prop · G703130 · 1983-12-31 00:00:00 — Vaddäremot gäller debiterade trafikavgifter (t. ex. samtalsmarkeringar) förekommeröresdebitering. Emellertid avrundas antalet markeringar till närmast lägretiotal, innebärande att den sammanlagda trafikavgiften alltid slutar ören. Följaktligen uppstår inte heller här några problem om fem- och tjugofemöresmyntavvecklas. mån undantagsvis utfärdar fakturor vilkas totalsumma slutar påfemtal ören bör vid slopande av fem- och tjugofemöringar vedertagen avrandningtill jämna tiotal ören äga ram. Sådan avrandning blir dock endast aktuell vidkontantbetalning i exempelvis postkassa eller Idébutik och föratsätts då görasav vederbörande kassör enligt fastställda regler. Vidinbetalning över postgiro fömtsätls liksom att alla former av öresfaktureringkan tas om hand. Isammanhanget må nämnas att ett nytt faktureringssystem är under utredning inomteleverket. Detta beräknas successivt sättas i drift under 1984-85 och innebärbl. a. att öresdebitering helt slopas. Ifråga om telefonautomater gäller att f. n. har en telefonauto-mattypsom medger inkast av alternativt //(minimiavgift ). Enindragning av tjugofemöringen bedöms här ha mindre bety- 1983/84:130 15 delse,då de båda högre valörerna har den klart största betydelsen för användama. bedömning kommer myntverkets förslag att avveckla fem- och tjugofemöresmynteninte att innebära nämnvärda problem för . Tidpunkten för indragningenav nämnda myntvalörer bedöms också vara av mindre betydelse för televerketsdel. Emellertidhar bankinspektionen förståelse för de skäl som uppbär myntverkets förslag attavskaffa femöresmyntet. Myntets reella betydelse måste anses vara ringa.Härtill kommer att en inte oväsentlig besparing kan göras av statsverket. Enändring av metallinnehåket i myntet är ingen långsiktig lösning. En ioch för sig nödvändig men beklaglig konsekvens av femöresmyntets avskaffandemåste bli att även tjugofemöresmyntet avskaffas. Detta har inte utvecklats avmyntverket. Klart synes emellertid vara att komplikationer kan uppstå ombetalning skak ske av en summa som slutar på . Inspektionen ansersig därför inte böra avstyrka myntverkets förslag att avskaffa femöres- och tjugofemöresmynten. Deföreslagna avmndningsreglema är oklart framställda. De synes dock innebära attvid udda tiotal före siffran fem avrandning skall ske uppåt och nedåt. Ett sådant system är enligt inspektionens mening alltförsvårförståeligt för allmänheten. Eftersom de nuvarande avrandningsreglernasynes vara allmänt accepterade och några avgörande skäl för att ändra principenför dessa inte anförts anser inspektionen att de bör behållas med den justeringsom krävs eftersom avrandning skall ske till tiotal. Dessutom har enl. uppgiftnågon märkbar prishöjande effekt inte kunnat konstateras vid nuvarande avrandningsregler.Däremot kan det inte uteslutas att en sådan risk finns med de föreslagna avrandningsreglerna. Vadbeträffar tidpunkten för avvecklingen av fem- och tjugfemöresmyn-ten är detenligt inspektionens mening viktigt att information når ut tillallmänheten. Det torde därför och av andra praktiska skäl vara uteslutet attgenomföra en reform /84 utan en sådan bör genomförasförst /85. RRVanser att myntverkets skrivelse är otillräckligt underlag för beslut om attavskaffa fem- och tjugofemöresmynt. Myntverketsskrivelse ger inte underlag för att bedöma om femöresmynten fyller enväsentlig funktion i betalningsväsendet. Erfarenheter års myntreformkan enligt RRVs mening inte automatiskt tillämpas på nuvarande förhållanden:Effekten på prisutvecklingen kan befaras bli kraftigare och kostnaden för atthantera femöresmynt är inte nödvändigtvis 1983/84:130 16 jämförbarmed kostnaden för att hantera ett- och tvåöresmynt . I fråga omrisken för att det skall bli lönsamt att smälta ned femöresmynt nämns imyntverkets skrivelse möjligheten att tikverka femöresmynt av metaller med idet närmaste obefintligt skrotvärde. RRV fömtseringa betalningstekniska problem inom den statliga sektorn av att avskaffa fem-och