mot · G702244 · 1983-11-25 00:00:00 — Antas lönerna stiga resp. 1985, kommer ca 550000 inkomsttagare att hamna över brytpunkten . Tillsammans med makar och barn torde det innebära att ca 1,5 miljoner människor berörs. De som har underskottsavdrag drabbas dessutom betydligt hårdare än vad som förespeglades dels genom att inkomstskatten blir avsevärt högre för alla, dels genom att avdragsbegränsningen i sig kommer att slå hårdare. Nedanstående tablå visar marginalskatterna vid några olika inkomstlägen. I den vänstra kolumnen har 1981/beslut antagits behålla sitt realvärde. Med fullt inflationsskydd beslut Skärpningen av marginalskatterna i förhållande till vad som ställdes i utsikt blir i själva verket störst, , i inkomstskiktet 70200 kr.-78 300 kr. I inkomstskiktet kr. I övriga inkomstlägen höjs marginalskatten för heltidsarbetande i allmänhet utom i intervallet 87 000 där ingen skärpning (ännu) sker i jämförelse med 1981/beslut. Genom det otillräckliga inflationsskyddet blir den statliga inkomstskatten dessutom . högre vid en inkomst på . inkomst utan underskottsavdrag jämfört med vad som förespeglades. Urholkningen av skatteuppgörelsen slår således hårt både i kr. räknat och i fråga om marginalskattens höjd också i lägre inkomstlägen. Skattetrycket ökar än mer. Regeringens förslag om sänkt basenhet innebär i förhållande till skatteuppgörelsen en skatteskärpning 1984 på 670 milj. kr. och 1985 på . Vid en jämförelse med de regler som tidigare gällde skärps skattetrycket 1984 med och 1985 med ca . Detta innebär att det urholkade inflationsskyddet och avdragsbegränsningen äter upp hela det första och andra steget av marginalskattesänkningarna. Skatteomläggningens tre steg skulle enligt överenskommelsen finansieras med antingen höjd arbetsgivaravgift eller införande av s. k. produktionsfaktorskatt (proms). Det första steget finansierades genom införande av en s.k. allmän löneavgift på . Detta ger bruttointäkter på . Det andra steget skulle enligt regeringen finansieras genom höjning av skatterna på bensin, olja och el. Förslaget om höjning av skatten på bensin avslogs av . Det innebar, enligt regeringens beräkningar, att ca kvarstod ofinansierat för steg två. I propositionen anmäler regeringen att återstående finansieringsbehov och finansieringen av det sista steget i skatteomläggningen skall ske enligt den ursprungliga planen genom antingen höjd arbetsgivaravgift eller en produktionsfaktorskatt. Enligt regeringens beräkningar uppgår finansieringsbehovet till totalt med hänsyn tagen till den inflationsfinansiering som sker genom att det begränsade inflationsskyddet halveras. Med utgångspunkt i de bedömningar regeringen tidigare gjort torde det innebära en höjning av den allmänna löneavgiften från med . Regeringen har tidigare framhållit att den löneavgift (arbetsgivaravgift) som infördes skulle avräknas i löneförhandlingarna. Erfarenheter första del visar emellertid att de höjningar av arbetsgivaravgifterna som då företogs endast avräknades till en mindre del. slog igenom i form av kostnadsökningar. är de samhällsekonomiska förutsättningarna för en avräkning ännu sämre än . Man kan alltså förutsätta att höjda arbetsgivaravgifter leder till kostnadsökningar och därmed sämre konkurrenskraft och ökad arbetslöshet. 1 uttalanden från regeringen har medgivits att en höjning av arbetsgivaravgiften med I % skulle komma att leda till att ca 15-20000 arbetstillfällen försvinner. Ändå vill regeringen fullfölja en politik som innefattar höjda arbetsgivaravgifter. I nuvarande statsfinansiella läge kan inte en varaktig marginalskattereform med fullt inflationsskydd få leda till ens kortsiktiga ökningar av det statliga budgetunderskottet. Finansieringen måste ske på annat sätt än genom andra skattehöjningar. Moderata samlingspartiet har därför redovisat besparingar som täcker de kortsiktiga intäktsminskningar som blir följden av sänkta marginalskatter. Genom en sådan finansiering genomförs