mot · G702185 · 1983-11-22 00:00:00 — m. fl. Fortsatt stöd för åtgärder för att ersätta olja, m. m. samt för investeringar inom energiområdet (prop. 1983/84:62) har länge drivit kravet på att energiförsörjningen i det längre perspektivet i huvudsak måste tillgodoses genom utnyttjande av förnybara energikällor och en effektivare energianvändning. Vi fick från sida driva dessa krav under starkt motstånd från de partier som representerade majoriteten vid energipolitiska beslut och som i alla situationer gav sitt stöd åt den farliga och storskaliga kärnkraften. strävan att introducera och använda inhemska fasta bränslen förlöjligades. tror att man kan basera energiförsörjningen på kottar och pinnar, hette det bl. Följderna av en kärnkraftsavveckling skulle bli katastrofala för sysselsättning och välfärd. Med energipolitik kommer vi att få återgå till backstugusittarnas och de flämtande stearinljusens , uttalade kärnkraftsförespråkare tvärsäkert. Den faktiska utvecklingen har givit oss rätt. Det är av bl. a. ekonomiska, miljö- och säkerhetsmässiga skäl etc. nödvändigt att fullfölja den politik som inleddes i regeringsställning i syfte att kraftigt minska vårt oljeberoende och säkerställa kärnkraftens avveckling. Vi ser med tillfredsställelse att allt färre ifrågasätter nödvändigheten av satsningar i syfte att omforma energiförsörjningssystemet mot en effektivare energianvändning samt användning av inhemsk energi med minsta möjliga miljöpåverkan. Den föreliggande propositionen med förslag bl. a. om en fortsättning av oljeersättningsprogrammet resp. ett särskilt investeringsprogram är ännu ett exempel på socialdemokratins tillnyktring från kärnkraftsberusningens dagar. Föredraganden understryker i propositionen nödvändigheten av en offensiv energipolitik i enlighet med energipolitiska beslut i syfte att få till stånd en övergång från olja till andra bränslen och en effektivare energihushållning. framgår dock klart svårigheterna att frigöra sig från misstro mot en sådan politisk inriktning. Helt logiskt tror föredraganden att en offensiv energipolitik i enlighet med beslut är ett led i arbetet att stärka landets ekonomiska och sociala kris. Det är dock vår förhoppning att detta uttalande är en enstaka reminiscens av det synsätt som präglade socialdemokratins tidigare energipolitik. Vi ser med tillfredsställelse från sida om regeringen i stället anammar vår syn och ser satsningen på energihushållning och I 1983/84. utnyttjande av inhemsk energi som ett led i kampen för att öka sysselsättningen och stärka landets ekonomi. Propositionens allmänna inriktning är såsom ovan påpekats ett steg i rätt riktning. Propositionen har emellertid uppenbara formella brister och är i vissa hänseenden klart otillräcklig som underlag för beslut. Framställningen är särskilt vad beträffar finansieringsavsnittet mycket oklar. Exempelvis Finns ingen redovisning av vad de föreslagna avgiftshöjningarna beräknas ge i intäkter . Regeringens förslag om att såväl behållningen i olika fonder som inkomsterna av avgifterna på olja m. m. skall redovisas i budgeten förefaller knappast vara energipolitiskt betingat utan skall ses som ett försök att bakvägen förbättra det statsfinansiella läget. Dessa åtgärder bör leda till ett minskat budgetunderskott på i storleksordningen . Vi kommer nedan med de möjligheter den bristfälliga redovisningen propositionen ger i dessa hänseenden visa att det föreslagna avgiftsuttaget inte fullt ut kan motiveras med behovet av att Finansiera oljeersättningsprogrammet och investeringsprogrammen, utan är att beteckna som en ren budgetförstärkning. Avgifterna har då blivit delvis förtäckta skatter. Från sida kan vi förstå regeringens strävan att på olika sätt försöka förstärka budgeten. Vi kan däremot inte acceptera att det sker på detta sätt. Politisk hederlighet och respekt för arbete kräver att får ett fullflödigt underlagsmaterial att fatta beslut på. Regeringen måste klart redovisa sina avsikter och inte försöka