prop · G70373 · 1983-12-31 00:00:00 — ser inga hinder, utom möjligen rentadministrativa, för att reformen skulle träda i kraft utananser detta tvärtom vara önskvärt, örn detta inte är möjligt, bör det enligtstyrelsen ske möjligt därefter. 1 anser atl,även om dagens arbetsmarknadssituation inte är den bästa utgångspunkten fördet föreslagna familjepensionssystemet, detta inte får onödigtvis uppskjutareformens genomförande. menar all, när förutsättningar för enreformering av familjepensionssystemet nu föreligger, ett genomförande bör skesä snart som möjligt med sikte pä framtiden även om reformen inte på en gångkan få full genomslagskraft på grund av de nuvarande samhällsförhållandena bl,a. Med de generösa övergångsbestämmelser sompensionskommittén föreslagit finns enligt en garanti för attreformen kan genomföras smidigt utan att någon grupp riskerar alt komma i klämmellan de gamla och nya bestämmelserna. Prop.1983/84:73 268 i framhåller del angelägna i atlreformen inte skjuts pä framliden. Det är enligt svårt att senågon mening i etl sådant handlande dä förutsättningarna för åtgärderna nuklarlagts, / SR menar alt, rned beaktande av de olika aktivaarbetsmarknadsåtgärder som organisationen föreslår i ytlr-andet, en reformeringav nuvarande farniljepension bör ske och de nya reglerna inte skjutaspä framtiden. LO framhåller om tidpunkten för ikrafllrädande av förslagen bl.a.: LO utgår ifrån alt det långa tidsintervallet mellan ulredningensöverlämnande och remissutsändningen inle är en medveten melod alt skjuta uppreformen, rnen vill ändå påtala den fördröjning av del fortsatta arbetet somdenna paus har medfört. Änkepensioneringens avskaffande och genoinfö-randel avdel nya efterlevandeskyddet bör inle skjutas pä framtiden. Förändringen hardiskuterats , och de skål som talar för att förändraänkepensionen, talar också för elt snabbi genomförande. LO inser emellertid attförslagets genomförande förutsätter en annan ekonomisk politik än den sombedrivs och en politik som är expansiv och skapar det utrymme päarbetsmarknaden sorn är nödvändigt för reformens genomförande. En annan viktigförutsäi:tning för reformens genomförande är atl samhällets resurser i form av arbeismarknadspolitiskaoch utbildningsinstrument samt barnomsorg finns planerat och utformat. I princip övervägande positiva till ell relalivi snabbiikraftträdande är även Kommunernas pensionsanstalt, statskontoret. Slatskontorei påpekar att nuvarande statsfinansiella krisenligt flertalet bedömningar kommer att bestå åtminstone . Dettorde därför enligt statskontoret behövas än vad kommittén antagitinnan klarhet kan vinnas beträffande den ur ekonomiska och arbetsmarknadsmässigasynpunkter lämpligaste tidpunkten för start av reformen. Slyrelsen har förståelse för att kommittén hållerikraftträdandetidpunkten öppen. Såsom framhålles i betänkandet rnäsletidpunkten för systemets ikraftträdande väljas med hänsynstagande till denframlida utvecklingen på arbetsmarknaden. Framför alll gäller detta kvinnornasökade inträde pä arbetsmarknaden och den därmed sammanhängande förändringen avfamiljemönstren. Styrelsen vill dock betona, att den föreslagna reformen avfamiljepensioneringen är så pass angelagen, att dess genomförande inte börskjutas alltför långt . anför liknande synpunkter samt tilläggeratt en seriös prövning nu bör ske av möjligheterna att genomföra en reform varsikraftträdande inte skjuls alltför långt . Med hänsyn lill deföreslagna genomgripande förändringarna och de kostnader som dessa medför underen anser förbundet atl det bör övervägas om inte de föreslagnaändringarna av efterlevandeförmånerna kan genomföras etappvis. år inne pä tanken pä elletappvis genomföran- Prop.1983/84:73 269 de av förslagen. Förbundet konstaterar sammanfattningsvisatt grundidéerna goda men menar atl genomförandet måsleske i sådan takt och på sådani sätt alt kännbara kostnadsökningar undviks. Tillutveckling av sin uppfattning anför förbundet: Förslaget är uppbyggt mot bakgrund av familjeförhållandenoch andra