mot · G6021155 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1155 m. fl. Reglering av den kommunala redovisningen m. m. Den kommunala redovisningen är i ringa grad lagreglerad. I kommunallagen finns f. n. bestämmelser om förmögenhetsskydd samt om budgetens och redovisningens uppdelning på drift och kapital. övervägde kommunalrättskommittén, om kommunallagens bestämmelser om förmögenhet och budget skulle innehålla en detaljerad reglering. Förslaget hängde samman med borttagandet av bestämmelser som reglerade kommunernas lånerätt. krävdes nämligen att upptagandet av kommunala lån skulle underställas regeringen. betänkande angående redovisning m. m. ledde inte till lagstiftning. De nu berörda frågorna behandlades ånyo i betänkandet Enhetlig kommunallag, avgiven av kommunallagsutredningen 1974:99. I utredningen redovisas synpunkter på detta i bilaga 1 Översyn av kommunallagens budget- och revisionsbestämmelser m. m., sammanställd av på uppdrag av utredningen. avrådde från detaljregler och framhöll att bestämmelser om budget, revision m. m. endast skulle ge en ram för kommunernas handlande. Flexibilitet borde icke hindras genom regleringar med tanke på den snabba kommunala utvecklingen. Utredningen instämde i Svenska kommunförbundets synpunkter. förslag utmynnade därför endast i' kodifiering av praxis. De större kommunerna hade för att skapa ett tillfredsställande förmögenhetsskydd infört uppdelning i budget och redovisning på kapital och drift. Detta krav infördes även i kommunallagen. När de nu berörda utredningarna var aktuella, var den kommunala sektorn av betydligt mindre omfattning. Den svenska ekonomin kämpade dessutom inte med de svåra inre och yttre balansproblem som utgör det allt överskuggande hotet . Den offentliga, inte minst den kommunala sektorns tillväxt, uppfattades som positiv och ansågs vara tecken på en sund, dynamisk utveckling. I ett sådant läge fanns det knappast mera vägande skäl att detaljreglera den kommunala redovisningen. Med en offentlig sektor på av BNP enligt finansplanen 1983/1984 samt ett budgetunderskott på drygt 90 miljarder har förhållandena radikalt ändrats. Krav på effektivitetskontroll och god information till det offentligas intressenter framställts allt oftare. Den statliga effektivitetskontrollen är trots väsentliga brister relativt välutvecklad i förhållande till den kommunala sektorns. Egentligen borde förhållandena vara de motsatta med 1 1982/83. tanke på kommunernas betydligt mera omfattande verksamhet (konsumtion). Den statliga sektorns omslutning uppgår visserligen till på utgiftssidan enligt beräkningar för /84, men av denna siffra utgör den statliga konsumtionen endast i jämförelse med den kommunalas på 147 miljarder av totala utgifter på 197 miljarder. Den kommunala redovisningen borde vara mera enhetligt uppbyggd än vad nu är fallet, så att jämförelser mellan olika kommuner på grundval av redovisningsdata underlättas. Kraven på de kommunala årsredovisningarnas information till kommunernas intressenter bör skärpas i förhållande till nuläget. De årsredovisningar som publiceras av börsföretagen har genomgått en mycket positiv utveckling . Den information som företagens intressenter erhåller genom årsredovisningar och delårsrapporter är av hög och jämn kvalitet. Det finns kommuner som lämnar mycket god information till skattebetalare, anställda, företag, statliga myndigheter m. m. genom sin årsredovisning, men många kommuner publicerar årsredovisningar som i sin knapphet inte kan anses vara godtagbar ur informationssynpunkt för verksamheter som inte i något fall har en omsättning på mindre än drygt 100 milj. kr. Enhetliga regler för redovisning bör därför utarbetas. Det kan ske genom avtal mellan staten och kommunena eller genom lagstiftning. Regleringen bör i stora drag ansluta sig till den som gäller för aktiebolag. Den kodifiering som finns av enhetliga och väl definierade redovisningsprinciper på den privata sektorn har varit pådrivande då det gällt att höja informationskvaliteten och effektivitetskontrollen genom årsredovisningar och redovisningsdata. Den offentliga sektorn arbetar med en begreppsapparat inom redovisningen som delvis är hämtad från den privata sektorn och som delvis har utvecklats på det kommunala redovisningsområdet. Detta har