ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G6021000 · 1983-01-21 00:00:00 — Motion 1982/83:1000 och utnyttjande av skogsbrukets möjligheter Jordbruksdebatten har starkt präglats av överskottsproblemen, främst för animalieprodukter. Denna överproduktion är till betydande del beroende av jordbrukets dåliga lönsamhet. Den enskilde brukaren måste för att få företaget att fungera och få en rimlig arbetsinkomst öka sin omsättning och produktion. Denna omsättningsökning har till övervägande del skett inom företagens animalieproduktion. Genom att dessa produktionsökningar oftast medför ökade kapitalkostnader blir ersättningen för brukaren per utförd arbetstimme oftast låg. En alternativ arbetsinsats i skogsbruket ger säkerligen betydligt högre arbetsersättning. Att satsningarna till så stor del skett inom företagets animaliedel är delvis ett informations-, rådgivnings- och utbildningsproblem. Information och rådgivning till den enskilde företagaren sker oftast genom lantbruksnämnderna och i regel i samband med fastighetsförvärv eller större investeringar. Det förefaller som om lantbruksnämndernas tjänstemän inte nog beaktat skogsbrukets möjligheter att ge bättre sysselsättningsunderlag för brukaren och ökad lönsamhet för företaget. Detta bör uppmärksammas i den framtida rådgivningen. Enligt tidigare gällande lagar kunde vid förvärv av kombinerade jord- och skogsföretag statliga garantilån endast beviljas till den del av förvärvet som kunde hänföras till jordbruksdelen. Här har en ändring skett, och detta är ett uttryck för samhällets positiva syn på kombinationsföretagen, något som f. ö. också kommer till klart uttryck jordbrukspolitiska beslut. Som ovan framhållits är ett bättre utnyttjande av skogsdelens möjligheter i det kombinerade företaget starkt beroende av den rådgivning och utbildning som ges beträffande det kombinerade företagets produktionsinriktning och driftsekonomi. Därför bör åtgärder vidtas så att det -dels inom lantbruksnämnderna skapas bättre förutsättningar för en rådgivning till lantbrukarna som beaktar skogsdelens möjligheter inom det kombinerade företaget, - dels görs en översyn av nuvarande lantbruksutbildning på gymnasienivå i avsikt att ge unga lantbrukare bättre kunskaper om skogsbrukets betydelse och möjligheter i det kombinerade företagets driftsekonomi. En sådan översyn bör dels belysa möjligheterna att inom ramen för ordinarie jordbrukskurser vid lantbruksskolorna ge bättre kunskaper om skogsbrukets möjligheter vid val av produktionsinriktning, dels ge förslag till 1* 1982/83. åtgärder för att förbättra rekryteringen till och innehållet i den 15 veckors skogliga påbyggnadskurs för studerande vid jordbrukslinjerna som finns vid ett antal skogsbruksskolor. Mot denna bakgrund hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts rörande rådgivningen till lantbrukare samt den skogliga utbildningen för jord- och skogsbruksstuderande. (m) ()
mot · G6021002 · 1983-01-24 00:00:00 — Motion 1982/83:1002 sorn försökskommun för giftfritt skogs- och jordbruk Undertecknade kommuninvånare i anser det belagt att giftbesprutningarna i skogs- och jordbruk rubbar den ekologiska balansen och på också människorna. Vi anser, att människors hälsa och liv är det viktigaste, och det kräver totalförbud mot användande av kemiska bekämpningsmedel och nitratgödsel i vår kommun. Så här uttrycker många människor i sin oro över användning av olika kemikalier i jord- och skogsbruk. Denna oro finns inte bara i utan också bland människor i landet som helhet. Klart är att åtgärder krävs för att begränsa och upphöra med användning av olika slags gifter. Olika argument för och emot användning av gifter i jord- och skogsbruk presenteras. Någon egentlig dokumentation av konsekvenserna av ett totalförbud finns inte grundligt utrett. Det gäller t. ex. kostnader och sysselsättning. har begärt av regeringen att ett försöksprojekt avseende giftfritt skogs- och jordbruk förläggs till . Projektet skulle belysa miljögifternas ekonomiska betydelse i vår kommun. De beräknade ekonomiska följderna av ett totalförbud i kommunen och en grundlig ekonomisk ersättningsplan för ekonomiska förluster som drabbar skogs- och jordbruk skulle upprättas, heter det i kommuns hemställan. Det skulle vara av stort värde att detta försöksprojekt kom till stånd i , inte minst med tanke på att stora delar av befolkningen i kommunen inte vill ha skog och mark förgiftade med fenoxisyror, men också med tanke på att grundligt utreda de frågeställningar som motiverat sin hemställan om försöksprojektet med. Med hänvisning till vad som anförts i motionen föreslås att hemställer hos regeringen om att till förlägga ett försöksprojekt avseende giftfritt jord- och skogsbruk.
