prop · G7031 · 1983-12-31 00:00:00 — Iparagrafen sägs, att tillsyn över efterlevnaden av mönstringslagen och av deföreskrifter som har meddelats med stöd av lagen utövas av den myndighet somregeringen utser. Dettorde i många fall bli ogörligt att skilja ut den verksamhet, som utgör tillsynenligt mönstringslagen, från den verksamhet, som utgör tillsyn enligt lagen omsäkerheten på fartyg. Tillsynen av att mönstringslagen efterlevs syftar jubland annat till en kontroll av att fartygen är betryggande bemannade, dvs. enkontroll enhgt lagen om säkerheten på fartyg. Tillsynen enligt mönstringslagenkan dock tillgodose andra syften, l.ex. att rapportering till sjömansregistretsker så att erhåller underlag för behörighetsgivningen. Verketvill med det anförda understryka att de bemyndiganden angående tillsynen, somden kommande tillämpningsförordningen till mönstringslagen bör innehålla, istort sett måste överensstämma med tillsynsbemyndigandena enligt 1 kap. lagen omsäkerheten på fartyg. Iförslaget till mönstringslag saknas ett generellt bemyndigande för regeringenoch annan myndighet att utförda tillämpningsföreskrifter. Sådant bemyndigandeförekommer endast i 21 §, angående närmare föreskrifter om läkarandersökning avsjömän och om läkarintyg. Verket anser att ett generellt bemyndigande attutfärda tillämpningsföreskrifter behövs. Förstastycket i 27 § har föreslagits lyda: "Har ett beslut enligt denna lagmeddelats av en myndighet som inte är central förvaltningsmyndighet får beslutetöverklagas hos genom besvär." Enligtspecialmotiveringen till 27 § innebär detta, att kan blibesvärsinstans t. ex. i förhållande till en passmyndighet när det gäller beslutsom har meddelats av passmyndigheten i fråga om utfårdande av sjöfartsbok.Detsamma gäller beslut som har meddelats av svensk utlandsmyndighet.Sjöfartsverket har inget att erinra i den delen. Verketvill emellertid peka på frågan om hur regeln skall tolkas i förhållandetmellan och verkets regionala organ, varvidverket som exempel tar ärenden angående sjöfartsbok. Enligt propositionen 1981/82:74om enklare mönstring av sjömän (s. 12) ansåg föredraganden, att det var förtidigt att ta slutlig ställning till frågan om vem som skulle utfårdasjöfartsböcker. Enligt mönstringsutredningens principbetänkande avsnitt 3.8borde uppgiften att utfärda sjöfartsböcker övertas av sjömansregistret och avpassmyndigheter (polisstyrelser och utlandsmyndigheter). När det gällde annanbefattning med sjöfartsboken än själva utfärdandet, ansåg utredningen attsjömansregistret, inspektionsdistrikt, inspektionskontoret iRotterdam liksom vissa konsulat var lämpliga för detta. i förslaget till 27 § avser att centralförvaltningskall vara besvärsinstans i förhållande till sjömansregistret och inspektionsdistrikten,bör det framhållas dels att detta inte torde framgå vid en korrekt tolkning avlagtexten, dels att systemet inte överensstämmer med den organisation avsjöfartsverket som genomfördes . inklusive dessregionala organ utgör nämligen en enda myndighet, jfr Sjöfartsstyrelsensmeddelande 1969: A9. Prop.1983/84:1 51 börhär citeras: "De regionala organen samordnas med den nuvarande styrelsen gemensam förvaltningsmyndighet under namnet ." (Jfr Kungl.Maj:ts proposition 1969:58). Härkan också som jämförelse åberopas de ändringar som genom SFS 1971:293 gjordes ilagen (1965:719) om säkerheten på fartyg. 8 kap. 2§ ändrades på så sätt i frågaom och , att nyttjandeförbud fickmeddelas av "". Beslutet skulle genast underställassjösäkerhetsdirektören, om ett nyttjandeförbud "inom sjöfartsverketmeddelats av annan än chefen för den avdelning till vilken frågor om säkerhetenpå fartyg hör (sjösäkerhetsdirektören) eller meddelats av annanmyndighet". Jfr även 11 kap. 3§ första stycket, angående hinder mot attöverklaga beslut om nyttjandeförbud som meddelats genom någon annan än sjösäkerhetsdireklören.I propositionen om dessa lagändringar (prop. 1971:7 s. 8) anfördes bland annatsom mofiv den genomförda omorganisationen av . Vidareanfördes: "bestod