tjugofemöresmynt. Konteringar föratsätts härvid kunna ske i ettöresstegliksom f. n. RRVanser att i det fak fem- och tjugofemöresmynten avskaffas bör inte avmndningsreglerinföras som avviker från de gängse inom decimalsystemet. Kollegietdelar myntverkets uppfattning att höjningen av konsumentprisindex sedan 1972motiverar en översyn av myntsystemet. För det faU att femöresmynten inte fyllernågon väsentlig funktion i betalningssystemet kan, med hänsyn till framställningskostnadernaoch nedsmältningsris-ken, en avveckling synas motiverad. Kokegiet finner detemellertid inte utrett att en avveckling verkligen skuke medföra någon vinst.Sålunda skulle den rationalisering som femöresmyntens försvinnande medför motverkasav att 25-öresmynten måste avvecklas. Reformen torde därför intemedföra något minskat behov av växelmynt. Skulle reformen genomföras bör docktidpunkten bestämmas så att befintliga 25-öresauto-mater kan utbytas utanonödiga extrakostnader. SPKsinställning till frågan om en avveckling av femöresmyntet gmndas i princip påsådana överväganden som var aktuella redan i samband med myntreformen 1972,vilken bl. innebar att den lägsta enheten, ettöringen, utgickur myntserien. TiU en början skall därför i korthet erinras om vissa synpunktersom då framfördes och om åtgärder som föregick respektive följde på beslutet om1972 års förändringar. Närfråga uppkom om avveckling av bl. a. de båda då lägsta myntvalörema,ettöringen och tvåöringen, anförde SPK i ett remissyttrande att detta frånkonsumentsynpunkt skulle kunna innebära risker i prishänseende. En genomgång avStockholms livsmedelshandlareförenings prisbok hade visat atl av 5047prisuppgifter endast 2127 eker var jämnt delbara med fem.Nämnden befarade att ett slopande av ett- och tvåöringarna skuke ge incitament tkldetaljhandelns prissättare att i ökad utsträckning sätta priser i jämna femöressteg,även om detta inte i och för sig var en nödvändig konsekvens av förändringen i myntserien.I yttrandet sades vidare: Fören del från konsumentsynpunkt tunga varor såsom mjölk, bryggeri-varor ochbensin är emellertid priset per enhet förhållandevis lågt och handelsmarginalenrelativt liten. En avrandning av detaljhandelspriset tik 1983/84:130 17 jämnafemtal ören skulle i fråga om sådana lågmarginalvaror skapa avvägningsproblem,åt vilket håll avrundningen borde ske. Del torde enligt nämndens mening vararealistiskt att räkna med att avrundningen i många fall skulle komma att skeuppåt, vkket skulle leda till prishöjningar på vissa för konsumenterna vikligadagligvaror. Olägenheterna blir inte mindre vid fortsatta prisförändringar,eftersom ju dessa måste ske med hela femöres-belopp. SPKfann sålunda övervägande skäl tala för att den lägsta valören, ettöresmyntet,borde behåUas som lägsta skiljemynt. Även flertalet av de övriga remissorganenförordade, med i stort sett samma motivering, alt ettöringen skulle behållas.Sedan emellertid förslag om dess slopande framlagts i proposition nr 190 år1970 framfördes under riksdagsbehandlingen motionskrav på kompletterandeåtgärder för att motverka de påtalade riskema ur prissättningssynpunkl. Bankoutskoltelanslöt sig i sitt utlåtande (nr 1970) tik dessa synpunkter och anförde, atldet var väsentligt alt informera om att priser även i fortsättningen skukekunna sättas med öretal som inte slutade på O eller 5. Utskottet fann också motionskravelpå intensifierad prisövervakning på i första hand livsmedelsområdet välmotiverat. skrivelse till SPK gav Kungl. Maj:t "tillkänna vadbankoutskottet i anledning av motionen II: 1594anfört om information och intensifierad prisövervakning för att motverkatendenser till prishöjningar i samband med att mynt i valören ett öreslopas". Skrivelsen fortsatte: "Kungl. Maj:t anbefaller härjämtepris- och kartellnämnden att i samråd med mynt- och justeringsverket utarbetaoch till inge förslag till åtgärder för att tillallmänheten sprida information om den beslutade myntreformen." kom alltså att innefatta planering av information om