ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G602780 · 1983-01-20 00:00:00 — 1982/83 780-789 Motion 1982/83:780 m. fl. som sjötransportled mellan Siljan och Frågan om byggande av en kanal i lopp, som skulle förbinda Siljan med , har varit föremål för diskussioner under lång De huvudproblem som är tänkta att lösas med en eventuell kanalbyggnad, är både långsiktiga och kortsiktiga sysselsättningsfrågor inom . Ett sätt att förbättra förutsättningarna för länets industri skulle kunna vara att göra segelbar för lasttonnage mellan Siljan och kusten. Från fackligt håll, t. ex. och även vid Domnarvert, har man ansett att frågan bör bli föremål för statlig utredning. Också från industrihåll har man visat intresse. Man har då framhållit att vi inte har råd att avslå prövningen av något förslag som kan leda till sysselsättningsfrämjande åtgärder under nu rådande förhållanden på arbetsmarknaden. Med hänsyn till projektets omfattande tekniska, miljömässiga och ekonomiska konsekvenser är det nödvändigt med ytterligare och mera djupgående undersökningar innan man kan slutgiltigt bedöma möjligheten att genomföra projektet. En utredning om att bygga en kanal i lopp från Siljan till havet måste bedöma alla effekter och ske på bredast möjliga bas. Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställs att hos regeringen begär en utredning om möjligheterna att utnyttja som sjötransportled från Siljan till . () () () () () 1 1982/83.
mot · G602781 · 1983-01-20 00:00:00 — En alltmer bekymmersam ekonomisk situation gör att tillgängliga medel måste disponeras och fördelas i hård konkurrens mellan olika samhällssektorer. Detta gäller inte minst väg- och gatubyggandet som under ett flertal år haft att kämpa emot krympande anslag. När det gäller inflytandet över den ekonomiska men även fysiska länsplaneringen har de förtroendvalda inom länsstyrelsernas lekmannastyrelser en viktig uppgift. Då emellertid länsstyrelsernas verksamhetsområde är vittomfattande är det förståeligt om än inte önskvärt att vägfrågorna ibland får en summarisk behandling. Inom väg- och trafikområdet finns det dock möjlighet att - utan ökade kostnader för staten - få till stånd ett ökat lekmannainflytande över vägplaneringen genom att ge de redan befintliga länsvägnämnderna ett vidgat ansvarsområde och inflytande över dessa frågor. Några särskilda kansliresurser behöver ej tillskapas då regionala enheter, vägförvaltningarna, med fördel kan utnyttjas för erforderligt utrednings- och administrativt arbete. En förändring enligt ovan skulle vara värd att närmare utredas och bör i utredningsdirektiven även medtas frågan om inte vissa besvärsärenden enligt vägtrafikkungörelsen, som handläggs av , borde tillföras länsvägnämndernas ansvarsområde. Härigenom skulle den stora fördelen vinnas att dessa besvärsärenden kommer att avgöras av en lekmannanämnd i stället som för av en länsstyrelsetjänsteman. En förändring enligt ovan skulle också göra arbetet i länsvägnämnderna ännu mer betydelsefullt och avlasta länsstyrelserna. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar begära att regeringen närmare låter utreda frågan om en vidgad roll för länsvägnämnderna i vad avser vägoch trafikfrågor.
