlagda förslagen till ett reformeratefterlevandeskydd inom arbetsskadeförsäkringen. Även för framtiden bör dessaäldre efterlevandelivräntor utgå enligt tidigare bestämmelser. Inte hellererfordras någon ändring beträffande möjligheterna att nybeviljaefterlevandelivränta enligt de äldre författningarna. Också efter införandet avdet nya systemet för stöd ät efterlevande i LAF kommer alltså att kunnanybeviljas livränta med tillämpning av bestämmelserna i lagen omyrkesskadeförsäkring m. fl. Somframgår av de framlagda förslagen överensstämmer övergångsreglerna inomarbelsskadeförsäkringen i huvudsak med vad som avses gälla i fråga omövergången till den reformerade familjepensioneringen. Vissa avvikelser finnsdock. De följder som detta får för samordningen mellanfamiljepension och efterlevandelivränta berör jag närmare i specialmoliveringen. Prop.1983/84:73 155 5 Hustrutillägget S.l Nuvarande regler Hustrutillägg är en inkomstprövad särskildfolkpensionsförmän som kan utgå till hustrun till en man som uppbär ålders-eller förtidspension frän folkpensioneringen. Enligt huvudregeln i lagen(1962:392) om hustrutillägg och kommunalt bostadstillägg lill folkpension(omtryckt 1976:1014, ändrad senast 1982:232) krävs för rätten tillhustrutillägg att kvinnan har fyllt 60 men inte 65 är och själv inte uppbärfolkpension i form av ålders- eller förtidspension saml att makarna har varitgifta . När särskilda skäl föreligger kan emellertid hustrutilläggutgå åven om hustrun inte har fyllt eller makarna har varit gifta kortaretid än . Dispens från huvudregeln att hustrun skall ha fyllt 60 årmedges enligt praxis i huvudsak i fall då: 1) mannen stadigvarande vårdas ihemmet och hans tillstånd är sådant att hustrun inte mer än tillfälligt kanlämna honom utan hjälp och tillsyn, 2) hustrun pä grund av egen sjuklighetinte kan utföra förvärvsarbete av någon betydenhet, 3) hustrun med hånsyn till att delfinns små barn i hemmet inte kan utföra förvärvsarbete av någon betydenhet,eller 4) hustrun har fyllt 55 är och pägrund av arbetsförhållandena på bostadsorten är förhindrad att utföraförvärvsarbete av någon betydenhet. Hustrutillägget kan i princip ses som etl tillägg tillmannens folkpension eftersom det förutsätter att mannen uppbär sådan pension.Tillägget utgör dock en fristående pensionsförmån som tillkommer hustrun ochbetalas direkt till henne. De allmänna förutsättningarna i AFL för rätten tillfolkpension måste därför vara uppfyllda åven av hustrun. Maximibeloppet för hustrutillägg uppgår f. n. till 107 %av basbeloppet, vilket molsvarar skillnaden mellan å ena sidan sammanlagdaårsbeloppet av folkpension i form av hel ålderspension till tvä makar jämte tväpensionstillskott och å andra sidan sådan pension till en ensamslående jämteett pensionstillskott. innebär detta att högsta möjligahustrutillägg utgör . Som nämnts är hustrutilläggel underkastat inkomstprövning.Denna prövning görs nu enligt samma regler som för kommunalt bostadstillägg tillfolkpension (KBT). I huvudsak innebär reglerna att förmånen minskas med deinkomster som hustrun och hennes make har vid sidan av folkpension ochpensionsfillskott. för gift pensionsberättigad,minskas tillägget f. n. med en tredjedel av inkomsten därutöver. Ävenförmögenhet beaktas vid prövningen. För sammanlevande makar beräknas vidinkomstprövningen vardera makens inkomst utgöra hälften av makarnas sammanlagdaårsinkomst och värdet av förmögenhet hälften av deras sammanlagda förmögenhet.Föreligger rätt till såväl hustrutillägg som 1983/84:73 156 KBT, minskas vid inkomstprövningen först bostadstilläggetoch därefter husirutillågget. Vidtillämpning av bestämmelserna om hustrutillägg skall med gift pensionsberättigadlikställas