ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G602306 · 1983-01-13 00:00:00 — och andre vice talmannen Transportstödet till ostkustens skärgårdar Ostkustens skärgårdar är en glesbygd med speciella problem och förutsättningar. På olika vis arbetar myndigheterna för att bibehålla en levande skärgård. Förutsättningen för detta är en året runt befolkad skärgård där befolkningen har sin försörjning i skärgårdsområdet. De skärgårdsbor som bor på öar utan fast landförbindelse har speciella transportproblem eftersom allt gods måste fraktas på sjön och därmed även lastas om . För att något underlätta för dessa öbor utan fast landförbindelse har transportstöd för tyngre gods införts i t. ex. , och läns skärgårdar. Stödet innebär att rationellare transportfärjor kan anlitas och att frakttider och kostnader minskas för öborna. I har 1980-1982 bedrivits försök med transportstöd, bekostat av och de tre kustkommunerna. Erfarenheterna av stödet har varit goda och projektet har fortlöpande redovisats till industridepartementet. Försöksperioden är nu avslutad, verksamheten utvärderad och beslut om en fortsättning har fattats. Alla inblandade instanser är ense om att transportstödet bör permanentas. Stödet har finansierats av och av kommunerna . del har kunnat betalas över det s. k. glesbygdsstödet. En ny lydelse i glesbygdsförordningen medger dock bara att statligt stöd kan utgå under ett inledningsskede (). Denna tidsbegränsning är orimlig. Behovet av transportstöd uppkommer i och med att näringsverksamhet bedrivs på öar i skärgården. Något inledningsskede är det inte fråga om eftersom öarna förblir öar. Ostkustens skärgårdar har upprepade gånger förklarats vara av riksintresse för friluftslivet och en av hörnpelarna för detta är att det finns en yrkesverksam, bofast befolkning där. Att vi håller skärgården levande året runt har stor betydelse även ur näringspolitiska, regionalpolitiska och försvarspolitiska synpunkter. Ett transportstöd är en konkret insats för att något dämpa öbornas merkostnader och underlätta för dem att även fortsättningsvis bedriva basnäringarna jord- och skogsbruk. Med stöd av ovanstående hemställer vi att beslutar begära att regeringen ändrar glesbygdsförordningen så att 78 § slopas. Därigenom kan statligt bidrag kontinuerligt utgå för transportstöd av ovan nämnda slag utan inskränkningar i tiden. () ()
mot · G602307 · 1983-01-14 00:00:00 — Hyresnivån i det allmännyttiga bostadsbeståndet är enligt bruksvärdessystemet vägledande för hyressättning i det övriga bostadsbeståndet. När bruksvärdessystemet skapades utgick man från att det växande beståndet av allmännyttiga bostadsföretag med dess självkostnadsbestämda hyror skulle ha en stabiliserande inverkan på hyrorna i det privata beståndet. Denna ordning för prissättning på bostadsmarknaden har varit gällande . Inom ramen för bruksvärdessystemet har olika samarbetsorgan mellan parterna på bostadsmarknaden bildats. , som är ett samarbetsorgan mellan allmännyttiga bostadsföretag och hyresgästföreningar, har utarbetat riktlinjer för hur hyresfördelning mellan bostadsområden och lägenheter skall gå till. I anslutning till detta finns bl. a. vägningstal för fördelning på områden med olika egenskaper. Enligt vår mening finns det goda skäl att nu se över i vilken utsträckning bruksvärdessystemet fungerar i enlighet med de avsedda intentionerna. Vidare kan det vara angeläget att närmare analysera om dessa principer alltfort skall vara gällande vid prissättningen på bostadsmarknaden. Vid en sådan analys bör också en djupare studie ske över de eventuella skillnader som kan föreligga ur kostnadssynpunkt mellan allmännyttiga och enskilt ägda fastigheter. Syftet med en sådan här föreslagen utredning är således att undersöka de praktiska effekterna av bruksvärdesprincipen och att göra överväganden i anledning av detta. En utredning av här föreslagen art kan enligt vår uppfattning med fördel genomföras av den tillsatta bostadssociala utredningen. Vi föreslår därför att ger regeringen till känna att en översyn av bruksvärdesprincipen m. m. kommer till stånd. Med hänvisning till det anförda föreslår vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om en översyn av hyressättningen enligt bruksvärdesprincipen m. m.
