mot · G70216 · 1983-10-21 00:00:00 — m. fl. Statsbidrag till barnomsorg och social hemhjälp (prop. 1983/84:9) Ett av de fyra prioriterade socialdemokratiska vallöftena var att systemet för statsbidrag till kommunernas barnomsorg skulle återföras till tidigare gällande regler. Löftet infriades så till vida att riksdagsbeslut om förenklade statsbidragsregler fr. o. m. 1983 revs upp av den socialistiska riksdagsmajoriteten i samband med den s. k. löftespropositionen (prop. 1982/83:55). Socialministern meddelade i denna att arbetet med ett nytt statsbidragssystem för barnomsorgen då redan påbörjats inom . I anslutning till budgetförslaget förutskickades att förslag om nya regler skulle föreläggas under innevarande kalenderår. Vi förutsatte förvisso att - i den mån de nya reglerna skulle avse verksamhet - förslaget skulle läggas till i sådan tid att kommunerna skulle hinna anpassa sin planering och budgetering. Vi vill erinra om att den av riksdag beslutade regeländringen skulle ha trätt i kraft först ett drygt år efter riksdagsbeslutet, trots att propositionen förelädes vårriksdagen. Den omständigheten att den socialdemokratiska regeringen sätter sig över varje anspråk på framförhållning är inte en tillräcklig orsak att avvisa förslagen annat än vad gäller tidpunkten för ikraftträdandet. Däremot talar flera andra skäl för att förslagen över huvud taget aldrig förtjänar att genomföras, allra helst inte de som avser barnomsorgen. Propositionen visar att regeringens kollektivistiska ambitioner fått väga tyngre än kraven på rättvisa, mångfald och effektivitet. Förslaget innebar i korthet att varje barn som vistas på daghem skulle berättiga till ett statsbidrag på . , barn med en vistelsetid på mellan 4 och till . Till detta kommer för kommunla dag- och fritidshem ett schablontillägg på . per inskrivet barn (för barn med särskilda behov) samt ett bidrag på . Privata daghem skulle däremot endast kunna få platsbidraget. Familjedaghemmen föreslås slutligen få ett statsbidrag på . för barn med en vistelsetid på och för övriga barn på , däremot inga lånebidrag. Trots önskvärdheten i att söka minska barnens arbetstid på daghemmen får kommunerna således dubbelt så höga fasta bidrag för de barn som vistas 1 1983184. Propositionen talar f. ö. om att barnen inte bara skall ha en överenskommen utan också dokumenterad vistelsetid av i genomsnitt , eller mer, för att bidrag skall utbetalas. Hur denna dokumentation skall ske framgår inte av propositionen. Familjedaghemmen, som inte bara kostar mindre än institutionsplatserna utan också har stora fördelar för dem som bor i glesbygd eller arbetar på obekväm arbetstid eller för de barn som behöver en lugnare mijö, skulle enligt förslaget diskrimineras ytterligare. I allmänhet skulle de endast få hälften så stort statsbidrag per plats som motsvarande institutionsplatser. En daghemsplats för en 3-6-åring som i bästa fall kostar ca . skulle endast kosta hälften så mycket för kommunen som en familjedaghemsplats som totat kostar ca . Med en föräldraavgift på . skulle kommunens nettokostnad i detta fall bli ca . för daghemsplatsen mot . för den billigare familjedaghemsplatsen. De allt fler alternativa daghem som börjar arbeta sig fram - rörelsedrivna, föräldrakooperativa eller personaldrivna - har ofta inneburit en välkommen komplettering till de kommunala som de av olika skäl ställt sig betydligt billigare. Har de förts upp på kommunernas barnomsorgsplaner har de också fått samma statsbidrag som de kommunala. Denna vällovliga utveckling får nu ett tvärt slut. Trots att de i allmänhet måste klara sig utan kommunala bidrag skall de nu dessutom klara sig utan det personalbidrag som de kommunala