prop · G703100 · 1983-12-31 00:00:00 — Efter atl ha lämnat enrapport om länsförvaltningarna i , och (SOU 1980:53)lämnade kommittén sitt slutbetänkande (SOU 1982:24) Vidgadlänsdemokrati. I betänkandet behandlas förslag till förstärkt länsdemokraligenom landstingen, förstärkt samordning på regional nivå, ändringar iadminislraliva förfaranden och årsredogörelse för utvecklingen m.m. i länet.Betänkandet har remissbehandlats. En sammanfattning av kommitléns förslag ochen sammanställning av remissutfallet över betänkandet bör fogas tillprotokollet i detta ärende som underbilaga 15: 1. ADB-stöd och informationsbehov församhällsplaneringen i länen ADB-beredningsgruppen (C1973:06) tillsattes för atl bereda för länsslyrelserna gemensammaADB-frågor. Enligt en inom dåvarande upprättad promemoriaskulle arbetet omfatta länsstyrelsernas ADB-frågor i sin helhet menhuvudsakligen inriktas på frågor om användningen av ADB inomsamhällsplaneringen. Bl.a. borde möjligheterna all använda länsdalorerna idella sammanhang sluderas. En förslå rappori (Ds Kn 1976: 1 och 2) ADB inomsamhällsplaneringen lämnades . Senare under år 1976.lämnades belänkandel (Ds Kn 1976:7) ADB i den regionala samhällsplaneringen ivilkel bl.a. föreslogs all regionala pla- Prop.1983/84:100 Bilaga 15 35 neringsdaiabaser med uppgifter för den regionalasamhällsplaneringen skullebyggas upp vid länsstyrelserna. Beredningsgruppen avslutade under år 1978den första fasen av sitt arbete med en ytterligareinventering och precisering av länsstyrelsernas ADB-behov vilken publicerades i rapporten exkl. skatteförvaltningen)ADB-behov (PM ). Regeringen utfärdadetilläggsdirektiv (dir 1979:103) enligt vilka beredningsgruppen skulle besvarahuvudfrågorna hur skall informationsförsörjningen för den regionalaoch lokala samhällsplaneringenordnas? hurkan ADB användas för att rationalisera ärendehanteringen inom länsstyrelserna? vilka förutsättningar finns atl ulanför skaiieförvaliningenanvända länsdalorerna? Beredningsgruppengavs också i uppdrag alt initiera och i samverkan med länsstyrelsernagenomföra och utvärdera ytterligare försöksverksamhet med mindre ADB-system. ADB-beredningsgruppen har överiämnat sittslutbetänkande (Ds C 1983:5) ADB-stöd ochinformationsbehov för samhällsplaneringen i länen. Slutbetänkandel har remissbehandlals. Ensammanfattning av betänkandet samlen remissammanslällning bör fogas lillprolokollel i della ärende som underbilaga 15:2. Länsrätternas målområde Administrativ tvåpartsprocess Med slöd avregeringens bemyndigande lillkallade chefen för dåvarande kommundepartemenleti en kommitté (Kn 1977:01) för atl utreda frågan omlänsdomstolarnas organisatoriska ställning och målområde m. m. Kommillénantog namnet länsdomslolskommillén. På grundval av kommitléns förslag i delbetänkandet(SOU 1977:80) Länsdomstolarna genomfördes en reform med en friståendelänsrätt i varje län. Kommittén lämnade sitt slutbetänkande (SOU1981:75) Länsrätternas målområde -Administrativ tvåpartsprocess. Kommittén föreslår atl besvärsprövningen i vissa målgrupper flyttas över frånlänsslyrelserna lill länsrällernaoch all del i dessa målgrupper införs ell ivåparls-förfarande med en funktionsom allmänt ombud hos länsstyrelserna. Betänkandet har remissbehandlats. En sammanfattning av kommitléns förslag och en sammanställning av remissutfalletöver betänkandet bör fogas till protokollet i detta ärende somunderbilaga 15:3. Prop.1983/84:100 Bilaga 15 36 En oelydande del avden statliga förvaltningen utövas på del regionala planet. Genomdecentralisering och en medveten salsning från statsmakternas sida har denregionala verksamheten ökat i omfattning och belydelse. Stor uppmärksamhetmåsle därför rikias mol denna nivå. Kraven på all den fungerar effektivt och påbilligaste sätt kombineras med krav på atl organisationen successivt måsleanpassas så alt den kan medverka till att lösa akluella samhällsfrågor. Den nuvarande regionala statliga organisationenutformades i huvudsak då ett antal länsnämnderinrättades. Utbyggnaden