prop · G703192 · 1983-12-31 00:00:00 — I frågan, vilken myndighet som bör prövaavgiftsskyldigheten, innehåller riktlinjerna att åläggande av sådan skyldigheti viss utsträckning kan överlämnas till de administrativa myndigheter som ärverksamma på området. 1 vissa fall är det emellertid lämpligt att överiämnadenna prövning till de allmänna domstolarna. Det gäller främst näravgiftsskyldigheten görs beroende av huruvida överträdelsen skett av uppsåteller oaktsamhet och när reglerna är utformade på sådant sätt att det finnsutrymme för betydande skönsmässiga bedömningar. Departementschefen betonade avslutningsvis vid sinpresentation av riktlinjerna vikten av att avgiftssystem på nya områden införsförst efter noggranna överväganden, om behov föreligger, och att i linje medvad som anförts i departementspromemorian systemen utformas på elt sådant sättatt anspråken på rättssäkerhet blir fullt ut tillgodosedda (prop. 1981/82:142 s.25). Av remissprotokollet i nu förevarande lagstiftningsärendeatt döma synes förutsättningar föreligga för att på området för regleringen avin- och utförsel av varor införa sanktionsavgifi vid överträdelser av vissabestämmelser. Meningen är enligt protokollet att sådan avgift skall påförasendast vid överträdelser av sådana regleringar vilkas syfte det är angelägetatt upprätthålla och beträffande vilka de straffrättsliga reaklionsmöjligheternainte är tillräckliga. Avsikten är också lill en början att avgiftsområdet skallvara begränsat till i huvudsak viss tekoimporl, beträffande vilken det sedanlång lid ansetts angeläget alt införa sanklionsavgifier. Som allmän riktpunktanges i remissprotokollet att möjligheten att införa sanktionsavgifter endastskall utnyttjas beträffande regleringar som skall tillgodose angelägnaintressen, såsom exempelvis vissa importbegränsningar. Vidare skall det finnasett uttalat behov av sanktionsavgift vid sidan av de straffrättsligareaktionsmöjligheterna. I den mån en vara eller dess värde blivit föremål förförverkande enligt varusmugglingslagen bör avgift inte tas ut. Det är tänkt altde förfaranden lill vilka avgiften skall knytas skall vara av den arten att detypiskt sett är resultatet av uppsåt eller oaktsamhet. Beslulsmyndigheien skalldock inle behöva inlåta sig på någon direkt bedömning av huruvida uppsåt eller oaklsamhetförelegat i det enskilda fallet. En särskild undantagsregel bör också, sägsdet, finnas som gör det möjligt atl underlåta att ta ut avgift i ursäktligafall. 1983/84:192 41 Medhänsyn till de förut berörda riktlinjerna och till de principer som enligt detsagda förutskickats i remissprotokollet får ett bemyndigande av innehåll enligtdet remitterade förslaget godtas. Vissa synpunkter därutöver synes dock böraiakttas vid den kommande regleringen. Till en början kan i direktanslutning till den i bemyndigandet intagna regeln, att avgift inte skall tasut om en överträdelse är ursäktlig, erinras om att det i den tidigare nämndadepartementspromemorian framhölls, att en så allmänt hållen regel borde i aUmöjlig utsträckning undvikas (se prop. 1981/82:142 s. 96). Den viktiga frågan, vilkenmyndighet som skall pröva avgiftsskyldigheten, har lämnats öppen iremissprotokollet. Det får dock antas att prövningen skall ankomma påförvaltningsmyndighet. Därpå tyder de enligt remissprotokollet tänkta reglernaatt ett beslut om avgift inte bara skall kunna överprövas utan också, omtulltaxeringsbeslutet ändras, kunna omprövas. Mot bakgrunden av de riktlinjersom enligt det förut sagda godtagits av synes någon principiellinvändning inte kunna riktas mot en sådan ordning. Enligt riktlinjerna skallöverklagande av beslut om avgift kunna ske hos domstol och däri får ses en visstrygghet mot att rimliga rättssäkerhetskrav blir åsidosatta. Tillämpningentorde få följas med uppmärksamhet och sikte på att, om den skulle komma attframstå som tvivelaktig, överlåtas på allmän domstol. I alla händelser tordeböra klariäggas förhållandel inte bara till förverkanderglerna i varusmugglingslagenutan också till den straffrättsliga regleringen på hithörande område. En regelom preskription av anspråk på avgift bör övervägas. Exempel på en ganskautförlig reglering utgör de införda bestämmelserna om vallenföroreningsavgifti 8 kap. lagen (1980:424) om åtgärder mot vattenförorening från fartyg (jfrockså t. ex. bestämmelserna om skattetillägg och förseningsavgift i 116 a-116 1§§ taxeringslagen, 1956:623). Meddet anförda finner jag ej anledning till erinran mot det remitterade förslagettill ändring lag. Förslagettill ändring i kommunalskattelagen lämnas utan erinran. 