en planmässig sänkning av skattetrycket. Den begränsning av rätten till underskottsavdrag som successivt genomförts innebär ett brott mot de principer som tidigare burit upp vårt skattesystem. Avdragsbegränsningen kritiserades också mycket hårt av så gott som samtliga remissinstanser. Partierna bakom skatteuppgörelsen var medvetna om de negativa effekter avdragsbegränsningen skulle få på exempelvis nyföretagande och risktagande. I förslaget till skatteomläggning (Ds B 1981:16) står följande att läsa: Goda skäl kan således anföras mot en avdragsbegränsning som ingriper generellt mot alla underskottsavdrag. Emellertid är det förenat med uppenbara svårigheter att finna en bättre grund för en hållbar avdragsbegränsning. Avdragsbegränsningen har också lett till prisfall på småhusmarknaden. Detta har i sin tur negativt påverkat småhusbyggandet och den industri som tillverkar träfabricerade småhus. Många småhusägare har förlorat hela eller delar av sitt insatta kapital genom prisfallet. Även i detta fall erkände partierna bakom skatteuppgörelsen att negativa konsekvenser skulle uppträda. a. anfördes följande i den tidigare nämnda departementspromemorian: Eventuella fortsatta prissänkningar kan därför i åtskilliga fall väntas ta sig uttryck främst i form av att en prisstegring uteblir som annars skulle ha inträffat. nominellt stillastående pris betyder ju även med ett inflationsantagande om endast 5,en sänkning av det reala priset . De farhågor som partierna bakom uppgörelsen hyste bekräftas också av utvecklingen. Avdragsbegränsningens konstruktion leder dessutom till ett betydligt ökat krångel vid deklaration och i taxeringsarbetet. Underlag för tilläggsbelopp skall således fastställas för alla skattskyldiga. 3.7 Totala statsfmansiella effekter av skatteuppgörelsen Skatteomläggningen innebär att skatteuttaget kommer att öka kraftigt för varje ytterligare steg i omläggningen. Detta beror på att socialdemokraterna och mittenpartierna i valet mellan två felaktiga finansieringssätt valde båda. Denna dubbelfinansiering kommer att öka skattetrycket, försämra industrins konkurrenskraft och därmed verka hämmande på våra tillväxtmöjligheter. ökar skatteuttaget med nästan som en direkt följd av skatteomläggningen. Att marginalskattesänkningarna näst intill dubbelfinansieras beror dels på att mittenpartierna och socialdemokraterna antog att den tvåprocentiga löneavgiften fullständigt skulle avräknas vilket enligt alla erfarenheter är ett felaktigt antagande - dels på att det begränsade inflationsskyddet ökar skatteuttaget med . Marginalskattesänkningarna är avsevärt lägre än beroende på att en del av det andra steget tidigarelades, den s. k. LO-rabatten. Dessutom innebär den föreslagna skärpningen av skattesatserna mellan 18 och 21 basenheter att marginalskattesänkningen minskar med ytterligare 130 milj. kr. De genomförda energiskattehöjningarna är tillräckliga för att finansiera skattesänkningarna om hänsyn tas till avdragsbegränsningen. Hela inflationseffekten på ca ökar därmed skattetrycket. uppgår marginalskattesänkningarna till . Det föreslagna inflationsskyddet på 2,ökar skatteuttaget med hela jämfört med om ett fullständigt inflationsskydd gällt . Enligt propositionen ämnar regeringen höja arbetsgivaravgifterna eller införa en proms för att finansiera marginalskattesänkningar och det som enligt regeringen återstår av finansieringsbehov. Regeringens märkliga sätt att se på finansieringsproblemen innebär att den kommer att föreslå en höjning av arbetsgivaravgiften på eller motsvarande i proms. Skulle så ske kommer marginalskattesänkningar näst intill att trippelfinansieras. I en situation som kräver sänkt skatteuttag på produktiva arbetsinsatser väljer regeringen att kraftigt överfinansiera marginalskattesänkningarna på ett sätt som direkt äventyrar den enda möjliga ekonomiskt-politiska strategin. Skatteomläggningarna ökar det totala skattetrycket och inflationen, försämrar näringslivets konkurrenskraft, minskar drivkrafterna att arbeta, dämpar den ekonomiska tillväxten och försämrar därmed sysselsättningsläget. 