prop · G703116 · 1983-12-31 00:00:00 — Från att i mitten på 1960-talel kunnala emol av en årskull 16-åringar har arbetsmarknaden numera i stortsett upphörl atl existera för dessa ungdomar. Någol val mellan fortsalt utbildningoch arbele efler avslutad grundskola är därmed för de flesla ungdomar intelängre möjligl. Något tillspetsat kan man säga alt ulvecklingen har gjorlgymnasieskolan reellt, om än inte formellt, obligatorisk. ärgymnasieskolan ocksä dimensionerad för all la emol fler än alla 16-åringar. Redan1960 års gymnasieutredning underströk principen alt alla ungdomar bör beredasplals i det gymnasiala skolstadiet. Detta har sedan kommit att bli vägledandeför statsmakternas ställningslagande alt successivt bygga ul gymnasieskolan.Som en konsekvens härav föreslog jag i årets budgelproposilion förändraderegler för intagningen lill gymnasieskolan i syfte atl ge sökande under 18 årföreträde. Attslälla utbildningsmöjligheter till förfogande är dock inle tillräckligt för atlalla ungdomar också skall få reella möjligheler till en gymnasieutbildning.Den ulbyggnad av gymnasieskolan som ägt rum måste nu följas av en förnyelse avinnehåll och arbelsformer för atl alla ungdomars rätt till gymnasial utbildningskall kunna förverkligas. Ungdomarsom inte går direkl lill gymnasieskolan efter avslutad grund- 1983/84:116 11 skolaavstår från att söka eller har så dåliga studieresultat att de inte klararkonkurtensen om utbildningsplatserna. från deras synpunkt finns del intenågra acceptabla alternativ. De vill ha ett arbele som inle finns. De vill inleha eller klarar inte de utbildningar som erbjuds. Föratt förbättra dessa ungdomars situation har en rad åtgärdervidtagits i syfte alt underlälta möjligheterna alt antingen få en fastanslällning eller utbildning. Det införda systemet för del kommunalauppföljningsansvaret med bl.a. anslällning på ungdomsplats och lokallarbetsmarknadsanknulna specialkurser i gymnasieskolan är exempel på en sådanåtgärd. Som en följd av denna utveckling har utbildningsväsendet viakommunernas skolstyrelser övertagit det samlade ansvaret för ungdomar under 18år som inle har fast anslällning. Kommunerna erbjuder nu dessa ungdomaranlingen gymnasieutbildning eller annan meningsfull verksamhet som kanunderlätta övergången lill arbetslivet eller till vidare studier. Förändringenmol en mer kunskapsintensiv produktion, somjag tidigare pekat på, kommer attytteriigare höja kunskapskraven för inträde på arbetsmarknaden och därigenomslarkare underslryka behovel av någon form av gymnasial utbildning för alla.Ungdomar med enbart grundskoleutbildning kommer enligt min bedömning ocksåfortsättningsvis att ha stora svårigheter på arbetsmarknaden. Gymnasieskolanoch de mer arbetsmarknadsinriktade insatserna inom uppföljningsansvaret måstedärför ses som en helhel. Om inte gymnasieskolan utformas så att den ståröppen för samtliga ungdomar kommer kraven i stället alt öka pä insatser inomuppföljningsansvaret. I årets budgetproposition betonade jag mot denna bakgrundatt gymnasieskolan och uppföljningsverksamheten kan liknas vid kommunicerandekärl och att de måste bedömas gemensamt. Samtliga insatser för ungdomar måstesåledes samordnas och sällas in i ell gemensamt uibildningspolitiskt sammanhang. Ävenutbildningsmöjligheterna inom del kommunala uppföljningsansva-rel måsle bli ennaturlig del av de samlade ulbildningsinsalserna, där också kommunalvuxenutbildning bör kunna ha en viklig roll. Den slora uppgift vi nu står införär all åstadkomma en sådan helhetssyn och en så effekliv samverkan mellanarbetsmarknads- och utbildningsinsatser, all alla ungdomar finner för demintressanta och meningsfulla utbildningsallernafiv. Jag återkommer till detta idet följande i samband med att jag diskuterar det inre arbetet igymnasieskolan, insatser för ungdomar inom uppföljningsan-svarel och samarbetetmed den kommunala vuxenutbildningen. Engymnasieskola som skall kunna la emol alla som slutar måste ocksåerbjuda en inre arbetsmiljö som svarar mot alla ungdomars behov. 