1983/84:192 42 Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden1. , , , , , , ,, , Bodslröm. , R. , , ,, Proposition om sanktionsavgifter vid överträdelser av import-ochexportregleringar. 1 Anmälan av lagrådsyttrande Föredraganden anmäler lagrådets yttrande över förslag lill 1. lag om ändringi lagen (1975:85) om bemyndigande atl meddela föreskrifter om in- ellerutförsel av varor. 2. lag om ändringi kommunalskatlelagen (1928:370). Lag om ändring i lagen med bemyndigande att meddelaföreskrifter om in- eller utförsel av varor Den föreslagna lagstiftningen innebär att regeringen medstöd av 8 kap. 7 § RF bemyndigas meddela föreskrifter om sanktionsavgifter vidöverträdelser av sådana bestämmelser om in- och utförsel av varor, somregeringen genom lag fått fullmakt alt besluta om. Lagrådet har i yttrande över förslagel ullalal sig i frågaom delegation av rätlen atl meddela föreskrifter om sanktionsavgifter är möjligmed slöd av dels 8 kap. 9 § andra stycket och dels 8 kap. 7 8 RF. Särskildayttranden har härvid lämnals av regeringsrådet med vilken fd. juslitierådetHessler instämt och av lagrådets ordförande, juslitierådet . 1 8 kap. 9 S andra slyckei föreskrivs alt regeringen efterriksdagens bemyndigande kan meddela sådana föreskrifter om avgifter som pågrund av 8 kap. 3 S RF annars skall meddelas av . Enligl lagrådetsledamöter skall en delegationsrätt vad gäller föreskrifter om den nu aktuellasanktionsavgiften inte grundas på denna bestämmelse. 1983/84:192 43 att den beteckning som i det särskilda fallet åsätts enpenningpålaga inte är avgörande för pålagans statsrättsliga karaktär samthänvisar lill sanktionsavgiftens särskilda karaktär av straffiiknandeadministrativ påföljd och till att den i ett annat avseende (förbudet motretroaktiv lagstiftning, 2 kap. 10 § RF) ansetts jämställd med straffrättsligasanktionsmedel men däremot uppenbariigen inte med avgifter'. Vad sedan gäller tillämpligheten av 8 kap. 7 § har olikameningar framförts i lagrådet. 1 paragrafens första stycke sägs att regeringen utanhinder av 8 kap. 3 § efter bemyndigande i lag kan meddela föreskrifter om annatän skatt, om föreskrifterna avser bl.a. in- eller utförsel av varor. 1 andrastycket första meningen föreskrivs att ett sådant bemyndigande som avses iförsta stycket inte medför rätt att meddela föreskrifter om annan rättsverkanav brott än böter. 1 andra meningen anges att i lag, som innehållerbemyndigande med stöd av första stycket, kan föreskriva även annan rättsverkanän böter för överträdelse av föreskrifter som regeringen meddelar med slöd avbemyndigandet. Lagrådsledamöterna menar att deöverträdelser som den aktuella sanktionsavgiften är avsedd att omfatta i deallra flesta fall åtminstone teoretiskt skulle kunna åtkommas med straff enligtde särskilda straffsladganden som finns i varusmugglingslagen m.fl. författningar.Det skulle enligl deras mening innebära att sanktionsavgiften, i den mån den äravsedd att träffa överträdelser som redan är belagda med straff, skulle utgöraannan rättsverkan av brott än böter. Rätten att besluta om sanktionsavgifterkunde därför på grund av bestämmelserna i andra stycket inte delegeras tillregeringen. De måste i stället på del säll som anvisas i andra stycket andrameningen tas in i den lag som innehåller bemyndigandet att besluta deföreskrifter som kan medföra sanktionsavgifter om de överträds. Även om rekvisilenför sanktionsavgiften skulle vara delvis andra än de som gäller för brott anserWahlgren och all 8 kap. 7 § inte bör anses medge delegationsrätt. Derasställningstagande grundar sig därvid pä att det med hänsyn till derättssäkerhetsgarantier som skall ge finns anledning all tolkabestämmelsen i andra stycket första meningen restriktivt, och att sanklionsavgiftenvid en sådan tolkning inte är all jämställa med böter. Ledamoten anser däremot att delegationsrätt börföreligga, eftersom sanklionsavgiften närmast framstår som en påföljd som är atljämställa med böter. För egen del vill jag först instämma i att 8 kap. 9 §andra stycket RF inle bör anses tillämplig pä sanktionsavgifter. ' SOU 1975:75 s. 157. 1975/76:209 s. 125 och prop.1978/79:195 s. .54jfd med SOU 1978:34 s. 155. 