1983/84:244 14 Statsfinansiella effekter av skatteuppgörelsen Schablonavdrag m. m.1 1 Införandet av ett schablonavdrag på I ( I ), ökat skatteuttag mellan 1-4 basenheter (+ I ) och slopade avdrag för kapitalförsäkring och periodiskt understöd (+600 mkr). 2 Inflationen mellan aug. 1983 och aug. 1984 har antagits överstiga , vilket ger en skatteskärpning på ca . Skillnaden mellan en basenhet på . och den av regeringen föreslagna . * Regeringen har sagt att kvarvarande finansieringsbehov skall finansieras med höjd löneavgift eller proms. Med ett antagande om avräkning enligt historiskt mönster höjs skatten med 3 750 milj. kr. 3.8 Skatteomläggningens individuella verkningar Den bild av skatteomläggningen som socialdemokraterna och mittenpartierna sökte skapa efter uppgörelsen var att reformen skulle leda till betydande marginalskattesänkningar och sänkt skatt för nästan alla. Endast en mycket liten grupp höginkomsttagare med extremt stora underskottsavdrag skulle få höjd skatt. Storleksordningen 40000 inkomsttagare nämndes när skatteförslaget först presenterades . Att fördragspartierna då inte beaktade effekterna av reformens finansiering vid sin beskrivning av de totala och individuella effekterna var vilseledande. Tabell 3 sammanfattar den redovisning av skatteutvecklingen som gavs i en presentation av skattereformen från budgetdepartementet (Skattereformen, budgetdepartementet 1981). Av den framgår t. ex. att den som har en inkomst på . och ett underskottsavdrag på . vid oförändrad nominell inkomst skulle få skatten sänkt med . Räknat på detta sätt blir som framgår av tabell 3 den grupp som drabbas av höjd skatt mycket liten. Detta var emellertid inte en korrekt redovisning av skatteomläggningens effekter. Viktiga osäkerhetsfaktorer beaktades inte. Det gällde för det första effekterna av den föreslagna skatteomläggningens finansiering. Det gällde vidare osäkerheten kring den framtida inflationsutvecklingen. Tabell 4 bygger på exakt samma siffermaterial som tabell 3. Av den framgår hur inkomsten efter skatt ändras sedan hänsyn tagits dels till den finansiering som genomförts 1983 och 1984 resp. nu föreslås , dels till den inflation som inträffat resp. förväntas för . Priserna har antagits öka 1984. Som framgår av tabellen skiljer sig de redovisade effekterna av skatteomläggningen markant från de som presenterades efter uppgörelsen. som har en inkomst på . och ett underskottsavdrag på . får i stället för en skattesänkning en skatteskärpning på . Utan underskottsavdrag krävs det en inkomst . för att man inte skall förlora på reformen. Slutsatsen av tabell 4 är att den redovisning av skatteomläggningens effekter som gjordes i samband med överenskommelsen var fullständigt vilseledande. Tabellerna 5 resp. 6 visar det totala nettoutbytet av skatteomläggningen resp. 1984 i jämförelse med regler, med hänsyn tagen till finansieringen och inflationseffekterna. Samtliga dessa tabeller visar framför allt de förödande effekterna som urholkningen av inflationsskyddet får när det kombineras med avdragsbegränsningen. Skattesänkning i kronor 19821985 vid nominellt oförändrade löner. - höjd skatt; löpande priser; kommunalskatt Inkomst före Underskottsavdrag, tkr Nettoeffekt av skatteomläggningen med hänsyn tagen till finansieringen och det begränsade inflationsskyddet av skatteskalan. Inkomst före Underskottsavdrag, tkr underskotts- Nettoeffekt av skatteomläggningen med hänsyn tagen till finansieringen och det begränsade inflationsskyddet av skatteskalan. Inkomst före underskottsavdrag, tkr. -2968 -3036 -3785 -4704 -4920 -5766 Nettoeffekt av skatteomläggningen med hänsyn tagen till finansieringen och det begränsade inflationsskyddet i skatteskalan. avdrag, tkr. - 5192 - 5 260 - 7419 - 8630 -10190 -11660 Moderata samlingspartiet Har länge hävdat att skattetrycket och skattesystemet måste utformas så att inte drivkrafterna bakom företagande, arbete och sparsamhet bryts. Det är ytterst angeläget att sänka den direkta statliga inkomstskatten. En bestående sänkning av marginalskatterna är av avgörande betydelse för att bringa ordning i vår ekonomi. Ett centralt inslag i vårt förslag är att vi återinför den inflationsskyddade skatteskalan. En förutsättning för en varaktig marginalskattesänkning är att inflationen inte höjer skattetrycket. Endast vid ett fullgott inflationsskydd kommer skattesatsen att vara oförändrad vid en oförändrad real inkomstnivå. Förändringar i det reala skatteuttaget bör endast kunna beslutas på politisk väg. De får inte bli en konsekvens av inflationstakten. En inflationsskyddad skatteskala enligt det tidigare systemet innebär att prisstegringarna (basbeloppsindex) bestämmer basenheten . Eftersom vi förordar ett fullständigt inflations skydd innebär det att vi föreslår att basenheten sätts till . i stället för den av regeringen föreslagna basenheten på . Förutom inflationsskyddet vill vi även gå längre genom att föreslå ytterligare marginalskattesänkningar i enlighet med den modell som trepartiregeringen var enig om fram till . Detta innebär bl. a. att vi föreslår större marginalskattesänkningar mellan 16 och 18 basenheter för att uppnå marginalskatt i detta skikt vilket var vad trepartiregeringen var ense om. Vi förordar också i övrigt samma statliga skatteskala som vi föreslog (motion 1982/83:2107). Detta innebär bl. a. att vi i inkomstskiktet mellan 18 och 21 basenheter föreslår lägre marginalskattesatser än regeringen eftersom regeringen i dessa skikt nu föreslår höjda marginalskatter, se tabell 7. Det av oss föreslagna inflationsskyddet medför en utebliven skattehöjning på ca innevarande budgetår. De av oss förordade lägre marginalskattesatserna minskar skatteintäkterna med ytterligare ca 100 milj. kr. Med vårt inflationsskydd blir vid en inkomst på , och en kommunalskatt på , marginalskatten 1984 att jämföra i regeringens förslag. blir marginalskatten i stället för och vid . blir marginalskatten jämfört . I enlighet med våra tidigare ställningstaganden föreslår vi också att den genomförda underskottsavdragsbegränsningen, som särskilt drabbar småhusägare och företagare, rivs upp. Det för skattebetalarna och myndigheterna utomordentligt svåröverskådliga och arbetskrävande systemet med grundbelopp och tilläggsbelopp i skatteskalan kan därigenom försvinna. Detta minskar skatteintäkterna med ca 420 milj. kr. Det har tidigare funnits en kommitté vars syfte var att komma till rätta med otillbörliga underskottsavdrag. Det är angeläget att detta utredningsarbete återupptas. Den införda 2-procentiga löneskatten bör dessutom slopas. Vid en löneavräkning på i enlighet med historiska erfarenheter blir skattebortfallet . Skulle lönerna och därmed inkomstskatten däremot stiga med av den borttagna löneskatten minskar den statsfinansiella kostnaden. Vi föreslår vidare att det höjda schablonavdraget om . från intäkt av tjänst sänks till . i enlighet med vårt tidigare förslag. Då ökar skatteintäkterna med 350 milj. kr. för innevarande budgetår. Vi föreslår att marginalskattespärren 1984 sänks till vilket motsvarar den högsta skattesatsen i vårt förslag till skatteskala jämte en kommunalskatt på . Vårt mål är att marginalskattespärren 1985 sätts till . Skattereduktionen för fackföreningsavgifter bör slopas, vilket för innevarande budgetår ökar skatteintäkterna med ca . Ett genomförande av vårt förslag till marginal skattereform innebär ett skattebortfall på ca innevarande budgetår jämfört med Vi finansierar hela denna skattesänkning med besparingar i de statliga utgifterna (se motionerna 1982/83:2417 och 1983/84:91). Vårt förslag innebär en reell marginalskattesänkning som stimulerar till arbete, sparande och företagsamhet. Den motverkas inte av höjda skatter i övrigt, vilket gör att de positiva effekterna fullt ut kan komma