myntreformenöverhuvudtaget och inte enbart om den i sammanhanget aktuellaprisproblematiken. fick SPK ytterligare ett uppdrag i anslutning till myntreformen,nämligen att utarbeta tklämpningsanvisningar för öresavmndning vid fakturering,girering m.fl. förfaranden. Denämnda uppdragen till SPK i anslutning myntreform utfördesgenom överläggningar, informationsaktiviteter m.fl. åtgärder under en periodav två å . Totalkostnaden uppgick till ca , personalinsatsernai stort sett oräknade. Samtiiga projekt avrapporterades till Kungl. Maj:t somslutförda , varvid en tryckt redogörelse, "SPK ochmyntreformen", överlämnades. Ett exemplar av nämnda skrift biläggs dettayttrande. SPKerinrar om erfarenhetema från den tidigare myntreformen därför attproblematiken , såvitt gäker tanken på avveckling av femöringen, principielltsett är densamma som gällde ettöringens slopande i början av 1970-teket. Detkan visserligen sägas att myntreformen 1971-73 kunde genomföras utan att - avakt att döma - några påtagliga negativa effekter 1983/84:130 18 uppkom.Det är dock ostridigt att slopandet av ettöringen redan på kort sikt inomdagligvaruhandeln faktiskt medförde en ökad tendens till prissättning i femöressteg,trots att sålunda tämligen brett upplagda informationsåtgärder genomfördes föratt motverka detta. Att så blev fallet framgick bl. a. av en undersökning avprissättningen i livsmedelshandeln som genomfördes av SPK och där jämförelsergjordes mekan slutet av 1971 och slutet av 1972. Somexempel kan nämnas att det för ett urval kvsmeddsbutiker inklusive varahusnoterades, att mellan de båda åren andelen varapriser med örestal jämnt delbaramed fem ökade från i den lägsta prisklassen - under 2 kronor- och från i den näst lägsta prisklassen - mekan 2 och 4kronor. Att denna tendens har fortsatt också efter 1972 är uppenbart även om SPKinte har statistiskt belägg härför genom någon särskild undersökning. Huruvidatendensen att prissatta enskkda varor i femöressteg även i lägre prisklasserverkligen inneburit någon påverkan uppåt på den allmänna prisnivån är intemöjligt att med säkerhet uttala sig om. Farhågor härför hade som nämntsframförts under förberedelsearbetet för myntreformen. Att isolera denna faktorför att få ett mått på dess eventuella påverkan skulle emekertid fordra synnerkgenomfattande och tidskrävande specialstudier. SPK kan sålunda inte med stöd avempiriskt material hävda att det nu framlagda förslaget om slopande avfemöringen faktiskt skuke få negativa konsekvenser för prissättning ochprisutveckling utan får inskränka sig till ett påpekande av att del finns vissarisker för detta. Riskerna skulle ligga däri att, om femöringenavskaffas, incitament uppkommer till ökad prissättning i lioöressteg, vilket isin tur skulle kunna leda tik uppjusteringar av enskilda priskalkyler och - vidkostnadshöjningar - tkl att större priskompensation tas ut än som annarsskulle ha vidtagits. Inträffar detta, leder förändringen av myntserien ipraktiken tkl att den allmänna prisnivån förskjuts uppåt. Dehär antydda riskerna skulle möjligen kunna reduceras något - åtminstonekortsiktigt - om ett eventuekt beslut om femöringens avveckling kombineradesmed brett upplagda informationsåtgärder, riktade såväl tik handeln somallmänheten och med den innebörden att myntförändringen i sig inte ger motivför någon förändring av handelns prissättningspolicy. Erfarenheterna från dentidigare myntreformen ger dock som framgått vid handen att effekterna av sådanaåtgärder har tämhgen kort varaktighet och på ebbar ut. Skullefemöresmyntet slopas krävs självfaket - utöver ändringar i myntlagen - även enomarbetning av lagen om avrandning av vissa öresbelopp. Av myntverketsskrivelse framgår inte i vilken utsträckning verket övervägt denna fråga, ochi varje fall framläggs inte något förslag till ny lagtext som det skulle varamöjligt att kommentera. SPK har svårt att följa det summariska resonemang om avrandningsproblematikensom återfinns på 1983/84:130 19 sid2, Qärde stycket, i myntverkets