mot · G602308 · 1983-01-17 00:00:00 — m. fl. Ändrade regler för val till kommunfullmäktige och landsting Valen till kommunfullmäktige är de val som har största möjligheten att genom representation i fullmäktige spegla mindre väljaropinioner. Det beror på att till kommunfullmäktige finns inga procentspärrar så som det finns till riksdag och landsting. Ovanstående påstående gäller främst då kommunen utgör en enda valkrets. Tyvärr är många kommuner kretsindelade trots att det vore möjligt, och ur demokratisk synvinkel önskvärt, att kommunen utgjorde en enda krets. Trots detta ändrar en del kommuner sin valkretsindelning från en enda eller ett fåtal kretsar till flera kretsar och utestänger genom detta väljaropinioner i mindre partier och i mera lokalt förankrade partibildningar. Valkretsindelningen blir en godtycklig spärr mot mindre partier som, trots att de t. o. m. klarat av procentspärren till och trots att partiet har en relativt stor väljarkår i kommunen, inte blir representerade med ett enda mandat. Detta förhållande gäller efter senaste valet både vpk och . Dessa problem har upmärksammats av vallagskommittén, som föreslagit en utökning av mandaten per krets för att skapa större rättvisa. Detta förslag är naturligtvis inte nog, men ett steg i rätt riktning. Förslaget har ändå avvisats av regering och riksdag i och med behandling av proposition 1980/81:70. Ett rättvisare system skulle erhållas genom att utjämningsmandat inrättas mellan valkretsarna i kommunerna - givetvis utan att införa några procentspärrar. Det är svårt att se några nackdelar med ett sådant system, och fördelarna ur demokratisk synvinkel är uppenbara. När det gäller valen till landstingen finns dessa utjämningsmandat som vi eftersträvar för kommunernas del. Men, tyvärr är landstingsrepresentationen beroende av att ett parti passerar en spärr om av rösterna i hela landstingskommunen, och på detta sätt motverkas den demokrati som skapats genom utjämnignsmandaten. Starka lokala opinioner, som kan vara lokaliserade till en enda valkrets inom landstingskommunen, utestängs därmed. Mot bakgrund av den argumentation som ovan förts vad gäller utjämningsmandat utan spärrar, när det gäller kommunerna, vill vi också avskaffa spärrarna till landstingen där utjämningsmandaten redan finns. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att hos regeringen hemställer om förslag till ett valsystem med fasta valkretsmandat och utjämningsmandat utan spärregel vid val av kommunfullmäktige i valkretsindelad kommun, 2. att hos regeringen hemställer om förslag till slopande av nuvarande treprocentsspärr vid val till landsting. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) HANS (vpk) (vpk)
mot · G602310 · 1983-01-14 00:00:00 — Motion 1982/83:310 m. fl. revisorers förslag angående regionala organisation (förs. 1982/83:11) revisorer föreslår en ny utformning av regionala kontorsorganisation. Enligt förslaget bör denna, som omfattar 23 avdelningskontor, fortsättningsvis bestå av följande enheter, nämligen 1. åtta avdelningskontor, placerade i , , , , , , och , 2. högst tio kassakontor på orter som riksbanksfullmäktige bestämmer, 3. sedeldepåer inom postverket för räkning till antal och på orter som riksbanksfullmäktige bestämmer. Den nya organisationen föreslås bli tillämpad fr. o. m. För att undvika driftstörningar och ge skälig tid för personalplanering föreslås vissa övergångsbestämmelser. i har förordat ett kassakontor i varje län, som skulle renodlas till att avse betalningsmedelsförsörjningen och därmed sammanhängande uppgifter inkl. beredskapsplanering. Enligt föreliggande förslag förordas åtta avdelningskontor och högst tio kassakontor att inrättas på orter som riksbanksfullmäktige bestämmer. I anledning av förslaget vill vi motionärer framföra uppfattningen att ett kassakontor bör förläggas till med följande motiveringar: - sedelomströmningen är av den storleken att den