mot · G6021004 · 1983-01-21 00:00:00 — Motion 1982/83:1004 m. fl. har stora möjligheter att utveckla produktionen i akvatisk miljö och därmed tillskapa en professionell näringsgren benämnd vattenbruk. Vattenbruket finns redan väl utvecklat i många länder med gamla traditioner, speciellt i . I vårt land har verksamheten en mycket begränsad omfattning, i synnerhet i relation till de goda förutsättningar som landets naturresurser erbjuder. För att på rätt sätt kunna tillvarata våra vattenresurser för produktionsändamål krävs forskning och utvecklingsarbete av i princip samma slag som de insatser vilka lagt grunden till vårt jord- och skogsbruk. Ett framgångsrikt vattenbruk kräver även initiativ för att förbättra marknadsföring, distribution och försäljning av odlade produkter samt övergripande fiskeripolitiska och även regionalpolitiska åtgärder. har en stor fisk- och skaldjursimport som medför handelsunderskott. Ett svenskt vattenbruk med målsättning att öka den inhemska produktionen av t. ex. lax, öring, ål och skaldjur bidrar till ökad sysselsättning och en bättre balans i handelsutbytet. Många former av vattenbruk är lämpade för glesbygder, vilket måste vara av regionalpolitisk! Utvecklingen av svenskt vattenbruk kräver en ökad forskningsinsats främst inom biologi och teknik, varvid miljöfrågorna spelar en central roll. Av intresse är möjligheterna att utnyttja försurade vattensystem för vattenbruk. Vattenbruket kan utnyttja resurser som betraktas som avfall samt överskottsenergi som oftast går förlorad. Ett utbyggt vattenbruk kan därutöver också ses som en beredskapsåtgärd för vår livsmedelsförsörjning i händelse av avspärrning. Allt talar för att staten bör engagera sig med större kraft än för att förbättra och utveckla svenskt vattenbruk. Riktlinjer för en sådan satsning har bl. a. presenterats i utredningen för (82:14, 1982). För att inte förlora ytterligare tid och för att undvika att kommer ytterligare på efterkälken inom vattenbruket är det av vikt att erforderliga åtgärder sätts in . Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av ökad statlig satsning på vattenbruk. () P. O. () () ()
mot · G6021007 · 1983-01-24 00:00:00 — Motion 1982/83:1007 m. fl. Referensområden för studier av försurningens fortsatta förlopp De stora och lovvärda ansträngningar som görs från svensk sida att internationellt stoppa utsläppen av försurande ämnen kan först på mycket lång sikt leda till att belastningen av dessa ämnen avtar. I vilken utsträckning och hur snabbt t. ex. försurade sjöar sedan kan återhämta sig vet vi ingenting om . Källorna till försurningen är många och av olika slag. Den kostnad det medför och den tid det tar för att internationellt nå en radikal minskning av utsläppen är svår att förutse. Det är därför realistiskt att räkna med att försurningen kommer att fortsätta , vilket också medför att antalet försurade sjöar kommer att öka. räknar man med ca 14 000 måttligt och ca 4 000 gravt försurade sjöar. Oroväckande förändringar har också med all tydlighet noterats i sjöar i kalkrika områden, där man allmänt ansett att vattnen varit utom fara. Som exempel kan nämnas största sjö, , som ligger i närheten av . Denna sjö har fortfarande ett pH på omkring 8, men har förlorat av sin buffertkapacitet. Försurningen har varit känd . De motåtgärder som satts in har i huvudsak gällt kalkning. Eftersom det är mycket sannolikt att försurningen kommer att fortsätta under lång, nu icke överskådlig tid, är det synnerligen angeläget att vi ökar den grundläggande kunskapen om de sura systemen. Vi vet inte om det finns möjligheter att på biologisk väg motverka försurningen. Ej heller vet vi om de sura systemen trots allt kan utgöra en naturresurs. Den dag kan komma då vi inte kan eller inte anser det lönsamt att kalka tusentals sjöar. För att skapa alternativ och bygga upp en beredskap måste därför en ökad satsning ske inom såväl grund- som tillämpad försurningsforskning. I det långtidsperspektiv som det här är fråga om är det nödvändigt att vissa områden inte kalkas utan bibehålls som referensområden. Inom dessa områden kan sedan studeras försurningsprocessernas förlopp i relation till tiden och de förändringar, vilka det ekologiska systemet genomgår som en följd av försurningen. (Det finns tidsserier i västsvenska sjöar vilka nu håller på att spolieras.) Referensområden behövs för att man skall kunna bygga upp den baskunskap, som är nödvändig för förståelsen av försurningens fortsatta utveckling. Denna kunskap blir också en viktig grund för bedömningen av möjligheterna till alternativa och mera långsiktiga lösningar på problemen. 