smygvägen genomföra en skattehöjning. Vi motsätter oss inte från sida att behållning och intäkter av oljeavgifter m. m. redovisas över budgeten. Vi förutsätter emellertid att i sin behandling av propositionen begär en redovisning av regeringen i vilken omfattning de föreslagna förändrade administrativa reglerna för redovisning av behållning i fonderna och avgiftshöjningarna enbart är statsfinansiellt betingade och inte energipolitiskt motiverade. Vi kommer nedan att försöka klarlägga vad såväl de föreslagna avgifthöjningarna kan beräknas ge som de reella Finansieringsbehoven för oljeersättnings- och investeringsprogrammen. De energipolitiska besluten /innebar bl. a att en särskild myndighet inrättades, oljeersättningsfonden, vars uppgift var att stödja åtgärder som snabbt sparade olja. För perioden 1984 anvisades att täckas genom en särskild avgift på olja. Denna avgift uppgår f. n. till /m5.1 föreliggande proposition föreslås att denna avgift skall höjas med /m5 till totalt /m5. Inrättandet av fonden var ett led i den dåvarande regeringens arbete att minska vårt stora oljeberoende som dragit på sig genom de tidigare socialdemokraternas passiva energipolitik. Dessa ansträngningar har också lett till att oljeanvändningen nu kraftigt minskar. I föreliggande proposition anges finansieringsbehovet för oljeersättningsprogrammet för perioden till totalt 1 650 varav 9,5 milj. kr. Det finns i propositionen inte redovisat några bedömningar av oljeanvändningens utveckling och därmed ej heller hur intäkterna till fonden fördelar sig över åren. En rimlig bedömning av oljeanvändningens utveckling är att nedgången i fortsättningen kommer att vara /år . Med denna utgångspunkt kommer intäkterna till fonden under att vara i storleken . kan intäkterna till fonden beräknas bli ca 675 milj. kr. Vi finner den föreslagna inriktningen och omfattningen av stödet till oljeersättande åtgärder vara väl i överensstämmelse med nu gällande riktlinjer och stort sett väl avvägda. Vi ser med tillfredsställelse att föredraganden nu uttryckligen slår fast att stödet skall inriktas på åtgärder som leder till att oljeeldade anläggningar ersätts med anläggningar baserade på inhemska bränslen. Vi vill understryka att det snabbaste sättet att ersätta olja är användning av skogsbränslen, såsom vi påtalat vid upprepade tillfällen. Ett ökat utnyttjande av skogsråvara för energiändamål kan även öka tillgången på industriråvara. Bränsleråvara och industriråvara är kompletterande, ej konkurrerande råvaror. Stöd till anläggningar som eldas med skogsråvara kan därför enligt vår mening vara positiv för skogsindustrin och behöver inte som föredraganden befarar snedvrida konkurrensen om skogråvaran. Vi delar även föredragandens uppfattning att något skäl för stöd till konvertering till el med tanke på rådande låga elpriser ej bör medges. En alltför omfattande övergång från olja till el för uppvärmningsändamål kan leda till ett elberoende som försvårar eller omöjliggör den beslutade avvecklingen av kärnkraften. 1.2 Utformningen av stödet för att ersätta olja m. m. Stöd till åtgärder för att ersätta olja lämnas i form av bidrag, lån eller räntebefrielse. I vissa fall kan anstånd beviljas för betalning av räntor eller amorteringar under högst . Lån kan i vissa fall helt efterges. I propositionen föreslås att det nuvarande stödsystemet bör ersättas med ett system med bidrag, lånegarantier och villkorliga bidrag. Föredraganden understryker vikten av att stöd endast lämnast till projekt som bedöms vara lönsamma. Det kan ifrågasättas om det är rimligt att lämna bidrag till sådana projekt. Vi vill dock inte motsätta oss att bidrag och villkorliga bidrag lämnas till projekt med betydande tekniska och kommersiella risker. I övriga fall bör lånegarantier i regel ges. Strävandena att försöka få det ordinarie kreditväsendet att ta ett större ansvar för finansieringen av angelägna energiprojekt är enligt vår mening tillfredsställande. Ett system där bankerna mera aktivt