kräver att sedelvård utförs på platsen, - myntomströmningen är betydande och en av de större i landet, - är ett naturligt regioncentrum för handel, näringsliv och förvaltning samt ett betydande befolkningscentrum. Sedelhanteringen i är av den storleksordningen att den kräver sedelvård på platsen. En sedeldepå skulle kräva många transporter till och från ett tänkt avdelningskontor i med obearbetade resp. bearbetade sedlar. I statistiken () ligger på 12:e plats vad avser sedelinströmningen och den ökar stadigt år (ökning beloppsmässigt). Jämfört med de föreslagna avdelningskontoren har en inströmning som ligger i nivå med och samt är väsentligt större än . Vid en jämförelse med andra exempel på kassakontor är större eller mycket större än , / , , och . Endast är mycket större, och något större samt lika stort som . Samtliga kontor som av revisorer föreslås bli nedlagda är avsevärt mindre än . Mynthanteringen är (1981) avsevärt större till omfattningen i än på andra orter. Inströmningen av 1-kronorsmynt är den 5:e i landet och utströmningen den 4:e. Endast , och är större. Mynthanteringen kan förväntas öka i betydelse, då 5-kronorsmyntet nu skall ersätta sedeln samt då det förmodligen även kommer ett 10-kronorsmynt. är ett naturligt centrum för handel, näringsliv och förvaltning i västra . har stora svårigheter med arbetslöshet, och regionalpolitiska skäl talar även för att ett kassakontor förläggs till . Ett kassakontor i skulle troligen få en personalstyrka på 14-15 personer. Detta innebär att kontoret skulle bli en rationell fristående enhet inom banken. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening uttalar att ett av de föreslagna kassakontoren skall förläggas till . () () ()
mot · G602311 · 1983-01-14 00:00:00 — i och etablering av systembutiker finns det många kommuner som saknar egen systembutik och dess invånare tvingas åka långa sträckor för att göra sina inköp. Flera motioner har lagts i med krav på förändringar av Systembolagets restriktiva inställning till nyetablering av butiker i kommuner som själva önskar sådan. , som har behandlat motionerna, har i sina betänkanden gjort uttalanden som, om vi motionärer har tolkat dem rätt, skulle innebära ett större hänsynstagande till kommunernas önskemål, kundunderlag samt service till allmänheten. I SkU:s betänkande 1976/77:40 skrevs: Prioriteringen bör ske efter de angivna riktlinjerna och med beaktande av de alkoholpolitiska och kommunala intressena. En sådan etableringspolitik innebär att kommuner, som har en centralort med ett befolkningsunderlag som åtminstone motiverar en butik med begränsat öppethållande, kan få en egen systembutik inom rimlig tid om de så önskar. Med anledning av proposition 1981/82:143 skrev SkU i sitt betänkande 1981/82:50: När skatteutskottet i samband med alkoholpolitiska beslut angav vissa riktlinjer för den fortsatta etableringen av systembutiker var målet att varje kommun med en centralort, som uppfyllde vissa krav på kundunderlag och avstånd till närmaste butik, borde - om den så önskade och om inte etableringen kunde antas leda till alkoholpolitiska olägenheterkunna få en egen systembutik inom rimlig tid. Den utbyggnadstakt som redovisas i propositionen och som innebär att i genomsnitt knappt två nya butiker öppnas innebär uppenbarligen en viss utsträckning i tiden av den etableringspolitik som på utskottets hemställan beslutade. har nya regler trätt i kraft som ytterligare försvårar nyetablering av butiker i de kommuner som saknar sådana. trädde ett tillägg till avtalet mellan staten och systembolaget i kraft om utbyggnaden av butiksnätet som stipulerar ett avstånd om till närmaste systembutik. Denna ändring av tidigare bestämmelser innebär att många kommuner med stort kundunderlag och med önskan om att få service till sina medborgare, t. ex. med 12 978 invånare och med 14 529 invånare , aldrig kan få en egen systembutik om 30 km-gränsen skall