1983/84:116 12 Tideni gymnasieskolan är en kort och intensiv period i ungdomarnas liv. Under dennaperiod skall myckel hända. Del är nu ungdomarna skall välja verksamhetsområde,förbereda sig för vuxenlivet och lämna rollen som tonåringar. Det är nu demognar och ulvecklas lill individer som kan ta ansvar för sina liv i de olikaroller som vuxenlivet erbjuder. Delinre arbetet i gymnasieskolan måste vara så utformat alt del stödjer dennautveckling och mognadsprocess. Ungdomarna måsle få la ansvar och ställas införkrav som de kan gå i land med. Det är viktigt för unga människor att få kännaall de gör nytta, inte bara för egen räkning utan också för andras, all kännaalt de är kuggar i ett socialt sammanhang. Ungdomarnamåsle också få större möjlighet atl påverka sin arbetssituation och ges ettökal inflyiande på skolarbetets uppläggning och genomförande. Idirektiven till GU framhöll jag alt samhällels fortlöpande demokratiseringinte kan lämna skolan opåverkad. "Gymnasieskolan bör i högre grad än f. n.närma sig vuxenvärlden. Ett ökal ansvarslagande av eleverna och en högre gradav egen aktivitet bör kunna medföra slörre arbelslrivsd och båttrestudiemotivation. En viklig uppgift för gymnasieutredningen är alt föreslåålgärder som kan främja de studerandes inflytande över det egna arbelel." Specielltväsenlligl är del för ungdomar som inle finner sig lillrälla igymnasieskolan alt utbildningsutbudet är så varierat att även de skall kunnafinna meningsfulla sludieallernativ. kan t.ex. komma atl kräva allgymnasial utbildning erbjuds varvad med andra aktiviteter. Det kräver också eninre arbetsmiljö som är känslig för när problem börjar uppkomma och som germöjligheter atl slödja och underlätta för elever med sludiesvårigheter. Gymnasieskolansroll som basen för ett livslångt lärande medför också ökade krav på den inrearbetsmiljön. Arbetet i skolan måste bedrivas på ett sådant säll alt det hosalla ungdomar skapar en positiv inställning lill lärande. Man måsle bällre lalill vara och utveckla alla ungdomars inneboende lust att skaffa sig kunskapoch kompetens. Detta kräver alt eleverna också fårmöjlighet all bygga upp den självkänsla och del självförtroende som kan växafram då man i sina studier lyckas uppnå de mål man själv har varit med om atlställa upp. Förändringarnai barns och ungdomars uppväxtvillkor, inle minst de som följer av ulvecklingenpå kultur- och medieområdet, ställer enligl min mening särskilda krav påutbildningsväsendet. Skolan måste i grunden hävda en humanistisk livssyn. Detär därför nödvändigl atl ungdomarna redan i skolan får lillfälle att möta godkultur, som fär oss all förstå och uppleva, som roar och oroar. Somjag anfört iårets budgetproposition är skolan samhällets största och viktigaste resurs föralt vänja ungdomarna vid god kultur. Det är i skolan som det finns möjligheteratt uppmuntra kulturintresse och låta alla ungdomar få del av vårt kulturarv.Dessa Prop.1983/84:116 13 uppgifter bör vara centrala också för gymnasieskolansfortsatta ulveckling. Mina förslag i årels budgelproposilion om två årsobligatorisk undervisning i svenska på samtliga linjer och försöksverksamhetmed estetisk-praktiska utbildningar är ett konkrei uttryck för denna slrävanall vidga elevernas möjligheter atl göra medvetna kulturval och ulveckla sinpersonlighet. Jag återkommer i det följande till flera förslag frän GUom hur arbetsmiljön kan förbättras. Vissa förslag syftar främsl lill att ökaelevernas inflytande över den egna studiesituationen. Jag tänker då dels påförslagen som går ut på alt öka flexibiliteten i gymnasieskolan, dels påförslagen om studiekonlrakt och personlig handledning saml förslaget om ökadesociala inslag i gymnasieskolan. Andra förslag syftar till atl skapa en mindre splillradstudiesituation och bättre möjligheter atl få personliga intressentillgodosedda. Jag tänker då på förslagen om koncenlrationsläsning ochsammanhållna sludiepass, om ett ökat stöd till föreningsverksamhet inom skolansaml om möjligheter till olika slag av fördjupningsstudier. 