mot · G602782 · 1983-01-21 00:00:00 — m. fl. Bibehållande av järnvägsförbindelserna mellan och har hävdat att en väl fungerande tågtrafik är av utomordentligt värde för kommunen. Som exempel kan nämnas att vid företagsetablering i kommunen fästes stor vikt vid en sådan faktor som goda kommunikationer. aviseras klara försämringar i tågtrafiken som kommer att få synnerligen olyckliga följder för . Försämringarna kommer att ske , då samtliga förbindelser som sker med rälsbuss Ljusdal-Järvsö-Gävle kommer att upphöra. Kommunen har också vid ett flertal tillfällen framför önskemål om att tåg 3227 med avgång från 7.23 och ankomst 9.33 skall gå i trafik även tisdagar-fredagar för att möjliggöra förbindelser med under samtliga vardagar. I den av trafikdistrikts skrivelse till kommunen utgår ovannämnda förbindelse helt och hållet. Vad som sedan återstår är endast de nuvarande fjärrtågförbindelserna, som får till följd att svårigheter uppstår för exempelvis en dagsförrättning till residensstaden . Målet för vår trafikpolitik måste vara att ge landets olika delar en god trafikförsörjning och en god trafikmiljö. Med kollektiva färdmedel skall landets innevånare så långt möjligt kunna nå arbetstillfällen, serviceanläggningar och fritidsaktiviteter, som näringslivets behov tillgodoses. Men med de indragningar som föreslagits kommer det inte att kunna tillgodoses för innevånarna i . Mot bakgrund av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om bibehållande av järnvägsförbindelserna mellan och . () () () AXEL ()
mot · G602784 · 1983-01-20 00:00:00 — Informationen till resenärer vid störningar i tågtrafiken Resenärer inom kollektivtrafiken i vårt land erbjuds ofta en god service. Det gäller och dess persontrafik i olika delar av landet. Det gäller också den pendeltågstrafik som finns i anslutning till . Men trots alla goda föresatser så händer det ändå att det uppstår störningar i trafiken. Pendeltåg som strejkar, persontåg som plötsligt stannar mitt ute på linjen. sker detta utan några direkta reaktioner från resenärernas sida. Men det finns fall då tålamodet ändå ställs på prov. Så är ofta fallet när antingen pendeltåg eller något tåg drabbas av försenad avgångstid utan att skälet anges för de resande. Liknande händelser har även denna vinter inträffat vad gäller pendeltågen i ytterområden. Ofta uteblir eller också lämnas upplysningarna om anledningen till förseningen efter lång väntetid. Under mina resor till och från inträffar inte sällan att tåget plötsligt stannar ute på linjen, utan att information om anledningen till uppehållet lämnas. Jag anser att det skulle vara av stort värde om resenärerna lämnades en så långt som möjligt snabb information om orsakerna till att pendeltåg i exempelvis någon av förorter försenas eller att ett ofrivilligt stopp ute på järnvägsnätet inträffar. Detta skulle resenärerna uppskatta. Den svenska kollektivtrafiken fungerar oftast bra, men när det händer förseningar och avbrott borde det vara möjligt att på ett snabbare sätt än vad ofta nu är fallet lämna upplysande besked och information till ifrågavarande resenärer. Med anledning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av förbättrad information till resenärer vid störningar i tåg- och pendeltågstrafiken.
mot · G602785 · 1983-01-21 00:00:00 — Motion 1982/83:785 Om det sker en flygolycka eller en olycka till sjöss så tillsätter regeringen en , men vid en lika allvarlig tågolycka så får SJ, som ju har partsintresse i frågan, själv sköta utredningen. Jag har inga belägg för att detta påverkat utredningsresultaten vid tidigare olyckor, men risken är stor att partsintressena kan påverka utredningen och viktiga fakta kring olyckan aldrig blir offentliggjorda. Det har gjorts enskilda uttalanden av representanter för , som är direkt berörda, att det är önskvärt med en ändring. Ur allmän rättspraxis är det, enligt min mening, nu dags med en förändring, så att järnvägsolyckor behandlas på samma sätt som flygolyckor och olyckor till sjöss. Den teoretiska utvecklingen, ökade hastigheter med åtföljande stressfaktorer m. m. innebär att olyckorna, när de inträffar blir mycket omfattande. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär förslag om att haverikommissioner tillsätts vid järnvägsolyckor.
