mot · G6022009 · 1983-01-25 00:00:00 — Ett industripolitiskt program för arbetsmarknadssituation försämras mer och mer. Trots den mycket kraftiga ökningen av de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna var antalet arbetslösa i 14 373 , varav 7 034 kvinnor och 3 990 ungdomar mellan . På grund av det kärva ekonomiska läget önskar dessutom av befolkningen i åldrarna förvärvsarbete. Om denna andel inte förändras skulle det finnas 72 000 personer som vill ha arbete . Något mer än hälften är ungdomar mellan . Antalet arbetstillfällen väntas minska med 4 500 förutsatt att arbetstiderna inte förändras. Ungefär 33 500 personer skulle därmed bli utan arbete. Motsvarande siffra är 21 000 öppet och dolt arbetslösa. När det gäller antalet varsel ligger frekvensen på hög nivå. har totalt 4 900 personer i länet berörts av varsel om uppsägningar jämfört med knappt 2 300 . Av de vid augustis slut drygt 2 500 berörda återfanns hälften inom verkstadsindustrin. Där har man också noterat att minskningen av antalet nyanmälda lediga platser är speciellt märkbar. Verkstadsindustrin stod för hela minskningen. Den ökade obalansen mellan tillgång och efterfrågan på arbetskraft framgår av att antalet sökande per ledig plats uppgick till 6,4 jämfört med 3,3 . När det gäller de framtida arbetsmarknadsutsikterna gör länsarbetsnämnden den bedömningen att trots stimulansåtgärder och tidigareläggning av offentliga byggnadsarbeten finns det risk för högre byggarbetslöshet under det kommande vinterhalvåret än . Inom verkstadsindustrin är rekryteringsbehovet mycket begränsat, om man bortser från bilindustrins behov av ersättningsrekrytering med 2025 personer . Sammantaget väntas för branschen fortsatt svag sysselsättningsutveckling . Detta beror bl. a. på att storföretagen (varven, , SKF) knappast växer mer. Varvsindustrin väntas minska sysselsättningen i enlighet med strukturbeslut, vilket för innebär ca 1 000 färre. Lågt kapacitetsutnyttjande i många industriföretag möjliggör att företagen ökar produktionen utan personalförstärkning. Försiktighet med kapacitetshöjande investeringar på grund av allmän osäkerhet om framtiden är en orsak. Investeringar är ofta arbetskraftsbesparande inom företagen, men ger jobb åt byggnadssektorn, materialleverantörer och konsulter. ringen höjs i regel i samband med investeringar. Strukturomvandlingen fortsätter inom t. ex. maskinindustrin. Företag som slås ut eller tvingas krympa är ofta mer arbetskraftsintensiva än regionens expanderande företag. De senares starka sidor är ofta hög teknologinivå och produktutveckling, men de lägger ut mycket av tillverkningen på lego och import. På den offentliga sektorn har konkurrensen om de lediga platserna inom hälso- och sjukvård ökat , och denna tendens väntas förstärkas . Tillgången på sjuksköterskor, sjukvårdsbiträden och ekonomipersonal betraktas som mycket god, och det är inte ovanligt att antalet sökande till en tjänst fördubblas eller trefaldigas jämfört med . Anställningsmöjligheterna inom sjukvården för outbildad arbetskraft blir närmast obefintliga . Åtstramningarna inom den offentliga sektorn väntas fortsätta. Antalet arbetstillfällen minskar inom statlig verksamhet, medan viss expansion fortfarande planeras inom sjukvård. Personalomsättningen har dock genomgående minskat och uppkomna vakanser tillsätts i ökad utsträckning genom omplacering av personal, vilket begränsar rekryteringen. Som exempel kan nämnas att rekryteringen 1983 av tillsvidareanställda i uppskattas till 2 500 personer. var siffran 4 300. Utvecklingen inom den offentliga sektorn påverkar också sysselsättningsmöjligheterna för flera grupper på arbetsmarknaden. Särskilt har den traditionellt kvinnliga arbetsmarknaden begränsats. De åtgärder regeringen tänker vidta för att bekämpa arbetslösheten i är i huvudsak koncentrerade på arbetsmarknadspolitik. Vpk hävdar att satsningen på arbetsmarknadsutbildning och beredskapsarbete är bra men att det på behövs varaktiga och meningsfulla arbetsuppgifter. Det svåra läget för beror dels på den djupa och omfattande ekonomiska kris som drabbat hela den kapitalistiska världen, dels på den strukturella omvandlingen av svensk och göteborgsk industri. Den internationella kapitalismen befinner sig i en långvarig kris med djupa återkommande konjunktursvackor. Utvecklingen