skrivelse. Nämnden utgår från att avrandningsfråganutreds ytterligare, om tanken på att avskaffa femöringen skulle godtas vid denfortsatta prövningen av myntverkets förslag. SPKvik slutligen från mera allmän utgångspunkt kommentera myntverkets förslag omatt man , endat efter de senaste förändringarna av myntserien, återskulle genomföra påtagliga ingrepp i densamma. motiverarinledningsvis förslagen med att konsumentprisindex är ca 2,7 gånger högreän 1972, och uttalar längre fram i skrivelsen att tanken på slopande av vissamynt har samband med "den fortgående penningvärdesförändringen". Detär visserligen i och för sig obestridligt att prisutvecklingen sedan 1972medfört den nämnda uppgången av index. Å andra sidan har statsmakterna i årgenom olika beslut och uttalanden mycket kraftigt markerat att inflationstakteni fortsättningen måste nedbringas radikalt. För att uppnå detta krävsgenomgripande åtgärder på en rad områden. a. måste allmänhetens och prissättamasförväntningar om fortsatta pris- och kostnadsstegringar brytas. Mot dennabakgrand bör enligt SPKs mening varje åtgärd från samhällets sida undvikas, somkan tolkas såsom accepterande av hittillsvarande inflationstakt eller anpassninginför en väntad fortsättning. Nämnden har vid studium av myntverkets skrivelsesvårt att frigöra sig från intrycket att myntverket inte bara utgår från redaniakttagna pris-och kostnadsförändringar utan i viss mån också anteciperar enfortsatt utveckling av motsvarande art. Skuke detta vara fallet ökar enligt SPKsmening motiven ytterligare för den tveksamhet nämnden i det föregåenderedovisat, och de kan då eventuellt vara tillämpliga inte bara på frågan om femöringensavveckling utan även på övriga delar av förslagen. Under1982 lämnade ut totalt i mynt i valörerna 5öre tik en krona. Av dessa utgjordes ca eller 1,av femöresmynt.Antalsmässigt svarade valören för . tog emot191,i mynt i samma valörer från post och banker varav 1,6miljoner kronor eller 0,i femöresmynt. Den relativt stora nyproduktionen avfemöresmynt - ca - antas främst bero på ett lågt intressefrån allmänheten att återlämna denna låga valör. Fullmäktigedelar myntverkets uppfattning om femöresmyntet och tklstyrker att detavskaffas. Närfemöringen avskaffas krävs en ny lag om avrandning av öresbelopp. Fullmäktigevill i detta sammanhang betona vikten av att allmänheten informeras om hur avrandningenskall göras. Enavrandning tik hela tiotal ören medför tyvärr att tjugofemöresmyntet intelängre får någon särskild funktion. Fullmäktige anser det därför naturligt attdenna valör avvecklas med femöresmyntet. 1983/84:130 20 Förinlösen av utelöpande fem- och tjugofemöresmynt föreslår fullmäktige följande tidplan.Det bör anmärkas att de volymer som skall lämnas in tklriksbanken och myntverket är mycket stora. Per beräknasantalet utelöpande femöresmynt tik 660 miljoner stycken till ett värde av 33miljoner kronor och en vikt av samt tjugofemöresmynt tik 544 miljonerstycken till ett värde av och en vikt av . Förordning om nya avmndningsregler träder i kraft. Nyproduktion av fem- och tjugofemöresmyntupphör Fem- och tjugofemöresmynt upphör att gäka som betalningsmedel1986-01 -01 och myntverket upphör att lösa in fem- och tjugofemöresmynt GretheLundblad avgav följande särskilda yttrande. Isamband med förslag om borttagande av 5-öresmyntet föreslår myntverket atläven 25-öresmyntet bör försvinna av växlings- och avmnd-ningsskäl. Jag finnerdet olyckligt att riksbanksfullmäktige utan närmare utredning tillstyrkt dettaförslag. 