mot · G602787 · 1983-01-21 00:00:00 — m. fl. SJ:s godstransporter har minskat med en tredjedel . Framför allt har SJ förlorat marknadsandelar till lastbilarna. Detta gäller även på längre sträckor där järnvägens konkurrensförmåga borde vara stor. För att SJ skall kunna öka marknadsandelarna krävs kraftfulla utvecklingsinsatser. Det gäller bl. a. utveckling av nya transportlösningar såsom kombinerade transporter vid vilka containers transporteras med järnväg på den längre delen av en transportsträcka och med lastbil på den kortare delen. De nya transportsystemen ställer självfallet även krav på produktutveckling av det rullande materielet. De resurser som satsas på forsknings- och utvecklingsarbete inom järnvägsområdet är helt otillräckliga. Som exempel kan nämnas att på vagnverkstad, som är ett helägt dotterbolag till , tillverkas f. n. ca 600 västtyska godsvagnar på licens. Ett kraftfullare utvecklingsarbete skulle kunna ha inneburit att i stället producerat en svensk godsvagn. Ett annat exempel är SJ:s beställning av italienska motorvagnar. En del av dessa vagnar tillverkades sedan på licens vid verkstad. Att utvecklingsinsatserna är otillräckliga framgår också av budgetpropositionen där det bl. a. sägs att SJ inte i tillräcklig utsträckning har vagnar som motsvarar kundernas krav. Detta visar också erfarenheterna från föregående vintersäsong. trafikpolitiska beslut slog fast att järnvägsnätet skall utgöra stommen i person- och godstrafiken, bl. a. med hänsyn till miljön, energin och trafiksäkerheten. Det är sålunda ett samhällsintresse att intensiva forsknings- och utvecklingsinsatser görs på järnvägsområdet för att SJ därmed skall ges möjlighet att återta förlorade marknadsandelar och svara upp mot målen i det trafikpolitiska beslutet. SJ bör därför i ökad utsträckning inleda sdamarbete med sina egna dotterbolag och andra svenska företag för att få fram svenska transportlösningar. Ett sådant utvecklingsarbete kan också stärka konkurrenskraft på exportmarknaden och skapa många fler arbetstillfällen. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av forskning och utveckling inom järnvägsområdet. () ()
mot · G602792 · 1983-01-19 00:00:00 — m. fl. Kontrollen av nya kemiska ämnen Användning av försöksdjur för att testa kemikalier av olika slag är i stor utsträckning förenligt med svåra lidanden för djuren. Därför är det självfallet angeläget att begränsa användningen av djur för försöksändamål så mycket som möjligt. En åtgärd i detta syfte är att utveckla och använda alternativa försöksmetoder. En annan åtgärd är att försöka begränsa behovet av tester där djurförsök bedöms oundvikliga. tillkommer i vårt land ca 2 000 nya ämnen som måste godkännas av produktkontrollnämnden. Många av dessa måste testas på djur för att bli godkända. Enligt skall bl. a. följande effekter testas på djur: o akut och subakut toxicitet, o hud- och ögonirriterande egenskaper, o cancerogena, teratogena och metaogena effekter. Många av dessa tester är av sådan art att det vållar betydande plågor för försöksdjuren. Många av de nya kemikalier som tas upp för godkännande i produktkontrollnämnden har redan sin motsvarighet på marknaden. De fyller således inga otillfredsställda ändamål och kan heller inte påvisas fylla sin uppgift bättre än redan befintliga ämnen. Kommersiella skäl kan dock göra ett företag intresserat av att införa det nya ämnet på den svenska marknaden med plågsamma djurförsök som följd. kan inte med nu gällande regler avslå en registreringsansökan av ett kemiskt ämne med hänvisning till att det redan finns ämnen som fyller samma ändamål på marknaden. Det gör att det f. n. inte går att förhindra onödiga djurförsök. Ur djurförsöksetisk synvinkel måste det vara angeläget att förhindra att djurförsök används för att möjliggöra introduktion på svenska marknaden av preparat som inte fyller några nya syften eller i något avseende kan anses vara bättre än redan befintliga ämnen. En lösning på detta problem kan vara att ge produktkontrollnämnden möjlighet att behovspröva nya kemiska ämnen. En begränsning av antalet nya kemiska preparat som därmed skulle bli följden skulle med all säkerhet också ha stora allmänna miljöfördelar. Med hänvisning till ovanstående föreslås att hos regeringen hemställer om förslag till regler som ger produktkontrollnämnden möjlighet att behovspröva nya kemiska ämnen. () () minab/gotab 1983 73448