1 1982/83. det enligt gällande lagstiftning inte går att skydda vattendrag mot kalkning, bör frågan snabbt tas upp till behandling så att erforderliga och lämpliga referensområden kan tillskapas. borde i samråd med limnologisk expertis kunna svara för det nödvändiga inventeringsarbetet. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av referensområden för studier av försurningens fortsatta förlopp. P. O. () () () ()
mot · G6021011 · 1983-01-24 00:00:00 — Ett nytt däggdjur har på allvar börjat etablera sig i den svenska faunan. Det är mårdhunden (Nycterutes procyonides). Detta djur påminner till sitt utseende om grävlingen och är liksom denna ett utpräglat nattdjur. har den hållits i pälsdjursfarmer i , och . I har den också släppts ut i frihet och förökat sig. Via älv har mårdhunden kommit till . Den första svenska mårdhunden sköts . har det inte funnits så många i vårt land, men har den förökat sig. Detta kan bero på att den s. k. rävskabben har minskat de svenska rävarnas antal. Detta gör att mårdhunden lättare kunnat etablera sig i det tomrum i faunan där kampen om födan varit avgörande till rävens fördel. a. av detta skäl kan mårdhundens spridning i svensk natur ske mycket snabbt. Om så skulle ske kan risken öka för möjligheten att få in sjukdomen rabies i . Så kan snabbt ske om rabies exempelvis skulle drabba . Av den anledningen bör kraftfulla åtgärder vidtas. Det sker intensifierad jakt. Mårdhunden, som är fredlös, bör dock liksom räven få skydd . Mårdhunden är inte en välkommen art i den svenska faunan. Genom åtgärder av både jaktvårdande myndigheter och bör dess existens i bli så kortvarig som möjligt. Detta kan åstadkommas genom att landets jägare intresseras till intensiv jakt i de områden där mårdhunden förekommer. a. bör höga skottpengar kunna övervägas för att stimulera jakten. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts rörande vikten av att skyndsamt utrota mårdhunden.
mot · G6021012 · 1983-01-24 00:00:00 — Motion 1982/83:1012 Uttagningen av jordbrukstraktorer till krigstjänst Livsmedelsförsörjningen måste anses vara en av de viktigaste frågorna vid en krigssituation. En grundförutsättning för detta är då ett fungerande svenskt jordbruk. Med nu gällande och tillämpade rutiner för uttagning av jordbrukstraktorer för krigstjänst synes inte sådana hänsynstaganden vara tillfredsställande beaktade. Det finns exempel där brukaren genom blockorganisationen är krigsplacerad på sitt jordbruk och där biluttagningsmyndigheten inmönstrat bägge hans jordbrukstraktorer. Vidare finns många fall där den största traktorn på gården är inmönstrad. Genom att de flesta redskap och maskiner i dagens jordbruk i regel är anpassade till den traktor som har den högsta dragkraften, fyrhjulsdrift etc., skulle en rekvisition av denna medföra besvärliga konsekvenser för att upprätthålla en jordbruksdrift på gården. Det är icke tillfredsställande att brister i fråga om samordningen inom den totala beredskapens ram förekommer. Den riktiga ordningen bör vara, att biluttagningsmyndighetens uttagning av jordbrukstraktorer ur bilregistret, baserad på olika försvarsenheters behov, i första hand skall vara preliminär. Förteckningen bör översändas till mobiliseringsmyndigheten, vilken låter lantbruksnämnden i samråd med blockledarna granska förslaget och föreslå ändringar innan slutlig uttagning fastställs. Ett sådant förfarande torde vara i god överensstämmelse med vad som sägs i 30 § förordningen om förberedelser för krigsanskaffning. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen anhåller om att motionen överlämnas för beaktande till kommittén om livsmedelsförsörjningens sårbarhet.