pensionsberättigad som stadigvarande sammanbor med någon med vilkenden pensionsberättigade har varit gift eller har eller har haft barn. Ä andrasidan likställs gift pensionsberättigad som stadigvarande lever åtskild frånsin make rned ogift pensionsberättigad, om inte särskilda skäl föranleder tillannat. Huslrutilläggutbetalas f. n. till omkring 52 000 kvinnor. Av dessa är under 60 äroch uppbär således tillägg med stöd av den särskilda dispensregeln. Utgifternaför hustrulillägg beräknas för /84 uppgå fill 950 milj. kr. Regeringenhar genom prop. 1983/84:40 om vissa ekonomiskpolitiska åtgärder laglfram förslag om bl. a. skärpta regler för inkomstprövningen av hustrutillägg.Enligl della förslag skall reduktionsfaktorn vid inkomstprövningen höjas fr. o.m. från nuvarande en tredjedel av sidoinkomsten till avdenna. har regeringen lagt fram förslag om en uppräkning avfolkpensionens grundnivå och av pensionstillskotten. Enligt dessa förslagkommer oreducerat huslrutillägg fr. o. m. atl motsvara 109 %av basbeloppet. 5.2 Avveckling av hustrutillägget konstaterar i sitt betänkande atthustrutilläggel är uppbyggt med utgångspunkt från en äldre tidsarbetsfördelning mellan makar och grundat på samma tankegångar somänkepensioneringen. Sam-hållsutvecklingen haremellertid enligt kommitténs mening ryckt undan grunden försocialförsäkringsförmåner av den typ som hustrulillägget representerar. Deomfattande förändringar som inträtt i bl. a. familjemönster och kvinnorsställning på arbetsmarknaden och som motiverar den omläggning avefterlevandepensioneringen som kommittén föreslagit bör leda till att även hustrutilläggelomprövas. Kommittén menar att de värderingar som ligger bakom förmånen saknarbärkraft i dagens samhälle. Som en avgörande invändning mot tilläggetframhåller kommittén den könsojämlikhel som detta representerar. Kommitténbetonar också att den ekonomiska situationen för familjer i vilka kvinnan harrätt till hustrutillägg numera är en hell annan än när tillägget infördes. Närhustrutillägget tillkom var folkpensionerna låga och ATP fanns inte. Härefterhar folkpensionerna höjts kraftigt och pensionstillskotten har tillkommit.Även andra tilläggsförmäner har byggts ul väsentligt. Genom dessa åtgärder som uppbär ålders- eller förtidspension fått en helt annan grundtrygghet änvad som gällde när hustrutillägget infördes. Genom ATP får också flertalet pensionstagare numera en inkomst som, sedd i relation till försörjningsbördan,inte ställer pensionstagaren långt efter de Prop.1983/84:73 157 förvärvsarbetande i ekonomiskt hänseende. Kommittén pekarockså på den utvidgning som gjordes av rätlen lillförtidspension och de därefter införda beslämmelserna om ökade möjlighetertill en rörlig pensionsålder. Härvid understryker kommittén atl dessa ger slortutrymme för den enskilde att med hänsyn till de individuella förhållandenavälja en lämplig tidpunkt för uttag av ålderspension. Motbakgrund av bl. a. de nu redovisade övervägandena finner pensionskommittén attdet finns skäl att successivt avveckla hustrutilläggel. Kommittén föresläralltså att förmånen - med viss övergångstid - skall avskaffas och att destödbehov som kan finnas i fall där hustrulillägg nu utgestillgodoses pä annan väg. I del begränsade anlal fall då kvinnan inte harförvärvsarbete bör åtgärder sättas in pä arbetsmarknadsområdet. Ävenegenpension kan enligt kommittén i viss ulsiräckning ses som elt alternativ. Den avkommillén föreslagna avvecklingen av hustrutilläggel mottas positivt avremissinstanserna. Samtliga som yttrat sig över förslagel tillstyrker dettaeller lämnar det utan erinran. I flera remissyttranden - av bl. a.försäkringsöverdomstolen, och åtskilliga