1983/84:192 44 Härutöver vill jag framhålla följande. Regler om sanktionsavgifterskiljer sig på olika sätt från regler om straffansvar. Sanktionsavgifter kan t.ex.åläggas juridiska personer; vidare konstrueras de inte sällan pä så sätt attavgiftsskyldigheten bygger på strikt ansvar, och beslut om åläggande avavgifterna fattas i många fall av myndigheter utaiiför rättsväsendel. 1 de falldå straffpåföljder och sanktionsavgifter används parallellt på samma områdeframstår avgiftsreglerna som helt självständiga i förhållande tillstraffreglerna. Del saknar därför enligl min mening betydelse för den stalsrältsligabedömningen av en regel om sanktionsavgifi, alt ett på så sätt sanktionerathandlande eventuellt också kan medföra straffansvar för någon. Övervägande skäl talar således för alt en sanktionsavgiftav det slag som här är aktuellt inte skall betraktas som vare sig enbrottspåföljd eller någon annan rättsverkan av brott. Detta innebär atlundanlagsreglerna i 8 kap. 7 § andra stycket inle blir tillämpliga på regler omsådana avgifter. 1 det här aktuella fallet kan således kompetensen att beslutaföreskrifter om sanktionsavgifter överlämnas till regeringen med stöd avparagrafens första stycke. Även om man skulle anse all sanklionsavgifterna företer såstora likheter med brottspåföljder, alt reglerna i 7 § andra stycket analogisk!bör lillämpas på dem, blir slutresultatet detsamma. Som lagrädsledamolenHöglund har funnit bör nämligen ett analogiskt resonemang leda till att sanktionsavgifterjämställs med böter. Att delegationsrätt föreligger i ett fall som detförevarande är också den mening som kommer till uttryck i förarbeten ochdoktrin-. Jag kan således inle finna alt det föreligger något konsiiuilionellthinder mot den föreslagna lagstiftningen. Lag om ändring i kommunalskattelagen Lagrådet har ingen erinran mot lagtexten.i det remitteradeförslagel. 1983/84:104 med förslag lill lag om kontrollavgiftvid olovlig parkering föreslås en författningsreglering av sanktioner motolovlig parkering på tomtmark. I propositionen anförs (s. 28) atlkontrollavgift enligt den föreslagna nya lagen därom inte skall varaavdragsgill. För all underlätta samordningen med andra förslag lill ändringar isamma lagrum, 20 S kommunalskallelagen (1928:370), logs någol lagförslag inleupp i propositionen. Del av lagrådet granskade förslagel lill ändring i dellalagrum bör därför kompletteras med kontrollavgift enligt lagen (1984:000) omkontrollavgift vid olovlig parkering. 1975:8 s. 45 och : Normgivningsmaklenenligt regeringsform. 1983, s. 99. Prop.1983/84:192 45 Jaghemställer att regeringen föreslår alt antaga de av lagrådet granskadeförslagen med den ändring som angetts under 1. Ärendet bör behandlas underinnevarande . Regeringenansjuter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposilionföreslå alt antaga de förslag som föredraganden har lagt fram. Prop.1983/84:192 46 Propositionenshuvudsakliga innehåll ............................ 1 1. lag om ändringi lagen (1975:85) med bemyndigande att meddela föreskrifter om in- ellerutförsel av varor 2 2. lag om ändringi kommunalskatlelagen (1928:370) .... 3 Utdrag avprotokoll vid regeringssammanträde 5 1 Inledning ...................................................................... 5 2 Föredraganden .............................................................. 6 2.1 Allmänna utgångspunkter ........................................ 6 2.2 Reformbehovet ......................................................... 8 2.3 Allmänt om sanktionsavgifter ................................. ..... 9 24 Sanktionsavgifter vid överträdelser av in- ochutförselregle ringar ............................................................................... .. 10 3 Upprättadelagförslag ................................................... 13 4 Hemställan ................................................................... .. 13 5 Beslut .......................................................................... .. 13 Bilaga I Tullförfarandet m.m............................................ 14 Bilaga 2 Sammanställning av remissyttrandena ........... .. 20 Bilaga 3 De remitterade lagförslagen .......................... .. 25 Utdrag av lagrådets protokoll ..................... 28 Utdrag av protokoll vid regeringssammanträde 42 Anmälan av lagrådsyttrande .......................................... .. 42