mot · G602683 · 1983-01-19 00:00:00 — I utredningen om kvinnliga skolledare föreslogs en kvotering av skolledartjänsterna så att varannan ledig tjänst skulle reserveras för en kvinna och varannan för en man. På så vis skulle man få en förändring på lång sikt, som man kunde bemöta eventuella anklagelser om att någon anställts enbart på grund av sitt kön. Förslaget hade givna fördelar. Men efter jämställdhetslagens tillkomst finns det nu möjlighet att arbeta på ett sätt som snabbare leder fram till målet. Enligt lagen bör man nämligen sträva efter en lika fördelning på de olika tjänsterna. Det innebär att de allra flesta lediga skolledartjänsterna rätteligen borde tillsättas med kvinnor. Utredningen visar skilda vägar för att stimulera intresset bland kvinnor för att söka skolledartjänster och för att öka deras möjligheter att få dem. Det är angeläget att dessa prövas ute i kommunerna. Men om detta skall bli verklighet behövs det någon som ger stöd och råd i jämställdhetsarbetet. Ett sätt att åstadkomma detta är att utse någon jämställdhetsansvarig vid varje länsskolnämnd. Det gäller emellertid inte bara att få fram fler kvinnor som skolledare. Alla skolledare måste också få bättre kunskaper och ökad medvetenhet om vad jämställdhet innebär. Enligt skollagen och skolförordningen har skolledarna ansvar för att verka för jämställdhet. Självfallet måste de då få lära sig hur man skall gå till väga. Inom utbildningsväsendet finns en lång rad valda organ där den kvinnliga representationen är dålig: regionstyrelser, linjenämnder, institutionsstyrelser, SSA-råd, yrkesråd etc. Liksom när det gäller nomineringar till andra statliga organ bör normalt den myndighet som utnämner ledamöter begära förslag på en kvinnlig och en manlig representant, vilket underlättar en jämnare könsfördelning. Jämställdhet inom högskolans tjänsteorganisation Fördelningen av arbetsuppgifter mellan kvinnor och män inom högskolan tenderar att återskapa en könsmässigt snedfördelad yrkeshierarki såväl inom högskolan som i samhället i övrigt. Den könsmässiga snedrekryteringen grundläggs vid tillsättande av lägre tjänster som assistent, amanuens och forskningsassistent. Dessa tjänster utgör nyckeltjänster i fråga om rekrytering och meritering av forskare. Bedömning av meriter vid tillsättning av dessa tjänster innehåller med nödvändighet subjektiva inslag. Detta inslag kan på grund av det manliga perspektivets dominans i forskarvärlden riskera att systematiskt missgynna kvinnor i jämförelse med manliga sökande. Marginaleffekterna inom skatte- och bidragssystemet för barnfamiljer bör ständigt bevakas, så att det inte uppstår några orimliga sambeskattningseff ekter för kvinnor som vill börja förvärvsarbeta. Marginaleffekterna är kraftiga för barnfamiljer i vanliga inkomstlägen. Vid en lön på . kan marginaleffekten vara vid en inkomstökning på . om det finns två barn och hemmamake i familjen. Upp till inkomster på . är marginaleffekterna för samma familjetyp. Det betyder att det är höga trösklar för hemmamake när denne vill ut på arbetsmarknaden. Bortfallande bostadsbidrag plus tillkommande barnomsorgsavgifter gör nettoinkomsten mycket urholkad. För vissa barnfamiljer - med fler än två barn - kan marginaleffekten nå . Skatteomläggningen ger sammantaget minskade marginaleffekter. Men någon avgörande förändring leder marginalskattesänkningen inte till för medelinkomsttagare med hemmamake, eftersom bidragen (bostadsbidrag, regler för existensminimum och barnomsorgsavgifter) är så starkt inkomstrelaterade. De familjeinkomstprövade förmånerna som bostadsbidragen m. m. och inkomstprövade daghemstaxorna ger samma effekter som sambeskattningen. I den mån det inte finns tillgång till barnomsorg finns det inte heller några möjligheter