finnas kvar. De alkoholpolitiska konsekvenserna av närheten till systembutiker kan man tvista om. Vi motionärer tror att farhågorna för missbruk förstoras. De som är beroende av alkohol skaffar sådan på ett eller annat sätt. Vad man emellertid klart kan konstatera är att hembränningen ökar kraftigt när åtkomligheten försvåras. Det finns undersökningar som visar att det inte i främsta hand är priset på alkohol som befrämjar hembränning utan i ännu högre grad tillgängligheten. Det kan inte vara rätt att låsa fast bestämmelser om etablering av systembutiker vid ett visst antal km. Det som naturligtvis skall ligga till grund för bedömningarna är kommunernas önskemål om att ge sina invånare denna service samt kundunderlaget i kommunerna. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att beslutar begära att regeringen skapar regler för etablering av systembutiker som bättre tillgodoser kommunernas önskemål om egen systembutik. HANS () i minab/gotab 1983 73361
mot · G602313 · 1983-01-14 00:00:00 — En ny förvaltningsbyggnad i uppdrog regeringen åt att projektera byggnation av förvaltningsbyggnad i för polis- och kronofogdemyndigheterna. I uppdraget ingick arbetet med att färdigställa bygghandlingar. Frågan om ny förvaltningsbyggnad har därefter vid ett flertal tillfällen aktualiserats i . Representanter för kommun har också uppvaktat justitieministern i ärendet. Behovet av nya och större lokalutrymmen är väl dokumenterat. i länet har riktat grava anmärkningar mot tjänstelokaler och arrester. Av deras yttrande framgår att de nuvarande lokalerna på intet sätt kan sägas uppfylla nu gällande fordringar på en tillfredsställande arbetsmiljö. Lokalerna kan ej heller bli föremål för reparationsåtgärder annat än om polismyndigheten erhåller besked om att den projekterade förvaltningsbyggnaden absolut ej får byggas. Som skäl för att byggnationen ej tidigare kommit till utförande har åberopats att Nässjöområdet inte haft tillräckligt många redovisade arbetslösa byggnadsarbetare. Det vore ytterst märkligt om detta skulle vara det enda och avgörande skälet för att ett angeläget bygge skall få utföras. F. n. saknas objekt som kan ge arbete åt byggarbetskraften i området, framför allt /84. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att byggande av förvaltningsbyggnad i igångsätts .
mot · G602314 · 1983-01-14 00:00:00 — Motion 1982/83:314 Skärpt lagstiftning mot sexuella övergrepp Vi har haft lagar om kvinnofrid i sedan tid, men kvinnor har trots det ingen rättssäkerhet beträffande våldtäkt och misshandel. Vi lever kvar i gamla fördomar och schabloner när det gäller frågor som jämställdhet och kvinnors rättsliga ställning. Våld mot kvinnor är svårt att kartlägga, eftersom mycket av det inte anmäls till polisen av olika skäl. Men att våldet är mycket omfattande torde stå klart för alla. Det krävs förändringar för att skydda kvinnor. Vi måste göra rent hus med gamla värderingar. Det måste till omvärderingar och nytänkande. Vi måste få en ny kvinnosyn. Vi måste söka förhindra sexuella övergrepp över huvud taget. Kvinnors rättsliga ställning i samband med sexuella övergrepp måste förbättras, och de processuella reglerna måste ses över. Kvinnan uppträder i rätten som vittne - hon ses inte som ett offer och knappast som en part. Kvinnan blir den utsatta - och med nu gällande värderingar har hon uppenbarligen sig själv att skylla för det inträffade. Något ombud till sin hjälp har hon inte. Kvinnor i denna situation måste ha ett juridiskt ombud som stöd och hjälp inför rättegången, ett ombud som tar till vara kvinnans intressen. Kvinnor som utsätts för övergrepp behöver också socialt och kurativt stöd - en kurator som kan hjälpa dem. Det här är en hjälp som framför allt ges av kvinnorna själva i form av kvinnohus och liknande. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär ändrad lagstiftning rörande sexuella övergrepp i enlighet med motionens syfte.