mot · G602793 · 1983-01-19 00:00:00 — 1982/83 793-800 m. fl. Förbrukade batterier utgör en av de viktigaste källorna till tungmetallutsläpp till miljön. Förekomsten av tungmetaller i hushålls- och industriavfall är i sin tur ett av de största problemen i strävan att återcirkulera avfall. De batterier som tillverkas i innehåller ca kvicksilver och kadmium. Större delen av dessa metallmängder hamnar bland hushålls- eller före tagsavfall då batterierna har tjänat ut. Såväl kvicksilver som kadmium är allvarliga miljögifter. Kvicksilver kan förorsaka skador på centrala nervsystemet och kadmium skador på njurarna. Mot den här bakgrunden är det mycket angeläget att vi får till stånd en effektiv insamling av tungmetallhaltiga batterier. Detta förekommer redan i betydande grad i utlandet. a. i , , och . I får man inte köpa kvicksilverbatterier utan att lämna tillbaka de uttjänta. Också i , och förekommer insatser av olika slag. I har betydande ansträngningar gjorts för att få till stånd en insamling av kvicksilverbatterier genom en särskild rikskampanj. Den har enligt uppgift uppnått återvinning. Det innebär dock att av batterierna fortfarande inte återanvänds, vilket är ett betydande kvarstående miljöproblem. Det bästa sättet att åstadkomma en verkligt effektiv återvinning förefaller att vara införande av ett pantsystem för tungmetallhaltiga batterier. Forskarna på TEM (Teknik - Ekonomi - Miljö) vid menar att en pant på ca . per batteri skulle vara behövlig för att nå en återvinningsgrad på . Med hänvisning till ovanstående föreslås att hos regeringen hemställer om förslag till ett pantsystem för förbrukade tungmetallhaltiga batterier. () ()
mot · G602794 · 1983-01-13 00:00:00 — m. fl. Allemansrätten är en omistlig del av vårt kulturarv. Såsom sker med en sedvanerätt har dess innehåll förändrats med samhällsutvecklingen och så måste även fortsättningsvis ske. Om en sådan anpassning inte sker kan i värsta fall allemansrätten som helhet komma att ifrågasättas som otidsenlig Man förutsätter normalt att den som utnyttjar allemansrätten också tar ansvar för att skada inte uppkommer. har emellertid antalet uppenbara lagöverträdelser i samband med utnyttjande av allemansrätten ökat på ett oroväckande sätt. Ett betydande antal skogsbränder har t. ex. orsakats av slarv med öppen eld. a. har flera ur natyrvårdssynpunkt värdefulla öar helt förstörts. Nedskräpningen i skog och mark vållar ökade olägenheter och kostnader, framför allt kring vandrings- och kanotleder. I anslutning till sådana leder förekommer också företeelser i allemansrättens gränsområde som vållar problem. Inom ett område där någon enstaka tältning kan ske helt utan olägenhet blir skadorna stora om ett antal tält slås upp så gott som . Ändå hävdar ofta den tältande allemansrätt, eftersom just han bara utnyttjar området . Det förekommer att uthyrare av kanoter anvisar sina kunder lämpliga tältplatser med allemansrätt. Även beträffande och fritidsbåtar uppstår ibland tvister om allemansrättens tillämpbarhet. Uppenbarligen är informationen om allemansrättens innehåll och tillsynen över efterlevnaden otillräcklig. Det tycks f. ö. vara oklart om den statliga naturvårdsorganisationen har något tillsynsansvar eller om tillsynen ankommer enbart på polisen. Inom områden utsatta för starkt utnyttjande kan allemansrätten behöva inskränkas. Så kan ske genom föreskrift vid bildande av nationalpark, naturreservat eller naturvårdsområde. Dessa förordnanden kräver emellertid ett mycket omständligt förfarande. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär en översyn av nu gällande regler om allemansrätten. () () . HÖGMARK (m)
