mot · G6022273 · 1983-04-05 00:00:00 — Motion 1982/83:2273 m. fl. Utveckling i (prop. 1982/83:120) Regeringens Norrbottensproposition skall ses mot bakgrund av utomordentligt allvarliga ekonomiska läge. De djupgående strukturproblemen och bristen på rörlighet i ekonomin ökar så länge de grundläggande obalanserna inte angrips. Den av regeringen förda ekonomiska politiken är emellertid av traditionellt socialdemokratiskt märke med fortsatta skattehöjningar, växande offentlig sektor samt större bidrag och subventioner till enskilda och näringsliv. Detta skadar tillväxtkrafterna i ekonomin och i samhället som helhet. Enskilda människor och företag pressas hårt av åtstramningen. Därmed uteblir också det ekonomiska lyft som regeringen så ofta talar om. Den stora devalveringens effekter, som skulle utgöra grunden för ekonomisk återhämtning, äts till stor del upp av för stora lönekostnadsökningar, skatte- och arbetsgivaravgiftshöjningar och, sedan devalveringen vidtogs, anpassningsåtgärder på viktiga svenska exportmarknader. Om skall ha en rimlig möjlighet att åter få en ekonomi i balans krävs bl. a. att näringslivets relativa kostnadsläge väsentligt förbättras. Vi har därför konsekvent sagt nej till regeringens förslag om ökade pålagor på näringslivet. Under innevarande har vi således avvisat förslag om höjda arbetsgivaravgifter på sammanlagt 2,, utdelningsskatt, vinstskatt, elenergiskatt m. m. Vår politik hade med andra ord generellt förbättrat näringslivets konkurrenskraft. Detta hade givetvis också kommit det norrbottniska näringslivet till del. års val presenterade socialdemokraterna en utvecklingsplan för . Planen hade utformats i samarbete mellan den centrala partiledningen och socialdemokraterna och LO i . Föreliggande proposition är ett försök från regeringens sida att infria de förväntningar som vallöftet väckte. Utvecklingsplanen har därvidlag blivit alltför styrande. Vissa av propositionens förslag har uppenbart som enda motiv att de skall kunna härledas från planen. Resultatet har blivit att propositionen till stor del blivit en vag och allmänt hållen förslagskatalog, vars detaljer ännu är höljda i dunkel. Att det allmänna ekonomiska läget påverkar också Norbottens näringsliv är en självklarhet. Regeringens förslag till bransch- och företagsvis begränsade sänkningar av arbetsgivaravgifterna är, trots dess i grunden positiva karaktär, därför inte en tillräcklig stimulans för företagen i för att den negativa utvecklingen skall kunna brytas. 1982/83: 2273 Den avtagande positiva devalveringseffekten påverkar möjligheter att fungera som ekonomisk motor i . har också en ovanligt hög andel av sysselsättningen inom den offentliga sektorn. Detta begränsar ytterligare devalveringens effekter för , men också effekterna av kostnadssänkande ågärder riktade mot näringslivet. För att ge full effekt åt arbetsgivaravgiftssänkningar måste den ekonomiska politiken för landet som helhet läggas om. De tillväxtskapande drivkrafterna i ekonomin behöver stimuleras. Den fortgående ökningen av underskotten måste brytas. Den förbättring av konkurrenskraften som en sänkning av arbetsgivaravgifterna ger måste dessutom komma hela näringsliv till del. Rörligheten i det ekonomiska livet och på arbetsmarknaden i måste öka. De små och medelstora företag som via olika kanaler socialiserats, t. ex. via verksamheten i Regioninvest i , måste återgå i privat ägo. Ett villkor för en bättre utveckling i är att den enskilda sektorns andel av produktion och sysselsättning växer i förhållande till den offentliga sektorn och de statliga företagen. Om den enskilda sektorn skall kunna expandera är det nödvändigt att ansträngningarna inriktas på verksamheter som i huvudsak ligger utanför de traditionella basnäringarna. Som exempel kan nämnas data- och elektronikområdet. Även den privata tjänstesektorn har förutsättningar att expandera. Lönebildningen och lönekostnaderna har avgörande betydelse för sysselsättning och företagande