mot · G602315 · 1983-01-14 00:00:00 — m. fl. Översyn av lagen om TV-övervakning En svällande byråkrati med en trög och ibland opersonlig behandlingsgång gör det svårt för den enskilde att bevaka sin rätt och att överblicka följderna av olika handlingsalternativ. Modern teknik, inte minst inom dataområdet, oppnar skrämmande perspektiv genom möjligheterna till övervakning och kontroll. Den personliga integriteten och den enskilda människans frihet att inom vida ramar själv bestämma över sitt privatliv kan lätt hotas. Välfärdsstaten kan, även om ambitionerna inte är dessa, förvandlas till en överhets- och övervakningsstat. Alla initierade bedömare anser att den tekniska utvecklingen är snabb. Kanske litet för snabb. Den utvecklingen ställer lagstiftaren inför svåra bedömningar. som man inte skall hindra de positiva effekterna av en utveckling måste man på ett tidigt stadium förhindra de negativa. Det är särskilt viktigt då dessa negativa effekter berör centrala demokratiska rättigheter, som t. ex. den personliga integriteten. har varit ett föregångsland vad gäller skyddet mot intrång i den personliga integriteten på grund av ny teknik. Sålunda har dels speciella lagar införts, t. ex. datalagen och lagen om TV-övervakning, dels har förändringar gjorts i äldre lagar, däribland tryckfrihetsförordningen. En förutsättning för att lagar som reglerar användning av viss teknik skall ha den avsedda verkan är att de ständigt hålls aktuella med den tekniska utvecklingen. Detta har också skett vad gäller datalagen och tryckfrihetsförordningen. Lagen om TV-övervakning har dock inte setts över tillkomst 1977. Detta trots att den tekniska utvecklingen inom TV-området har avancerat speciellt snabbt. har användningen av TV-övervakning expanderat enormt. TVkameror övervakar offentliga platser, myndigheter, företag och butiker. De används inte bara för att övervaka allmän ordning utan också för att övervaka kunder, besökande och anställda. Till TV-tekniken har fogats ett tekniskt hjälpmedel för lagring av information i form av videotekniken. F. n. pågår också kopplingen av den vanliga stillbildskameran till dessa två tekniker via en s. k. floppy disc. Därmed sker också kopplingen till ADB-tekniken med dess oerhört stora kapacitet att lagra och behandla information. sker också en utveckling av förbättrade TV-kameror med inbyggd videoutrustning. Det bör framhållas att TV-övervakning i vissa avseenden är befogad för att skydda både den enskilde och samhället. kan det också vara motiverat att välja olika nivåer i tillståndsgivningen i förhållande till befarat intrång i den enskildes integritet och den tekniska lösning som väljs. Enligt vår mening bör en utredning tillsättas för att göra en översyn av lagen om TV-övervakning. Utredningen bör utvärdera nu gällande bestämmelser och pröva anpassningen till ny teknik. Likaså bör frågan om samverkan mellan , datainspektionen och andra myndigheter prövas för att täcka hela integritetsskyddsområdet. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att beslutar begära hos regeringen att en utredning tillsätts för översyn av lagen om TV-övervakning. () () () () () () () () ()