mot · G602795 · 1983-01-20 00:00:00 — Ökad användning av kalk i reningsverken Vattenreningen har kommit långt i . Det är inte många huvudstäder i världen som kan anordna simtävlingar i vattendrag mitt i stan. har byggts med statsbidrag i alla kommuner, nu ca 800 anläggningar. För att inte göda sjöar med näringsämnena från avloppen används kemikalier som fäller ut fosfaten. Härvid finns det risk att man väljer kemikalier som är otillfredsställande ur naturvårds- och resurshushållningssynpunkt. Järn- och aluminiumsulfat är billigare än kalk, men långt ifrån lika miljövänliga. Slammet som blir resultatet av avloppsrening med sulfater är ett avfall som måste deponeras och som inte gör någon nytta. Ett avloppsslam med kalk är däremot ett värdefullt jordförbättringsmedel. När enbart slutsteget i slambehandlingen sker med kalk blir slammet användbart, men det är inte klarlagt vilka effekter aluminium kan få på grödorna. I samband med krisen och koncentrationen inom järn- och massaindustrierna minskar användningen av kalk. Detta innebär kris för bl. a. kalkbruken i , som förut försett bl. a. Domnarvet med råvara i järnframställningen. Försurningen hör till våra största miljöproblem, därför att stora delar av landet har kalkfattig mark. Kalkningen av sjöar är en välkommen avsättning för krosskalk, men våra kalkbruk borde kunna användas bättre om samtliga reningsverk ålades att använda kalk i processen. Därmed skulle slamspridningen också bidra till att motverka försurningen. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar begära att regeringen vidtar åtgärder för att öka användningen av kalk vid slambehandlingen i reningsverken.
mot · G602798 · 1983-01-20 00:00:00 — i m. fl. Statsbidrag till kalkning av försurade sjöar Ett av vårt lands stora miljöproblem är försurningen av mark och vatten. Vi får en allt större kunskap om detta. Riktade åtgärder för att hejda den sjukliga förändringen i vår natur är mycket angelägna. En stor del av fösurningen beror på utsläpp av bl. a. svaveldioxid i andra länder i . Vi måste därför fortsätta att med kraft driva frågan om kamp mot försurningen i internationella sammanhang. Men inom måste också en fortsatt minskning av de försurande utsläppen ske till gagn för våra och våra grannländers marker och sjöar. Som en aktiv insats mot försurningen beslöt regeringen att alla kommuner inom skulle övergå till eldning med lågsvavlig olja fr. o. m. Dessutom har lokala industrier kraftigt minskat sina utsläpp av svaveldioxid. Omfattande undersökningar visar, att sjöar i speciellt och kommuner har kraftigt sänka pH-värden. T. o. m. så stora förändringar har uppmätts, att av undersökta sjöar har acceptabla värden beträffande alkalinitet och pH. Detta skadar fiskebestånden i sjöarna. Det orsakar en utfällning av giftiga ämnen såsom aluminium och kadmium. Anrikningen avgiftmetaller, t. ex. kvicksilver i fisk, gör att ett flertal sjöar har blivit svartlistade. Naturen i är imponerande. Här finns det primära rekreationsområdet . För den som vill turista i sitt eget län eller för alla tillresande turister är det av stor betydelse om man kan fiska i sjöarna. Fiske är och kommer att vara ett mycket omtyckt fritidsnöje. Men har en mycket allvarlig försurningssituation. Industristrukturen är en bidragande orsak, men mest ogynnsam är landskapets egen bristande buffertförmåga. Här saknas kalkhaltiga marker men finns rikligt med försurande barrskog. Försurningen har drabbat många av våra omtyckta sjöar. Information genom kommunerna har getts till fiskeintressenter om att bilda fiske vårdsområden. Intresset har varit mycket stort och tänkbara kalkningsinsatser har utformats. Kalkningsplaner har upprättats i kommunerna och sammanställts hos . En möjlighet att genomföra dessa beror på beviljat statsbidrag. kan kalkningsåtgärder tjäna behovet av sysselsättning genom att man låter utföra dem som beredskapsobjekt. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att begär att regeringen inom ramen för tillgängliga medel för kalkning av sjöar särskilt riktar anslag till . () () () BO () () ()
