mot · G6022218 · 1983-03-02 00:00:00 — m. fl. Tillfällig vinstskatt (prop. 1982/83:102) I proposition 1982/83:102 lägger regeringen nu fram det konkreta förslaget om en tillfällig s. k. vinstskatt som aviserats tidigare. Innebörden är i princip att alla svenska aktiebolag - stora som små, framgångsrika eller problemtyngda - skall betala en särskild skatt om de lämnar utdelning till sina aktieägare för . Eftersom den särskilda skatten inte blir avdragsgill vid den normala vinstbeskattningen drar den dessutom med sig ökade betalningar av bolagsskatt. Vi har för vår del - senast i partimotionen 1982/83:1644 slagit fast att avvisar tanken på en extra utdelningsskatt av det slag socialdemokraterna skisserat. I stället har vi krävt att de lindringar i dubbelbeskattningen som tidigare funnits skall återinföras och att arbetet på att i princip helt eliminera dubbelbeskattningen av utdelade vinstmedel skall forceras. Den svenska ekonomin behöver spelregler som premierar ett önskvärt handlande - i detta fall aktiesparande och utdelningsgivande - och inte en straffbeskattning av detta. När regeringsförslaget tidigare aviserats har vi konstaterat att regeringen inte ens försökt ge någon förklaring till varför en extra skatt på aktieutdelning eller någon annan form av extra vinstskatt skulle ha positiva verkningar på samhällsekonomin. Dunkla antydningar har lämnats om att skatten skulle verka dämpande på tendenserna till löneglidning och således på det sättet hjälpa till att hålla företagens lönekostnader nere. Någon sammanhängande teori för hur denna mekanism skulle verka har emellertid inte presenterats, och vi har pekat på att ingen av de studier som har genomförts har kunnat visa något samband mellan löneglidning och företagens lönsamhet. Hur skatten då skulle kunna ha de av regeringen antydda verkningarna är en gåta. Inte heller , när skatteförslaget konkret läggs fram för ställningstagande, försöker regeringen lämna någon förklaring till skattens påstådda verkningar. Vi noterar att man nu helt förbigår löneglidningen och i stället hävdar att skattens främsta syfte är att skapa förutsättningar för en återhållsamhet i den pågående avtalsrörelsen". Det är emellertid svårt att tro att ens regeringen på allvar kan mena att parternas bud och förhandlingstaktik i den pågående avtalsrörelsen skulle ha påverkats av det nu aktuella skatteförslaget. Något annat argument för skatten ges inte. Inte heller gör regeringen något försök att ta upp och bemöta de argument mot skatten som kommit fram i debatten ända sedan tanken först luftades . Vår slutsats från motionen 1644 står därför fast: förslaget om en tillfällig s. k. vinstskatt utgör ett steg på vägen mot införande av de kollektiva löntagarfonderna. Vi avvisar detta steg och står fast i vårt motstånd mot skatten. Vår principiella argumentation om behovet av att stimulera ett omfattande enskilt aktiesparande och om de negativa verkningarna av den nya utdelningsskatten i detta avseende har vi utvecklat i vår tidigare nämnda partimotion. Vi hänvisar till den och de förslag vi där framfört. Vi kan nu också konstatera att regeringens skatteförslag är en helt ny konstruktion med outredda och svåröverblickade verkningar. Vi finner den kritik som lagrådets ledamöter riktat mot den ofullständiga beredningen av ärendet välmotiverad. Förlitan på ett röstflertal i får här som i flera andra fall ersätta den sakliga genomlysning som skulle vara nödvändig och som är förutsedd i grundlagen. Eftersom vi anser att någon särskild skatt på aktiebolagen inte skall införas går vi inte in på någon närmare teknisk granskning av regeringsförslaget. Vi vill dock påtala det enligt vår mening synnerligen olämpliga i att för ett provisorium som enligt uttalandena bara skall avse välja en ny och oprövad konstruktion. Då om någonsin borde givetvis största möjliga enkelhet eftersträvas och en eventuell extra skatt ansluta till kända regler. Inte minst föredragandens resonemang om skattens egentliga karaktär - en inkomstskatt eller ej - och lagrådets kommentarer till detta visar vilka vanskligheter man ger sig in på genom att raskt skapa oprövade skattetyper. Vi konstaterar att regeringen anstränger sig att här sätta sig mellan två stolar. Å ena sidan kräver ju det bakgrundsresonemang som funnits att skatten framställs som just en pålaga som drar pengar från de företag som har stor vinst, å andra sidan vill föredraganden nu ogärna medge att skatten kan komma att jämställas med inkomstskatten när det gäller tillämpningen av de internationella dubbelbeskattningsavtalen. Hela uppläggningen av den nya skatten och diskussionen av den i propositionen präglas av förhållandena i de stora, främst börsnoterade företagen som regelmässigt lämnar utdelning. Men det stora flertalet aktiebolag i är helt andra. Det rör sig om små och medelstora familjeföretag som har helt andra villkor och andra problem än storföretagen. Många av dem får liten om ens någon förbättring i sin konkurrenssituation genom devalveringen, men också de skall nu dras in i den tillfälliga vinstskattens garn om de lämnar utdelning till sina ägare. På den här punkten får skatten enligt vår mening rent perversa verkningar. För mindre än beslöt på förslag av den dåvarande tvåpartiregeringen att införa en avdragsrätt för aktieutdelning i aktiebolag vars aktier icke är börsnoterade. Motivet var att just göra det ekonomiskt möjligt för dessa företag att lämna utdelning och att därigenom kunna attrahera riskkapital från utomstående ägargrupper. Den nya avdragsrätten, som införts med socialdemokraternas stöd i , gäller fr. o. m. utdelning som lämnas innevarande år. Men innan företagen ännu hunnit lämna sin första utdelning efter de nya villkoren kommer besked att det blir extra skatt om de lämnar utdelning och att det finns en särskild skatteflyktsklausul som skall tillämpas om de ställer in utdelningen för att slippa den belastning som skatten skulle innebära. något som är till skada för näringslivets utveckling och som befordrar ett osunt skattetänkande så är det sådana tvära ryck fram och tillbaka i fråga om de skattemässiga villkoren för handlandet. Regeringens talesmän har då och då lämnat läpparnas bekännelse till behovet av fasta spelregler för företagen; här är nu ett beklagligt prov på hur innehållslös den bekännelsen är. Avslutningsvis vill vi med kraft vända oss mot förslaget att skall besluta att den nya skattens avkastning skall tillföras allmänna pensionsfonden. Som lagrådets ledamöter påpekat är detta ett principiellt mycket viktigt beslut och det ges inga som helst underlag för detta i propositionen. Som kommentar till lagrådets kritik hänvisar departementschefen endast till att förslag om hur vinstskattemedlen skall förvaltas och användas kommer att tas upp i annat sammanhang. måste rimligtvis kräva att få dessa förslag innan den tar ställning till frågan om en ny specialdestinering av vissa skattemedel; specialdestinering är ju något som man eljest i princip avvisar i den svenska budgetpolitiken. Att allmänna pensionsfonden på grundval av en okommenterad mening i ett lagförslag som handlar om något helt annat skall tillföras medel som tagits ut på helt annan principiell grund än framstår som ganska orimligt. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar att avslå förslaget till lag om tillfällig vinstskatt. () () () () () () () minab/gotab 1983 73827