25-öresmyntet är ett i dagligvam- och automathandeln mycket frekventanvänt mynt. Det fungerar bl. a. som en kvarts myntenhet och motsvarar därviden myntenhet som finns i en del andra staters, även vissa nordiska staters,myntserier. Jaganser att borttagande av 25-öresmyntet först bör ske efter närmare utredning,då man också kan bedöma hur det skuke påverka prisutvecklingen. Enmyntserie med färre valörer än kommer att underlätta betalningsmomentetför alla konsumenter. En speciellt stor lättnad får de synskadade. Verkethar inte funnit anledning att tro att slopandet av de båda mynten totalt settskulle få en märkbart prishöjande effekt. Ennödvändig fömtsättning för att minska antalet myntvalörer är naturligtvis attentydiga avrandningsregler kan tklskapas. Föreningentillstyrker förslag att myntserien ändras till att omfatta 10 och50 öre samt 1, 5 och . Riskenför att enbart slopandet av valörerna 5 och skulle vara inflationsdrivandebedöms som ringa. Idet historiska perspektivet framgår att tidigare aldrig haft något myntmed så lågt köpvärde som dagens femöring. Den lägsta valören i 1855 årsmyntsystem var 1/, som omräknat i vår tids penningvärde motsvaras avungefär . Vårt nuvarande räknesystem hade från börjanmyntserien 1, 2, 5, 10, 25, och I, 2, 5, 10, . Prop.1983/84:130 21 nominalensköpkraft i denna serie kan i dagens penningvärde uppskattas till . Föreningenvill, för sin del, gå ett steg längre och peka på möjligheten och lämplighetenav att reformera den nuvarande myntserien, vad avser såväl format som utseende. Videlar uppfattning om det olämpliga i att alltför tunga mynt användsi förhållandevis låga valörer. För det fortsatta resonemanget vill Föreningenånyo erinra om vad det inneburit, att med undantag av myntstorlekarna för devanligaste skiljemynten bibehållits oförändrade alltsedan1873, som deras värde endast är 1/20 av det ursprangk-ga. Lättast kandetta åskådliggöras med på nästa blad intagna tabeller. Det framgår tydligt,att med undantag av och - och givetvis metallen - myntensstorlek är oförändrad. Vår högsta valör i allmänna handeln motsvarar idet ursprangliga värdet, den lägsta endats 1/. Detsynes därför vara berättigat att de nya mynten genomgående göres mindre ochlättare. Skulleöresvalörerna bibehålla sin storiek, bör de eventuellt förses med hål (lägremetallåtgång, lägre transportvikt och lättare att känna igen för synskadade).De kan tkl verkas av brons eller kanske hellre i en lättare metall eventuektaluminium. Öresmynten föreslås förbli porträttiösa, vilket med undantag för tiden1832-1873 är svensk tradition. påpeka att man i överväger /eller redan har beslutaf atlslopa valörema 5 och . Frågan om en ny myntserie kanske lämpligen kantagas upp tik diskussion inom . Bankföreningentillstyrker förslaget i skrivelsen att slopa 5- och 25-öresmynlen så snartdetta ställer sig för handelns del praktiskt lämpligt dock tidigast /85 fömtsatt att beslut fattas . Minsta myntenhet blir därefter10 öre och avrandning i butiker etc. föralsättes ske på så sätt alt siffran 5 ivarje udda 10-talsserie (15, 35, 55, 75 och 95) skall avrandas uppåt och iövriga fall nedåt. Denna avrandningsregel, som eliminerar det systematiska felsom skulle uppstå vid en generell avrandningsregel av skfran 5 uppåt, kanförväntas vålla ett visst problem för allmänheten lik en början men bör trotsdetta kunna accpeteras. Del föralsättes dock att genom aktivainformationsinsatser i möjligaste mån söker undanröja detta problem, "t/dda(10-tal) wppåt - jämna nedåt" kan kanske vara en enkel minnesregel i dettasammanhang. 1983/84:130 22 Föreningentvingas - mot bakgrand av inflationsutveckkngen - redovisa förståelse förMyntverkets förslag att fem- och tjugofemöresmynten avvecklas. Riskema för inteönskade prishöjande effekter är dock stora, varför föreningen föratsätter atteventuella förändringar genomförs på ett sådant sätt att dessa risker minimeras.Det är också viktigt att avvecklingen genomförs först sedan allmänheten blivitväl informerad om avvecklingen som sådan och om de avmndningsregler tkl helatiotal öre, som blir en nödvändig konsekvens av avvecklingen av de båda myntvalörema. Ävenom penningvärdet är ett annat än 1972 kan det dock enligt vår meningifrågasättas om tidpunkten är mogen för att slopa femöresmyntet. Vi menar attdet fortfarande finns behov av ett sådant mynt. Vi delar således intemyntverkets uppfattning att femöresmyntet inte skuke fylla en väsentligfunktion i betalningsväsendet. Den avrundning som slopandet av femöresmyntetnödvändiggör