medverkar bör kunna ge en enklare administration och hantering av låneärenden än f. n. 1.3 Stödmottagare och stödvillkor för olika slag av projekt I propositionen föreslås att stödet även i fortsättningen skall vara inriktat på användare av anläggningar och utgå oberoende av vem som utför åtgärden. Stödet skall vidare liksom tidigare utgå till fyra grupper av objekt PoD-anläggningar, investeringar i fullskaleanläggningar med betydande kommersiella risker, speciella investeringar i fullskaleanläggningar med måttliga kommersiella risker samt vissa energibesparande åtgärder i befintliga processer och byggnader i näringslivet. Vi har från sida inget att erinra mot den föreslagna uppdelningen av projektgruppen och stödformer. Den under beloppsgränsen för stöd är f. n. Föredraganden anser det inte motiverat att ändra denna gräns. Föredraganden finner det inte heller motiverat att delegera administrationen av stöd till mindre projekt till de regionala utvecklingsfonderna. Enligt vår uppfattning innebär den undre beloppsgränden på . att alltför många angelägna projekt ej blir stödberättigade. Det krävs således projekt med en investeringskostnad på . för att stöd skall kunna utgå. Vi anser därför att den undre beloppsgränsen bör sänkas till . Vi anser från sida att de regionala utvecklingsfonderna och lantbruksnämnderna bör få administrera stödärenden för mindre projekt inom resp. ansvarsområde. En sådan delegation torde kunna innebära en snabbare och effektivare hantering än om samtliga låneärenden skall behandlas av statens energiverk. En sänkning av beloppsgränsen för stöd i enlighet med vårt förslag innebär sannolikt också att målgrupper inom utvecklingsfondernas och lantbruksnämndernas primära ansvarsområden får större möjligheter till stöd. Vi föreslår därför att de regionala utvecklingsfonderna och lantbruksnämnderna får i uppdrag att administrera låneärenden inom oljeersättningsprogrammet för projekt där stödet uppgår till . I propositionen föreslås att de medel som återstår av investeringsprogram bör utnyttjas för vissa strategiskt viktiga energiprojekt av industripolitiskt intresse, för åtgärder inom storstädernas värmeförsörjning och . Vidare föreslås att alla som ansöker om bidrag till att uppföra eldningsanläggningar avsedda för främst torv och som beställer anläggningen i mån av tillgång på medel skall kunna få stöd. investeringsprogram innebar även att ett generellt bidrag om för investeringar i distributionsanläggningar för fjärrvärme kunde erhållas. Föredraganden beräknar behovet av ytterligare medel utöver vad som tidigare anvisats vad avser stöd till eldningsanläggningar avsedda för främst torv till 170 milj. kr. Medelsbehovet för åtgärder inom storstädernas värmeförsörjning och beräknas totalt till 160 milj. kr. Totalt föreslås således anvisade medel för uppföljningen av investeringsprogram 330 milj. kr. Vi kommer nedan att redovisa vår syn på hur såväl villkoren för stöd till distributionsanläggninar för fjärrvärme som stödet till fastbränsleeldade anläggningar måste vara utformat och hur detta påverkar vår syn på uppföljningen av investeringsprogram. Investeringsprogrammet anges i propositionen vara ett generellt stöd för vissa investeringar i energiutrustning och installationer. Det föreslås ersätta, dels vissa nu gällande stöd inom ramen för energilånesystemet, dels det särskilda investeringsstöd för torvanläggningar och fjärrvärmeutbyggnader som utgår . Stödet föreslås utgå i form av direkta bidrag för vissa typer av storskaliga energiproduktionsanläggningar och distributionsanläggningar samt till vissa energitillförselåtgärder i byggnader. / Stödsystemet för energitillförselåtgärder i bostäder Statligt stöd för energitillförselåtgärder i bostäder utgår i form av bostadslån med särskilda villkor s. k. energilån. Detta system bör enligt vår mening behållas i sin nuvarande utformning såsom vi föreslagit i annat sammanhang, (mot. 1983/84:100 i ani av prop. 1983/84:40). 