sammanboendeformer i dagens svenska samhälle samt pä förhållandena iarbetslivet av . Förslaget innebär en radikal engångsomläggning av farniljepensioneringenrned övergängsanordningar av 20-ärig varaktighet. Enligt styrelsens mening ärdet inte otänkbart atl utvecklingen går i andra riktningar ån som kanöverblickas. Pä grund av slruklurella förändringar i samhället kan möjlighetentill förvärvsarbete bli mer begränsade vilket i sin tur kan fä konsekvenser påsamlevnadsformerna. Med hänsyn härtill kan ifrågasättas orn inte reformen börgenomföras i etapper varvid de mesl eftersträvansvärda åtgärderna och gruppernaprioriteras. De kostsamma 20-åriga övergångsanordningarna skulle dä kunna begränsasoch det nya systemet skulle kunna prövas successivt på mindre grupper. Slyrelsenfär erinra om atl de av arbetsgivaren bekostade konipletteringsanordningarna päarbetsmarknaden är anpassade i stort till de lagstadgade pensionerna. Enövergripande engångsomläggning av lagförmänerna medför kompliceradeanpassningsförhandlingar beträffande avtalsförniånerna. Kostnadseffekternaskulle bli mindre kännbara vid fortskridande delreformer. Mer tveksamma lill tanken att låta en reformerad efterlevandepensioneringträda i kraft är försäkringsöverdomstolen, LRF,, och Kooperationens pensionsanstall. Även om försäkringsöverdomstolen ansluter sig tillkommitténs utgångspunkt att en revision av familjepensioneringen kan varabefogad, uttalar domstolen slor tveksamhet till ett snabbt ikraftträdande.Domstolen betonar all kvinnan ännu har långt till full jämställdhet med manneni fråga om möjlighet till att garantera familjens försörjning. Även om man förser en reform med generösaövergångsanordningar, som kommillén tänkt sig, bör den inte genomföras förränman är säker på alt den passar fördel hell övervägande antalet berörda fall. domstolen anledning att tro alt vi ålskilliga decenniertill får räkna med att ett stort antal kvinnor av olika skäl - bristandetillgång på arbete, svårighet att kombinera hemarbete och vård av barn medyrkesarbete, invanda attityder, rn. - inle kan svara för sin egenförsörjning. Statsmakterna bör i och för sig försöka påverka dessa förhållandenså atl man kan uppnå jämställdhet mellan könen i dessaavseenden men domstolen menar alt man inle förrän pä lång sikt har möjlighetatt förvänta sig någol genomgripande resultat av denna påverkan. I ett uppbyggtsocialt välfärds-syslem mäsle inan vidare vara försiktig med att minskagrundläggande trygghetsanordningar som i sin tur är ägnade alt styra deförsäkrades planering av sina levnadsförhållanden för läng tid framöver. LRF anser att det kan anföras skäl för att avvakta medreformen, om vi skulle gä in i en period med en högre arbetslöshet ån i dag.Stora grupper efterlevande skulle då få sina förhållanden avsevärt försämrade iförhållande Prop.1983/84:73 270 till nuvarande trygghetssystem. menar alt ett ikraftträdande kan bli aktuellt först när det ärklarlagt att arbetsmarknaden och de arbeismarknadspolitiska åtgärderna molsvararkommitténs uppfattningar. Kostnadsökningar resp. kostnadsminskningar istatsbudgeten får inte vara avgörande. Etl efterlevandeskydd som möjliggör förefterlevande och eventuella barn att fortsätta att leva pä ungefär denstandard som arbetats upp inäste vara utgångspunkten för reformensikraftträdande. I viss män liknande synpunkter framförs av ochKooperationens pensionsanstalt, som anser att det med nuvarande arbetsmarknadtorde bli ytterligt svårt att genomföra de intentioner pensionskommittén haft.I yttrandet framhålls alt det förmodligen år just kvinnorna sorn drabbas hårtav nuvarande ansträngda läge pä arbetsmarknaden. De nämnda remissinstansernakan därför inte tillstyrka att förslaget genomförs förrån arbetsmarknadenfungerar på det sätt som de nya reglerna kräver. och ställer sig negativa lilltanken pä att redan nu fatta beslut om en reformering av éfterlevandepensioneringen(se under avsnitt 1.1.1). 