2.3 Ett fortsatt reformarbete Jag har i del föregående redovisat de vikligasle motivenför varför gymnasieskolan nu måsle reformeras. Gymnasieskolan fick sin nuvarande läroplan 1971. Men deltabetyder inte atl skolformen varil oförändrad. Tvärtom har en forllöpandeinnehållslig och organisatorisk utveckling pågått. Införandet av nya linjer,varianter, ämnen och timplaner är exempel på della liksom utbyggnaden avlokall arbetsmarknadsanknulna kurser (LA-kurser) och högre specialkurser. Denfriare resursanvändningen i gymnasieskolan är ännu eU exempel. Ytterligareutvecklingsinsatser har föreslagits i årets budgelproposilion. Genom GU:s arbele och del ovan nämnda ulvecklingsarbelelfmns nu underlag för statsmakterna all ange inriktningen av ett successivtreformarbete. Min uppfattning är att vi har en i många avseenden välfungerande gymnasieskola. Den förnyelse som bör inledas skall ta vara på ochutveckla det som redan fungerar bra i gymnasieskolan och göragymnasieskolan mer framlidsinriktad och därmed ge eleverna bättre beredskapför kommande förändringar i såväl arbetslivet som samhällel i övrigl. Reformarbetet skall bedrivas i nära samarbete med dem somär verksamma inom skolan så alt lokala erfarenheter och initiativ kan tas tillvara i den fortsatta förnyelsen. Från dessa utgångspunkter bör reformeringen avgymnasieskolan genomföras stegvis och starta med ett brett försöks- ochutvecklingsarbete. Detta synsätt ansluter ocksä lill vad en överväldigandemajoritet av remissinstanserna anfört. 1983/84:116 14 Jagföreslår därför alt gymnasieskolan går in i en period av försöks- ochutvecklingsarbete som i första hand omfatlar . Bådestal och kommuner befinner sig f. n. i ett svårt ekonomiskl läge vilketytterligare understryker behovet av att starta förnyelsen av gymnasieskolanmed en period av försöks- och utvecklingsarbete. Förnyelsearbetet skall syftatill att, inom ramen för gymnasieskolans resurser, pröva olika vägar altutveckla gymnasieskolan. I försöks- och utvecklingsarbetet skall såvälpedagogiska som ekonomiska konsekvenser klarläggas för att skapa ytterligareunderlag för kommande ställningstaganden. Denna förutsättning gäller för allförsöksverksamhet som jag i det följande ämnar föreslå. Jagavser att föreslå regeringen atl ge SÖ i uppdrag alt i samverkan med kommuneroch länsskolnämnder utarbeta ett förslag lill program för detta försöks- ochutvecklingsarbete. Förslagel bör tjäna som underlag för regeringensställningstaganden till vilka bemyndiganden och närmare rikllinjer som kankomma att behövas. Programmet bör ocksä kunna utgöra ett värdefullt underlagför den lokala och regionala planeringen av försöks-och utvecklingsarbetet. Jagvill i della sammanhang understryka alt det förnyelsearbete som enligt miltförslag nu skall inledas är en angelägenhet för hela skoladminislrationen. Ettaktivt engagemang och dellagande från landels gymnasieskolor är också enförutsättning för atl den reformslralegi jag nu förordar skall bliframgångsrik. SÖhar som ett led i sitt förberedande arbele tillsammans med länsskolnämndernagenomfört en kartläggning av kommunernas inlresse för försöks- ochutvecklingsarbete. Länsskolnämnderna, som bearbetat intresseanmälningarna, harlill SÖ redovisal ca 850 anmälningar fördelade på 6 försöksområden. Jagbedömer alt den genomförda kartläggningen är av stort värde för ell fortsallarbele med att planera och genomföra konkreta försöks- och utvecklingsinsatserute i kommunerna. Jag kommer också vid mina överväganden i det följande attredovisa en del av de intresseanmälningar som kommit in från kommuner.Redovisningarna innebär inte något ställningstagande till enskilda försök utanskall endasl ses som exempel på del omfattande planeringsarbete som pågårlokall. Minaförslag i del följande är i huvudsak av mer principiell karaktär och främstavsedda all ulgöra riktlinjer för försöksverksamhel som endasl på lång sikl kanleda till