för en vanlig barnfamilj att på privat väg betala barnomsorgen om det skall vara med lagliga förtecken utan att detta blir en kraftig förlust för familjen. Alltför länge och alltför ofta har kvinnor med barn fått betala för sin rätt till förvärvsarbete utanför hemmet. För större barnfamiljer har marginaleffekterna tagit sådana proportioner att en förvärvsinsats för hemmamaken utanför hemmet leder till ekonomisk förlust för familjen även om barnomsorg finns att tillgå och familjen har höga inkomster. Detta rimmar illa med den särbeskattningsprincip som skall gälla liksom principen att det skall löna sig att arbeta. Ännu mindre stämmer detta med kravet på valfrihet för båda makar att kombinera arbete och familj. En lösning kan vara att bygga ut systemet med flerbarnstillägg. Det ger minskade marginaleffekter för stora grupper om det kan ske på bekostnad av det inkomstrelaterade stödet. De statliga utredningar som ser över marginaleffekterna i det samlade familjestödet bör lägga fram förslag att främst ta bort Pomperipossaeffekten för barnfamiljerna men också hur inkomstprövade bidrag skall kunna överföras till flerbarnsstödet med fortsatt skydd för de ekonomiskt svagaste grupperna. Att låta kvinnor betala för en förvärvsinsats utanför hemmet rimmar illa med principen för skatteomläggningen och dess sänkning av marginalskatten. Det är särskilt allvarligt med hänsyn till att familjer med hemmamake med låga och medelhöga inkomster har en så kärv ekonomisk situation. De inkomstrelaterade bidrag som utbetalas för att stödja familjer med hemmamakar är otillräckliga och förhindrar genom sin konstruktion samma familjer att lösa sina problem med extra arbetsinsatser. Ett sådant ekonomiskt ekorrhjul kan inte accepteras. Jämställdheten och den ekonomiska politiken Ekonomiska faktorer har en avgörande betydelse för de flesta beslut i samhället. De flesta beslut påverkar jämställdheten i någon riktning. Den ekonomiska politiken får inte bara lov att räkna med det arbete som är betalt, utan också med det obetalda arbete som utförs av de flesta människor, men mest av kvinnor. I den ekonomiska debatten kallas detta ibland reproduktivt arbete i motsats till produktivt, ehuru det är svårt att se varför det är produktivt att baka bullar i ett bageri och reproduktivt att baka dem hemma. Man talar också ibland om kontantekonomi i motsats till naturekonomi. Det finns f. ö. många andra termer för samma sak. Det väsentliga är att en mycket stor del arbete faktiskt utförs i alla samhällen, även de mest industrialiserade, som inte betalas med någon lön i pengar, inte beskattas och inte inräknas i BNP (eller ens BNI). Det finns emellertid vissa beräkningar som visar att detta obetalda arbete, i t. ex., tidsmässigt är större än det betalda. Omräknat i pengar är det mindre, därför att det arbete det är fråga om (barnavård, matlagning etc.) huvudsakligen är lågavlönat när det får någon betalning. Tiden är lika lång för alla människor. Den är inte en elastisk nyttighet. När det obetalda arbetet tar mycken tid i anspråk - kanske mer än det betalda kan det inte ignoreras. Sker så, blir det framför allt jämställdheten som kommer i kläm, eftersom det obetalda arbetet till betydligt mer än hälften utföres av just det ena könet och inte av det andra. Arbetsfördelningen mellan könen, som är en nyckelfråga från jämställdhetssynpunkt, påverkas i hög grad av ekonomiska faktorer. Det gäller insatser som görs av kvinnor resp. män i hem och på arbetsmarknad, det gäller val av utbildning och yrke, såväl som arbetslöshet och löner för kvinnor och män. I den skattepolitiska diskussionen t. ex. ägnas mycket intresse åt de incitament systemet skapar för mäns arbetsvilja. Mäns egenarbete med reparationer, målning o. d. betraktas