av med lots- ochfyrstaten och (SFS 1965:689). Styrelsen var chefsmyndighetför lots- och fyrstaten och för fartygsinspektionen. Vid omorganisationeninrättades en lekmannastyrelse för verket, och begreppet ''försvann. De tidigare underordnade myndigheterna uppgick i avdelningar inomverket. De uppgifter som ålåg fartygsinspektionen handläggs nu inomavdelningen sjöfartsinspektionen." Dådet således, enligt tolkning, inte går att till sjöfartsverketscentralförvaltning i formell mening överklaga ett beslut som i verkets namn harfattats av något av verkets regionala organ, uppstår frågan vilka regler verketvill sätta i stället. Ett generellt förfarande med underställning tillcentralförvaltningen kan knappast komma i fråga i ärenden angåendemönstringslagen. Verket beaktar att det i och för sig är praktiskt att frågor,som kanske under tidspress har bedömts ute på faltet av personal som inte ärspecialkompetent inom det aktuella ämnesområdet, kan behöva överprövas vidcentralförvaltningen på vederbörlig sektion. Enligt52 § mönstringsförordningen (paragrafen ändrad 1982:340) gäller , att densom icke åtnöjes med beslut som mönstringsförrättare meddelar enligtförordningen, äger söka ändring i beslutet hos . Formella besväröver mönstringsförrättares beslut är ovanliga. Däremot förekommer frågor som ärså tveksamma, att mönstringsförrättarna genom informella kontakter samråder medsjöfartsverket innan de beslutar om en viss åtgärd. För att ytterligarekonkretisera vad frågan gäller ger följande exempel på ärendensom kan komma att handläggas på regional nivå inom verket: - ingripande vid kvantitativaeller kvalitativa brister i besättningen (behörighet, hälsotillstånd, brist påläkarintyg, brist på vårdnadshavares medgivande för underårig att gå tillsjöss) (beslutas centralt eller regionalt) - utfärdande av sjömansralla - utfärdande av sjöfartsbok - införande avbehörighetsuppgifter i sjöfartsbok, bland annat när behörigheten enbart grandaspå praktik varvid särskilt behörighetsbevis inte utfärdas -beslutom huravida en uppgift, eller vilken uppgift som, i ett visst fall skallinföras i sjömansregistret, t. ex. bedömning av tillgodoräkningsbar sjötid. 1983/84:1 52 Avden ovanstående exemplifieringen torde framgå, att vissa av de ovanståendebesluten är i första hand beslut enligt mönstringslagen men att andra beslut,t. ex. en vägran att föra in en bekräftelse av viss behörighet i sjöfartsboken,i lika hög grad utgör beslut enligt en annan författning, i angivet exempelförordningen om behörigheter för sjöpersonal. Sjöfartsverketanser med hänsyn fill det anförda, att 27 § första stycket kan erhållaförslagsvis följande lydelse: "Harett beslut enligt denna lag utanför beslutats av en myndighetsom inte är central förvaltningsmyndighet, får beslutet överklagas hossjöfartsverket genom besvär. Ett beslut i första instans av kanpå begäran omprövas av verket och får inte överklagas förrän verket tagitställning i omprövningsärendet." Eftersombeslut som fattas enligt mönstringslagen torde kunna innebära en samtidigtillämpning av mönstringslagen och t. ex. förordningen om behörigheter försjöpersonal, måste besvärsreglerna i dessa författningar utformas lika.Utredningens förslag till ändring i förordningen om behörigheter försjöpersonal (betänkandet s. 35-36) torde därför böra i 8 kap. 1 § kompletterasså, att vissa beslut skall överklagas hos . Utredningensförslag till 27 § andra och tredje styckena tillstyrks. 