mot · G602212 · 1983-01-11 00:00:00 — m. fl. Fisket och dess förutsättningar är en viktig del av en nationell närings- och industripolitik. En fiskepolitik med en klart uttalad målsättning att i olika avseenden främja fiske och fiskevård är viktig också ur det perspektivet att man med olika åtgärder skulle kunna minska det handelsunderskott på fiskoch fiskeprodukter som vårt land f. n. har och som uppgick till . Skall man förbättra fiskets förutsättningar måste målmedvetna åtgärder vidtas inom området för näringstillgång, som kan förbättra både tillgång på fisk och fiskekvaliteten. Det arbete som försöksgruppen för fiskevårdande åtgärder i kraftverksmagasin har utfört visar att det finns goda möjligheter för detta. I och källsjösystem har planteringsförsök gjorts i 14 sjöar med Mysis relicta. gjorda provfiskningar visar positiva resultat både vad gäller kvalitet, tillväxt och antal av de värdefullaste fiskarterna. Det finns naturligtvis risker med introduktion av ett nytt näringsdjur. Alla andra organismer påverkas på ett eller annat sätt. En av dessa risker är att monokulturer kan uppstå. Det finns tendenser i den riktningen i vissa sjöar där Mysis inplanterats. Det är främst sjukdomar och parasiter som är det största hotet mot en sådan monokultur. Skulle exempelvis Mysis i de sjöar där de blivit helt dominerande angripas och gå under, skulle verkningarna för stora delar av fiskbestånden bli förödande. En utvärdering av resultaten av det först introducerade näringsdjuret, Mysis, kommer att göras 1983, men resurser finns inte efter 1985 för ett fortsatt arbete med de andra viktiga arterna Pallasea (taggmärla) och Gammaracanthus (sjösyrsa) som satts ut i ca 30 reglerade vatten. Preliminära resultat av gjorda försök med näringsdjuret Pallasea visar, att detta har stora förtjänster jämfört med Mysis. Det finns också en helt ny art, som ej nämnts tidigare, - Pontoporeia affinis (vitmärla). De nya bestånden av näringsdjur gör att man även får ett helt nytt underlag för andra fiskevårdande åtgärder, som varit förgäves i de reglerade sjöarna. Både öringens och rödingens reproduktion har ofta lidit stor skada genom regleringen, men utsättningar av yngel eller ungar för att kompensera den skadan har tidigare inte lyckats eftersom näringsbasen i form av bottenlevande djur minskat starkt på grund av torrläggning . Det är sannolikt att man nu har bättre förutsättningar att kompensera reproduktionsskadan genom inplantering av fiskungar, eftersom näringsbasen blivit förnyad. Med få undantag är alla de stora norrländska sjöarna negativt påverkade av regleringar, men man har kanske här funnit en metod att åter göra dem produktiva. De avkastar som regel de värdefullaste fiskarterna vi har i sötvatten, nämligen öring och samt sik. Den regionala organisationen som haft hand om fiskefrågorna i vattenmålen håller på att avvecklas, och i praktiken kommer ingen myndighet eller organisation att kunna fungera för att utveckla fiskevården och fisket i de reglerade sjöarna på . Det är desto viktigare att man försöker finna generella metoder att åter göra dem produktiva. Metoder som är så klart beskrivna att man relativt lätt kan tillämpa dem. Försöken med de nya näringsdjuren och en utveckling av de nya metoderna som fått andra förutsättningar bör därför få fortsätta. Från samhällets sida bör därför ökade resurser ställas till förfogande för forskning och uppföljande försök i syfte att förbättra näringstillgången i vårt lands insjöar. F. n. arbetar tre personer på sötvattenslaboratoriet med utvärdering av effekterna av de nya näringsdjuren. En (projektledaren) bekostas med s. k. fiskeavgiftsmedel och två med medel som tillfälligt ställts till förfogande av Vattenkraftens Samarbets organ (VASÖ). De två senare avvecklas nu . Tre doktorander vid har engagerats för att lösa de viktiga problem som mer har karaktären av grundforskning och därför inte kan bedrivas vid sötvattenslaboratoriet, men som är en förutsättning för att man rätt skall kunna förstå de komplicerade sammanhangen och förändringarna i djur- och växtsamhällena när nya näringsdjur inplanteras. Medel till dessa har erhållits av Stiftelsen M. Kempes minne. Två av dessa tre forskare har av ekonomiska skäl nödgats ta de chanser till förvärvsarbete som bjudits innan arbetet avslutats. Situationen är när det gäller den delen av projektet att ett stort material finns insamlat och nästan helt färdigbearbetat, men att analysen och rapportskrivandet inte ser ut att kunna genomföras. För att hela detta viktiga projekt skall kunna genomföras behövs följande resurser: Fortsatt arbete efter 1985 för de två fiskeribiologer som annars friställs vid sötvattenslaboratoriet samt resurser för provfiske och fältarbete . Arbetet beräknas i första hand behöva fortsätta , som går att överblicka och planera. Lön för två av de tre biologer som arbetat inom projektet och som har annat arbete. Lönen bör motsvara deras ordinarie lön medan de är tjänstlediga. Tidsåtgången beräknas till ett resp. . 1* 1982183. En omfattande verksamhet för att förbättra näringstillgången i de stora reglerade sjöarna har alltså bedrivits. Detta har finansierats utan tillskott från statsmedel. Fiskeförbättrande åtgärder är ett viktigt område där samhällsinsatser kan garantera att inledd verksamhet fortsätts och kan utvärderas på ett riktigt sätt. Fiskets regionalpolitiska betydelse och den viktiga uppgiften att minska vårt importberoende på fiskeprodukter är starka skäl för åtgärder. Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen hemställer om förslag till fiskevårdande åtgärder i enlighet med vad som anförs i motionen. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)