som ett problem och en samhällsekonomisk förlust, medan kvinnornas hushållsarbete med vård av barn ses som ett problem först när kvinnorna begär daghemsplatser. Så länge det obetalda arbetet med barn eller annan vårdbehövande anhörig inte beräknas och medräknas kommer jämställdheten mellan könen inte på rätt köl. Det bör därvid uppmärksammas att det obetalda arbetet för såväl producent som konsument kan medföra både fördelar och nackdelar. Här finns stora fält för forskningen, och utan en stabil teoretisk bakgrund i detta ämne blir debatten om ekonomisk jämställdhet skev. Jämställdhetsaspekter bör därför tas in i de företags- och nationalekonomiska kursprogrammen. finns kvinnliga studerande i ekonomiutbildning på högskolenivå och mer än 1 miljon kvinnor verksamma i yrkesliv. Trots detta finns knappast något företagsekonomiskt projekt om kvinnors speciella arbetslivsproblem. Den svenska kvinnoforskningen har bedrivits av sociologer och historiker. Och dessa verk finns inte ens representerade i den företagsekonomiska utbildningen. När det gäller själva undervisningen ger den de manliga eleverna full utdelning, när det gäller förebilder i form av män, medan de kvinnliga eleverna har svårt att känna igen sig vare sig det gäller teori eller praktikfall. Undervisningen konserverar i hög grad könsfördomar och orättvisor. I har det vuxit fram forskning och kurslitteratur om kvinnor i arbetslivet. Det finns kurser om jämställdhetsfrågor på alla nivåer i den företagsekonomiska utbildningen. Här i bör nu tiden vara mogen att ta in jämställdhetsaspekter i de företags- och nationalekonomiska kursprogrammen från gymnasie- till doktorandnivå. De statliga utredningarna måste få en bättre kvinnlig representation Antalet kvinnor i har ökat och utgör numera något mer än en fjärdedel av ledamöter. Denna ökade representation har inte lika proportionellt slagit igenom i det svenska utredningsväsendet. finns departement vars utredningar sammanlagt har en representation av kvinnor som ligger : försvars-, kommunikations-, ekonomi-, budget- och jordbruksdepartementen - detta enligt kommittéberättelsen 1982. Då är samtliga funktioner medräknade. Regeringen utser ledamöter i utredningar på förslag av organisationer och partier och oftast föreslås män. Däremot kan departementen själva i större utsträckning påverka vilka som skall vara sekreterare, biträdande sekreterare men också sakkunniga och ordförande. Vi tror inte någon vill bestrida att kvinnors erfarenheter och kunskaper behöver tas till vara. Det må gälla försvaret, som ju i lika hög grad berör män som kvinnor, den ekonomiska politiken eller några andra områden. Det kan därför närmast uppfattas som diskriminering att det statliga kommittéväsendet har en så sned sammansättning. Jämställdhetslagen omfattar inte förtroendeuppdrag som just ordförandeposter och ledamotsposter i utredningar, kommittér o. d. Det finns däremot inget som hindrar en departementschef att agera som om jämställdhetslagen gällde. Ytterligare ett sätt att arbeta för fler kvinnor är den norska modellen där de organisationer och andra som har att nominera personer till statliga utredningsuppdrag får lämna namn på lika många kvinnor som män. Fp/c-regeringen uppmanade 1981 organisationer och myndigheter att lämna förslag på såväl ett kvinnligt som ett manligt namn. Det är viktigt att dessa regler följs vid nomineringsarbetet. Skyltningsförbudet mot pornografi måste utvärderas Det är enligt 3 § (6 kap.) förbjudet att skylta med pornografiska bilder i t. ex. fönster till tobaksaffärer, sexshopar, biografer och liknande. Även om en del domar har fallit när det gäller affärsinnehavares brott mot skyltningsförbudet förekommer det alltför ofta nonchalans mot de förbud som gäller. Det är angeläget