3.2Förslaget till lag om ändring i sjölagen (1891:35 s. 1) Sjöfartsverketanser att första stycket har fått en bättre utformning i utredningens förslagän i den nuvarande lagtexten. Det är dock fortfarande otydligt vilkabefogenheter domstolen får, beroende på att ett och samma behörighetsbevis kanfordras för skilda befattningar i olika fartyg, t. ex. för styrmansbefattning iett fartyg och för befälhavarbefattning i ett annat. Om exempelvis en befålhavare-styrmanA fråndöms behörigheten att vara befälhavare, vilket kan vara önskvärt i någotfall, så mister han mer än detta om hans behörighet som befälhavare-styrman . Han kan nämligen då vanligen inte heller vara främste styrman på destörsta fartygen i oinskränkt oceanfart (det föratsätts här att han inteinnehar behörigheten överstyrman ). Å andra sidan, om behörighetenbefälhavare-styrman indrages så att vederbörande har kvar sin tidigarebehörighet styrman , så får han ändå vara befälhavare på lastfartyg upp till100 brt i inre fart. I principbetänkandet och slutbetänkandet har utredningenanfört, att den för vilken exempelvis befålhavarbehörigheten dras in bör, ominte särskilda skäl talar emot detta, få stanna i yrket i en lägre befattning.Detta torde inte endast utgöra ett förtydligande av vad som redan gäller. En nyhettorde ligga däri att sjömannen kan få behålla hela sin näst senaste behörighetplus de delar av den senaste behörigheten som ger honom rätt att vara styrmanmen ej befålhavare. På motsvarande sätt torde en maskinchef kunna fråndömasrätten att vara maskinchef i mindre fartyg men få behålla rätten att vara maskinisti större fartyg. I andra fall kan det bedömas lämpligt att frånkänna honom behörighet som det senaste behörighetsbeviset ger utöver det näst senaste(dvs. att tillämpa lagen såsom torde ha skett). Med hänsyn till detanförda ifrågasätter verket om inte slutet av första stycket bör lydaförslagsvis: "skall domstolen förklara honom eller föralltid förlustig rätten att utöva Prop.1983/84:1 53 Förklaringen får även avse andrabefattningar än den i vilken gärningen begåtts, eller all den rätt att habefattning på fartyg som en eller flera hehörigheter ger utöver en eventuelltidigare behörighet." Förslagen till 330 § andra och tredje styckenatillstyrks. 3.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1965:719) omsäkerbeten på fartyg 6 kap. 7§ : Utredningen har inte föreslagit någon ändring i dennaparagraf anförde i sitt remissyttrande (s. 18) överprincipbetänkandet, att det måste klart utsägas, att befälhavarens ochrederiets ansvar för ett fartygs bemanning inte till någon del kan ersättasenbart genom normal rapportering till sjömansregistret. Verket hade tänkt sigett sådant påpekande bli infört i en mönstringsförfattning. Påpekandet skulleemellertid kunna införas som tillägg till det lagmm som behandlar rapporteringtill om avsteg från minimibesättningsbeslut, dvs. 6 kap. 7 §säkerhetslagen, och kan erhålla förslagvis följande lydelse: "Rapporteringtill sjömansregistret enligt lagen (19 ) om mönstring av sjömän anses ejutgöra sådan underrättelse som föreskrivits här." 3.4 Förslaget till lag om ändring i sjömanslagen(1973:282) Utredningen har inte föreslagit någon ändring i 2 §sjömanslagen. påpekade i sitt remissyttrande (s. 35 f)över principbetänkandet, att statstjänstemannalagen (1965:274), vartill 2§sjömanslagen hänvisar, har ersatts av lagen (1976:600, omtryckt 1982:100) om offentliganställning (). Denna gäller för både stats- och kommunalanställda, dockatt (enligt 1 kap. 5§) i fråga om arbetstagare hos kommun 4-17 kap. gällerendast om anställningen är statligt reglerad. anser således att hänvisningen i 2 §sjömanslagen till 1%5 års statstjänstemannalag bör utgå och ersättas med enaktuell hänvisning. Enligt nu gällande lydelse av 15 § sjömanslagen ärsjömannens namnteckning på tjänstgöringsbeskedei inte obligatorisk (jfrsjöfartsverkets allmänna mönstringsanvisningar s. 23). Vidtillträde av befattning är sjömannen emellertid skyldig att teckna sitt namn ifartygets sjömansmlla (anvisningarna s.25). Då sjömansrallan skallbestå av besättningens tjänstgöringsbesked, måste 15 § sjömanslagen utformasså, att sjömannen på beskedet skall bekräfta tillträdet av befattningen. 1983/84:1 54 Sjöfartsverketanser, under hänvisning till sitt yttrande över principbetänkandet (s.4243),att det bör klart sägas ut i den nya lagstiftningen att det varv som äransvarigt för en provtur har ansvar för provtursbesättningens antal ochkvalifikationer och för att det finns läkarintyg i den omfattningstatsmakterna kan finna önskvärd. Prop.1983/84:1 55 Lag om mönstring av sjömän 1 §Bestämmelserna i denna lag gäller mönstring och registrering av sjömän på svenska handelsfartyg och på utländska handelsfartyg som i huvudsak obemannade förhyrs av svensk redare. Regeringenfår föreskriva att lagen skall tillämpas även på andra fartyg. 