mot · G6021630 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1630 m. fl. har ett betydande reformarbete bedrivits rörande kyrkan. Framför allt /82 och kyrkomötet tog en lång rad beslut som kommer att få stor betydelse för framtiden. Frågor som väntat på sin lösning har klarats av. Förutsättningar har skapats för en stärkt demokratisk utbyggnad på folkkyrkotankens grund inom ramen för bevarat samband mellan kyrkan och staten. Den grundläggande syn har i dessa frågor har utgjort grunden för reformarbetet. Glädjande nog har de beslutade reformerna kunnat tas i bred enighet präglad av positiv syn från statsmakternas sida på kyrkans verksamhet och funktion i det svenska samhället. Bland reformerna kan nämnas följande: - Nytt kyrkomöte med 251 ledamöter som sammanträder . - En kyrklig centralstyrelse inrättas. - Självständighet för kyrkan att bestämma om böcker, lära, sakrament, gudstjänst m. m. - Samvetsklausulen har avskaffats och regeringsformens och jämställdhetslagens regler om jämställdhet mellan män och kvinnor kommer att gälla för verksamhet. - Nytt ekonomiskt utjämningssystem mellan församlingarna via kyrkofonden. Ett utmärkande drag för den är den betydelse församlingarna alltid tillmätts. Det har ofta betonats att det är församlingarna som utgör stommen i den kyrkliga organisationen. finns det 2 564 territoriella församlingar. Till stora delar har dessa församlingar bevarats tämligen oförändrade under århundradenas lopp. På den borgerligt kommunala sidan har de mest genomgripande förändringar i kommunstrukturen skett genom de drastiska kommunsammanläggningarna . De sammanläggningar som då skedde tvångsvis har sedan givit upphov till stora kommunaldemokratiska problem. Den kyrkliga församlingsstrukturen med en rad små enheter som sedan århundraden är väl lokalt förankrade har många fördelar ur den enskilda församlingsmedlemmens synpunkt. De möjligheter som finns att på frivillig grund bilda samfälligheter för större ekonomiska åtaganden bidrar också till att underlätta bevarandet av de enskilda församlingarna. Det är emellertid ostridigt att samhällsutvecklingen har lett till förändringar för församlingarna. a. har befolkningsunderlaget minskat i åtskilliga församlingar och svårigheter uppstått för församlingarna att orka med de allt tyngre kyrkliga kostnaderna. Vid åtskilliga tillfällen har man fört fram krav på en strukturförändring inom den kyrkliga organisationen för att råda bot på de svårigheter som uppstått. Någon sådan har emellertid inte skett. I stället har man byggt vidare på den solidaritet mellan församlingarna som också är ett utmärkande drag för . Eftersom församlingarna arbetar under så olika ekonomiska förhållanden har man genom utjämning via kyrkofonden och bidrag från staten genom den kommunala skatteutjämningen givit bidrag till de ekonomiskt svagare församlingarna. har förståelse för att en översyn görs beträffande församlingars förändrade situation. Vi vill emellertid starkt stryka under att vi ser med oro på den inriktning som direktiven till den kyrkopolitiska utredningen fått. Från sida kan vi inte gå med på att tvångsvis lägga samman församlingar eller ekonomiska samfälligheter. Man bör i stället söka sig fram på frivilliga vägar och vara rädda om den lokala organisation som vi nu har inom kyrkan. Sedan 1980 beslutat reducera det statliga bidragsbeloppet fr. o. m. 1982 lät den dåvarande regeringen utarbeta ett nytt inomkyrkligt skatteutjämningssystem. Detta nya utjämningssystem som i större utsträckning än kommer att vara kyrkans egen angelägenhet träder i kraft fr. o. m. Det bygger sina beräkningar bl. a. på att kyrkan via kyrkofonden behåller nuvarande statsbidrag. Skulle detta falla bort kommer det att medföra en höjning av den allmänna kyrkoavgiften. Det är enligt mening ytterst beklagligt att civilministern nu föreslår en neddragning av statsbidraget till kyrkofonden med 44 milj. kr. Detta kommer att ytterligare öka påfrestningarna på församlingarna. Det framstår dessutom som onödigt och okänsligt att ändra förutsättningarna för en redan beslutad reform, innan man haft möjlighet att pröva systemet i praktiken. Enligt vår mening bör man behålla det bidrag staten f. n. ger till kyrkofonden och låta detta utvecklas på samma sätt som de bidrag staten ger till de fria trossamfunden. Med hänvisning till vad som anförts hemställs* att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande inriktningen av den kyrkliga strukturen. () () () . () () () () . ÅSLING (c) () () () * Se även motion 1982/83:1631.