institutionerna får. Kvalitetskraven i kommunala dag- och fritidshem skulle i någon mån tillgodoses genom det föreslagna personalbidraget. Familjedaghemmen däremot skulle lika litet som de icke-kommunala barnstugorna få något motsvarande stöd - stick i stäv med vad som gäller. (Familjedaghemmen får 2 000 resp. . för halv- resp. heltidsplats jämte det statsbidrag på av kommunens bruttokostnad.) Kommuner som betalar extra timersättning till familjedaghem som tar emot t. ex. handikappade barn skulle således inte längre få något extra statsbidrag för detta. Lekskolorna - eller deltidsförskolorna som termen lyder - omfattar i allmänhet per barn . Något statsbidrag avses fortfarande inte komma dem till del i motsats till det borgerliga förslaget som revs upp av socialdemokraterna. Däremot skulle både platsbidrag - . per plats - och pesonalbidrag utgå om barnet i stället vistades på ett 4-timmarsdaghem. Trots att sådana korttidsdaghem naturligtvis kostar betydligt mer per barn än lekskolorna skulle de kunna ställa sig väsentligt billigare för kommunerna med den föreslagna statsbidragskonstruktionen. Av stencil Ds Fi 1983:26, Generellt statsbidrag till kommuner - rapport till expertgruppen för studier i offentlig ekonomi, framgår att statsbidraget till barnomsorgen varierar mellan som minst . per barn till som mest . De högsta statsbidragen går normalt till mer tätortsbetonade kommuner med betydande skatteunder De föreslagna reglerna torde ytterligare komma att diskriminera glesbygden, som har förhållandevis fler lekskole- och familjedaghemsplatser. För att sammanfatta: Tvärtemot strävandena efter ökad mångfald och bästa möjliga hushållning med knappa resurser skulle propositionens förslag på punkt efter punkt stimulera till dyrare lösningar, sämre lösningar och färre alternativ. Detta skulle inte bara vara till nackdel för barnen och deras föräldrar. Det skulle också leda till att vi för samma totalkostnad för skattebetalarna får färre barnomsorgsplatser eller till att det bli mindre över för andra viktiga uppgifter som äldreomsorger, insatser för de handikappade eller rättvisa åt de barnfamiljer som inte vill eller inte kan använda sig av den kommunala barnomsorgen. Att spärrar föreslås för hur mycket en kommun högst får vinna eller förlora på de nya reglerna förbättrar inte det hela. Vad statsbidragen till social hemhjälp beträffar kan det i och för sig finnas skäl för en statsbidragskonstruktion liknande den som föreslås med dels ett statsbidrag per årsarbetande inom den sociala hemhjälpen, dels ett statsbidrag per ålders- och förtidspensionär, för att ge ett friare stöd till verksamheten. Detta förutsätter dock att det som förut kallades ålderdomshem inte missgynnas, liksom ej heller verksamhet vid eller åldersdomshem som drivs av annan huvudman än kommunen. Trots att ett enigt socialutskott med skärpa krävt förslag om likvärdig behandling från statsbidragssynpunkt för ålderdomshem och , framläggs inget förslag i det avseendet. och ålderdomshem med annan huvudman än kommunen får över huvud taget inget statsbidrag. Uppfyller de gängse krav bör också dessa få samma statsbidrag som motsvarande kommunala verksamhet. Både vad gäller statsbidragen till barnomsorgen och statsbidragen till den sociala hemhjälpen saknas helt kostnadsberäkningar. Propositionen innehåller inte ens klart besked om vilket bidrag som skulle utgå per ålders- och förtidspensionär . Redovisningen av regler och metoder är över huvud taget så knapphändig att inte ens regeringen tycks veta den verkliga innebörden av förslaget. Vad avses t. ex. med utjämningsreglerna? Föredragande departementschef anför i propositionen: Enligt min mening bör de kommuner som