2 §Lagen gäller inte på fartyg med mindre brattodräktighet än 20 regis terton och inte på fartyg, som ägs eller bmkas av svenska staten och som används för annat ändamål än att i allmän trafik transportera gods eller passagerare. Regeringeneller den myndighet som regeringen utser får för fartyg med särskildverksamhetsinriktning och för inhyrda utländska fartyg föreskriva eller ienskilda fall medge ytterligare undantag från lagens tillämpning. 3 §I denna lag avses med mönstring de åtgärder som enligt 9 och 10 §§ skall vidtas av redare och befålhavare. Begreppetsjöman används i denna lag i samma betydelse som i sjömanslagen (1973:282).Med jämställs den som har befattning ombord utan att vara arbetstagare. Medhandelsfartyg menas i denna lag fartyg som används till handelssjöfart ellertransport av passagerare eller till annat ändamål som hör ihop medhandelssjöfarten såsom bogsering, isbrytning, bärgning och dykning. 4 §Har redaren eller ägaren av ett svenskt fartyg helt eller delvis upplåtit driften av fartyget till utlänning, får regeringen eller den myndighet som regeringen utser efter ansökan av redaren eller, om denne är utlänning, ägaren medge att denna lag helt eller delvis ej skall gälla i fråga om fartyget. Ett medgivande skall begränsas till och förenas med de villkor som behövs. Ettmedgivande enligt första stycket får lämnas endast om särskilda skäl föreliggeroch undantaget är förenligt med internationella åtaganden. Vidare,krävs att sökanden visar att arbetstagarna på fartyget genom utländsklagstiftning eller på annat sätt i rimlig utsträckning tillförsäkras skydd i dehänseenden som regleras i denna lag och i kollektivavtal, som påarbetstagarsidan har slutits eller godkänts av en organisation vilken är attanse som en central arbetstagarorganisation enligt lagen (1976:580) om medbestämmandei arbetslivet. Innan ansökningen prövas skall samråd ske med de svenskaorganisationer som representerar redare och ombordanställda. Ändrasde föratsättningar som ligger till gmnd för medgivandet, skall den som har fåttdetta eller fartygets befölhavare genast underrätta den 1983/84:1 56 somhar lämnat medgivandet om ändringen. I sådant fall får föreskrivas andravillkor för medgivandet eller, om ändringen innebär risk för arbetstagarnasskydd, medgivandet återkallas. Ett medgivande får också återkallas, om däriföreskrivna villkor inte iakttas. 5 § För att få tillträda en befattning ombord skall en 1. ha giltig sjöfartsbok, 2. på grand av sitt hälsotillståndinte vara olämplig för befattningen eller sjömansyrket, 3. ha föreskriven behörighet förbefattningen, 4. fylla övriga i andra lagareller författningar angivna villkor för att inneha befattning ombord. 6 § Den som tillhör intendenturpersonalenpå passagerarfartyg som går i regelbunden förjetrafik mellan nordisk hamn ochannan hamn inom fartområdena inre fart, stor kustfart eller nordsjöfartbehöver inte ha sjöfartsbok om han har pass eller annan likvärdigidentitetshandling. 7 § Sjömannen skall med ettsådant läkarintyg som avses i 18§ visa att hinder på grand av hanshälsotillstånd inte föreligger mot tjänstgöringen. 8 § Den som är skallmed ett intyg visa att vårdnadshavaren har lämnat sitt tillstånd fill att hantjänstgör till sjöss. Skyldigheterför redaren och befälhavaren 9 §I samband med att en tillträder en befattning ombord skall redaren och befälhavaren förvissa sig om att sjömannen uppfyller kraven i 5-8§§. 10 §När en tillträder eller frånträder en befattning ombord skall redaren rapportera detta till sjömansregistret genom att skicka in ett exemplar av det tjänstgöringsbesked som avses i I5§ sjömanslagen (1973: 282). Rapporteringenfår också ske på annat sätt som godkänts av regeringen eller den myndighet somregeringen utser. 