genomgripande förändringar av gymnasieskolan. Vissa förslag kan dockgenomföras mer eller mindre direkt efter det att utvecklingsarbetet gettunderlag för verksamhetens närmare reglering. Minavsikt är all ålerkomma med ylleriigareförslag, allteftersom resultat av försöks- och utvecklingsarbetet kommer fram. 1983/84:116 15 3 En mer flexibel gymnasieskola 3.1 Inledning Gymnasieskolanerbjuder utbildning på 25 linjer och dessutom i form av ca 550 specialkursersamt ett antal lokall arbetsmarknadsanknulna specialkurser (LA-kurser) avvarierande längd. Härtill kommer gymnasial lärlingsutbildning. Huvuddelen aveleverna söker sig lill de olika linjerna som är två-, tre- eller fyraåriga. Specialkursernaär i regel ettåriga eller kortare. Linjerna och flertalet specialkurser byggerdirekt på . Linjesystemethar otvivelaktigt en rad fördelar. Det ger stadga ål studierna genom att manefler sitt val följer en fast lärogång fram lill slutmålet. Ulbudel av linjerär också slort och variationsrikt. Systemet har emellertid även vissa nackdelarsom sammanhänger med att behoven har förändrals sedan det tillskapades. Denstörsta nackdelen är den slora åtskillnaden mellan teoretiska (studieförberedande)och yrkesinriktade utbildningar. Detta är i sig en spegling avutbildningssystemets lidigare uppdelning i dels gymnasier och senare ocksåfackskolor, vilka framför allt skulle ge förberedelse för universitels-ochhögskolestudier, dels yrkesskolor som skulle ge direkt användbarayrkesfärdigheter. Denna uppdelning svarar varken mot arbetslivels behov ellermot den syn på livslångt lärande somjag tidigare redovisal. Denensidiga inriktningen av å ena sidan de teoretiska linjerna mot-fortsalla studieroch å andra sidan de yrkesinriktade studievägarna mol arbetslivet skaparproblem för elever som vill byta studieinriktning. Ett byte från ett teoretiskttill ell yrkesförberedande studiemål eller vice versa innebär i slortsell en omstarl i gymnasieskolan. Vissaelever på teoretiska linjer varken vill eller kan gå vidare tillhögskolestudier. Högskolan har f, ö. inte heller kapacitet för att ta emot allasom söker dil. För dessa elever uppslår ibland problem då de skall gå ut iarbetslivet. Flera av de teoretiska utbildningarna förbereder knappast alls fördella. Elevernapå yrkesinriktade linjer får å andra sidan ganska litet av allmänna ämnen.Detta begränsar för deras del den hjälp lill personlighelsut-veckling ochsamhällsorientering som kunskaper i sådana ämnen kan ge. Inslaget av allmännaämnen är inle heller tillräckligt för all ge en allmän grund för forlsallahögre sludier. Uppdelningeni studieförberedande och yrkesinriktade utbildningar gör vidare all dengemensamma referensram för synen på samhälle, kultur och arbetsliv, somgymnasieskolan skulle kunna ge, inte kommer till slånd. GU ger exempel från tvåområden, vårdområdet och det sociala områdel. Inom dessa områden efterlyses iutbildningen en gemensam referensram för personal av olika kategorier somarbelar inom hälso- och sjukvård, social service och barnomsorg. Prop.1983/84:116 16 Denstrikta indelningen i studieförberedande och yrkesinriktade utbildningar lederslutligen lill en rekrytering till gymnasieskolan som avspeglar . En särskild sludie av den sociala selektionen tillgymnasiestadiet (SOU 1980: 30) som GU lät genomföra visar att den socialaskevhelen i rekryteringen till olika linjer är myckel stor. Åven irekryteringen av pojkar resp. flickor till olika utbildningar är skevhelenslor. Ungdomarnas val återger bilden av kvinnors och mäns arbetsmarknad. Detraditionella kvinnolinjerna har dock i allt mindre ulsträckning visat sigleda till arbele. Med den omstrukturering som håller på att ske påarbetsmarknaden måsle fler flickor välja utbildning inom de tekniska ochindustriella sektorerna. Enannan stelhet i dagens gymnasieskolorganisalion är det ensidiga sätt på vilkelenskilda utbildningar organiseras. Alla utbildningar erbjuds med någolundanlag som "helheter" och sludierna måste också bedrivas på