skedde i snabb takt. Tidsperioden präglades lillstor del av en kraftig ekonomisktillväxt och slora reformer inom olika sektorer. Del sågs som naturligtalt ulbyggnaden skedde seklorsvis. De problem som bl. a. den statliga förvaltningen på denregionala nivån ställs inför kräver utökad samverkan bl.a.mellan slatliga organ saml mellandessa och kommunala organ. Frågan om samverkan mellan de statligaorganen har också behandlats i olika sammanhang. Således finns i förslaget tillny plan- och byggnadslagstiftning krav på ett enhelligl upplrädande från slalens sida. Länsdemokratikommitténföreslår i sitt betänkande (SOU 1982:24) Vidgad länsdemokrati atl länsstyrelsenges en markerad roll som samordnare av statlig regional verksamhet. Som jag har anfört måste åtgärder nu vidlas föratt minska sektoriseringen och öka samverkan inom den slalliga förvaltningen - inteminslpå regional nivå. Regeringens uppdrag till statskontoret att tillsammans med bl.a. länsslyrelsen i Norrbotlens län komma in med förslag lill konkreta lösningar för utvecklad samordning avregional statlig förvaltning är ettuttryck för denna uppfattning. Som exempel på områden som i olika avseenden harbetydelse för utvecklingen av samhället kan jag nämna näringslivets utveckling, väg- ochbostadsbyggandet, frågor som rör de areellanäringarna samt vissa frågor rörande utbildningsväsendets lokalisering och dimensionering. Statskontoret har fått iuppdrag att undersöka möjligheterna lill ökad samverkan också på det administrativa områdel. En utgångspunkl för utredningsarbetet är atllänsslyrelsen skall ges en central roll i länel. Detta är naturligt av flera skål.Länsstyrelsen har många samordnande funktioner. har enbred sakkunskap lill sitt förfogande och har god förankring i länet.För all länsslyrelsen skallkunna samordna en regional statlig verksamhel krävs dock att kan koncentrera sig främst påuppgifter som rör länels utveckling. Vissa av nuvarandedetaljuppgifler bör därför på siklkunna hell upphöra eller föras över till andra myndigheler i länet. På detta sätt erhålls sannoliktockså i flera fall en snabbare och billigare 1983/84:100 Bilaga 15 37 handläggning exempelvis genom all beslut kan fattasdirekt av organ som genom sitt yttrande spelar en avgörande roll förlänsstyrelsens handläggningav ett enskilt ärende. De uppgifter somskall åvila länsslyrelsen bör således i forsla hand vara sådana, där behov avregional avvägning föreligger. Andra uppgifter bör tilldelaslänsslyrelsen endasl om mer ralionella alternaliv saknas. Beräkningarna avanslaget för /85 inom länsstyrelseområdet, lill vilketjag snart ålerkommer, baseras på min nu redovisade uppfattning omlänsstyrelsens roll. Även förslagen rörande skatteförvaltningen är uttryck för samma syn. De besparingar somunder beräknats för länsstyrelsernas del har inneburitslärka krav på ralionalisering och priorileringar. Länsstyrelserna harhärvidlag utfört ett gott arbete. Länsstyrelserna måste, liksom övriga verk ochmyndigheter, även strängt ransonera sina resurser, genomföraprioriteringar och rationalisera sin verksamhet. För detta krävs bl.a.att myndigheterna i all möjlig utsträckning inte belastas med onödiga detaljregler i fråga om sinorganisation och sin medelstilldelning. organisation är reglerad bl. a. ilänsstyrelseinstruktionen (1971:460, ändrad senast 1983:567). I denna angesdelaljeral bl.a. hur planeringsavdelningenskall vara uppbyggd. I syfte atl undersöka möjligheterna atl öka länssiyrelsens frihet att besluta omsin egen organisation har jag tillsatt en arbetsgrupp inomcivildepartementet. Gruppen skall föreoklober 1984 komma med förslag till en mer flexibel och effektiv organisation för i första hand länsstyrelsensplaneringsavdelning. När det gäller medelsutnyttjandet har friheten förlänsstyrelserna ökat . Länsstyrelsensfrämsta uppgift bör vara att verka inom områden som rör länets utveckling ochframtid och ha ett samordnande ansvar för den regionala statsförvaltningen. Deuppgifter som skall åvila bör i princip vara