11 § För den intendenturpersonalsom avses i 6 § skall rapporteringen fill sjömansregistret ske när sjömannenpåbörjar och avslutar sin anställning i rederiet. 12 § På fartyget skall finnas en sjömansralla.I sjömansrallan skall finnas ett exemplar av samtliga sjömänstjänstgöringsbesked. Befålhavaren skall se till att beskeden är ordnade så attden aktuella bemanningen ombord lätt kan utläsas. Regeringeneller den myndighet som regeringen utser får, om det behövs av särskilda skäl,föreskriva eller i enskilda fall medge att sjömansrullan förs och förvaras iland. Därvid svarar redaren för att den aktuella bemanningen ombord lätt kanutläsas. Prop.1983/84:1 57 13 § Redaren skall se till attanteckningar om tjänstgöring ombord förs in i sjömannens sjöfartsbok. 14 § Redaren och befälhavaren ärskyldiga att på begäran hålla sjömansralla och andra handlingar rörandebemanningen ombord tillgängliga för eller annantillsynsmyndighet som förordnats med stöd av lagen (1965:719) om säkerheten påfartyg. Fackligaföreträdare för sjömän ombord på fartyget har samma rätt att ta del avhandlingarna rörande bemanningen. 15 §r sjöfartsboken skall finnas identifieringsuppgifter rörande nen och uppgifter om dennes behörighet. 1sjöfartsboken skall också fortlöpande göras anteckningar om innehavarenstjänstgöring på olika fartyg. 16 § skall utfårdasför den som visar att han skall tjänstgöra i befattning ombord på fartyg.Sjömannen skall vara personligen närvarande när sjöfartsbok utfördas för honom. 17 § är giltig efter utfärdandet. 18 § Sjömän skall genomgå regelbundna läkarandersökningar.Efter en undersökning skall läkaren utfärda ett särskilt intyg. 19 § Läkarintyget gäller . Har sjömannen vid undersökningen inte fyllt gäller intyget ihögst . Upphör intyget att gällanär fartyget är till sjöss eller i en hamn där en läkare med behörighet att utfårdaintyg inte finns skall befälhavaren se till att sjömannen genomgår läkamndersökningi första hamn där så kan ske. 20 § Om sjukdom, olycksfall ellerannan påtaglig försämring av hälsotillståndet har drabbat sjömannen underläkarintygets giltighetstid får redaren eller befälhavaren begära att sjömannenskall förete ett nytt läkarintyg innan befattningen tillträds. 21 § Regeringen eller denmyndighet som regeringen utser meddelar närmare föreskrifter om läkarandersökningav sjömän och om läkarintyg. 22 § skall med hjälp av automatiskdatabehandling föra ett register över sjömän (sjömansregistret). 23 § skallinnehålla uppgifter om enskilda sjömäns identitet och kvalifikationer samtuppgifter om fartyg. Sjömannens tidigare och pågående tjänstgöring på fartygskall kunna utläsas. 24 § Kontroll av fartygensbemanning skall göras med hjälp av uppgifterna i sjömansregistret. Prop.1983/84:1 58 Redarenoch befälhavaren skall på begäran av sjömansregistret lämna sådana uppgifterangående anställda sjömän som är av betydelse för registreringen. 25 §Sjömannen skrivs in i sjömansregistret när sjöfartsbok har utfärdats för honom eller när det första tjänstgöringsbeskedet för honom har kommit in till registret. 26 § Tillsyn över efterlevnaden avdenna lag och av de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen utövas avden myndighet som regeringen utser. 27 § Har ett beslut enligt dennalag meddelats av en myndighet som inte är central förvaltningsmyndighet fårbeslutet överklagas hos genom besvär. Harett beslut enligt denna lag meddelats av eller av en annanmyndighet som är central förvaltningsmyndighet får det överklagas hosregeringen genom besvär. Beslutenligt denna lag gäller om inte annat föreskrivs i beslutet eller,om beslutet överklagats, den högre myndigheten förordnar annorlunda. 28 §Den som fått ett medgivande enligt 4§ döms till böter om han uppsåUigen eller av oaktsamhet åsidosätter i medgivandet angivet villkor eller försummar att lämna underrättelse enligt 4§ tredje stycket. Förstastycket får tillämpas även på befölhavaren. 29 § Den som uppsålligen eller av oaktsamhetbryter mot bestämmelserna i 9-13 §§, 14 § första stycket eller 24 § andrastycket döms till böter. 