hellidulan möjligheler lill värvning med andra aktiviteter. Det finns erfarenhelersom visar atl della inte passar alla elever. Speciellt gäller det ungdomar somav olika anledningar inle lyckats så bra i . De känner olust ochtvekan inför alternativet all tvingas binda sig för ytteriigare ett eller tvåår av enbari studier. Deras studieresultat i gör det också svårtför dem atl hävda sig i konkurrensen med andra elever om sina förstahandsval. Dagenslinjesystem har en styrka i att del finns klara studiemål för deolika utbildningarna. Denna stadga ger dock begränsade möjligheler för enskildaelever atl koncentrera sig på grundläggande moment i ett ämne eller allfördjupa sig i ämnet. Utrymmet för personliga intresseval eller för att ulformastudierna efler individuella behov är också begränsat. Molbakgrund av vad jag tidigare framhållit om samhällets snabba ulveckling och dekrav som delta ställer samt om atl gymnasieskolan skall erbjuda platser föralla ungdomar är del enligt min mening alldeles klart atl gymnasial ulbiidningmåsle kunna erbjudas på ell mer fiexibelt sätt än som sker . Låt mig härkort sammanfatta utgångspunkterna för en ulveckling mol en flexiblaregymnasieskola. Föratl alla ungdomar som lämnar skall finna del meningsfullt all sökasig lill en gymnasial utbildning måste bl. a. övergängen mellan ochgymnasieskolan göras mjukare. Behovelav alt förbereda och underbygga sina val av studieväg, att korrigera felval ochatt t. o. m. hell byla sludiemål måsle också kunna tillgodoses i ökadutsträckning. Gymnasialutbildning bör vidare kunna förekomma i annan form än i dagens "hela"utbildningar. Möjligheterna alt tillgodose personliga intresseval ochfördjupningssludier liksom över huvud tagel speciella behov måste förbättras.En ökad flexibilitet av detta slag kan även bidra till all olika handikappadesbehov bättre kan tillgodoses. Slutligenmåsle, somjag tidigare framhållit, varje gymnasial utbildning Prop.1983/84:116 17 för den enskilde kunna utgöra grunden för återkommandeulbiidning, dvs. ge viss förberedelse både för arbetslivet och för fortsattastudier. Denna dubbla förberedelse skall kunna ges dels inom de enskildautbildningarnas ram, dels också genom kompletteringar av olika slag. I del följande skall jag med utgångspunkt i GU:s förslagnärmare behandla hur jag anser atl gymnasieskolan kan förändras för alt därmedbällre fillgodose de krav somjag nu har angeil. 3.2 En mjukare övergång För all kunna åstadkomma vad jag här valt att kalla enmjukare övergång är det flera önskemål som behöver tillgodoses. Ett sådanlönskemål är att valen till gymnasieskolan underlättas. För vissaelever är valet mellan ä ena sidan teoretiska linjer och å andra sidanyrkesinriktade utbildningar både svårt och avgörande. Valet av en teoretisktre- eller fyraårig linje öppnar för fortsatt ulbiidning vid högskolan. Dettager dessa linjer viss status. Om emellertid studieresultaten inte blir så braär denna väg stängd och arbetslivsförberedél-sen mycket begränsad.Ett nägol uppskjutet val mellan teoretiska och yrkesinriktade studievägar, säall delta val görs efler en lid i gymnasieskolan, skulle kunna göra valetlättare. Om den inledande perioden i gymnasieskolan dessulom innehåller bådeteoretiska och yrkesinriktade, moment torde valet av utbildning kunnaunderbyggas ytterligare. Valet mellan teoretiska och yrkesinriktade utbildningarkan också göras mindre svårt och avgörande om del i utbildningarnas slutskedeeller direkt efter deras slut erbjuds goda möjligheter atl ändra"kompetensprofil". En teoretisk utbildning skall då kunnakomplelleras med yrkesinriktade och en yrkesinriktad med studieförberedandeinslag. Bytet av studiemål underlätlas givetvis också om grundutbildningarnainle är så ensidigt teoretiskt resp. yrkestekniskl inriktade. Ett annat önskemål för atl göra övergången mjukare är allbåde avslulande del och gymnasieskolans inledningsskede inriktasmot alt underlälta övergången. Eftersom samhällsutvecklingen lell lill alt praktiskttagel