sådana därlänsstyrelsen har en reell möjlighet lill påverkan. Uppgifterna bör även varaav sådan karakiär alt behov av och möjligheter till regional anpassning föreligger. För attlänsstyrelsen skall kunna uppfylla dessa krav erfordras vissa åtgärder som syftar tillatt stärka samordnande funktion. Härutöver krävs altlänsstyrelsen och dess ledning har möjlighet att faktiskt leda den organisation som ställts till dess förfogande. Detta innebär, somjag har anfört, bl. a. att vissauppgifter som åvilar länsstyrelsenbör övervägas få andra organisatoriska lösningar. synsätl medför enligl min mening atlskalleförvallningens organi- 1983/84:100 Bilaga 15 38 saloriska anknylning till kan prövasupphöra. Möjligheterna förlänsledningarna alt påverka inriktningen av skatteavdelningarnas (motsv.) verksamhetär av naturliga skäl starkt begränsade. Inte heller lorde finnas "sådana behov av regionala avvägningar ibeskattningsarbelet atlskatteorganisationen av den anledningen skulle knytas närmare den övriga länsslyrelsen. Regeringen har därför gell slalskonloreii uppdrag all i samband med ulredningen om en framlida länsförvaltning iNorrbollens län undersöka lämpliga former för en från frislåendeskatteadministration. Jag har idessa frågor haft samråd med chefen för . Sedan mitten av1960-talet har frågan om lekmannainflytande över den regionalasamhällsplaneringen debatterats och utretts i flera omgångar. Vissa delreformer isyfle alt stärka medborgarinflylandel över de slatliga länsorganen hargenomförts. Del mest betydelsefulla steget logs genom 1971 årslänsförvaltningsreform när lekmannastyrelsen infördes vid länsslyrelserna. En avlänsstyrelsens huvuduppgifter blev alt leda och samordna den samhällsplaneringsom bedrivs inom den slalliga länsförvaltningen. Frågan om vidgadlänsdemokrati har senast övervägts av länsdemokratikommittén.Kommittén har redovisat sina förslag i sill slutbetänkande (SOU 1982:24)Vidgad länsdemokrati. I belänkandel lämnar kommittén förslag i syfte attåstadkomma en ökad slagkraft i länspolitiken och ett ökat inflytande via depolitiska partierna. Kommittén har lagl fast följande vägledande allmännautgångspunkter för sina överväganden och förslag till förändringar: väsentligförstärkning av länsintressena, i första hand genom de politiska partierna bättre samordning avde olika sektorernas verksamhet och effektivare gemensamt utnyttjande av resurserna i länel stärkt kommunaltsjälvstyre genom fortsatt decentralisering och avveckling av statlig detaljkontroll. Kommittén föreslåringen förändring vare sig av den nuvarande uppgiftsfördelningen på länsplaneteller av den regionala samhällsförvaltningens organisation. Inom ramen för dennuvarande statliga länsförvaltningen finns enligl kommittén goda möjligheler att åstadkommaökat folkligt inflytande över den regionala utvecklingen genom samverkan avolika åtgärder och förstärkning av poliliska och sektorsamordnanderoll. ärdet emellertid väsenlligl att den statliga länsförvaltningen samordnas påett bättre sätt än vad som är fallet. Kommitlén förordar därför ettanlal åtgärder för atl öka möjligheter alt i 1983/84:100 Bilaga 15 39 slörre utsträckning samordna den statligaseklörverksamhelen. En annan belydelsefull punkl i kommilténs förslag är alt vissalänsorgan ställs under ett starkt lekmannainflytande. Kommittén föreslår såledesaft utser samfiiga ledamöter inkl. ordföranden i länsnämnderna. Vidare föreslås ändringar iadminislrativa förfaranden som enligl kommittén är ägnade att gagna eU reelltmedborgarinflytande. För alt vidga möjligheterna lill en allmän debatt ilandstinget över utvecklingen i länet m. m. föreslår kommitténslutligen att en årsredogörelse bör las fram genom försorg. För egen del villjag anföra följande.Jag konstalerar atl politisk enighet har nåtts i huvudfrågan, nämligen atl man skall undvikarenl organisatoriska förändringar mellan statlig förvallning och kommunalsjälvstyrelse samt alt man inom den statliga förvallningen skall öka samordningen ochdärvid stärka