hushållen och näringslivet till godo. En varaktig förbättring av den svenska ekonomins utvecklingskraft kan inte åstadkommas utan att de reella marginalskatterna sänks. En sådan sänkning måste dock vara ett led i en sänkning av det totala skattetrycket. Kombinerat med höjda löneskatter, höjda energiskatter och med en urholkning av inflationsskyddet leder den av regeringen föreslagna skatteomläggningen i stället till ett skärpt skattetryck och till återigen stigande marginalskatter. Förslag till statliga skattesatser Beskattningsbar inkomst i basenheter Inkomstskikt (basenhet 7 600) Inkomstskikt (basenhet 8100) 4.2 Skattepolitikens inriktning på Skattepolitiken är av avgörande betydelse för att återvinna balans i den svenska samhällsekonomin. Den av socialdemokraterna förda skattepolitiken är en av huvudorsakerna till obalansen i den svenska ekonomin. Den borgerliga skattepolitiken efter 1976 innebar att skattetrycket hölls i stort sätt oförändrat, efter den ständiga stegring som skett . Den politik regeringen nu för är en återgång till den misslyckade politik tidigare socialdemokratiska regeringar förde. Skatterna ökar 1983 med netto nästan . 1984 ökar skatterna med ytterligare . De av regeringen genomförda och föreslagna skattehöjningarna kommer att bidra till en stegrad inflationstakt och minska ekonomins tillväxtförmåga. Den moderata skattepolitiken innebär en långsiktig inriktning på att åstadkomma ett sänkt skattetryck, uttryckt som andel av bruttonationalprodukten. Tillsammans med en lägre offentlig resursförbrukning skapas därmed utrymme för ett effektivt och konkurrenskraftigt näringsliv och därmed tryggad välfärd. Denna politik överensstämmer med vad den borgerliga majoriteten i finansutskottet uttalade i betänkande 1981/82:40: Skattekvoten i den svenska ekonomin är vid en internationell jämförelse mycket hög, och den måste systematiskt bringas ned för att ekonomin skall fungera. som en planmässig sänkning av skattetrycket genomförs måste skattesystemets struktur ändras. Även efter en genomförd marginalskattesänkning enligt den borgerligare trepartiregeringens ursprungliga intentioner bör den statliga inkomstskatten fortsätta att nedbringas med inriktning på ett proportionellt skatteuttag i alla inkomstlägen med undantag för de allra högsta. Det kan erinras om att en helt proportionell statlig inkomstskatt endast skulle behöva uppgå till för att ge samma skatteintäkter som . Inkomstbeskattningen måste dessutom ta hänsyn till hushållens försörjningsbörda, dvs. inte bara till hur många som tjänar in inkomsten utan också till hur många som skall leva på den. Förutsättningar att genomföra en skattepolitik med den inriktning som vi anvisat ovan torde inte föreligga med nuvarande sammansättning. En av de viktigaste uppgifterna för en eventuell borgerlig regering val är därför att lägga fram förslag om en varaktig inkomstskattereform. Dessutom bör en skatteberedning tillsättas med uppgift att lägga fram förslag till ytterligare förändringar av skattesystemet med den inriktning som ovan angivits. Det bör ankomma på utskottet att utforma erforderlig lagtext. Med stöd av vad ovan anförts hemställs 1. att beslutar återinföra fullt inflationsskydd i inkomstbeskattningen och att basenheten fastställs till , 2. att godkänner det i tabell 7 intagna förslaget till statlig skatteskala för , 3. att beslutar avskaffa den införda begränsningen i rätten till underskottsavdrag, 4. att beslutar avskaffa den allmänna löneavgiften på 5. att beslutar att den övre gränsen för schablonavdraget från inkomst av tjänst sänks till , 6. att beslutar att marginalskattespärren nedjusteras till , 7. att upphäver lagen om skattereduktion för fackföreningsavgift fr. o. m. , 8. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen beträffande utredning om underskottsavdrag, 9. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen beträffande skattepolitikens inriktning. L. () i () () () () PER ()