försäkringskassor- understryks alt hustrutillägget kommit att bli mindre och mindre behövligt itakt med tilläggspensioneringens tillväxt och utbyggnaden av även andrapensionsförmåner. En hel del av remissorganen framhåller ocksä atthustrutillägget numera i många fall utges åven i situationer där makarna harhöga inkomster och där det inte föreligger något utpräglat behov av förmånen.Bl. a. gör , LO och ett flertal av försäkringskassornapåpekanden i denna riktning. För egendel vill jag inledningsvis erinra om att pensionskommitténs nu framlagdaförslag ligger helt i linje med vad som förordats av socialpolitiska samordningsutredningeni betänkandet (SOU 1979:94) En allmän socialförsäkring. Samordningsutredningenhar där framhållit att hustrutillägget inte längre torde behövas som ensärskild bidragsform och har mol bakgrund härav inte tagit upp någonmotsvarighet till tillägget i den framlagda principmodellen till en allmänsocialförsäkring. Denna modell har vunnit gillande (prop. 1982/83:3,SfU 14, rskr 211). Enligt bör principmodellen läggas till grund förarbetet med att samordna och förenkla det socialpolitiska bidragssystemet. Även jagställer mig bakom pensionskommitténs och remissinstansernas ståndpunkt althusirutillågget måste anses ha spelat ut sin roll och därför bör avvecklas.Förslaget innebär ett steg på vägen mot en förenkling och renodling avbidragssystemet. Som framhållits i det föregående ligger samma värderingarbakom hustrutillägget som bakom änkepensioneringen och hustrutillägget kansåledes kritiseras av samma skål som denna pensionering. Det kan enligt minmening inte komma i fråga att för framtiden bibehålla en förmån med en såutpräglad könsojåmlik utformning som hustrutillägget. Detta skulle stå i stridmed principen om likabehandling av kvinnor och män Prop.1983/84:73 158 Det finns inte heller skäl attutvidga förmånens tillämpningsområde till att omfatta även män. Sammanfattningsvis kan jag alltså godta kommitténsöverväganden och föreslär därför att hustrutilläggel avvecklas. Dennaavveckling kan dock inte göras på en gäng utan bör ske successivt. I likhet medpensionskommittén finner jag det erforderligt att avvecklingen förenas medsärskilda övergångsregler för de kvinnor som f. n. uppbär hustrutillägg ochför vissa andra grupper kvinnor i högre ålder. Enligt pensionskommitténs förslag skall övergångsreglernautformas enligt samma principer som för familjepensionsreformen. Detta innebäratt kvinnor som vid ikraftträdandet redan uppbär hustrutillägg ocksä fortsättningsvisskall få delta prövat efter de nu gällande reglerna. Även andra kvinnor, somvid ikraftträdandet är eller äldre, skall kunna beviljas hustrutilläggenligt hittillsvarande regelsystem också i fortsåtlningen. Kommittéförslagethar i denna del mött en blandad remissopinion. En del remissinstanser godtarkommitténs ståndpunkt medan åtskilliga andra förespråkar en snabbareavveckling. Sålunda uttalar sig försäkringsöverdomstolen ochriksförsäkringsverket till förmån för en femårig övergångstid, vilkel innebåratt endast kvinnor som vid lagändringens ikraftträdande år eller äldreskall kunna nybeviljas hustrutillägg också fortsättningsvis. Statskontoretförordar att hittillsvarande regler begränsas till atl omfatta, kvinnor som vidikraftträdandet är eller äldre. a. LO och riksrevisionsverketmenar att avvecklingen bör ske snabbare än vad kommittén föreslår. Jag instämmer i kommitténs uppfattning att särskild hänsynmåste tas till de kvinnor som uppbär förmånen och åven till de äldre kvinnorsom enligt nuvarande regler skulle kunna beviljas hustrutillägg under denärmast kommande åren. Avvecklingen måste därför förses med särskilda bestämmelserför dessa kategorier kvinnor.