7"CO utvecklar sin mening i frågan på följande sätt: Reduceringen av nuvarande efterlevandeskydd till änkorbygger pä osäkra premisser. Det avses vara könsneutralt men år i sinahuvudbeståndsdelar ändå inriktat på efterlevande kvinnor. Förutsåtlningarna attskapa arbetsfillfällen och andra sociala stödformer i den omfattning kommitténföreslår är i dagens ekonomiska läge mycket osäkra. Prognoserna för framtidenvisar pä ökande arbetslöshet bland redan yrkesarbetande och betydligt färre möjligheterför tidigare inte yrkesverksamma att fä arbete. Särskilt gäller det detraditionella "kvinnoyrkena'". TCO anser således att den osäkerhet som f. n. råder vadgäller det ekonomiska läget i landel och läget på arbetsmarknaden talar emotatt nu företa sädana förändringar i familjepensionen som föresläs av kommittén.TCO:s mening är dock att förändringar i riktning mot alt göra pensionssystemetkönsneutralt bör göras. I samband därmed är det angeläget att barn- ochungdomsskyddet allmänt ses över. Grundläggande för en förändring är också atten sådan är i högre grad förankrad bland arbetsmarknadens avtalsslutande parteroch med ett bibehållande av den fria förhandlings- och avtalsrätten. I fiera yttranden betonas önskvärdheten av all tidpunktenför reformens ikraftträdande bestämmes pä ett sådant sätt att arbetsmarknadensparter och berörda pensionsadministrativa organ ges erforderlig tid föranpassning av tjänstepensionssysiemen lill den reformerade familjepensioneringeninom den allmänna försäkringen. Sådana synpunkter framförs av , /SR, och Kommunernas pensionsansialt.Också statens löne- och pensionsverk framhåller att en omläggning till ett nyttsystem kräver omfattande förberedelser före ikraftträdandet. Prop.1983/84:73 271 Flertalet remissinstanser instämmer uttryckligen ipensionskommitténs uppfattning att tyngdpunkten inom en reformerad efterlevandepensioneringskall ligga på stödet åt efterlevande barn. Inte i något yttrande redovisas enannan uppfattning. Också dekonkreta förslag som konimitlén lagt fram pä barnpensioneringens områdetillstyrks eller lämnas utan erinran av flertalet remissinstanser. Inte någonremissinstans ställer sig totalt avvisande till förslagen eller dessasinriktning. I många yttranden uttalas helt allmänt all principerna ochförslagen godtas och berörs sedan enbart pä någon punkl där vederböranderemissinstans anlägger särskilda synpunkler. De konkreta förslagen behandlasdärför av endast ett mindre anlal remissinslanser. Kommitténsuppfattning att barnpension liksom skall utgå inom både folk- ochtilläggspensioneringen mottas positivt av remissinstanserna. Ståndpunktentillstyrks uttryckligen av bl. a. slatskontorei. Även av fierlalet andrayttranden franigär att principen godtas, Endasl iett yttrande ifrågasätts en annan ordning. Det är som anser att en viss förbättring av barnpensionerna ärmotiverad men som också menar alt barnpensionerna borde utgå enbart frånfolkpensioneringen. Barnlösa förvärvsarbetande drabbas nu härdare än övriga avde höga efterlevandepensionerna inom tilläggspensioneringen. Denna grupp harsom regel intresse av alt alla barn blir hjälpta lika vid föråldrars frånfälle.För familjer som vill tillförsäkra sina efterlevande barn en högre standard ochförstärka sitt försäkringsskydd finns möjlighet att skaffa kompletterandeförsäkringar. Inle i något yttrande ifrågasätts kommitténs förslag atträtten till barnpension även fortsättningsvis skall anknytas lill den familjerällsligaunderhällsskyldigheten och att den barnpensionsberättigade personkretsensåledes skall omfatta biologiska barn och adoptivbarn men inle t. ex. styvbarnoch fosterbarn. Förslaget tillstyrks ultryckligen av 1 Uppsalalän, i och flertalet admänna försäkringskassor. Förslagetatt rätten lill barnpension skall utvidgas till att omfatta även utländska barnsom tagits emot i i adoptionssyfte vinner allmänt gehör hos deremissinstanser som lar upp den frågan. Förslaget välkomnas av bl. a.länsstyrelsen 1 , kommun och många allmännaförsäkringskassor. Statskontoret finner den föreslagna utökningen avpersonkretsen väl motiverad och medförande