i . En fortsatt lönestelhet utan anpassning till olika företags, branschers och regioners lönebetalningsförmåga minskar förutsättningarna för en positiv sysselsättningsutveckling. Många viktiga jobb och företag i torde ha offrats på den solidariska lönepolitikens altare . Ansvaret för att detta inte fortsätter vilar tungt på arbetsmarknadens parter i kommande års avtalsförhandlingar. Ungdomens situation är särskilt svår i p.g. a. bristen på ingångsjobb i det norrbottniska näringslivet. Detta beror i viss utsträckning på den extremt svåra arbetsmarknadssituationen i länet, men kan också förklaras av samma faktorer som är grunden till ungdomens svårigheter på arbetsmarknaden i som helhet: höga ingångslöner, arbetsmarknadslagstiftningen och brister i yrkesutbildningens organisation. Många ungdomar i inland, som vill skaffa sig en yrkesutbildning tvingas göra detta långt hemifrån och med liten chans att kunna återvända och få jobb i företag på hemorten. Moderata samlingspartiets förslag till lärlingsutbildning skulle rejält förändra den nuvarande situationen och öppna nya vägar till utbildning och jobb för ungdomar. Det är betecknande att den region i landet som har den i särklass högsta andelen anställda inom statlig industri och annan offentlig verksamhet också brottas med de största problemen. Frånvaron av en dynamisk enskild sektor har varit hämmande på utvecklingen i och starkt bidragit till de nära nog kroniska sysselsättningsproblemen. Den mycket snabba tillväxten av statens, landstingens och kommunernas verksamhet är resultatet av omfattande selektiva stödpolitik. Att ha jobb i offentlig regi har alltid betraktats som en extra trygghet, särskilt i . De stora underskotten i den offentliga sektorn gör emellertid att situationen är radikalt annorlunda. Tryggheten för dem som arbetar i offentlig tjänst är inte längre lika självklar, eftersom det är ett överlevnadsvillkor att vi sparar kraftigt för att minska underskotten i den offentliga ekonomin och för att återvinna ekonomisk balans. Landsting och kommuner i kan inte fortsätta att växa som . Därför är det särskilt nödvändigt att understödja tillväxten i den enskilda sektorn med generellt verkande arbetsgivaravgiftssänkningar, som baseras på en ekonomisk politik som syftar till tillväxt och fler arbetstillfällen i befintliga och nya företag. Den alternativa ekonomiska politik som förespråkas av moderata samlingspartiet finns redovisad i partimotionen / 83:2107. I propositionen konstaterar regeringen utan omsvep att den selektiva stödpolitik som bedrivits i i grunden har misslyckats. Trots miljardsatsningar på selektiv arbetsmarknads- och regionalpolitik har den negativa sysselsättningsutvecklingen fortsatt. Resultatet är djupgående strukturella sysselsättningsproblem, en mycket stor offentlig sektor och en sviktande tilltro bland norrbottningarna till den centralt styrda subventionspolitiken. Marknadsekonomins möjligheter att fungera i har snabbt försvagats. Den del av det enskilda näringslivet som inte kommit i åtnjutande av stödpengar har lidit stora förluster. Många arbetstillfällen och företag har försvunnit på grund av snedvridna konkurrensförhållanden och konstlad lönebildning. Stödpolitiken har också resulterat i en ensidig näringslivsstruktur med olyckliga låsningar till basindustrin, en osedvanligt hög andel direkt och indirekt sysselsatta inom den offentliga sektorn samt en utomordentligt svag arbetsmarknad inom övrig tillverkningsindustri och inom den privata tjänstesektorn. Det är glädjande att socialdemokraterna äntligen är beredda att, om än i starkt begränsad utsträckning, pröva generella insatser för att försöka ändra utvecklingen i . Det hade dock varit bättre om regeringen tagit steget fullt ut och växlat över från selektiv arbetsmarknads- och regionalpolitik till generella insatser i större skala. Moderata samlingspartiet har länge förordat en sådan kursändring, senast i motionerna 1982/ 83:2107, 343 och 1594 till