skiljer sig på en rad avgörande punkter. Utvecklingen kännetecknas av internationell inflation av en omfattning och varaktighet som inte upplevts och dessutom av en långvarig, växande arbetslöshet som omfattar över 32 miljoner i västvärlden och som enligt tillgänglig statistik och prognoser kommer att stiga också med en tilltagande takt. En prognos som redovisas i förutspår en mycket kraftig ökning av arbetslösheten i till 1990. Befolkningen i de arbetsföra åldrarna ökar så kraftigt att det skulle krävas en årlig BNP-tillväxt på för att den ökade befolkningen skall kunna sysselsättas. Nya länder tränger in på de gamla industrinationernas klassiska fält. produktion har utvecklats från tidigare råvaror och livsmedel 2 1982/83. till mera industrivaror. Denna utveckling som först koncentrerades till ett fåtal branscher, som textil, kläder, skor, sportartiklar, omfattar numera också mera avancerad tillverkning, t. ex. elektronik. En annan avgörande faktor som kännetecknar 1970-talets utveckling är den tilltagande, snabbt växande automatiseringen och datoriseringen. Enligt SCB:s uppskattningar av datoriseringens effekter har 60 000 till 90 000 arbeten försvunnit eller inte kommit till genom datoriseringens framväxt. Omräknat på skulle detta innebära att 3 000 till 6 000 arbetsplatser netto skulle försvunnit genom datorisering. Denna kommer sannolikt att öka . Utvecklingen av mikroelektronik och fallande relativpriser på datorer, minnen och terminaler är faktorer som påskyndar utvecklingen. Inom Datasaab bedöms att om hela den svenska marknadspotentialen för datateknik utnyttjas försvinner 600 000 arbeten under . Omräknat på innebär detta en årlig minskning på 2 000 arbeten. En snabb förskjutning sker i riktning mot mer komplex teknik och sammansatta produkter. Mer klassiska typer av industriproduktion faller relativt sett tillbaka. Strukturomvandlingen i har inneburit en markant ökning av utlandsberoendet. av Göteborgsföretagens produktion går på export. Därför är regionen särskilt känslig för internationella konjunktursvängningar och kriser. Strukturomvandlingen har inneburit en stark och tilltagande monopolisering och multinationalisering av den svenska och göteborgska industrin, ökad utlandsetablering och andel investeringar utomlands. De svenska företagen har ökat antalet anställda med 100 000 , men det har skett utomlands, dit största delen av investeringarna också gått. För har den utvecklingen inneburit att industrisysselsättningen minskat med 20 000 arbeten och väntas minska ytterligare. Av den senaste framgår att industrisysselsättningen i landet har minskat med 30 000 jobb . Den tilltagande utlandsetableringen har inneburit att våra industrier har förvandlats till fabriker för sammansättning av komponenter och delar som importeras. av komponenter som använder för sin biltillverkning kommer från utlandet. Den utvecklingen innebär att håller på att avindustrialiseras. Av 165 industriföretag med minst 50 kollektivanställda 1950 fanns det endast 33 kvar 1978. Vpk hävdar att arbetslösheten i inte går att bekämpa med mindre än att man aktivt ingriper, påverkar eller styr utvecklingen. I annat fall kommer alla de negativa effekter som strukturomvandlingen har haft att förstärkas och fördjupas om den tillåts fortsätta på samma sätt. De avgörande beslut som har skapat den industristrukturella bilden av , den ekonomiska krisen och arbetslösheten beslut som reglerar vad som skall produceras, hur det skall produceras, om produktionen skall ske i landet eller flyttas utomlands, beslut som reglerar förtidspensioneringens, arbetslöshetens och utslagningens omfattning har fattats i slutna direktionsrum med uteslutande företagsekonomiska kalkyler som underlag. Vpk anser att det nu är dags för arbetarpartierna att utarbeta och förverkliga ett industripolitiskt program som utgår från och har som mål att utnyttja landets produktionskapacitet, yrkeskunnande och tekniska utveckling för att tillfredsställa samhälleliga behov i stället för att fortsätta att överlämna ansvaret för landets framtida utveckling åt samma krafter som har orsakat den nuvarande svåra situationen. Vpk är överens med regeringen om att alla de arbetsmarknadspolitiska åtgärder regeringen vidtagit i form av yrkesutbildning, beredskapsarbeten och tidigareläggning av statliga