mot · G602704 · 1983-01-21 00:00:00 — m. fl. revisorers förslag angående regionala organisation (förs. 1982/83:11) revisorer har efter granskning av ovannämnda organisation överlämnat förslag till en omfattande omorganisation inte bara av utan också indirekt av ansvarsfördelningen för penningmedelsförsörjningen. En analys av den granskningsrapport som ligger till grund för revisorernas ställningstagande ger vid handen att rapporten genomförts under stor tidspress, vilket resulterat i att viktiga områden som mynthanteringen helt lämnats åsido och att andra områden exempelvis kostnaderna blivit dåligt belysta. Som framhållits i rapporten har frågan om regionala organisation varit föremål för överväganden och . I och med att en stor arbetsuppgift - bosättningslånen - enligt beslut skall avvecklas, så har dock situationen blivit mera akut. Vi delar således revisorernas uppfattning att en förändrad organisation behöver tillskapas och att denna organsation i huvudsak skall vila på skyldighet att ansvara för penningmedelsförsörjningen. I praktiken vilar också denna organisation på denna huvuduppgift. Av både principiella och praktiska skäl anser vi dock att de av revisorerna föreslagna sedeldepåerna inte bör genomföras. I betalningsmedelsförsörjningen ingår följande uppgifter - tillhandahålla post, banker och allmänhet sedlar och mynt i tillräcklig omfattning - ta emot och räkna upp sedlar och mynt från samma krets - granska äktheten samt sortera ut slitna sedlar och mynt - under betryggande former lagra icke utelöpande sedelmängd samt att hålla ett ur beredskapssynpunkt nödvändigt lager - ge ut nya och dra in äldre sedelserier. I distributionen av sedlar och mynt uppstår stora variationer i mängden in- och utströmmande material. Olika banker och penninginrättnigar har mycket olika roller i dessa strömmar. Mycket stora värden förvaras och hanteras vid . För undvikande av olika slags olyckor i hanteringen krävs omfattande kontroller. Revisorerna har endast ytligt kunna behandla detta problem och man har därför kraftigt underskattat det personalbehov som föreligger. syn på säkerhetsfrågorna har understötts av , och en mindre säkerhetsgrad för att göra besparingar av personal vore en diskutabel åtgärd. interna säkerhetskrav är betydligt strängare än på andra håll, och vi anser att den större personal detta kräver är riktigt använda resurser. program för den yttre säkerheten har också skärpts. Stora investeringar har gjorts i nya säkerhetsanordningar , och avsikten har varit att fullfölja detta program . Det gäller i första hand skyddade intag, valvskonstruktioner och larmsystem. När revisorerna gjort jämförelser med investeringar i riksbankskontor eller postala depåer har det inte varit på likartade säkerhetsnivåer, varför också dessa kostnadsjämförelser är bristfälliga. Beträffande transportsäkerheten finns anledning påpeka att sedeldepåer knappast minskar antalet transporterade sedlar utan i stället ökar dessa. Visserligen kan det postkontor som handhar depån undvika transporter till en del medan andra förbrukare får göra sina vanliga resor. Och mot den vinst som en enda förbrukare gör skall ställas att en postal sedeldepå ej kan makulera sedlar. Om sedeldepåerna i stället handhas av ett riksbankskontor sker också makulering där som avsevärt minskar värdet på retursedlarna. En makuleringsprocent på är inte ovanlig på inströmmande sedlar. Det bör påpekas att yttrande betonar att fullständig sedelvård, dvs. räkning och sortering av sedlar skall utföras på alla ställen där sedlar insätts i . Ett sådant krav utesluter sedeldepåer. Det är inte bara säkerhetskravet som talar emot sedeldepåer utan fullständig sedelvård. Också den ökade automathanteringen såväl i handeln som vid bankuttag kräver sedlar av god kvalitet. Detta leder till att sedlar vid depåer kommer att i mindre grad återanvändas då kvalitén är ojämn. Vid försöksdepån i är återanvändningen , medan man vid kassakontor återanvänder dubbla antalet. Kostnaderna stiger vid depåhantering avsevärt, och antalet transporter ökar vilket reducerar eventuella vinster med postala depåer. Ifråga om mynthanteringen är osäkerheten stor vart revisorerna syftar med sitt förslag och man förutsätter att en utredning framöver skall lösa denna fråga. Trots denna osäkerhet är man beredd att förorda att den organisation som fungerat bra skall upphöra. Som riksbanksfullmäktige anfört i sitt remissyttrande är mynthanteringen av betydligt större räckvidd än vad som antagits i revisionsrapporten, och 5-kronorssedelns ersättande med mynt accentuerar problemställningen. I fråga om dimensioneringen av det regionala nätet delar vi revisorernas uppfattning att penningsmedelsförsörjningen bör ha en avgörande betydelse. Vi kan dock inte acceptera att man skall utesluta möjligheterna att handha andra arbetsuppgifter som finner lämpliga att lägga på . har skött ett flertal arbetsuppgifter som ansetts vara näraliggande verksamhet. En del av dessa har varit av den arten att inga andra institutioner velat ha dem, andra har varit av den arten att ansetts vara den lämpligaste handläggaren. Det allmänna vitsordet har varit att skött uppgifterna väl. Även uppkommer säkerligen förvaltningsfrågor där , genom sin från andra bank- och kreditinstitut fristående ställning, kan anses bäst lämpade handa uppgiften. En länsvis organisation har därför sitt värde. Det synes därför märkligt att man för de marginella vinster det kan bli fråga om är beredd byta ut 5 st. riksbankskontor mot postala depåer med de problem detta innebär av praktisk natur som redogjorts för i motionen. Därtill skall läggas de principiella betänkligheterna. ansvarar enligt lag för penningmedelsförsörjningen, och att delegera detta ansvar till ett affärsdrivande verk som har helt andra arbetsuppgifter förefaller inte särskilt välbetänkt förrän man kunnat utvärdera resultatet av den försöksverksamhet som bedrivs i . Denna har varit närmast ett internt postförsök som det kommer att ställas helt andra anspråk på om andra penninginrättningar också skall delta i verksamheten. Revisorerna pekar på att utför serviceuppgifter åt banker och penninginstitut som lagen knappast ålägger . Enligt vår uppfattning behövs ingen organisationsförändring för att avgiftsbelägga denna service om så anses önskvärt. Sammanfattningsvis anser vi att också i fortsättningen bör ha det fulla ansvaret för penningmedelsförsörjningen, programerade säkerhetsnivå bör bibehållas, revisorernas förslag om postala depåer har så många praktiska nackdelar och endast begränsade besparingsmöjligheter att de ej bör genomföras, nuvarande nät av regionkontor bör även i fortsättningen vara grundstommen i regionala organisation men med uppdelning på avdelnings- resp. kassakontor. Det bör ankomma på vederbörande utskott utarbeta erforderliga ändringar av lagtexten. Med anledning av vad som anförts i motionen hemställs 1. att beslutar ändra regionala organisation så att fullständiga avdelningskontor skall finnas i , , , , , , , , och , 2. att beslutar att bankofullmäktige därjämte äger inrätta högst 15 stycken s. k. kassakontor. () ()