mot · G602799 · 1983-01-21 00:00:00 — m. fl. I har en fiskelinje inrättats på gymnasiet, med alla berörda myndigheters benägna stöd. Målsättningen är att ungdomar skall ha möjlighet att lära sig fiskeyrket på hemmaplan och ge dem möjlighet att, i brist på andra arbeten i ett av sysselsättningskrisen svårt drabbat län, kunna bo kvar i länet. Inom ramen för projektet konstaterades att fisket var en utvecklingsbar näringsgren som kunde delvis ersätta förlorade industriarbeten och statlig verksamhet. kommun har med stöd av och flera andra myndigheter etablerat en ny fiskeberedningsindustri. Styrelsen har också aktivt stött kommunens utbyggnad och upprustning av fiskehamnarna. Den nya beredningsindustrin Sydfile har haft råvarubrist sedan starten. Företaget behöver mer torskråvara. Det är därför angeläget att statsmakterna stödjer det svenska torskfisket bättre. Och det är inte minst viktigt att kustfisket får stöd, bl. a. genom att se över de nuvarande lånereglerna. Det finns exempel på ungdomar som genomgått fiskeutbildningen, erhållit licens för yrkesfiskare av fiskenämnden i och sedan begärt lån av för köp av båt och utrustning - men fått avslag med motiveringen att fiskerilånen måste reserveras för redan etablerade företag. Några månader efter detta avslagsbeslut fann det nödvändigt att bevilja danska fiskelag dispens för fiske på svenskt fiskevatten utanför . Ett villkor var att fångsten levererades till fiskeindustrier i . Principen att lånen skall gå till redan etablerade fiskeföretag är tydligen egen, med hänvisning till att det inte är klart utsagt i förordningen. Fiskarena och länsmyndigheterna tolkar lånets konstruktion som att det är avsett att även stödja nyetableringar. Mot bakgrund av det stöd som gett kommunen att utveckla fiskeindustrin och vidareförädlingen av råvaran synes det inkonsekvent att samma fiskeristyrelse avslår framställningen om lån från nyetablerat företag som huvudsakligen ägnar sig åt torskfiske utanför . Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi att hos regeringen begär en översyn av lånereglerna för fiskerilån. () ()
mot · G602800 · 1983-01-20 00:00:00 — m. fl. Försurningen av mark och vatten Försurningen av mark och vatten i vårt land är ett av våra största miljöproblem. Främst är försurningen förorsakad av luftföroreningar, och en mycket stor del av dessa () får vi in över vårt land från angränsande länder. Den förra socialdemokratiska regeringen hade långtgående förhandlingar på gång med vår omvärld för att få till stånd en begränsning av svaveldioxidutsläppen. Tyvärr har det inte hänt så mycket . Inte förrän , då en internationell konferens hölls i där det blev klart med undertecknandet från de 24 länder som behövdes för att skulle träda i kraft. I västra är nu situationen minst sagt besvärlig. börjar vi också märka betydande försurning av våra åkermarker. i har gjort undersökningar i , som visar att i norra delen ligger pH-värdet i medeltal på 5,5 i åkermarken. Vid så låga värden löses tungmetalljoner som sedan tas upp av växterna. Ett lämpligt pH-värde vid odling av jordbruksprodukter är 6,0 till 6,5. Försurningen har gjort att det är försvarbart att odla klöver och korn. Att det blivit så illa beror inte enbart på det luftburna nedfallet utan också på en minskning av kalkningen på åkrarna, och en ökad användning av konstgödning, som i sig är försurande, har i högsta grad bidragit. Därför bör regeringen ge lantbruksstyrelsen i uppdrag att genom ökad information och upplysning till lantbrukarna få dessa att använda mera kalk och också att använda mindre av traditionell handelsgödsel. bör regeringen på alla sätt påskynda genomförandet av , så att vi kan få ner mängden av det försurande nedfallet från andra länder. Med stöd av ovanstående hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående behovet av ökade åtgärder mot försurningen. () () () () () mlnab/gotab 1983 73449