kostnadsökning närmast försumbar isammanhanget. för internationella adoptionsfrågor ()tillstyrker förslaget och anför bl. Prop.1983/84:73 272 Nämnden har tidigare bl. a. lill socialpolitiska sarnordningsulredningenSOU 1979:94 framhållit vikten av att de utländska blivande adoptivbarnen ges enstarkare familjerättslig ställning än fosterbarn i avvaktan på att adoptionenblir klar. Fosterbarnens efterlevnadsskydd är normalt täckt av att de ärberättigade till barnpension efter sina biologiska föräldrar. anser atl omdet föreligger ett medgivande från vederbörande socialnämnd, bör barnetbehandlas på samma sätt som om adoptionen vore etl faktum, då medgivandet i siginnebär ett ställningslagande till adoption. Kommittén lar i ulredningen upp frågan, om det är möjligtatt elt barn utöver barnpension efter den presumtive adoptivföräldern ävenskulle kunna bli berättigad till pension efter en biologisk förälder i sittursprungsland. är entydigt all barn som kommer till värt landför adoption sällan har sådana relationer i sill hemland att denna fräga kanuppstå, och att barnen i regel kommer från länder som saknar socialförsäkringarav ovanstående slag. Liknande synpunkter anförs av förbundet ,som yttrar: Förbundet instäininer eftertryckligt ipensionskommitténs överväganden och förslag när del gäller barn som kommit lillSverige i adoptionssyfle. Det är utomordentligt angelägel att dessa barnssociala skydd före den svenska adoptionen förstärks. Utredningenhar övervägt risken atl utländska barn som kommer till för atladopteras ska kunna uppbära pension även från sitt gamla hemland och alltså fåett dubbelt skydd. Förbundet kan utifrån sin verksamhet verifiera atl manpraktiskt tagel kan utesluta den möjligheten. Någon svårighet att skilja barnsom mottagits i adoptionssyfte från utländska fosterbarn bör inte föreligga då pensionsrätieni förslaget knutils lill socialnämndens medgivande enligt 25 §socialtjänstlagen. Kommitténs uppfattning att nu gällande regler iinternationellt hänseende om rätlen till barnpension bör kvarstå oförändradekommenteras i enbart ett fåtal yttranden. Samtliga de remissinslanser somsärskilt berör frågan är rner eller mindre negativa till kommitténs ståndpunkt.Detta gäller , , statens invandrarverk ochensamförälderkommittén. anser all utländska barn, som är bosatta iSverige, i princip bör ges samma ekonomiska grundtrygghet i förhållande till enbortavarande förälder oavsett om del är separation eller dödsfall som ärorsaken till bortavaron. Det vore därför enligt styrelsen önskvärt att rätten lillbarnpension frän folkpensioneringen och bidragsförskott tidsmässigtöverensstämde och förelåg efter sex månaders vistelse i . Barnpension och bidragsförskott har i princip samma syfle,dvs, att utgöra slöd när barnet inle längre bor ihop med båda sina föräldrar. Genomde olika kvalifikationstiderna för de båda stöden kan konsekvenserna bli attutländskt barn, som erhåller bidragsförskott för förälder som sedermeraavlider, varken får barnpension från folkpensioneringen eller bidragsförskott.Enligt RRV:s mening bör, för att undvika sådana effekter, en enhetlig kvalifikationstidför utländsk medborgare gälla för såväl barnpension som bidragsförskott.Kvalifikationstiden kan anpassas så att kostnadsökningar undviks. 1983/84:73 273 föreslär atl ett utländskt barn, somär bosalt i eller i annat land, skall ha rätt lill barnpension pä sammavillkor som ett barn med svenskt medborgarskap, förutsatt att grundvillkorenför barnpension är uppfyllda. Verket framhåller all de karenslider som gäller f.n. kan innebära alt i födda barn rned utländskt medborgarskap, sornmister en förälder eller båda, kan fä vänta flera ar innan del får rätt tillbarnpension. 