årets . Den generella politikens fördelar Fördelarna med en generell arbetsmarknads- och regionalpolitik borde efter det senaste årtiondets utveckling i vara uppenbara för samtliga partier. Generella insatser medför att även företag utan problem kan växa utöver sina tidigare möjligheter. Den privata tjänstesektorn kan utvecklas snabbare, vilket är betydelsefullt från sysselsättningssynpunkt. Möjligheterna att starta nya företag förbättras väsentligt om de totala kostnaderna sänks. De konkurrenssnedvridande effekter som följer i spåren av selektivt företags- och sysselsättningsstöd undviks. Arbetstillfällen, som annars riskerar att konkurreras ut i ett företag som ett resultat av stöd till ett annat företag i samma bransch, kan därmed bibehållas. Den största fördelen med generellt inriktad arbetsmarknads- och regionalpolitik är att den bygger på de marknadsekonomiska förutsättningar som måste finnas för att vi skall kunna skapa tillväxt. Politikernas och den offentliga byråkratins ofta felaktiga prioriteringar måste ge vika för beslutsprocesserna på marknaden och i företagen. Där finns kunskap och kompetens och därför också grundläggande förutsättningar för själva beslutsfattandet. De enskilda företagen måste ges möjlighet att investera och växa på marknadsekonomins grund i stället för på politikers och byråkratins villkor. Möjligheterna att bryta negativa utveckling blir då väsentligt större. En upprustning av de mindre länsvägarna i liksom en förstärkning av de lågtrafikerade grusvägarnas bärighet ökar skogsindustrins möjlighet att få ut mer råvaror ur skogen. Riksvägen KirunaNarvik öppnades för trafik fram till . För att underhålla och hålla vägen farbar även är byggandet av en ny vägstation i angelägen. Vi biträder mot denna bakgrund regeringens förslag på dessa två punkter. SJ har erhållit särskilda anslag för att genomföra sysselsättningsfrämjande investeringar i . Regeringen föreslår nu ytterligare investeringar för att bl. a. höja standard och därmed öka konkurrensförmåga. I årets budgetproposition föreslår kommunikationsministern att skall överföras från affarsnätet till det ersättningsberättigade nätet. Detta medför att framtida investeringar i måste övervägas extra omsorgsfullt, eftersom de satsade medlen inte tillförs statskapitalet. SJ behöver varken avskriva eller förränta de investerade medlen. detta sätt ekonomisk ersättning för driften av banan under det kommande budgetåret, motsvarande ungefär 100 milj. kr. Vi biträder regeringens förslag beträffande särskilda järnvägsinvesteringar i . Vi förutsätter dock att dessa görs i företagsekonomiskt motiverade projekt, så att kostnadsutvecklingen på tjänster kan dämpas I proposition 1981/82:32 föreslog den dåvarande regeringen att staten skulle lämna en samhällsekonomiskt motiverad fraktnedsättning. Den totala fraktnedsättningen föreslogs till 350, 150 resp. 100 milj. kr. för åren 1982, 1983 resp. 1984.1 motion 1981/82:101 godtog moderata samlingspartiet anslaget . Beträffande anslagen för ville vi avvakta det utredningsarbete beträffande möjligheterna att skapa rationellare och billigare malmtransporter, vilket utfördes av , NSB och SJ. I motionen redogjorde vi för vår principiella syn på framtid. måste i huvudsak ses som en lösning på de lappländska gruvfältens transportbehov. SJ bör därför dela ansvaret för med malmproducenterna och de norska statsbanorna. Ett gemensamt företag mellan dessa tre parter skulle skapa förutsättningar för ett rationellare och billigare transportsystem. Det fraktavtal som gäller mellan och SJ löper ut vid årskiftet 1983/84. Avtalet är redan uppsagt. Förhandlingar om ett nytt avtal pågår. Det gällande avtalet utgår från en rad förutsättningar som förändrats under dess löptid. Enligt vår uppfattning finns det med de nya förutsättningarna möjligheter för att fa ett förmånligare avtal för nästa avtalsperiod. Det nu gällande avtalet utgår från förutsättningen att tillhör a-nätet. Överföringen till