byggen är bra och nödvändiga. Men det är inte tillräckligt. Det handlar om kortsiktiga åtgärder som inte löser de långsiktiga problemen. Det kan därför vara mer intressant att tala om det långsiktiga program som regeringen har för att lösa arbetslöshetsproblemen i . Det enda man där hänvisar till är regeringens ekonomiska politik som en mer långsiktigt inriktad åtgärd med huvudmål att bekämpa arbetslösheten. Man säger bl. a. att genom devalveringen kommer i första hand exportföretagens situation att förbättras, vilket kommer till uttryck bl. a. i ökade vinster. När det gäller regeringens ekonomiska politik och dess effekter på sysselsättningen har vi en helt annan uppfattning än den regeringen redovisar. Vi anser att devalveringen, som är en stor kapitalöverföring från hushållen till industrin kommer att höja prisnivån i . Detta får till följd sänkta reallöner och sänkt levnadsstandard. Effekten kommer att bli minskad köpkraft och dämpad efterfrågan på den inhemska marknaden, vilket kommer att drabba framför allt den inhemska produktionen, men också exportindustrin, därför att en stor del av exportindustrins verksamhet sker på den inhemska marknaden. Generellt är näringsliv starkt. Ekonomiska analyser av industriutvecklingen visar att industrin i ekonomiska termer klarar sig bättre än riksgenomsnittet. Den göteborgska industrins saluvärde har ökat och dess förädlingsvärde medan totala antalet arbetade timmar har minskat . Också väntas industrin vara stark i ekonomiska termer. Men sysselsättningsläget för regionen blev sämre. Det är alltså inte dålig lönsamhet som orsakat den svåra situationen regionen befinner sig i. Det generella villkorslösa stöd till exportindustrin som regeringens ekonomiska politik utgör konserverar och förstärker denna negativa utveckling. 1 delar av den svenska ekonomin finns stora behov av långsiktiga nyinvesteringar. På många områden har förnyelsen dröjt alltför . Flera av dessa områden kan erbjuda avsättningsområden bl. a. för varven. En vidgad nationell marknad skulle kunna stödja varvs- och verkstadsindustri och gynna en förnyelse av varven i former som inte är kombinerade med ytterligare nedskärningar och avskedanden. Landets transportväsen kräver nyinvesteringar och avsevärda omställningar. Det krävs betydande nyproduktion av materiel och utrustning för att öka järnvägsnätets framtida kapacitet. Det krävs därtill produktion för att öka och utveckla kapaciteten inom den inrikes sjöfarten. Betydande mängder tyngre gods kan med fördel föras över till denna transportsektor. Det finns en rad starka skäl som talar för en sådan satsning: skulle spara energi eftersom sjötransporter är energisnåla, miljön skulle förbättras eftersom sjötransporter är miljövänliga, fraktkostnaderna skulle minska eftersom sjötransporter är billiga, näringslivet skulle stimuleras och utvecklas, nya jobb skulle skapas för både sjöfolk och landanställda, inte minst vid varven. Viktiga delar av industrin måste förnya och byta ut sina anläggningar. Det gäller i första hand delar av den tunga industrin, skogsindustrin och den metallurgiska industrin. På de nya anläggningarna kommer att ställas radikalt annorlunda krav, framkallade av det allmänna kostnadsläget, miljöproblemen och energisituationen. Vpk anser att det ligger på regeringens ansvar och i det allmännas bästa att statsmakterna utarbetar ett industripolitiskt program med samhällsekonomiska utgångspunkter, som syftar till att minska beroende av export, öka förädlingsgraden av industriproduktionen och öka marknaden för inhemsk produktion och som syftar till att tillfredsställa människors verkliga behov och inte kapitalets profitintressen. Därvid måste särskild vikt läggas vid regioner med ensidig industriell inriktning, exportberoende och starka monopoliseringstendenser och där kristendenserna är uppenbara som i . Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att hos regeringen hemställer om en samordnad industriplanering, innebärande att varvens, rederiernas och hamnarnas verksamhet ingår i en samhällsplan för utrikeshandel och transporter, 2. att hos regeringen hemställer om en samordnad industriplanering, innebärande att hänsyn tas till den tunga industrins behov av förnyelse, anläggningar som framkallas av kostnadsläget, miljöproblemen och energisituationen. MAJ (vpk)