vid en jämförelse mellan tillämpningen av nu gällande och de föreslagna bidragssystemen kommer att få en sammanlagd minskning av statsbidragen för barnomsorg och social hemhjälp som överstiger 10 ören per skattekrona på en kompensation härför. På motsvarande sätt bör en ökning av statsbidraget innehållas till den del ökningen överstiger 10 ören per skattekrona. Innebär detta att de föreslagna bidragssystemen skall jämföras med de lönekostnadsuppräknade statsbidrag som eljest skulle ha gällt för på det ökade statsbidragsunderlag som bl. a. utbyggnaden av barnomsorgen skulle ha fört med sig? Om så är fallet skulle kommunerna för behöva hålla sig med dubbel bokföring på hela barnomsorgsområdet, eftersom bidragsunderlaget måste beräknas på helt olika sätt enligt de gamla och de nya reglerna. Eller innebär propositionen en ansats till beparingar genom att jämförelsen i stället skulle ske med de statsbidrag som utgår , eventuellt uppräknade med en procentsats understigande löne- och prisutvecklingen? Av av att döma har detta i varje fall då varit avsikten. Propositionen skulle enligt pressmeddelandet innehålla förslag till nya avindexerade statsbidrag till barnomsorg och social hemhjälp. Statens kostnad för bidraget ökar för . Det sätt på vilket beräkningen av minskningen eller ökningen på per skattekrona skall ske är därför av avgörande betydelse för om någon beparing totalt kommer att ske eller inte. Det är häpnadsväckande att eller kommunerna inte ges erforderlig information om detta. Propositionen bör avslås och nytt förslag föreläggas . Förslaget bör ange klara besparingsmål och betraktas som ett led i den enligt vår mening nödvändiga strävan att efter hand avveckla de specialdestinerade statsbidragen, dvs. statsbidrag till särskilt angiven verksamhet. Förslaget bör vidare, vad gäller barnomsorgen, utformas så att mångfald befrämjas, liksom valfrihet, kvalitet och god hushållning. Deltidsförskolan får inte diskrimineras i förhållande till 4-timmarsdaghem, och familjedaghem inte i förhållande till daghem. Alternativ barnomsorg bör ur statsbidragssynpunkt jämställas med barnomsorg. Väljer man ett procentuellt statsbidrag till den kommunala barnomsorgen måste bidraget till alternativa barnomsorgsformer beräknas på genomsnittskostnaden för motsvarande verksamhet. Statsbidraget till barnomsorgen bör inte utformas så att det blir lönsamt för kommunerna att hålla kvar barnen per dag än vad som är absolut nödvändigt. Såsom i den familjepolitiska motionen 1982/83:384 av m. fl. bör medel inom anslagsramen avsättas för vårdnadsersättning till småbarnsfamiljer i syfte att minska klyftan i stöd mellan barnomsorg och andra omsorgsformer. Ersättningen bör vara skattefri och utgå med . för varje barn samt föranleda motsvarande avgiftshöjning för de bidragsberättigade barn som har plats i den kommunala barnomsorgen. Nettokostnaden för en sådan vårdnadsersättning kan beräknas till ca 700 milj. kr. eller av det allmännas totala stöd till barnomsorg. Då det gäller statsbidraget till social hemhjälp bör detta inkludera också kommunala ålderdomshem (hem för vård eller boende). Motsvarande bidragsrätt bör tillerkännas även ålderdomshem och med annan än huvudman. I avvaktan på det nya förslag från regeringen som vi efterlyser bör nu gällande statsbidragssystem fortsätta att gälla . Erforderlig besparing bör kunna uppnås genom viss procentuell nedskrivning av statsbidraget. Med stöd av det anförda hemställs 1. att beslutar att avslå proposition 1983/84:9, 2. att beslutar att hos regeringen begära nytt förslag till statsbidragsregler för barnomsorg och social hemhjälp i enlighet med de riktlinjer som anvisats i motionen. BO () () () () () () ()