3.2 Stöd till anläggningar eldade med fasta bränslen I propositionen föreslås att det nuvarande stödet för investeringar i torveldade anläggningar vidgas till att gälla större anläggningar eldade med inhemska bränslen. Bidrag föreslås för detta ändamål utgå . Detta förslag är i linje med vad vi från länge krävt. Introduktion och användning av skogsbränsle och torv är det snabbaste sättet att ersätta olja för uppvärmning. Det särskilda stöd som infördes i syfte att få till stånd torveldade anläggningar innebar emellertid att det, även i områden där det sannolikt är lämpligare att utnyttja skogsbränslen, satsas på torveldade anläggningar. Den hittillsvarande utformningen av stödet riskerar därmed att leda till alltför omfattande investeringar i torveldade anläggningar lokaliserade på fel orter en utveckling som hade kunnat undvikas om följt vårt förslag om ett generellt stöd för inhemska fasta bränslen när det särskilda torvstödet infördes. Tillgången på skogsråvara för energiändamål är mycket god och en ökad användning av skogsbränslen innebär såsom vi vid upprepade tillfällen påtalat och även utredningar från SIND och visat att tillgången på råvaror för skogsindustrin kan öka när tillgänglig skogsråvara för energiändamål tas till vara. Ett ökat utnyttjande av skogsbränslen innebär vidare stora sysselsättningseffekter i de delar av landet som bäst behöver det som landets ekonomi som helhet stärks. 3.3 Terminaler för separering av industrivaror och bränslevaror Socialdemokratins föreställning om att skogsråvaror för energiändamål resp. för massaindustrin är helt utbytbara storheter finns även företrädd i den föreliggande propositionen i förslaget om bidrag på till investeringen i terminaler, vars uppgift skall vara att separera industriråvara och bränsleråvara. Det framgår inte av propositionen hur dessa terminaler skall organiseras, ej heller beräknade kostnader för investeringar, nödvändig lokaliseringstäthet m. m. Vi vill från sida inte utesluta att det kan finnas ett framtida behov av terminaler för uppsamling av skogsråvara. Inrättande av terminaler måste enligt vår uppfattning bygga på frivillig medverkan av de enskilda skogsägarna och inom ramen för det nu fungerande leveranssystemet för skogsråvaror. Det föreliggande förslaget riskerar att slå sönder systemet med direktleveranser från de enskilda skogsägarna till skogsägareföreningarna, vilka separerar industri och bränsleråvaror. Ett omfattande terminalsystem av den typ som föreslås i propositionen torde vidare leda till en trögrörlig och administrativt tungrodd organisation med krav på väl utbyggda kontrollmöjligheter gentemot skogsproducenterna. Enligt vår uppfattning strider förslaget mot nödvändigheten av att bygga upp en sund och fungerande marknad för inhemska fasta bränslen, eftersom en sådan aldrig kan skapas genom ett centralt administrerat och tvångsinriktat terminalsystem. Den primära uppgiften är om en fungerande marknad för inhemska fasta bränslen skall kunna byggas upp att få till stånd eldningsanläggningar i första hand baserade på skogsbränslen och torv. En sund marknad måste bygga på en frivillig samverkan mellan berörda intressenter och kan inte uppstå genom tvångsåtgärder. Något stöd till investeringar i terminaler för separering av industriråvara och bränsleråvara bör därför enligt vår mening ej utgå. 3.4 Stödvillkor för värmepumpar, solvärme, spillvärme och elvärmeanläggningar Från sida ser vi med tillfredsställelse att föredraganden nu ansluter sig till våra tidigare framförda krav att stöd till anläggningar som utnyttjar inhemska bränslen, värmepumpar, solvärme eller spillvärme skall prioriteras. Det är ur skilda synpunkter nödvändigt, vilket vi påpekar i andra sammanhang, att användningen av importerad och miljöpåverkande energi minimeras. bör därför enligt vår uppfattning i ett särskilt uttalande slå fast att användning av kol får ske först när några möjligheter att utnyttja inhemsk energi inte står till buds. En sådan inriktning är även nödvändig om nya energikällor optimalt skall utnyttjas för värmeförsörjning. Alla värmeförsörjning kräver omfattande investeringar. När investeringarna är gjorda övergår de till att vara en fast kostnad och nya uppvärmningsalternativ har att konkurrera mot den kvarvarande rörliga kostnadsdelen. Solenergin kommer med dessa förutsättningar att i första hand vara intressant som basenergi eftersom en fördelaktig fördelning av kapitalkostnaderna krävs. Solenergin kommer alltså att konkurrera med kolet. Investeringar som låser fast oss i ett alltför omfattande kolberoende kommer i hög grad att försena utvecklingen av teknik för billig solenergi avsedd för uppvärmning, då den kommer att i hög grad få konkurrera enbart med kolets bränslekostnad. kan många och lönsamma investeringar göras i värmepumpsteknik, låga driftstemperaturer och energihushållning. Detta främjar bl. a. en satsning på billig solenergi och måste därför prioriteras framför satsning på koleldning. Det måste ur bl. a. dessa synpunkter vara en självklarhet att kolet skall jämställas med oljan i skattehänseende, vilket vi föreslagit i annat sammanhang. En djärv framtidssatsning på solenergi med en inriktning som tar till vara möjligheterna att med hjälp av svensk teknik och svensk produktion främjar användningen av solenergi kan ge ett försprång i kunskap och produktionsteknik med en stärkt ekonomi och ökad sysselsättning som följd. Vi delar föredragandens uppfattning att något stöd inte bör lämnas för investeringar i syfte att utnyttja el för uppvärmning i bostäder. En omfattande övergång från olja till el för uppvärmningsändåmål innebär stora risker för att den beslutade avvecklingen av kärnkraften försvåras eller förhindras. Med tanke på rådande prisförhållanden på elenergi är det ändå mycket lönsamt att installera anläggningar för elvärme och det kan ifrågasättas om prisrelationerna mellan el och andra energislag f. n. är rimliga. Det är rimligt att all den överskottsproduktion av el som f. n. finns kan utnyttjas på sätt som inte innebär framtida låsningar och vi kan därför biträda att ett särskilt stöd för installation av elvärmeanlägg ningar i oljeeldade pannor i flerbostadshus och gruppcentraler i avvaktan på anslutning till fjärrvärme eller naturgas införs. För investeringar i fjärrvärmeanläggningar Finns ett system med fjärrvärmelån. Inom ramen investeringsprogram fanns även möjligheter att få stöd till anläggning för fjärrvärmedistribution. I den nu föreliggande propositionen föreslås att ett särskilt anslutningsbidrag för fjärrvärmeleverantörer som komplement till småskaliga tillförselåtgärder i syfte att skapa ekonomisk balans mellan småskaliga och storskaliga system. Vi har från sida understrukit att utbyggnad av flexibla fjärrvärmenät, anpassade till låga driftstemperaturer, i därför lämpade tätortsområden är en riktig framtidsinvestering och ger möjligheter till en effektiv användning av tillgänglig energi. Tillkommande fjärrvärmeanläggningar måste därför redan från början ges en utformning så att de passar för utnyttjande av alternativa energikällor. Målsättningen med fjärrvärmeutbyggnaden måste vara att öka handlingsfriheten och möjligheterna att använda billig miljövänlig energi. Fjärrvärmenät som inte fyller kraven på anpassbarhet till nya energiformer kommer sannolikt inte att kunna konkurrera med fastighetsanknutna uppvärmningsalternativ och därför att av den enskilde fastighetsägaren upplevas som en låsning till ett alltför dyrt uppvärmningsalternativ med åtföljande konflikter och besvärande dubbelinvesteringar som följd. Stöd till fjärrvärmeutbyggnad genom s. k. fjärrvärmelån, särskilda anslutningsbidrag eller på annat sätt därför enligt vår mening villkoras med att anläggningen ges en sådan utformning att de kan få en samordnande funktion och ökar möjligheterna att välja mellan olika energislag och produktionssätt. De medel som i propositionen föreslås reserverade för storstädernas värmeförsörjning bör enligt vår uppfattning kunna utnyttjas