kan dessutom skapa problem, som kan uppfattas som negativa avmånga konsumenter. Närdet gäller kostnaden för att framställa femöresmyntet har vi svårt att inse attdenna kostnad i sig är relevant. Det avgörande måste vara att metallvärdet inteöverstiger del nominella värdet. Eftersom så inte är fallet och eftersom detdessutom enligt vad myntverket anger går att förändra metallinnehållet, kan viinte finna att myntet av denna anledning behöver slopas. Motdenna bakgrand avstyrker vi därför förslaget att slopa femöresmyntet. Vi kandäremot tikstyrka att tjugofemöresmyntet slopas, eftersom detta mynt inte kansägas fylla någon angelägen funktion. Omregeringen ändå skulle välja alt bifalla myntverkets förslag att slopa femöresmyntetvik vi hävda att slopandet inte bör ske redan vid det kommande årsskiftet. Detkrävs för anpassning till det nya systemet. Förbundetserfarenheter avseende slopandet av ett- och tvåöresmynten i början av 70-taletär i huvudsak goda. Efter vissa initialsvårigheter för såväl handeln som förkonsumenterna har gällande avmndningsregler inte vållat några problem. Motbakgmnd härav tillstyrker förbundet att även 5- och 25-öresmyntenavvecklas. föreslår vidare att avvecklingen eventuellt sker redan islutet av . För alt myntreformen skall kunna anpassas till handelnsrutiner är denna tidpunkt alltför näraliggande och förbundet förordar attslopandet sker tidigast 1984-07-01. 1983/84:130 23 Vihar i denna fråga samrått med och delar uppfattningenatt myntverkets förslag i huvudsak bör genomföras. Vi godtar således att 5- och25-öresmynten avvecklas. Betalningar och prisangivelser på en 5-öring när har p.g. a. de senaste årens inflation spelat ut sin roll. Vidare minskas medreformen antalet mynt, vkket underlättar för kassapersonalen. Ytteriigare enfördel med avskaffandet av dessa mynt är att ett mer konsekvent tikämpande avdecimalsystemet möjliggörs. Föreningendelar inte myntverkets uppfattning att femöresmynten inte skuke fylla en väsentiigfunktion i betalningsväsendet. Föreningen anser det vara av vikt attbetalningsväsendet är så konstraerat att det går att uppnå en så stor exakthetsom möjligt vid betalningar. Ett slopande av femöresmyntet kommer otvivelaktigtenligt föreningens mening att åstadkomma en i tioöressteg ökad prissättning ilandet och påskynda prisstegringarna i allmänhet. Föreningenanser att det inte finns skäl att ändra nuvarande myntsystem.På grund av den fortgående penningvärdeförsämringen kan det visasig nödvändigt med en total översyn av hela mynt-och sedelsystemet. Medhänvisning till det ovan anförda får föreningen avstyrka förslaget. Förnärvarande slutar biljettavgifterna för de flesta av påjämn krona, femtio eller . Undantag utgörs av en del kontanttaxor i sjulän. I tre av dessa fall gäker det länshuvudmannataxan och i de övriga fallentaxan hos olika tätortstrafikföretag. SLTF anser att taxan i dessa fall enkeltkan ändras tik att sluta på jämn krona, femtio eller . Detta kommersäkerligen också att underiätta penninghanteringen och biljettförsäljning. Manfår emellertid räkna med att behovet av femtio-och tioöringar kommer öka. Sedanfrågan om ändringar i gällande myntserie senast var föremål förremissbehandling i samband med myntkommittés arbete har tillkommittvå omständigheter av avgörande betydelse för bedömningen av det nuföreliggande förslagets konsekvenser för busstrafikens vidkommande. Den ena ärinflationsutvecklingen och dess återverkningar på de taxor och betalningsmedel,som är aktuella i trafiken, och den andra är förändringar avansvarsorganisationen för den busstrafik, i vilken den helt övervägande delenav myntbetalda resor förekommer. Beträffandeinflationsutveckkngen gäker att tillämpade taxor i busstrafik numera sällaninnefattar avgifter i annat än krontals- och femtioöresbe-lopp. Prop.1983/84:130 24 för busstrafiken har genom riksdagsbeslut tklkommitnya huvudmän för lokal och regional kollektivtrafik på väg genom lagen(1978:438) om huvudmannaskap för viss kollektiv persontrafik.