mot · G602318 · 1983-01-14 00:00:00 — Många företag och kommuner har gjort omfattande investeringar för att spara och ersätta olja och också uppnått mycket goda resultat som medfört kraftigt reducerad oljeförbrukning. Nuvarande bestämmelser vad avser större förbrukares skyldighet att beredskapslagra olja innebär fördröjning innan den lägre oljeförbrukningen helt slår igenom i lägre krav på oljelagring. På detta sätt binds värdefullt kapital upp och handelsbalansen påverkas negativt. Det måste vara rimligt att företag som gör stora investeringar och därigenom åstadkommer en säker och varaktig minskning av oljeförbrukningen får rätt att anpassa oljelagringen till aktuell oljeförbrukning så snart denna kan styrkas på ett betryggande sätt. Enligt en beräkning som gjorts av industriförbundet så skulle en sådan anpassning av oljelagringen för cellulosa/pappersindustrin betyda att väl 220 milj. kr. som nu är bundna i oljelagring frigjordes. För den hårt pressade skogsindustrin skulle självklart detta vara mycket positivt och stimulera till ytterligare ansträngningar att snabbt minska oljeförbrukningen. Motsvarande gäller självklart även i andra branscher med stor oljeförbrukning, och totalt skulle sannolikt ytterligare några hundra miljoner frigöras. En snabbare anpassning av oljelagringen till aktuell förbrukning medför minskat importbehov av olja och vår bytesbalans förbättras. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att kraven på beredskapslagring av olja snabbare bör anpassas till aktuell oljeförbrukning.
mot · G602319 · 1983-01-14 00:00:00 — m. fl. Sjukförsäkringen för ferie- och säsongsarbetare Det svenska sjukförsäkringssystemet utgår ifrån att arbetstagarna har sitt arbete och sin förvärvsinkomst någorlunda jämnt fördelat över året. Det framgår av att dagsersättningen vid sjukfrånvaro baseras på årsinkomsten dividerat med antalet arbetsdagar . I normala fall är detta ett mycket praktiskt sätt att gå till väga. För personer som har sitt förvärvsarbete koncentrerat till en förhållandevis kan det dock vålla problem. För exempelvis högskolestuderande är några få månaders förvärvsarbete av stor betydelse för den ekonomiska situationen . För den som har sin sjukpenninggrundande arbetsinkomst koncentrerad innebär det nuvarande systemet att man bara får en fjärdedel av normal sjukersättning om man blir sjuk . En längre tids sjukdom då man normalt förvärvsarbetar kan därför få mycket allvarliga följder för en student. För en stor grupp studenter är det ännu värre, nämligen för dem som är nollklassade i studiemedelssystemet. , vilket är den senaste lättillgängliga uppgiften, gällde detta 22 000 studenter. Till stor del ställs dessa utanför sjukförsäkringssystemet enligt 1 § i kungörelse RFFS 1981:5 om sjukpenninggrundande inkomst enligt vilken endast sådan inkomst skall beaktas som en försäkrad antas komma att tills vidare åtnjuta antingen av eget arbete under minst 6 månaders följd eller av eget återkommande arbete. Enligt 3:e kapitlet 1 § Lagen om allmän försäkring gäller dessutom att den sjukpenninggrundande inkomsten måste uppgå till . Kravet på viss regelbundenhet tolkas av försäkringskassorna så att inkomst av ett feriearbete skall ha förelegat under i följd eller att den studerande kan visa att en anmäld ferieinkomst kommer att finnas även nästkommande år. Sammantaget innebär dessa regler att många studerande, för vilka arbetsinkomsterna under ferierna har stor ekonomisk betydelse, ställs utan ett tillfredsställande försäkringsskydd. Det finns därför anledning att se över det sätt på vilket sjukförsäkringssystemets regler fungerar för universitetsoch högskolestuderande med syfte att finna bättre regler. Sådana förbättringar skulle också kunna få betydelse för andra säsongsarbetande. att beslutar att hos regeringen hemställa om översyn av sjukförsäkringssystemet för universitets- och högskolestuderande och andra ferie- och säsongsarbetande. () () P.-O. () () ()