e-nätet innebär, som tidigare nämnts, ekonomiska fördelar för SJ. Avtalet uppges stipulara en nedre gräns för frakterna på . När SJ beräknas frakta tvingas att betala lika mycket som om SJ fraktade . För SJ är kostnaderna självfallet lägre vid den lägre fraktvolymen. Utifrån de nya förutsättningar som kommer att råda för vilka bl. a. innebär ett ekonomiskt stöd till SJ, inklusive nya investeringsmedel, på uppskattningsvis 150 milj. kr. - finner vi det naturligt att vid förhandlingarna om ett nytt avtal ges viss rabatt på det gällande avtalade priset . Trots detta kommer ytterligare bidrag för transporter på att bli nödvändiga. Vi föreslår därför att i förhållande till budgetpropositionen anvisar ytterligare 290 milj. kr. Vi avvisar regeringens förslag beträffande investeringar i på 11 milj. kr. Eventuella investeringar i flygplatsen bör göras med luftfartsverkets ordinarie medel. Möjligheterna att långsiktigt förbättra näringslivets i konkurrensförmåga är till stor del beroende av den kompetens företagen kan tillföras. Insatser på utbildnings- och forskningsområdet spelar därvid en väsentlig roll. De förslag regeringen nu lägger fram är emellertid knappast av den karaktären att de i någon större utsträckning kan förväntas bidra till en mer positiv utveckling för länet. Flera förslag är ännu inte tillräckligt beredda och några verkar framtagna endast i syfte att kunna påvisa försök till initiativ över huvud taget. Insatser inom utbildning och forskning ger sällan resultat förrän efter relativt lång tidsrymd. Att i all hast - och i en särskild proposition som utarbetats vid sidan om den sedvanliga budgetbehandlingen - lägga fram utbildningspolitiska förslag, särskilt ägnade att stödja näringslivet i , inger inte något större förtroende för regeringens förmåga att värdera och prioritera önskvärda förbättringar eller förändringar inom det utbildningspolitiska området. I syfte att "genom yrkesutbildning trygga tillgången på kompetent personal till näringslivet föreslår regeringen att det stimulansbidrag per nyinrättad plats inom industri- och hantverksutbildningar inom gymnasieskolan som uppgår till . för kommunerna i skall utgå även för andra årskursen, dvs. uppgå till sammanlagt . per nyinrättad plats. Regeringen räknar med en merkostnad på , dvs. ytterligare 80 elever. Stimulansbidraget motiveras främst av de kostnader för investeringar i lokaler som de berörda utbildningarna medför. Det är önskvärt att industri- och hantverksutbildningen ges en hög kvalitet. För att detta skall ske krävs ett nära samarbete med regionens näringsliv. Möjligheterna till företagsförlagd utbildning, t. ex. i form av s. k. inbyggd utbildning, måste tas tillvara. Det av oss föreslagna lärlingssystemet (se bl. a. motion 1982/83:343) skulle också för del innebära uppenbara fördelar. Regeringens förslag är mot denna bakgrund otillräckligt. Ett minimikrav är att det av regeringen föreslagna utökade stimulansbidraget till kommunerna i också får utnyttjas för nuvarande lärlingsutbildning. Ett särskilt försök i , och har satts igång i avsikt att fa fram högre specialkurser med inriktning mot regionens arbetsmarknad. Regeringen föreslår nu att försöksverksamheten också skall gälla och . Vi har svårt att se behovet av nya högre specialkurser som speciellt riktar sig mot nuvarande och tyvärr krympande arbetsmarknad. Försöksverksamheten bör i stället syfta till att tillföra näringslivet i sådan kompetens som saknas, t. ex. inom data- och elektronikområdena. bör som sin mening ge regeringen detta till känna. Utbildning inom arbetsmiljöområdet Så sent som budgetproposition avstyrks att en särskild arbetsmiljölinje inrättas vid högskolan i , både på grund av de höga kostnaderna och det föreslagna utbildningsinnehållet. I rådande statsfmansiella läge måste vaije av de få tillkommande utgiftsposter det kan bli frågan om noggrant prövas mot andra förslag. Vi anser inte att en ny arbetsmiljöutbildning kan sättas före t. ex. en