1 övrigt invänder verket mot att barnpension från folkpensioneringeninte kan utgå vid bosättning utanför orn dispens eller överenskommelsemellan berörda länder saknas. Ensamförälderkommttién erinrar orn all del för rätten lillbidragsförskott inte finns något krav på atl den underhällsskyldige föräldern skallha någon som helst anknytning till , Kommittén fortsätter: Den situationen kan alltså iniräffa, alt ett utländsktbarn. bosatt i , mister sitt bidragsförskott när den underhållsskykligeföräldern avlider och inte erhåller något stöd i dess ställe. Utom att della ären väsentlig brist i dessa barns trygghet är det en praktiskt olämplig regel.Tillämpande myndigheter fär information orn dödsfall inom . I övrigtupptäcktes etl antal dödsfall i samband med det krav- och efterforskningsarbetesom sker beiräffande utomlands bosatta underhällsskyldiga. Mänga gånger kan delemellertid vara ganska slumpartat om myndigheten får vetskap om ett dyliktdödsfall. Vårdnadshavaren kan vara okunnig om det och det är en regel somalltför lätt inbjuder till missbruk. En ändring bör ske så att barnslöd inle pådetta sätt upphör. Lösningen måste sökas inorn familjepensionssystemet. Frågan om den övre åldersgränsen för rätt till barnpensionväcker mycket delade meningar bland remissinstanserna. I många yttrandenpåtalas värdet av en för folkpensioneringen och ATP gemensam åldersgräns samlunderstryks behovel av samordning även i förhållande till andra förmåner somkan tillkomma barn. förslag att bibehålla nuvarande övreåldersgränser, inom folkpensioneringen och 19 är inomtilläggspensioneringen, tillstyrks uttryckligen av i län,sorn uttalar viss tveksamhet till att bibehålla skilda åldersgränser men finnerkommitténs argument härför betydelsefulla. Även i ,och Kooperationens pensionsanstalt accepterar förslaget men betonarsamtidigt önskvärdheten av en framlida samordning på området. Blandde remissinstanser som avstyrker kommitténs förslag eller finner erinringar motdetta och som uttalar sig för en enhetlig åldersgräns finns olika åsikterföretrådda om hur denna bör bestämmas. I något yttrande förespråkas engemensam åldersgräns vid medan del i andra påtalas värdet av en enhetligåldersgräns vid . Några remissinstanser uttalar sig till förmån för enanknytning till den familjerällsliga underhållsskyldigheten, dvs. enåldersgräns vid men med möjlighet att utge barnpension under längre 18 1983/84. Prop.1983/84:73 274 lid lill barn som därefter fortsätter med grundläggandestudier. I andra yttranden betonas värdel av stimordning men framförs ingen direkiåsikt om hur åldersgränsen därvid bör bestämmas. Tanken pä en enhetlig åldersgräns vid förespråkas avförsäkringsrätten för , som rnenar atl 19-ärsgränsen inomtilläggspensioneringen numera framstår som föga motiverad ined hänsyn tillutvecklingen inom socialförsäkringen och fainiljerälten. Vid en bedömning avför- och nackdelar anser försäkringsrätten övervägande skal tala för ensänkning av åldersgränsen till 18 är. Etl genomförande av en sådan sänkningmåste givetvis kompletteras med särskilda övergångsbesläininelser varigenom de,som vid liden för genomförande av förslaget redan uppbär barnpension enligläldre regler, inte kommer atl drabbas av någon försämring. En geniensam äldersgräns vid förordar länsstyrelseni och . i Ålvsborgslän erinrar om atl del i dagens samhälle är myckel fä ungdomar som ärsjälvförsörjande . I allmänhet pågår någon forrn av utbildningåtminstone uppemot tjugoårsåldern. Det kan därför enligt lånsstyrelsen starktifrågasättas om inte efterlevandeskyddet till barn borde utsträckasytterligare, i vart fall lill , även inorn folkpensioneringen. Liknande synpunkleranförs av .Svenska , som frainhåller alt det vore mernaturligt att barnpensionerna har samma slulålder än alt skrlåldern förbarnpension inorn folkpensioneringen är densamma som åldersgränsen förbidragsförskott. En än högre äldersgräns förordas av 7"C0, som anför: 1 dagens samhälle är det mycket få ungdomar som ärsjälvförsörjande . En normal yrkesutbildning innebär alt niantidigast vid 18 är kan vara klar med själva ulbildninoen, I regel är manomkring innan grundutbildningen är klar, Efterlevandeskydd till barnborde därför sträcka sig till 20-21 är. Kommitténs förslag att bibehållanuvarande åldersgränser 18 och 19 är är således ej tillfredsställande.Pensionen