mot · G6021013 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1013 m. fl. Vid genomför f. n. ett forsknings- och utvecklingsprogram vilket inleddes . Efter hand som arbetet bedrivits har resultaten visat att förutsättningar att exploatera skifferfyndigheten ej förelegat. Detta av både miljömässiga och ekonomiska skäl. Skifferbrytningens miljöeffekter behandlas i partimotion om miljöpolitiken och vi ber att få hänvisa till denna. Men vi vill understryka att de miljömässiga effekterna är lika förödande oavsett om det är uran, andra mineraler eller motorbränsle som skall utvinnas ur skiffern. Spåren i och vid förskräcker. Med hänsyn till den begränsade verksamhet som bedrivs vid och en osäkerhet om hur anläggningen skall användas bör frågan om utnyttjande för andra ändamål än skifferhantering nu tas upp. krav i denna riktning har avvisats av . För att ha någon beredskap vid nu löpande verksamhetsperiodens utgång är tiden knapp och angelägenheten av att frågan utreds större än . Industridepartementet har genom beslut 714/82 beslutat om förlängning och koncession enligt lagen (1886:46 s. 1) angående stenkolsfyndigheter m. m. Regeringen förlänger giltighetstiden till och med för den koncession som beviljats ursprungligen Aktiebolaget och som innehas av . Enligt koncessionsvillkoren skall bolaget bl. a. vidtaga nödvändiga åtgärder för att allteftersom fyndigheten tillgodogörs återställa marken i lämpligt skick och därvid ställa sig till efterrättelse de föreskrifter i naturvårdande syfte som efter hörande av bergmästarämbetet kan komma att meddela. Vidare skall bolaget vara skyldigt underkasta sig de ytterligare villkor och föreskrifter för koncessionens utnyttjande som regeringen meddelar. Regeringen erinrar om att utöver de villkor och föreskrifter som anges i koncessionen gäller även bestämmelserna i lagen (1974:890) om vissa mineralfyndigheter och kungörelsen (1974:893) om vissa mineralfyndigheter. Regeringen erinrar också om bestämmelserna i gruvlagen (1974:342). Regeringen erinrar vidare om att för verksamhet med stöd av koncessionen gäller bestämmelser även enligt annan lagstiftning, bl. a. naturvårds-, miljöskydds-, vatten-, byggnads- och fornminneslagstiftning. Detta beslut aktualiserar ytterligare en angelägen fråga och det är ansvaret för återställningsarbetet. heten från AB Atomenergi men saknar, enligt en redogörelse till , resurser för att utföra de återställningsarbeten som talas om i regeringsbeslutet. Den utredning som vi föreslår bör därför tillsammans med naturvårdsenhet redovisa de återställningsarbeten som erfordras och hur dessa skall finansieras. Ansvaret för detta måste åligga staten. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att forsknings- och utvecklingsarbetet vid skall avbrytas efter den nu pågående verksamhetsperiodens utgång, 2. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om ansvaret för återställningsarbetena vid , 3. att beslutar att hos regeringen anhålla om att frågan om framtida användning för annat än skifferhantering utreds. () ()
mot · G6021015 · 1983-01-21 00:00:00 — 1982/83 1015-1026 Motion 1982/83:1015 Stödet till utbyggnad av fjärrvärme Utbyggnad av flexibla fjärrvärmenät, anpassade till låga driftstemperaturer i därför lämpade tätortsområden är enligt mening en riktig framtidsinvestering. Det kan dock inte nog betonas vikten av att tillkommande fjärrvärmeanläggningar redan från början ges den utformning att de passar för alternativ energiproduktion. Målsättningen med fjärrvärmeutbyggnaden måste vara att öka handlingsfriheten och möjligheterna att använda billig miljövänlig energi. Utvecklad värmepumpsteknik, lägre vattentemperaturer kommer att möjliggöra lönsamma satsningar på solenergi . Fjärrvärmenät som inte fyller kraven på anpassbarhet till nya energiformer kommer sannolikt inte att kunna konkurrera med fastighetsanknutna uppvärmningsalternativ och kommer därför att av den enskilde fastighetsägaren att upplevas som en låsning till ett alltför dyrt uppvärmningsalternativ. Detta kommer att skapa motsatsförhållande och leda till besvärande dubbelinvesteringar. Rätt utformad kommer fjärrvärmen att kunna utnyttja även fastighetsanknuten spillvärme och ha möjligheter att minimera förluster i kulvertsystem m. m. så att konkurrenskraften i allmänhet blir god. möjligheterna att vid behov utnyttja fjärrvärmenätet för mottrycksproduktion av elström kan på detta sätt inte bara bevaras utan också förbättras. Den lägre temperatur på returvattnet som möjliggörs i fjärrvärmenät som byggs eller anpassas för låga driftstemperaturer medför att andelen elström vid kraftvärmeproduktion ökar jämfört med traditionell fjärrvärme. Detta ökar vår beredskap inför kärnkraftens avveckling. De värmepumpsinstallationer som görs i fjärrvärmesystemen kommer att vara helt avskrivna innan någon nämnvärd ökning av kraftvärmeproduktion är aktuell. De kommer även på att representera en värdefull produktionskapacitet under större delen av året när elströmsbehovet inte är så stort. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna att stöd för utbyggnad av fjärrvärme endast bör ges när utbyggnad sker enligt de i motionen angivna riktlinjerna.