förbättrad ekonom- eller ingenjörsutbildning. Ytterligare förbättringar av utbildningen på arbetsmiljöområdet bör i första hand tillgodoses inom ramen för enstaka kurser. De samhällsvetenskapliga och tekniska fakulteterna Regeringen konstaterar att det fordras en långsiktig planering och uthållighet i medelstilldelningen för att bygga upp kompetens inom nya forskningsområden. Därför föreslås bl. a. anslag som skall räcka för . Vi välkomna regeringens nyvunna insikt om forskningens planeringsproblem. Moderata samlingspartiet har under en följd av år krävt att fattar beslut om att för forskningen skall gälla treåriga planeringsramar. Detta har avvisats av . Vi finner inte något skäl att särbehandla högskolan i i detta avseende. Vi förutsätter att regeringen senare kommer att lägga förslag om förändrade planeringsrutiner för hela forskningsområdet. I avvaktan härpå bör högskolans i anslagskrav behandlas i den sedvanliga budgetprocessen. I propositionen konstateras att tillämpning och produktutveckling av grundforskningsresultat inom det lågfrekventa ljudområdet redan givit upphov till industriprodukter och sysselsättning. Skäl talar för att geofysiska instituts resurser avpassas så att det blir möjligt att tillgodose sektoriella och industriella önskemål om tillämpad forskning och produktutveckling i anslutning till den grundforskning som bedrivs vid institutet. Förutsättningen måste emellertid vara att arbetet leder till produkter som kan förväntas bli kommersiellt gångbara. Kostnaderna för den tillämpade forskningen och produktutvecklingen bör tas med i kalkylen, på samma sätt som sker vid annan liknande verksamhet. Vi anser att institutet skall ges möjlighet att anställa den ytterligare personal och skaffa den utrustning som behövs för ändamålet, men att detta skall bekostas via den uppdragsverksamhet institutet åtar sig. Några anslagshöjningar via statsbudgeten torde därför inte erfordras. Vi är inte nu beredda att ta ställning till de förslag till byggnadsarbeten som läggs fram i propositionen. Vi anser det dock väsentligt att lokaler för externt finansierad forskning säkerställs. Detta bör i första hand ske genom att befintliga lokaler utnyttjas. Om detta inte är möjligt bör regeringen återkomma till med ett specificerat förslag till nödvändiga byggnadsarbeten. Vad gäller lokaler för arbetsmiljöutbildningen hänvisas till vad som ovan sagts. Betydande insatser har gjorts för att stödja sysselsättningen i . Inte har andra hälft slussats in i länet i skilda former av statligt stöd. , av landets befolkning, har erhållit av det totala statliga stödet. Detta betyder ca . per yrkesverksam invånare jämfört med ca , som är riksgenomsnittet. Det är alltså svårt att göra gällande att det är pengar som saknas för att utveckla . Snarare har det varit bristen på konkreta, kommersiellt utvecklingsbara projekt och avsaknaden av en långsiktig strategi för att skapa bättre betingelser för en allsidig näringslivsutveckling som verkat hämmande. För detta bär socialdemokraterna, genom sitt långa regeringsinnehav , ett stort ansvar. Alltför mycket av de omfattande satsningar som under 1960- och gjordes i präglades av en selektiv kortsiktig stöd- och subventionspolitik utan påtagligt nytänkande. Vi har ifrågasatt den ensidiga satsningen på beredskapsarbeten som uppehållande försvar och efterlyst mer långsiktiga satsningar. Regeringen talar mycket om behovet av att stärka det norrbottniska näringslivets konkurrenskraft och föreslår även sänkta socialförsäkringsavgifter. Men förslaget är oklart i sin utformning och i många drag färgat av den selektiva subventionspolitik, vars främsta förespråkare socialdemokraterna länge varit. Detta oaktat bör den för regeringspartiet smärtsamma omorienteringsprocessen hälsas med tillfredsställelse. Från att tidigare ha varit ett nära nog tabubelagt område framstår nu en sänkning av socialförsäkringsavgifterna som möjlig politik även för socialdemokrater i . De åtgärder