roll. Skillnaderna mellan majoriletslinjen i utredningen ochreservanterna är därför förhållandevis små i förhållande till detidigare motsättningarna. Remissmyndighelernas inställning till dettaprincipiella ställningstagande är också genomgående positiv. I likhet med fiertalet remissinstanser anser jag ändå attpå flera punkter erinringar kan göras mot detaljer i kommitténsställningstaganden vilkel jag närmare utvecklar i det följande. I likhel med remissinstanserna kan jag istora delar instämma i de allmännaöverväganden som kommittén redovisar som bakgrund och utgångspunkt för sina förslag - fortsattdecentralisering, minskad slallig delaljkonlroll,bättre samordning av samhällsinsatserna, effektivare styrning och bäsla möjliga resursutnyttjande.Decentraliseringssträvanden har ocksåkommit lill uttryck iregionalpolitiken. Huvudansvaret för regionala planerings- och utvecklingsinsatser har sålunda lagts på länsstyrelsen.Den av bedrivnalänsplaneringen skall utgå från kommunernas översiktliga planering och utformas så att den kan utgöra ett underlagför samordning av statlig och verksamhet. Det är enligl minmening av största vikt att även i fortsättningen ta lill vara möjligheternaatt genom decentralisering uppnå en effektiv samhällsförvaltning påregional och lokal nivå. Ansvaret för samhällets insatser bör ligga så näramedborgarna som möjligl. I många fall bör delta ske genom en förstärkning av den kommunalasjälvstyrelsen. Den offentligasektorns verksamhet, effektivitet m. m. är en annan central politisk fråga för1980-talet. För såväl staten som kommunerna och landstingskommunerna är det numer än någonsin angeläget att vidta förändringar som leder tillbättre resursutnyttjande, bättre samhällsservice och ökat deltagande i den offenlliga förvaltningens ulformning i denoffentliga sektorn som helhet. Viktiga inslag i detta arbete är att åstadkomma ökadsamverkan mellan Prop.1983/84:100 Bilaga 15 40 stat och kommun och att slopa onödiga regler för denkommunala verksamhelen. Minskad statlig detaljreglering är således nödvändigför att öka förutsättningarna för ett rationellt resursutnyttjande. I fråga omstatlig regleringoch normgivning inom kommunsektorn bedrivs ett översynsarbete avslal-kommunberedningen. En andra huvuduppgift för beredningen är att se överformerna för samverkan mellan statlig och verksamhet. Beredningenskall vidare överväga hur en förbättrad samordning skall kunnaåstadkommas av statliga beslut och åtgärder som påverkar den kommunala kostnadsutvecklingen. Även beträffandeden statliga regionala organisationen pågår ett utredningsarbete. Denstarka sektoriseringen i dagens samhälle försvårar samlade och församhället effektivare lösningar. Olika förslag har lagtsfram som syftar till en starkaresamordning av och ett gemensamt agerande från den statliga länsförvaltningenssida. Det framlagda förslagel lill ny plan- och byggnadslagstiftningbygger således på denna uppfattning.Förslag i samma riktning har också förts fram av länsdemokratikommittén. Iremissvaren har en övervägande del av remissorganen ställt sig bakom kommitténs förslag att gelänsslyrelsen slörre befogenheter ifråga öm samordning av den statliga länsförvaltningen. Jag villmed denna beskrivning stryka under att jag delar kommitténs uppfattning alt en samordning som ger bättreöverblick över den regionala verksamhetenoch som leder till ett effektivt utnyttjande av disponibla resurser är nödvändig, särskilt när knappheten påresurser gör sig påtagligt märkbar. Det är angeläget att denövergripande målsättningen i olika frågorkan slå igenom i länsförvaltningens alla delar. Beträffande dessa strävanden till ökad samordning ter det sig naturligt alt såsom kommillén föreslår bygga vidare på den roll somlänsstyrelsen redan har i det hänseendet.Länsstyrelsen har genom sin styrelse en förtroendemannaförankring. Trols detta är jaginte beredd att biträda de konkreta förslag till förstärktsamordning av statlig verksamhet på regional nivå som kommitlén lägger fram. Den stärkta samordningen