mot · G6021017 · 1983-01-24 00:00:00 — Motion 1982/83:1017 Nedläggningarna av de mellansvenska järnmalmsgruvorna har gått snabbt. Det är inte bristen på malm som är orsaken utan de minskade avsättningsmöjligheterna genom den internationella stålkrisen. I slogs vid bildande de två närbelägna fyndigheterna Exportfältet och Risbergsfältet ihop, vilka ägdes av Grängesbolaget och . 1980 skedde ett genomslag mellan dessa två närbelägna gruvor. Sedan bildades har Grängesbergsgruvan varit föremål för ständiga rationaliseringar och neddragningar. Nedläggningen av metallurgin i Domnarvets järnverk har varit en orsak. Den största kunden är och resten av malmen går på export. I strukturplaner har de mellansvenska gruvorna varit styvmoderligt behandlade. Kravet på vinst har legat som ett ok över Grängesbergsgruvan. Man hade en nådatid fram , vilket klarades med ett nödrop. Detta skedde till priset av att man endast tog vara på de mest brytvärda malmerna. De tidigare tillredningsarbetena är en fördel, men några nya framtidsinvesteringar finns finns inte i sikte. Grängesbergsgruvans framtid är höljd i dunkel. Skall de kortsiktiga vinsterna styra gruvans framtid, är det stor fara för nedläggning när nuvarande tillredningsarbeten har spelat ut sin roll. Den enda satsning som skett av betydelse för gruvan är investering i granultillverkning, som gjordes i strid med SSAB-ledningen. Det var som tvingade SSAB-ledningen till denna satsning, med platsledningens och fackets benägna bistånd. Den sista stora järnmalmsgruvan i kan under inga omständigheter få läggas ned. Därför måste och regeringen vara särskilt uppmärksamma på handlande när det gäller Grängesbergsgruvan. Statsmakterna har även ansvaret att se till att nödvändiga investeringar görs i så att gruvan lever vidare efter 1990. Grängesbergsgruvans framtid är inget företagsekonomiskt problem, det rör sig om samhällsekonomi och samhällsintresse på lång sikt. Grängesbergsgruvans framtid måste även kopplas till en offensiv stålpolitik. Malmen är en tillgång för . Därför bör skrotimporten minskas och senare stoppas genom satsningar på att använda malm. Järnsvamp är här ett exempel på vad som behövs . utgörs hoppet av att Grängesbergsgruvan kan inordnas i ett svenskt metallbolag. I ett sådant bolag kommer järnmalmsgruvor att 1* 1982/83. spela en betydelsefull och strategisk roll. Utifrån detta bör slå fast principen, som lanserade, nämligen att inga gruvor får läggas ner förrän de är utbrutna och ersättningsjobb har ordnats. Det gäller inte bara en gruva. Det gäller en hel bygd, dess yrkestraditioner och framtid. Ansvaret för Grängesbergsgruvans framtid måste flyttas från SSABledningen till . Under hänvisning till det anförda föreslås 1. att uttalar att Grängesbergsgruvan bör tillföras erforderliga investeringsmedel så att gruvbrytning blir möjlig även , 2. att uttalar att en nedläggning av Grängesbergsgruvan inte får ske förrän malmen är utbruten och ersättningsarbeten anskaffats.