alla ungdomar kommer alt möla gymnasial ulbiidning i någon form är detnaturligt att slutskede förbereder för delta. Dessa förberedelserbör vara av belydelse både för elever som är säkra i sina val och för eleversom är osäkra eller inle alls vet vad de skall välja. Under gymnasieskolans inledningsskede gäller det atthjälpa många elever alt klara av de förändringar i kräv, arbetstakt ocharbetsformer som övergången till gymnasieskolan innebär. Inledningsskedet måslehelt enkell anpassas till del nya kravet alt gymnasieskolan skall vara enskola för alla som lämnar . För vissa ungdomar bör detta kunna innebära allgymnasieutbildningen inleds med en kortare eller av varvadutbildning; där utbild-2 1983184. Prop.1983/84:116 18 ningsinslagenavbryts av perioder av verksamhet i arbelslivet. Kopplingen mellan kommunernasuppföljningsverksamhel och gymnasieskolan är här belydelsefull. GU:sförslag om gemensam start GUskulle enligl sina direktiv pröva en organisation som innebär atl man"utgår från en gemensam bas med inriklning mol ett brell yrkesområde ivilken vissa linjer och specialkurser, såväl teoretiska som mer utpräglatyrkesinriktade, skulle kunna sammanföras i gemensamma studiegångar". Utredningensförslag till ny organisation innebär all studiestarten i gymnasieskolan förhuvuddelen av eleverna skall ske i något av tre utbildningsområden, ettekonomiskt, ett socialt eller ett tekniskt. Del sistnämnda skall vara uppdelati fyra block med olika inriktning. Med sitt förslag försökerGU eliminera flera av de nackdelar med det nuvarande linjesystemet somjaginledningsvis har pekal på. De yrkesinriktade inslag, som den gemensammastarten ger i början av alla utbildningar, knyler dem alla närmare tillarbetslivet. Genom inriklningen mol ett av tre verksamhetsområden får allautbildningar en förankring inom ett sådant område. Valet lill gymnasieskolanbehöver därmed inle vara ell val mellan teoretisk ulbiidning, som främst ledermot högskolan, och yrkesinriktad utbildning, som leder direkt ut i arbetslivel. Majoriteten avremissinstanserna, bland dem i (LO) ochTjänstemännens centralorganisation (TCO), sluter upp bakom principen om engemensam start och syftena med denna. Vissa instanser, bl.a. och Centralorganisationen /SR, har dock en annansyn. De menar att de målinriklade eleverna fördröjs och kan tappa motivationenom de inle direkt får påbörja de studier de önskar. De anser också att deyrkesinriktade eleverna på detta sätt får så mycket av allmänna ämnen att deavskräcks från fortsatta gymnasiala studier. Risken för alt kvaliteten i bådelånga och korta studieprogram blir sämre än i rnolsvarande utbildningar idagens gymnasieskola är också enligt dessa remissinstanser slor. Universitets-och högskoleämbetet (UHÄ) påpekar all del råder en konflikt mellan de mål somen gemensam ingång avser alt främja och andra mäl för gymnasieskolan. Fränprincipiell synpunkt delar jag uppfattningen att en gemensam start i treutbildningsområden, ett ekonomiskt, ett socialt och ett tekniskt, utgör enintressant modell för en ny organisation av gymnasieskolan. GUlämnar ett konkrei exempel på hur en gemensam start skulle kunna ulformas utanatl studietiden räknal i antal läsår förlängs och utan all antalet lektioner ienskilda ämnen minskas. GU:s förslag innebär dock att läsåret förlängs, att ettirelerminssystem införs och all veckoarbetsfiden ökas kraftigt. 1983/84:116 19 Åvenom en majoritet av remissinstanserna ställer sig positiva fill principen om engemensam start, så innebär detta inle all de accepterar del av ulredningenpresenterade exemplet på hur en sådan start kan ulformas. Som jag kommeratt redovisa ställer sig mänga tveksamma till den slora utökning av denschemabundna skolarbetstiden som GU:s förslag innebär. Likaså är fleratveksamma till irelerminssystemet. Man framhåller också att kostnadsbilden förden gemensamma starten är oklar och atl många prakliska problem återstår atlanalysera och belysa innan man kan avgöra hållbarheten i exemplet.