ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G602628 · 1983-01-20 00:00:00 — Förutsättningarna för odling av fisk, musslor och skaldjur i är goda. Intresset för vattenbruk (akvakultur) är också mycket stort i vårt land. Styrgruppen för vattenbruk, tillsatt av forskningsrådsnämnden och havsresursdelegationen, med uppgift att planera för ett svenskt vattenbruk, har, genom en rad rapporter, utarbetade av skilda arbetsgrupper, belyst olika problem och därigenom i hög grad bidragit till ökade kunskaper i bl. a. biologiska och ekonomiska frågor i ett växande vattenbruk. Syftet med arbetet är att stimulera till ökad produktion i landet, skapa sysselsättning och minska den stora importen av odlade produkter. I ett mycket ambitiöst åtgärdsprogram har styrgruppen föreslagit en rad åtgärder för ett utvecklat vattenbruk (Vattenbruk i - Förslag till åtgärder. i samarbete med havsresursdelegationen. Rapport 82:14). I rapporten diskuteras bl. a. ekonomi- och marknadsfrågor och man föreslår också att nuvarande tillståndsprövning skall ses över då den anses för krånglig. Frågan är dock om det inte behövs en viss etableringskontroll, till gagn för seriösa odlare eller yrkesfiskare som har eller ämnar starta fiskodling och driva den prallellt med yrkesfiske. Detta diskuteras i rapporten. Man konstaterar att lokaliserings- och glesbygdsstöd inte enbart är av positiv karaktär. Statliga subventioner kan, menar man, snedvrida konkurrensförhållandena. Den stora risken för skevheter i konkurrensen uppstår dock enligt min uppfattning genom den allt större efterfrågan på tillstånd från den kategori som kan betecknas som hobbyodlare. I det fall inga hinder föreligger enligt nuvarande prövningssystem - som för övrigt föreslås uppmjukat - kan inte en sökande förvägras tillstånd. Yrkesfisket är , genom licenssystemet, i hög grad reglerat, även om det inte finns direkt förbud mot etablering inom näringen. För den framtida utvecklingen av vattenbruket i är det rimligt och nödvändigt med en anpassning till marknaden så att, i likhet med målsättningen för fiskeripolitiken i övrigt, lönsamma företag skapas. Enligt min mening bör frågan om någon form av etableringskontroll av främst odling av matfisk bli föremål för utredning. Lämpligen kan frågan överlämnas till fiskekommittén (Jo 1981:06). Med stöd av ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna behovet av att frågan om viss etableringskontroll av det växande vattenbruket i vårt land utreds.
mot · G602629 · 1983-01-20 00:00:00 — Bevarande av urskogar i Urskog är en sällsynt företeelse i , vilket framgår av och utskogsinventering. Gammal opåverkad eller väsentligen opåverkad skog förekommer mest i norra . Till skillnad från kulturskog hyser naturskog - och då särskilt urskog - en stor mångfald av livsformer och har utslagsgivande betydelse för fortbestånd av åtskilliga växtoch djurarter. Urskogen är betydelsefull för bevarande av arvsanlag och har därför värde som skoglig genbank. Vidare har den stor betydelse för skoglig ekologisk forskning, t. ex. rörande förhållandena mellan svampar, insekter, plantor och träd - bl. a. skadegörare och bekämpningen av dessa. Det är av gemensamt intresse för skogsbruket och naturvården att betydelsefulla urskogsområden bevaras orörda och ostörda. Med stöd av ovanstående hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om bevarande av urskogar i landet, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att medel för säkerställande av urskogar bör tas från skogsvårdsavgiften i enlighet med av och framlagt förslag, 3. att som sin mening ger till känna att den viktiga urskogsresurs som finns inom s. k. domänreservat bör ges förstärkt och formellt skydd genom att ombildas till naturreservat.
mot · G602630 · 1983-01-19 00:00:00 — Motion 1982/83:630 Skördeskadeskydd vid baij växtodling Behovet av ett utvidgat skördeskadeskydd har aktualiserats . lade utredningen skördeskadeskydd sitt förslag. Förslaget har varit ute på remiss. Regeringen avsierade att man tänkte komma med sitt förslag. Ännu har det förslaget inte kommit. Till de grödor som f. n. inte omfattas av skördeskadeskyddet hör baljväxterna. Dessa har stor betydelse för jordens kväveförsörjning, för växtföljden och för sin proteinrikedom. En stimulering av baljväxtodlingen är alltså motiverad ur fler synpunkter. Genom en utökning av baljväxtodlingen kan vi nedbringa kvävegödningstillförseln till jorden lika väl som kraftfoderimporten till djuren. Ett villkor för bibehållen eller utökad baljväxtodling är naturligtvis en någorlunda god lönsamhet samt att risken för skördeskador inte måste bäras av odlaren ensam. Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att baljväxter skall ingå i skördeskadeskyddet.
