mot · G702272 · 1983-12-14 00:00:00 — Motion 1983/84:272 m. fl. Vissa livsmedelspolitiska frågor (prop. 1983/84:76) I propositionen lämnas förslag om de övergripande jordbrukspolitiska målens inbördes ställning, förslag till riktlinjer för överläggningarna om jordbruksprisregleringen för tiden efter samt förslag om ett års förlängning av investeringsstoppet inom animalieproduktionen. Förslag lämnas också om att särskild hänsyn skall tas till Norrlandsjordbrukets problem vid prisöverläggningarna samt att prisregleringen skall utformas så att ökat utrymme ges för en mera solidarisk inkomstfördelning mellan olika kategorier jordbrukare. Regeringen uttalar vidare att de riktlinjer för prisregleringen som man nu ger inte skall ses som definitiva lösningar utan skall gälla i avvaktan på de förslag som kan läggas fram till i anledning av livsmedelskommitténs kommande slutbetänkande. Av propositionen framgår att de framtagna förslagen inte mer än på en punkt är behandlade i livsmedelskommittén, nämligen frågan om slopande av produktionsmedelsindex som grund vid jordbruksprisöverläggningarna. Enligt moderata samlingspartiets mening har den av regeringen tillsatta kommittén, livsmedelskommitté, inte givits möjlighet att arbeta med de jordbruks- och livsmedelspolitiska frågorna på ett logiskt sätt. Vissa frågor har behandlats fristående från sitt naturliga sammanhang. Detta har inneburit att det utredningsarbete som resulterat i betänkandet Ds Jo 1983:10 inte ter sig meningsfullt. En allmän och självklar utgångspunkt för överväganden rörande jordbrukspolitiken och jordbruksprisregleringen är de jordbrukspolitiska målens formulering. Utan att samstämmighet om dessa mål råder eller att jordbrukets sårbarhet vad gäller effekterna av störningar i tillförseln av produktionsmedel är belyst, går det inte att relatera dagens överproduktion till en önskvärd produktionsvolym för jordbruket. Vikten av detta har också understrukits i en av de borgerliga representanterna i livsmedelskommittén gemensamt avgiven reservation. Enligt vår mening kan regeringens proposition för den skull inte ligga till grund för beslut rörande förändringar av jordbrukspolitiken. I livsmedelskommitténs uppdrag har ingått att behandla kompensationssystemet inom jordbruksprisregleringen avseende produktionskostnader i jordbruket. Kommittén har därvid kunnat konstatera att indexsystemet (PM-index) som sådant inte inneburit att prishöjningarna på jordbrukets produktionsmedel har blivit högre än vad som varit kostnadsmässigt motiverat. Inte heller har det kunnat påvisas att effektivitetsutvecklingen avvikit från den inom andra branscher. Kommitténs majoritet, socialdemokrater och kommunister, föreslår trots detta tre tänkbara möjligheter till förändringar här det gäller de grunder efter vilka jordbruksprisöverläggningarna skall bedrivas avseende kostnadskompensation. Ett kompensationssystem utan automatiskt verkande regler. Ett kompensationssystem med begränsade inslag av automatiskt verkande regler. Kommittén lämnar inte förord för något av dessa tre förslag. Regeringen väljer att föreslå alternativ 2, dvs. ett kompensationssystem utan automatiskt verkande regler. På en punkt delar vi regeringens bedömning nämligen: En central uppgift för den ekonomiska politiken är att bryta den varande inflationsutvecklingen. Detta är av betydelse inte minst för det svenska jordbruket som drabbas av besvärliga problem på grund av den alltför höga inflationen. Denna insikt leder emellertid för moderata samlingspartiets del inte till slutsatsen att inflationen skall begränsas genom att jordbrukets ekonomiska villkor försämras. När försämringen dessutom avses drabba kostnadskompensationen för de i produktionen insatta produktionsmedlen, över vilka den enskilde jordbrukaren inte råder, inträder ekonomiska försämringar för jordbruket vilka blir mera kännbara än de andra grupper drabbas av. Direkta besparingar och systemförändringar som leder till besparingar, måste kännetecknas av rättvisa för de utsatta. I detta fall åsidosätter regeringen ett berättigat rättvisekrav som kunskapen om förändringens följder är dålig. Enligt moderata samlingspartiets mening bör livsmedelskommitténs slutliga ställningstagande i dessa och med dessa sammanhängande frågor avvaktas. Att genomföra så genomgripande förändringar som propositionen föreslår är inte rimligt, allra minst med hänsyn till jordbrukets känslighet för förändringar i kostnaderna för produktionsmedlen. I samband med de ställningstaganden regeringen redovisar i propositionen behandlas också frågan om Norrlandsprisstödets inordnande i jordbruksprisöverläggningarna. Enighet har rått beträffande skäligheten i att kompensera Norrlandsjordbruket för dess sämre lönsamhet vilket betingas av geografiska och klimatologiska skäl. Stödet har utgått av budgetmedel och uppräkningar har gjorts dels relaterat till kostnadsutvecklingen, dels relaterat till produktionens omfattning. - Regeringens förslag att uppräkningen nu skall beaktas vid jordbruksprisförhandlingarna innebär att jordbruket i fortsättningen får stå för denna kostnad, vilket är en ny princip. Vi anser att nu gällande princip skall vara vägledande vid Norrlandsprisstödets finansiering i avvaktan på att livsmedelskommittén slutfört sitt arbete. Enligt vår mening skall förslaget om Norrlandsprisstödets finansiering inom ramen för jordbruksprisregleringen därför avvisas, och vi förutsätter att regeringen återkommer till medelsanvisning i budgetpropositionen . I enlighet med våra tidigare intagna principiella ståndpunkter rörande etableringskontroll inom jordbruket, i samband med antagande av lagen (1983:147) om förbud mot nybyggnad av djurstallar för nötkreatur, svin och fjäderfä, avvisar vi också den nu föreslagna förlängningen av nämnda lag. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att avslår regeringens proposition 1983/84:76. L. () i () () () () PER ()