mot · G6021346 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1346 m. fl. Den statliga filmpolitikens inriktning filmavtal bereddes av, som det då hette, de fyra stora riksdagspartierna och drevs igenom under den borgerliga minoritetsregeringens sista . Denna parlamentariska kompromiss, kalla det gärna ett demokratiskt nederlag, har i hög grad givit avtalet dess prägel. Av de kulturpolitiska mål ställt sig bakom syns knappast ett spår, inte ett ord om hur kommersialismens negativa verkningar skall motverkas för att citera vpk:s motion från . I stället gjorde den borgerliga regeringen med sitt förslag filmpolitikens innehåll än mer beroende av fortsatta framgångar för den skräpkultur på film- och videoområdet som brett ut sig under de sex borgerliga regeringsåren. Vpk påpekade i sin motion också att skulle tvingas ta det kulturpolitiska och därmed ekonomiska ansvar som den borgerliga regeringen med avtalet avsade sig. Snabbare än man kunde ana har detta besannats. Filmbranschen kunde under nya avtalets fyra första månader notera en nedgång med 23,. Representanter för videobranschen hävdar att av de 1721 miljoner som videoavgifterna beräknats tillföra under budgetåret blir det inte mer än 13, dvs. en nedgång på beroende på om man skall utgå från eller den förre utbildningsministerns förväntningar. En sådan nedgång urholkar ekonomi och minskar därmed ytterligare institutets möjligheter att inrikta sitt engagemang på kulturpolitisk värdefull produktion som har särskilt svårt att fortleva på marknadens villkor. Detta sker som nya ledning alldeles innan det nya avtalet skall träda i kraft, men med det nya avtalets pengar, satsar på Raskenstam, en sol- och vårhistoria i regi av . En i sanning karaktäristisk avslutning på den tidigare bedrivna verksamheten. Av bidrag till en eller flera filmverkstäder blir följaktligen bara bidrag till en tredjedels filmverkstad. Vpk skrev i förra årets motion att uppdelningen av stödet till film- och videoverkstäder på dels egen produktion, dels visningsnämnden tedde sig något ogenomtänkt och att det kunde ifrågasättas om är rätt huvudman för denna verksamhet. Detta intryck har förstärkts. Om inte kan följa givna direktiv är det lämpligt att medlen för film- och videoverkstäder i stället överförs till . I årets proposition säger kulturministern att en huvudlinje i kulturpolitiken bör vara att den skall syfta till att vidga deltagandet i kulturlivet. fortsätter sitt utvecklingsarbete på detta område. Liknande tankar återfinns i socialdemokraternas kulturpolitiska program där det bland annat talas om det angelägna i att bygga ut allemansradion och skapa lokala mediaverkstäder för ljud och bild. I budgetpropositionen avsätter dock dessa viktiga tankar inte något spår. En brist i riktlinjerna för verksamhet torde vara avhjälpt med kulturministerns förslag om förändrade villkor för egen filmimport. Vad som fortfarande dock saknas är, och vi citerar ånyo vår förra motion, en övergripande politik som inbegriper både statliga och kommunala insatser för att på ett mer genomgripande sätt förändra film- och videogramutbudet och en medveten utbildning från förskola till högskola som syftar till att sätta in dessa medier i sitt kulturella och sociala sammanhang. Att formulera en sådan politik torde bli en central uppgift för massmedieutredningen. Kampen mot det spekulativt kommersiella utbudet måste intensifieras, säger socialdemokraterna i sitt kulturpolitiska program. I avvaktan på mer genomarbetade förslag till åtgärder torde det vara möjligt att genom ett tolkningsuttalande tillställt betona det önskvärda i att biografbyrån på ett bestämdare sätt ifrågasätter porr och underhållningsvåld vid sin granskning av film. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att med ändring av proposition 1982/83:100, bil. a) under punkten C 2, Filmstöd, anslår ett i förhållande till regeringens förslag med . sänkt belopp till , b) under punkten B 3, , upptar ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt belopp avseende film- och videoverkstäder, 2. att hos regeringen hemställer om tilläggsdirektiv till massmediakommittén a) som syftar till att ge film- och videopolitiken en bättre överensstämmelse med de av fastställda kulturpolitiska målen, b) om att denna skall ge en samlad översyn av film- och videoutbildningen från förskola till högskola, 3. att uttalar att på ett bestämdare och mer konsekvent sätt ifrågasätter inslag av pornografi och underhållningsvåld vid sin granskning av mediautbudet. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk)