mot · G6021920 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1920 m. fl. Försöksverksamhet med upplysningsarbete i sexualitet och samlevnad När abortlag antogs förutsatte det ganska liberala innehållet att landstingen aktivt skulle engagera sig i abortförebyggande programarbeten. Några landsting gjorde också detta. kan nämnas som pionjärlandsting härvidlag. gick ut med en kampanj i ämnet och flera landsting deltog i sex och samlevnadskurser, däribland representanter från . Efter en landstingsmotion angående informatörsutbildning i samlevnadsfrågor började man utarbeta ett handlingsprogram för att genomföra åtgärder i abortförebyggande syfte. Handlingsprogrammet resulterade i ett projekt som skulle drivas gemensamt med och länsskolnämnden. Projektet som omfattade hela organiserades enligt följande modell a) en projektledningsgrupp (politiskt vald), b) en projektgrupp (tjänstemannagrupp), c) nio arbetsgrupper, d) eventuella referensgrupper till arbetsgrupperna. Huvudmålet att förhindra oönskade graviditeter. Därutöver har man haft följande delmål: samordna insatser för rådgivning, utbildning och information om födelsekontroll, utveckla former för samarbete mellan olika grupper och utveckla ett gemensamt förhållningssätt i frågor som rör sexualitet och samlevnad, motivera för det planerade föräldraskapet, sätta in frågan om födelsekontroll i ett sammanhang av sexualitet och samlevnad och verka för en ökad öppenhet och en positiv syn på sexualiteten. Målgrupperna för har varit beslutsfattare, informatörer, rådgivare, allmänhet. I har man delvis arbetat som på , nämligen med en växande process, ringar på vattnet där en utbyggd preventivmedelsrådgivning varit första ringen, utbildning av informatörer och rådgivare andra, och informationen till allmänheten den tredje. Arbetssättet har främst varit uppbyggt på samtal. Endast genom samtal med andra människor kan man få en djupare insikt i och kunskap om egna och andras reaktioner. Detta kräver dock kunskap, självkännedom och inlevelseförmåga. Kunskap, självkännedom och inlevelseförmåga kom därför att utgöra bärande element i informatörsutbildningen. Denna utbildning blev också det tyngsta lasset i hela projektet, och för syftet med denna motion är det viktigt att beröra just informatörsutbildningen litet extra. Deltagarna till dessa utbildningar hämtas från både , kommunernas och statens personal; distriktssköterska/läkare, skolpsykolog, skolkurator, fritidsledare, lärare, socialsekreterare, skolsköterska, präst, polis, ungdomsledare. Också föräldrar och elever har deltagit. Efter genomgången informatörsutbildning förväntas deltagarna arbeta vidare i lokala arbetsgrupper eller annat lokalt arbete i bostadsområdet, rektorsområdet, skolan etc. Informatörsutbildningen är en lång utbildning och innehållet kan sammanfattas sålunda: kunskap om mäns och kvinnors samlevnadshistoria, sett ur ett ekonomiskt, socialt och känslomässigt historiskt perspektiv arbete med egen självförståelse i sexualitet och samlevnadsfrågor tekniska kunskaper om preventivmedelsteknik planering av det fortsatta lokala arbetet (där också en lokal fri teatergrupp har stått till förfogande). Förutom denna tunga del som informatörsutbildningen utgjort har projektet på ett antal olika sätt vänt sig till allmänheten. Den informationen har bl. a. bestått i artiklar i dagspress och tidning, ett antal radioprogram (journalister på lokalplan har gått på informationsutbildningen), familjedag på med temat sex och samlevnad, temavecka med bra film, föreläsningar, utställningar, torgmöten, musikcafé, konstutställning på temat, bokutställning hos bokhandlarna osv., en egen tidning, Tillsammans, har skrivits och distribuerats till allmänheten. 1983 är projektets sista år. har man hållit ca 15 utbildningar. Med 2530 personer i varje kurs har man alltså nått 400-450 personer i . Dessa 400-450 personer arbetar nu som bäst ute i de lokala grupperna med att sprida upplysning bland i första hand ungdomarna. Innan projektet avvecklar sig kommer man att dokumentera sitt arbete och låta göra en utvärdering. En förutsättning för att de idéer och det utvecklingsarbete som bär upp skall leva vidare är att arbetssättet, metodiken, upplysningsarbetet nu integreras i den ordinarie verksamheten. På denna punkt har inget tidigare projekt i något län lyckats. I , där vi nu alltså håller på att avveckla sex och samlev nadsprojektet, har vi försökt att skissa fram en modell för hur ett fortsatt upplysningsarbete bland befolkningen just skall kunna integreras i skolan, hos distriktssköterskan, på fritidsgården osv. Vår modell, i fortsättningen kallad Z-modellen, bygger på ett betydligt större samarbete mellan dels de kommunala organen, men dels också de regionala länsorganen, landsting - länsskolnämnd - högskola. Det förutsätter också ett erkännande från exempelvis att man regionalt själva kan få bestämma vilken typ av fortbildning som skolpersonalen skall genomgå. I årets utbildningsproposition anvisas . till länsskolnämndernas utvecklingsstöd. Av detta skall . användas för verksamhet på ANT- (alkohol, narkotika, tobak) området. Z-modellen är en modell för bättre samlevnad. I detta ryms även bitar som har med droger att göra - de intar dock inte en primär plats. Fungerar en samlevnad bra betyder det att bruket av droger minskar. Att arbeta för en god samlevnad är alltså att arbeta förebyggande när det gäller . Därför bör anslaget D 3 vara tillämpbart på arbetet i . Grunden för Z-modellen är ett 20-tal arbetsgrupper, flera i vaije kommun. De är bildade kring ett rektorsområde eller kring en kommundel. Den lokala gruppen består av olika yrkesföreträdare, lärare, fritidspersonal, läkare, barnmorska, präst, bibliotekarie, skolsköterska osv. Det medför att denna lokala arbetsgrupp får en unik kompetens Fördelarna med dessa arbetsgrupper är många: - De kan ge kunskaper om lokala samhällsproblem. - De kan identifiera riskgrupper. - De kan ge underlag för resursbehov i skola m. m. - De kan bedriva upplysningsverksamhet bland allmänhet och massmedia. - De kan utveckla upplysningsarbetet. - De står för ett gemensamt förhållningssätt i svåra frågor. - De kan initiera lokala aktiviteter, t. ex. temadagar, studiecirklar. - De har kommit längre än andra s. k. samordningsgrupper. I vaije kommun måste de lokala gruppernas arbete samordnas. Detta sker genom en ledningsgrupp. Denna skall representera både kommun och landsting, och i är det inte svårt eftersom har decentraliserat delar av sin verksamhet till en direktion i vaije kommun. Den kommunala styrgruppen skulle då få följande utseende: Uppgifter för den kommunala ledningsgruppen: Den skall formulera målen för den lokala verksamheten. Den skall samordna informatörsutbildningen. Den skall svara för temadagar. Den skall samordna olika förebyggande arbeten. Den skall ge erforderliga resurser för att nå de uppställda målen (för kurser, för arbetstid). Den skall ta ställning till vilka som skall få kompletteringsutbildning i form av informatörsutbildning och/eller temadagsfortbildning. Organisationen på länsnivå bör ske i två steg. projektgrupp, alltså gruppen bestående av sakkunniga, föreslås övergå i en s. k. styrgrupp. Styrgruppen i länet bör bestå av representanter för länsskolnämnd, landsting, kommunerna, högskolan, sociala nämnden. Då blir även här kompetensen bred och allsidig: Uppgifterna för länets styrgrupp skulle bl. a. vara: samla in dokumentationer och analyser av socialmedicinsk befolkningsstatistik, formulera målen för den kommunala nivåns verksamhet, få fram och fördela resurser för att nå målet, ge förslag till större utbildningar än , kartlägga och planera utbildning inom sexualitet och samlevnad, hålla informatörsutbildningen levande, samordna föräldrautbildning samlevnadsutbildning, svara för sekreterarskap i kommunala ledningsgrupper och styrgrupp. Den politiska överbyggnaden i länet bör det av kommunerna och landstingen gemensamt tillsatta samordningsorganet vara; LÅKÖ eller KOLA kallat. I detta organ dras principfrågorna upp. LAKO/KOLA övertar härmed den nuvarande politiska ledningsgruppens roll. Med en enkel organisationsskiss skulle den framtida Z-modellen för upplysningsarbete se ut så här: förtroendevalda från kommuner och landsting mödravårdsöverläkare, primärvårdsöverläkare, fortbildningsfolk, sociala nämnden, högskolan, socialkonsulenten. lärare, läkare, barnmorska, präst, föräldrar, fritidsfolk, socialarbetare m. fl. Denna organisation finns till stora delar . Men den lever en tynande tillvaro på sina håll, i brist på handfasta uppgifter. Inget län som arbetat med sex och samlevnad har lyckats med att långvarigt efter projektets slut - få idéerna, metoderna och arbetssättet att leva kvar. Z-modellen är ett försök att göra detta. Vi är medvetna om att det behövs pengar för att försöka. Därför anser vi att en summa av den som länsskolnämndema har tilldelats för utvecklingsstöd bör riktas mot Z-modellen. Det skulle dessutom markera betydelsen av att ett län samordnar sig i en fråga som tyvärr på grund av olika huvudmannaskap haft alltför många olika projekt och inriktningar. Mot bakgrund av det anförda föreslås 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om försöksverksamhet med upplysningsarbete i , 2. att beslutar att ur anslaget Länsskolnämndemas utvecklingsstöd fördela . till i motionen föreslagen försöksverksamhet. () ()