30 § I mål om ansvar för brottenligt denna lag skall 336 och 338 §§ sjölagen (1891: 35 s. 1) äga motsvarandetillämpning. Dennalag träder i kraft den då förordningen (1%1:87) om registre- ringoch mönstring av sjömän (mönstringsförordningen) skall upphöra att gälla. Lagom ändring i sjölagen (1891:35 s. 1) Härigenomföreskrivs att 231 och 330§§ sjölagen (1891:35 s. 1) skall ha nedan angivnalydelse. 231§ Anspråk på särskild gottgörelse enligt 229 § 1 mom. första stycket 3 skall anmälashos redaren eller befölhavaren efter det attbärgningsföretaget slutförts. Tvist om gottgörelse, som avses i första stycket, prövasav nämnden. Talan må ej föras mot nämndens beslut i sådan tvist. Tvist om sådan gottgörelse prövas av domstol. Mottingsrätts beslut i en sådan tvist får talan ej föras. Harnågon gjort sig skyldig till gärning som avses i 323, 324, 325, 326 eller 327 §och därigenom visat sig olämplig/ör tjänst på fartyg, för vUkens utövandesärskilda villkor gälla, skall domstolen förklara honom eller föralltid förlustig behörighet att utöva sådan tjänst. Meddelas förklaring enligt första stycket, skall domstolenofördröjligen underrätta . I fråga om radiotelegrafist skalläven underrättas. Harnågon gjort sig skyldig till gärning som avses i 323, 324, 325, 326 eller 327 §och därigenom visat sig olämplig att utöva sådan befattning på fartyg, förvilken särskilda behörighetsvillkor gäller, skall domstolen förklara honom förviss tid eller för alltid förlustig behörigheten att utöva befattningen. Förklaringenfår även avse andra befattningar än den i vilken gärningen begåtts. Meddelas en sådan förklaring, skall domstolen ofördröjligenunderrätta . I fråga om radiotelegrafist skall även televerketunderrättas. / avbidanpå domstols prövning av målet får i uppenbara fall meddelaförklaring enligt första stycket för tiden intiU dess lagakraftägande domföreligger. Mot beslut får talan ej föras. Denna lag träder i kraft den Lag om ändring i lagen (1965:719) om säkerheten på fartyg Härigenom föreskrivs att 1 kap. 3 § lagen (1965:719) omsäkerheten på fartyg skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Tillsyn av fartyg i de hänseenden som behandlas i dennalag utövas av . Regeringen äger förordna svensk utlandsmyndighetatt utöva tillsyn utom riket. I frågor som avse ombordanställdas skydd mot ohälsa ocholycksfall i arbetet skall tillsynen utövas under samverkan medarbetarskyddsstyrelsen. Över fartygs bemanning utövas tillsyn även av mönstringsförrättare. Denna lag träder i kraft den Lag omändring i sjömanslagen (1973:282) Härigenom föreskrivs att 15, 19, 20, (1973:282) skall ha nedan angivna lydelse. 26 och 62 §§ sjömanslagen När tillträder befattning på fartyg, skall arbetsgivaren eller befålhavaren förse honom med tjänstgöringsbesked. skall innehålla uppgifter om sjömannens befattning och tjänstevillkor ombord. När lämnar befattningen ombord, skall arbetsgivaren eller befälhavaren ange detta i tjänstgöringsbeskedet. Tjänstgöringsbesked upprättas enligt formulär som fastställes av Konungen eller myndighet som Konungen bestämmer. När en tillträder en befattning på fartyg skallarbetsgivaren eller befålhavaren förse honom med ett tjänstgöringsbesked. Beskedetskall innehålla uppgifter om sjömannens befattning och tjänstevillkor ombord. När sjömannen lämnar befattningen ombord skallarbetsgivaren eller befälhavaren ange detta i tjänstgöringsbeskedet. Tjänstgöringsbesked upprättas enligt ett formulär somfastställs av . får föreskriva att bestämmelserna omtjänstgöringsbesked skall tillämpas även på sådana arbetstagare som avses i 2§första stycket eller medge undantag från bestämmelserna om tjänstgöringsbesked. 19§ Sjömansanställningsavtal upphör ej genom att han skiljes från befattning på fartyg. Innanbefälhavaren enligt 17 eller 18 § skiljer sjömannen från hans befattning ombord,skall han underrätta redaren och förvissa sig om att det efter omständigheternaär sörjt för sjömannens uppehälle i land.