lett till en oklar begreppsanvändning. Att helt införa den privata sektorns begreppsapparat i redovisning är ingen ideallösning. Det råder väsentliga skillnader i vad gäller förutsättningarna för enskild resp. verksamhet. En enhetlig nomenklatur inom den kommunala redovisningen är väsentlig om målet förbättrad informationsgivning skall uppnås. Denna skall dock vara anpassad till kommunala förhållanden. Periodiseringsproblemet är ett av de centrala inom redovisningsområdet. Kraven på korrekt periodisering är högt ställda inom den privata sektorn för att en så riktig bild av verksamhetsresultatet skall kunna redovisas. I den kommunala redovisningen beaktas inte periodiseringsproblemen på samma sätt som inom den enskilda sektorn. En rättvisande bild av en kommuns finanser kräver att exempelvis räntor, statsbidrag, sociala avgifter och liknande hänförs till rätt period. Kontantprincipen - som fortfarande tillämpas på många håll ute i kommunerna - bör överges. För att få stadga i redovisningen då det gäller periodiseringar krävs fasta värderingsregler för tillgångar och skulder. Kommunerna tillämpar ofta samma värderingsregler som det privata näringslivet i vad gäller avskrivningar på anläggningstillgångar. Möjligheterna att skriva upp bokförda värden på anläggningar skiljer sig dock åt i vad gäller redovisning och de som måste tillämpas i näringslivet. Den kommunala sektorn har precis som näringslivet i viss utsträckning hänvisats till utlandsupplåning det . Förändrade växelkurser genom devalveringar leder till skuldökningar. God redovisningssed inom den privata sektorn kräver att kursförluster beaktas så snart de uppkommit. Tyvärr tillämpas inte denna princip konsekvent i den kommunala redovisningen. Kommunerna driver en personalintensiv verksamhet. Detta kommer att leda till stora och växande pensionskostnader. Privata företag redovisar pensionsutfästelser som en skuldpost i balansräkningen under . Pensionsutfästelserna kan också redovisas i särskilda stiftelser. Kommunerna däremot anger inte dagsvärdet av gjorda pensionsutfästelser i sin årsredovisning. Denna brist i informationsgivningen är betänklig, inte minst då kommunerna säkerligen i många fall har en diffus uppfattning om de framtida pensionskostnaderna. Många kommuner har genom den varierande praxis som råder i vad gäller värdering av tillgångar och skulder samt periodiseringar kunnat skapa dolda reserver. Kravet på öppenhet i den kommunala redovisningen är lika berättigat som när motsvarande krav framställdes gällande företagens redovisning. Bokslutet i en kommun har en viktig uppgift som framåtsyftande beslutsunderlag. Denna funktion ställer krav inte enbart på goda årsredovisningar utan också pä kortperiodiska redovisningsrapporter. Kommunerna driver en inte oväsentlig verksamhet i bolags- eller stiftelseform. För att kunna bedöma en kommuns ekonomiska ställning krävs en samlad redovisning - en koncernredovisning - över hela den kommunala verksamheten vare sig den drivs i traditionella kommunala former eller som bolag eller stiftelse. Den kommunala redovisningens uppdelning på kapital och drift bör övervägas, då förmögenhetsskyddet knappast fordrar denna uppdelning. Kommunerna handhar en betydande del av svensk ekonomi. Den ekonomiska styrningen och kontrollen av verksamheten har numera en helt annan betydelse än för hela samhällsekonomin beroende på den snabba kommunala expansionen. En reglering av den kommunala redovisningen har därför blivit allt mera angelägen. Om denna reglering bäst sker genom lag eller avtal är en lämplighetsfråga. En lagreglering inkräktar i och för sig inte på kommunernas självstyre. Aktiebolag är liksom kommuner autonoma enheter. Aktiebolagens regler har inte förändrat något härvidlag. 1* 1982/83. Skulle emellertid ett avtal om enhetligare redovisningsprinciper, regler för årsredovisningens uppställning och utformning, regler för periodisering av utgifter och inkomster samt värderingsprinciper gällande tillgångar och skulder lättare och snabbare kunna kodifieras genom ett avtal med de två kommunförbunden och staten, bör man välja den vägen. Åberopande vad ovan anförts hemställer vi att beslutar att hos regeringen begära en utredning om införandet av enhetliga redovisningsregler i den kommunala redovisningen. () ()