skall ju säkerställa såväl en rimlig försörjning som atl kompenseraden bortfallna standard som åstadkommits genom atl en eller båda föräldrarnaavlidit. Tanken på att ha en gemensam övre äldersgräns men låtadenna infalla vid olika ålder beroende på om barnet studerar eller inle vinner slödav och . erinrar om reglernaför den familjerällsliga underhållsskyldigheten och fortsätter: Atl rätlen lill bidragsförskott upphör vid ålderinnebär all situationen för dessa barn och deras vårdnadshavare kan bliekonomiskt mycket pressad, framför allt i de fall dår den andre föräldern intehar möjlighet att bidra lill barnets försörjning. Rätten till bostadstillägg,förvärvsavdrag och skallereduktion bortfaller också vid denna lidpunkt.Samtidigt har barnet omfattande ekonomiska behov för sin försörjning. På motsvarande sätt bar barnet behov av en ekonomisk grundtrygghetför sin försörjning i de fall det mist en förälder eller båda genom dödsfallför att få ökade möjligheter att uppnå en grundutbildning. 1983/84:73 275 annars tillgodose dess behov av en grundläggandeförsörjning sä länge skolgång lill avslutad grundutbildning pågår. det skäligt att reglerna om den faniiljeriitlsliga underhällsskykliglielenfinge vara normgivande för såväl rätten lill bidragsförskott som barnpension. Riksrevisionsverkel dns\uter sigtiW del förslagsocialpolitiska samordnings-utredningen framlagt i betiinkandet (SOU 1979:94)En allmän socialförsirk-ring och anser därför atl barnpension bör för de barnsom studerar utges frän såväl folk- som tilläggspensioneringen lill dess barnetfyller 19 är. föresläs stödet utgå för studietiden, dvs, niomånader. Detta innebär enligt verket en kostnadsbesparing pä ca 8 milj. kr.jämfört ined koinniitténs förslag. önskvärdheten av ökad samordning pa oinrädet betonas ävenav i , , Kooperationens pensionsanstallsamt elt stort anlal av de allmänna försäkringskassorna. Ocksä siaiskoniorei,som inle finner anledning att i deltti sammanhang föreslå ändrade åldersgränserför barnpension, understryker önskvärdheten av all frågan om införande av enenhetlig åldersgräns för de båda barnpensionsfornierna och även förbidragsförskottet tas upp i ett vidare saminanhaiig och alt därvid behandlasäven frågan huruvida denna gräns skall infalla vid olika ålder beroende på ombarnet studerar eller ej. i anser atl den skillnadi åldersgränsen som finns f, n. inle är sakligt motiverad. Den obligatoriska skolgången sträcker sig till ca . härefter kan ungdomar studera, ha fasl arbeleeller vara arbetslösa. Den enskilde individen kan under dessa år ha tillhörtalla tre kategorierna. För hushållet med äldre tonåringar kan behovel av slöd ihög grad vara beroende av barnets sysselsättning. Om rnan inom bidragssystemetskall ta hänsyn till detta står det klart, atl de åldersgränser som kvarstårinom efterlevandeskyddet inte är lämpliga sorn utgångspunkt för övriga slöd.Barn kan ha egna förvärvsinkomster och de kan ha singrundutbildning oavslutad . 1.2.3 Nivåer för barnpension Kommitténs förslag till nivåer för barnpension inom folk-och tilläggspensioneringen vinner stöd utan närmare kommentarer av elt stort anlalremissinstanser. Hit hör bl. a. 1 län, iSkaraborgs län. , ochKooperationens pensionsanstall. Förslagen tillstyrks även av LO, försäkringsöverdomstolen,som finner nivåerna på barnpension väl avvägda och som inte heller i övrigt harnågra invändningar mot förslagen i denna del, samt det övervägande antalet alhnännaförsäkringskassor. Också ställer sig positivtill förslagen men anser spännvidden mellan de högsta och lägsiabarnpensionerna vara väl hög. Prop.1983/84:73 276 Viss tveksamhet till förslagen uttalas av statskontoretunder hänvisning till det nuvarande ekonomiska läget. Statskontoret framhålleratt förslagen grundar sig på pensionskornniilténs värderingar, som endast kanprövas och vägas mol andra angelägna reformer i sitt politiska sammanhang ochbaseras på en samlad översyn av alla former för stöd till barn ochbarnfamiljer. Liknande synpunkter anförs av .