mot · G602954 · 1983-01-20 00:00:00 — m. fl. I den senaste folkhögskoleutredningen och följande proposition och riksdagsbeslut, som gav den nuvarande folkhögskoleförordningen (1977:551), frångick man tidigare gällande princip att statsbidrag skulle utgå av lärarlönekostnader jämte sociala avgifter m. m. Det fastslogs i förordningen att endast fyra sociala avgifter skulle ingå i det lärarlönebelopp som utgör en av de tre faktorerna vid beräkningen av det statliga schablonbidraget. Det gällde: 1. den allmänna arbetsgivaravgiften 4. sjukförsäkringsavgiften Övriga avgifter uppgick då inte till så högt belopp. Det statliga schablonbidraget fastställdes till 199,6 milj. kr. (motsvarande tidigare bidrag + beslutade förstärkningar), och detta bidrag skulle erhållas genom att ovannämnda lärarlönebelopp (då .) multiplicerades med antalet elevveckor (491 000 med fullt bidrag och 109 000 ) och resursfaktorn 0,0036. Detta visade sig vara en felräkning multiplikationen gav endast 191,6 milj. kr., och höjdes resursfaktorn till 0,0038 för att rätt bidrag skulle utgå. Sedan har följande hänt som urholkat bidraget: Allmänna arbetsgivaravgiften borttogs och därmed minskade hela statsbidraget (inte bara lönedelen) med motsvarande antal procentenheter. Övriga sociala avgifter ökade i storlek och antal. De uppgick (1983 5,2). Det betyder att genomsnittsskolan () har en lärarlönekostnad på . ATP-avgifternas beräkning har förändrats. Fr. o. m. innevarande verksamhetsår räknas på hela lönen i stället för 12,25 på högst 6,5 basbelopp. Bidraget hade från början fastställts med hänsyn till det högre procenttalet på hela lönen, så även om man kan säga att folkhögskolorna tidigare fått för stort bidrag till just ATP-avgiften, så gällde att hela bidraget uppgick till exakt rätt antal . Om det lägre riktigare procenttalet använts från början, skulle resursfaktorn fått sättas vid 0,0039. Genom denna ändrade beräkning av ATPavgifterna har under innevarande år genomsnittsskolan fått en oavsiktlig försämring med . införs en löneavgift . Det blir nya kostnader. Skillnaden i bidrag om denna avgift blir statsbidragsberättigad eller inte är . Då den allmänna arbetsgivaravgiften, som var nämnd som statsbidragsberättigad, avskaffades, försvann den givetvis från förordningen. Lika självklart borde det nu vara att löneavgiften införs i folkhögskoleförordningen som bidragsberättigad. För de flesta rörelsefolkhögskolorna (f. n. 62) innebar det nya bidragssystemet med schablonbidrag en förbättring. Men många har hamnat i ett trängt läge, framför allt genom de avsevärt höjda byggnads- och fastighetskostnaderna. Den del av schablonbidraget som beräknades för denna typ av kostnader och som ersatte det gamla byggnadsbidraget utgör . Det säger sig självt att varje skola som har byggnadsbehov - även om de skulle tillhöra de skolor som får något från det synnerligen urgröpta övergångsbidraget - nästan är ur stånd att förverkliga några byggnadsplaner. Detsamma gäller renoveringar. Någonting måste göras för att möjliggöra nödvändiga byggnadsinvesteringar. Enklast kan det kanske göras genom statliga byggnadslån med låg ränta. Rörelsefolkhögskolorna närmar sig en situation med en ödesdiger förslitning av byggnaderna. Folkrörelserna - de huvudmän som saknar beskattningsrätt - har också själva fått känna av samhällets besparingar, och deras förmåga att öka insatserna på skolorna är ytterst begränsad. Även i övrigt - senast på grund av devalveringen och momshöjningen - har kostnadsläget blivit mycket bekymmersamt, och för elevinternatet är det närmast katastrofalt; de höjda livsmedels- och uppvärmningskostnaderna kan inte alls kompenseras genom höjda internatavgifter. Samhället behöver folkhögskolan. Den har alltid kunnat anpassa sig efter ständigt nya uppkommande väsentliga utbildningsbehov. Det är angeläget att inte minst rörelsefolkhögskolorna får det ekonomiska stöd som möjliggör att verksamheten bedrivs på samma tillfredsställande sätt som . Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts om särskilt de rörelseägda folkhögskolornas svårigheter, speciellt när det gäller att möjliggöra nödvändiga byggnadsinvesteringar. () ()