med en utvärdering av effekten av skyltningsförbudet. Förbättrade kunskaper gör det lättare att genomdriva jämställdhet. Okunnighet är omvänt roten till många fördomar. Därför är det viktigt med en förbättrad samlevnadsundervisning. Enligt skolans läroplan skall alla skolelever efter genomgången årskurs 8 (ungefär ) ha fått en allsidig och utförlig undervisning om sexual- och samlevnadsfrågor. Undersökningar som utförts dels , dels genom intervjuer med ungdomar visade att de intervjuade ungdomarnas kunskaper inte motsvarade målsättningen för undervisningen. En stor del av ungdomarna sade att de inte kunde tala med sina föräldrar om sexuella frågor, nära hälften av dem ville ha mer och bättre information i skolan, och många ansåg att undervisningen var alltför teknisk och för litet belyste samspelet mellan två människor. Den undervisning som ungdomarna får i skolan är utomordentligt viktig. Det behövs ett bättre undervisningsmaterial om prostitution, könsroller och sexualitet. Lärarnas utbildning och fortbildning måste förbättras. Skolsköterska och gynekolog bör engageras, och undervisningen bör genomföras i mindre grupper med möjlighet till samtal och diskussion. Elevvårdspersonal inom skolan och fritidspersonal i den kommunala ungdomsverksamheten bör ges möjligheter till utbildning i frågor om prostitution, könsroller och sexualitet. Fortbildningskurser för personalvårdskonsulenter inom försvaret bör fortsätta. bör sex- och samlevnadsfrågor ingå i den obligatoriska utbildningen för de värnpliktiga. Fler s. k. Gotlandsprojekt bör genomföras som ett led i en allmän upplysningsverksamhet för att som man ger kunskap om preventivmedel och samlevnadsfrågor klargöra de traditionella könsrollernas sexuella mönster och på så sätt visa hur prostitution kan uppstå. Synen på kvinnomisshandel och våldtäkter har börjat förändras, men fortfarande finns djupt rotade fördomar kvar som innebär att skulden läggs Kvinnohusen i olika kommuner har gjort och gör viktiga insatser för våldtäktsoffer och misshandlade kvinnor. Det är angeläget att fler kvinnohus får stöd. Den rättegång som den våldtagna kvinnan får genomgå är ytterst plågsam och integritetskränkande. Åklagarnas insatser för kvinnan behöver kompletteras med rätt till juridiskt biträde. Det är angeläget att ett sådant förslag föreläggs . Den invandrarkvinna som skiljer sig hotas av utvisning med den s. k. tvåårsregeln. Trots att den förra regeringen uttalade att tvåårsregeln inte bör tillämpas om kvinnan skiljer sig t. ex. på grund av misshandel i äktenskapet har tillämpningen av regeln ändå inte i vissa fall skett enligt de politiska intentionerna. Detta kan inte accepteras. Frånskilda invandrarkvinnor behöver ett förstärkt rättsskydd. Svenskundervisningen för invandrarkvinnor som inte förvärvsarbetar är ytterst angelägen. Vi hänvisar här till motion angående svenskundervisning för vuxna invandrare. Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställs*, 1. att beslutar anvisa medel för ytterligare en handläggare vid JämO, 2. att hos regeringen begär förslag om ändringar i jämställdhetslagen i enlighet med vad som anförts i motionen, 3. att beslutar ge regeringen till känna vad i motionen anförts a) dels om åtgärder för att öka antalet kvinnliga chefer såväl inom den offentliga förvaltningen som i de största företagen, b) dels om överläggningar med de statliga affärsverken för ökad andel kvinnor i verkens verkställande ledning, c) dels om en kampanj i syfte att stimulera papporna att utnyttja föräldraförsäkringen, d) dels om möjligheterna till uppehållstillstånd för frånskilda invandrarkvinnor, e) dels ock om förbättrad svenskundervisning för hemarbetande invandrarkvinnor. () () () () () () () () * Se även motionerna 1982/83:684-688.