som regeringen föreslår är till sin karaktär främst av kortsiktig natur. Förslagen bör också ses mot bakgrund av att redan under innevarande budgetår disponerar 730 milj. kr. Dessutom har betydande ökningar av insatserna på arbetsförmedlingsområdet gjorts. Särskilda insatser för övertalighet inom innebär omfattande friställningar, vilket kommer att ställa berörda parter inför omfattande och svårlösta problem. För de anställda kommer detta att innebära en svår och smärtsam omställning. Det blir säkert nödvändigt att genom någon form av omställningsbidrag, vilket tidigare prövats, aktivt stimulera och underlätta för de enskilda arbetstagarna att söka andra utkomstmöjigheter. Det bör ankomma på regeringen att återkomma till med förslag av denna innebörd. Regeringen föreslår att en särskild organisation, Af/ami-LKAB, temporärt bildas för att direkt under länsarbetsnämnden i fungera som särskild arbetsförmedling. Den primära uppgiften blir att ta hand om den personal som blir övertalig vid i och kommuner . Vi accepterar i huvudsak den principmodell för Af/ami-LKAB som skisseras i propositionen. Detta gäller också de redovisade huvuduppgifterna. Vi vill dock understryka vikten av största möjiga flexibilitet vad gäller såväl organisation som verksamhetens uppläggning. Därmed skapas de bästa förutsättningarna för att uppnå ett gott resultat. Det bör ankomma på AMS och länsarbetsnämnden samt Af/ami-LKAB att inom befintliga ramar omfördela de resurser och finna de former som bäst tillgodoser arbetsuppgiften att ta hand om övertalig personal. Vi tillstyrker också regeringens förslag om möjligheter för Af/ami-LKAB att köpa och anordna utbildningar. Verksamheten bör bekostas inom ramen för befintliga resurser. För att underlätta de arbetssökande som vill flytta till annan ort för att där ta arbete föreslår regeringen en ny form av traktamente vid dubbel bosättning samt utvidgad rätt för s.k. månadsresor mellan hemort och bostadsort. Båda förmånerna skall kunna utnyttjas under maximalt en tolvmånadersperiod, dock endast av dem som blivit arbetslösa efter . Förslaget överensstämmer väl med vår principiella syn på behovet av rörlighet, såväl yrkesmässig som geografisk. Det är nödvändigt att underlätta för enskilda människor att då det är nödvändigt söka nytt arbete och byta bostadsort. Vi tillstyrker därför förslaget. För att möjliggöra byte av arbete och flyttning till annan ort kan i vissa fall samhällets medverkan genom inlösen av eget hem eller bostadsrätt vara en förutsättning. Detta har skett i utomordentligt begränsad omfattning, men kan framöver behöva bli vanligare för att lösa ett annars oöverstigligt problem för de enskilda hushållen. Moderata samlingspartiet har i andra sammanhang föreslagit ett nytt system för lärlingsutbildning. Inte minst i , med de stora ungdomskullar som går arbetslösa eller snart slutar sin skolgång, skulle vårt lärlingssystem avsevärt kunna förbättra ungdomens situation på arbetsmarknaden. Industriministern har, bl. a. i en frågedebatt i , uttalat att regeringen skulle välkomna att parterna på arbetsmarknaden träffade avtal om sänkta ungdomslöner på försök i några län. Syftet är att minska ungdomsarbetslösheten. Vi har länge framhållit det nödvändiga i att sänka ingångslönerna för ungdom. Någon geografiskt avgränsad försöksverksamhet behövs dock inte. Regeringen bör tillsammans med berörda parter på arbetsmarknaden ta erforderliga initiativ för att åstadkomma förändringar i ovan angiven riktning. Som framgått tidigare disponerar nära 3/för beredskapsarbeten för innevarande budgetår. Mot bakgrund av det utomordentligt allvarliga sysselsättningsläget är det naturligt att AMS, inom de totala ramar beslutar om, prioriterar insatser i . Det är då angeläget att meningsfulla beredskapsarbeten finns att tillgå. Mot den bakgrunden bör föreslagna bidragsregler för projektering temporärt fa gälla , dvs. Även förslag om beredskapsarbeten vid turistanläggningar bör kunna prövas.