skulle enligtkommittén uppnås bl.a genom attlänsnämnderna arbetar fram handlingsprogram som ges in till för beslut i styrelsen, genom attsektororganens anslagsframställningar lämnas in till styrelsen för yttrande samt genom att obundna ekonomiska resurser slälls till länsstyrelsensförfogande. Förslaget om sektorplanerskulle enligt min uppfattning innebära en dubblering av vissa delar av detplaneringsarbete som bedrivs ledan . Det finns enligt min mening skäl atliaktta försikfighel när det gäller alt genom generella föreskrifter om årligaplaner etc. ytterligare formalisera samverkansformerna i länen.Länsstyrelsen har flera möjligheter - bl.a. genom de nya reglerna förseklorsamordning inom länen som finns i förordningen (1982: 877) om regionalt utvecklingsarbete - att fortlöpande bevakaverksamheten i de olika statligaregionala organen och ge sin mening tillkänna. Jag anser därför att det inte finns skäl att nu bygga utplaneringsverksamheten i länen på det sätt kommittén har föreslagit. 1983/84:100 Bilaga 15 41 Enligl min meningbör man i stället välja andra vägar atl effeklivisera och i övrigl förbättrasamordningen mellan de olika statliga regionala organen vad gäller både verksamheterna och administrationenav dem. Som jag lidigare har anfört pågår enöversyn av den statliga regionala organisationen. Uppdrag har sålunda lämnals lill statskontoret att tillsammans med berördamyndigheler och kommuner utarbeta ett förslag till samordnad länsförvaltning i Norrbollens län.Statskontoret skall i sill utredningsarbeteutgå från atl skall ges ett markerat ansvar för samordning av de statliga insatser som syftartill all påverka länels utvecklingoch framtid. roll som gemensamt administrativt stödorgan för flera länsmyndigheter skall ocksåundersökas av statskontoret. Ett annat förslagsom kommittén har fört fram i della sammanhang är atl skulleges räll all förhållandevis fritt disponera en del av de medel somstatsmakterna anvisar till olika myndigheter för insatser i länen. Remissopinionenär i stort enig om all man inte skall genomföra ett sådant förslag. Inte heller jag anser all den föreslagnaanslagsomläggningen är lämplig all genomföra. Jag villi delta sammanhang konstatera all de medel som över induslridcpartemeniels huvudlilel tilldelas länsstyrelsernaför regionala utvecklingsinsatservarit till stor nytla förlänsslyrelsernas slrävanden all åsladkomma regional ulveckling. Chefen för industridepartementet har lidigare föreslagit atl sådana medel börulgå också under näsla budgelår. Jag lar i delföljande upp även övriga frågor som kommillén har behandlat men i vilka detenligt min bedömning inte nu är påkallat alt lägga fram någraförslag. I belänkandelföreslår kommilténs majorilel nya regler för val och sammansällning avlänsnämndernas slyrelser. Enligl förslaget skall ledamöterna ilänsnämnderna väljas av som landshövdingen inle längreskall vara självskriven ordförande. Ordförande skall väljas bland deövriga av utsedda ledamöterna. Kommilténs förslag motiverasutifrån länsdemokraliska utgångspunkter. Del slora fiertaletremissmyndigheler avstyrker de föreslagna ändringarna vad gällerlänsnämndernas sammansättning och ansluter sig till de synpunkter somkommitténs minoritet har anfört i den gemensamma reservationen. Reservationen kan sammanfallas påföljande sätt. Den statligaförvaltningen på både central och regional nivå skall ses som en organisationmed uppgift att under regeringens ledning och ansvar inom ramen för lagar ochförfattningar medverka till att förverkliga den politik sommedborgarna i val förklarat sig vilja se genomförd. Det är därvid av avgörande betydelse atl regeringen gesdel inflytande över samhällsverksamhetensom svarar mol dess ansvar inle endast statsrätts- 1983/84:100 Bilaga 15 42 ligt utan också politiskt. Med den ordning somkommittén föreslår blir dessa ansvarsförhållanden oklara. Den genomgång avlänsnämndernas verksamhel som kommitlén redovisar har inte visal på någol behovav förändringar i det system som lillämpas . I derasförtroendemanna-siyrelser ingår f. n. i stor ulslräckning personer medfackkunskap. Del har visal sig värdefulll för verksamhelen. Enliglreservalionen finns således både prakliska och principiella skäl som lalar förall avvisa förslaget all landstingel skall ulse ledamölerna i länsnämnderna.Del prakliska skälet är att den nuvarande ordningen är ändamålsenlig. Delprincipiella är alt förslaget strider mol den parlamentariska princip sombefästes regeringsform. Jag ansluter mig i sloradrag lill den argumentering mot förslaget i denna del som kommitléns minoritetoch fiertalet remissinstanser anför. Både principiella och praktiska skäl talarför att en reform av det slag som kommittén förordar inte skall aktualiseras.Jag vill i detta sammanhang erinra om alt jag efter regeringens bemyndigandehar tillkallat den s. k. verksledningskommittén (C 1983:04) som bl.a. skallulreda de slalliga organens ledningsfunktioner, styrelsens roll och bakgrund m.m. Länsnämnderna, liksom kan därför senare komma atl påverkasgenom förslag från denna utredning. Ändringar i administrativa för fa randen Kommitlénsrekommendationer om olika åtgärder som ell led i ökad förtroendemannamedverkan inrättande av beredningsutskott, förbättrade möjligheter att påverka vilkaärenden som skall behandlas i slyrelsen saml förbättrad service och informaliontill ledamöler etc. - har genomgående bemötts positivt av remissinstanserna. Jag vill instämma med deremissinstanser som framhåller att del finns goda möjligheler allutan formaliserade regler komma vidare i arbelel med all förbäitraarbetsförhållandena i förtroendemannastyrelsen. Åtskilliga ålgärder har ocksåvidtagits i den riklningen bl. a. när del gäller arbetsformerna för slyrelsenoch information till styrelsens ledamöter. Vissa frågor är emellertid av denart all de inle kan lösas ulan författningsändringar. Också den nyssnämndaverksledningsutredningen skall bl.a. överväga frågor om styrelsernasarbetsformer. Härvid torde utredningen bl.a. komma att belysa behovet avarbetsutskott och liknande frågor. Hit hör också den praktiska möjligheten fören styrelseledamot att på eget initiativ ta upp frågor till behandling islyrelsen. En viklig fråga för ulredningen blir alt belysa formerna för ochgraden av information från verksledningen lill slyrelsen. Även en del andrarenl praktiska frågor som hör samman med styrelsernas säll alt arbeta kan kommaatl beröras. För atl få en samlad lösning av frågor som rör statliga styrelsersarbetssätt m. m. har regeringen därför i berörda delar överlämnatlänsdemokratikommilténs förslag till verksledningskommiltén. 1983/84:100 Bilaga 15 43 En speciell fråga somkommittén tar upp gäller omröstningsreglerna. Kommillén föreslår alt den s. k.kollektiva omröstningsmeloden införs inom länsslyrelsen och andra regionalaslatliga myndigheters lekmanna-styrelser. Denna metod, som tillämpas främstinom renodlade politiska församlingar, innebär aU när fler än tvä förslagföreligger skall omröstningar ske successivl så atl vid sista omröstningenendast två yrkanden ställs mot varandra. Få remissmyndigheter går in på dennafråga. Flertalel av dessa är positiva lill länken på alt omröstningsreglerna ilänsslyrelsen och länsnämnderna anpassas till den beslulsmetod som tillämpas ikommunåla sammanhang. Som skäl för all införa denna ordning har hävdats all delkan vara förvillande att tillämpa än den ena, än den andra beslutsmetodeneftersom förtroendemännen i som regel även är engagerade ikommunala sammanhang . Enligt min uppfattning bör man inte nu införa föreskrifter om omrösl-ningsreglersärskill för länssiyrelsens förtroendemannaslyrelse. Länssiyrelsens slällningsom slailigl regionall organ medför enligl min mening alt omröslningsreglernaför länsslyrelsen liksom för länsnämnderna bör bedömas i samband medmoisvarande regler för andra slalliga myndigheler med förtroendemannaslyrelse.Frågan om omröslningsregler i slalliga slyrelser har ulrells avförvallningsrällsulredningen (Ju 1978:09). Denna ulredning har bl.