av alla i form av ett generellt investeringsstöd om till distributionsanläggningar för fjärrvärme som beställs förutsatt att de villkor för fjärrvärmeutbyggnad som ovan redovisats är uppfyllda. I annat fall bör inget stöd till fjärrvärmeutbyggnad utgå och anser sig inte kunna ansluta sig till vår syn på den framtida fjärrvärmeutbyggnaden bör inga medel reserveras för storstädernas värmeförsörjning eller något anslutningsbidrag enligt propositionens förslag införas. Med dessa utgångspunkter för fjärrvärmeutbyggnaden kan vi acceptera förslaget att stöd till investeringar i värmepumpar inom fjärrvärme- och naturgasförsörjda områden ej bör ges. Vi vill betona att något förbud mot att på egen hand bekosta en investering av värmepump inom ett sådant område ej får finnas. 3.6 Stöd till små vattenkraftverk I propositionen föreslås att stöd till små vattenkraftverk, som beställs skall kunna utgå med ett bidrag om . I avvaktan på att pågående utredningsarbete avslutats och beretts kan det föreslagna stödet till små vattenkraftverk t. v. godtas. Vårt förslag innebär att avslag yrkas på att stöd till s. k. terminaler för separering av industriråvara och bränsleråvara skall ges. Vidare skall enligt vår uppfattning stödet till kommande fjärrvärmeutbyggnad villkoras med kravet att systemet skall vara så utformat att alternativa energislag kan utnyttjas. För övrigt kan föreslagna stödvillkor inom ramen investeringsprogram godtas. Med den ovan föreslagna inriktningen kan medelsbehovet för investeringsprogrammet inom energiområdet beräknas uppgå till 300 milj. kr., varav 100 milj. kr. kan tas av redan anvisade medel till vissa energibesparande åtgärder inom bostadsområdet för innevarande budgetår. Av propositionen framgår att den bedömning vi från sida redovisade av de reella behov som förelåg för åtgärder i samband med energiupphandling var riktig. Vi yrkade därvid att 300 milj. kr. skulle anvisas i stället för 700 milj. kr. till stöd för sådana åtgärder. har beviljats eller utlovats stöd för åtgärder i samband med energiupphandling inom energiområdet 150 milj. kr. I propositionen föreslås att EUD ges ett förlängt uppdrag samt att 225 milj. kr. anvisas till åtgärder inom EUD:s verksamhetsområde . Från sida kan vi biträda att EUD ges ett förlängt uppdrag i enlighet med vad som föreslås i propositionen. Föredraganden torde nu liksom tidigare dock kraftigt överskattat medelsbehovet och vi vidhåller vårt tidigare yrkande att 300 milj. kr. totalt anvisas för åtgärder i samband med upphandling inom energiområdet. Vår bedömning är att det även med förlängning av EUD:s verksamhet torde bli svårt att kunna utnyttja de 225 milj. kr. som regeringen vill anvisa och anser att 150 milj. kr. bör avsättas för EUD:s verksamhet . Detta innebär att det enligt vår bedömning kommer att uppstå ett överskott på 400 milj. kr. som kan utnyttjas vid den sammantagna bedömningen av medelsbehovet för oljeersättnings- och investeringsprogrammen inom energiområdet. Regeringsförslaget innebär att det totala stödet för oljeersättande åtgärder fram till inom ramen för oljeersättningsprogrammet skall uppgå till 1 650 milj. kr. varav bidrag och villkorliga bidrag till 660 och lånegarantier in till 915 milj. kr. Stödet för investeringar inom energiområdet inom ramen för investeringsprogrammet anges till 450 milj. kr. Regeringen föreslår i syfte att finansiera de föreslagna åtgärderna att den särskilda avgiften på oljeprodukter höjs med /m3. Vidare att det nuvarande avgiftssystemet kompletteras med en avgift på bensin med /l, på kol med /ton samt på kärnkraftsproducerad el med /kwh. Slutligen föreslås att stödet till oljeersättande åtgärder samt för investeringar inom energiområdet fr. o. m. skall redovisas över statsbudgeten. Vi kommer nedan att med utgångspunkt från det bristfälliga underlagsmaterial som föreligger redovisa vår bedömning av medelsbehov och nödvändiga inkomstförstärkningar för att kunna tillgodose energipolitiskt betingade målsättningar.