mot · G602631 · 1983-01-20 00:00:00 — förbjöds nyinstallation av PCB i . Anledningen var att PCB var ett gift som kan ge svåra skador för hälsa och miljö. Det finns uppskattningsvis PCB kvar i . PCB återfinns i elektrisk utrustning på elverk och industri. Det finns kanske 100 000 kondensatorer och 200 transformatorer som är fyllda med PCB. Exakt var de finns och hur de står vet man ej. Med början har ett antal PCB-bränder inträffat. Vid dessa bränder bildas giftig debensofuan. Saneringen efter dessa olyckor är mycket besvärlig och riskfylld. Från början utgick man från att det skulle ta 20 till innan var befriat från PCB. Det står nu helt klart att de PCB-kondensatorer som finns måste bytas snabbare. föreslår i en utredning, som är ute på remiss, att en stor del av dessa skall bytas ut snabbt. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att ett program utarbetas för utbyte av befintligt PCB i kondensatorer .
mot · G602632 · 1983-01-20 00:00:00 — Insamling av batterier innehållande kvicksilver m. m. Spridningen av kvicksilver och kadmium genom batterier som bränns tillsammans med övrigt hushållsavfall har kommit att utgöra en väsentlig del av det sammanlagda utsläppet av dessa giftiga tungmetaller i landet. Mängden av tungmetaller i hushållsavfallet tenderar dessutom att öka. Den totala mängden av kvicksilver från batterier kan f. n. beräknas till ca . Eftersom av avfallet bränns kan nära kvicksilver genom förbränningen spridas i luften. Batterier som innehåller kadmium omfattas inte av kadmiumförbudet. Omkring ingår i små slutna battericeller och huvuddelen torde hamna i hushållsavfallet och sålunda till stor del drabbas av förbränning. Dåvarande regeringen har i skrivelse (L9 82/83:30) redovisat åtgärder att begränsa användningen av kadmium. I denna skrivelse aviseras åtgärder för insamling av batterier. Insamling av batterier kan bedrivas på olika sätt. Ett pantsystem liknande det som kommer för aluminiumburkar torde vara den effektivaste metoden. Ett annat alternativ är att med hjälp av informationskampanj anordna frivilliga insamlingar vid de försäljningställen som tillhandahåller batterier. Det är mycket angeläget att insamlingsarbetet skyndsamt igångsätts. Med stöd av ovanstående hemställs att hos regeringen begär att förslag skyndsamt framläggs till om insamling av batterier. minab/gotab 1983 73429
mot · G602633 · 1983-01-20 00:00:00 — 1982/83 633-640 Aluminium är en av våra värdefullaste metaller. Dess effekter på näringskedjan har dock kommit att bli mera aktuell. Metallen urlakas i våra marker och vatten som resultat av försurningen och problem har därvid uppstått. Aluminium kan förekomma i många former och föreningar. Det är de oorganiska föreningarna som är mest giftiga för bl. a. fisk. Om aluminium är bundet till humuskomplex kan koncentrationen av aluminium vara hög utan att gifteffekten är särskilt betydande. Aluminiumutfällningen är därtill beroende av vattnets pH-värde. Mellan pH och 8 föreligger aluminium som en fällning som till stor del flockas och kan sedimentera. Problemen med aluminium har i stor utsträckning hängt samman med försurningen av mark och sjöar. Det har emellertid visat sig att också i sjöar med stor algproduktion och högt pH-värde går den utfällda aluminiumhydroxiden i lösning i form av aluminiumjoner. gjorda experimentella undersökningar visar att om ett fiskbestånd skall behållas i ett vatten måste halten tillgängligt aluminium hållas lägre än /l. De förbättrade reningsverken använder i stor utsträckning aluminiumsulfat som fällningskemikalie. Aluminiumsulfat har i höggradiga reningsverk visat sig vara mycket effektivt med en reducering ända av fosforn i avloppsvattnet. Som bieffekt tillförs då i stället vissa kvantiteter aluminium till sjöar och vattendrag. Problemet är att finna andra kemikalier som om möjligt är lika effektiva och som inte har de skadeverkningar som aluminiumsulfatet har. Kalk har exempelvis inte dessa bieffekter men ställer sig dyrare och medför större hanteringsproblem. Andra kemikalier som har prövats är järnklorid och järnsulfat. Det är angeläget att alternativa kemikalier utforskas. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär åtgärder för intensifierad forskning dels om aluminiums skadeverkningar, dels om möjligheten att ta fram alternativa fällningskemikalier för reningsverk. () ()
mot · G602635 · 1983-01-19 00:00:00 — m. fl. Skogsvårdslagen är den lag som reglerar skogsnäringen. Skogsnäringen måste verka i överensstämmelse med de övergripande mål samhället ställt upp och i samspel med andra samhällssektorer. Det betyder att näringen måste bidra till att uppfylla målen såväl ifråga om sysselsättning och ekonomisk tillväxt som för miljövårds- och naturpolitiken. Utnyttjandet av skogen och skogsmarken har stor betydelse inte bara för skogsnäringen. Skogen är också en omistlig tillgång för friluftsliv och rekreation, bl. a. sådana verksamheter som jakt, bärplockning m. m. Den är ett viktigt inslag i kulturlandskapet. Förordningar och föreskrifter om detta regleras i lagens 21 §. Efterlevnaden av lagen och dess förordningar och föreskrifter är däremot dålig. Enligt föreskriften skall exempelvis stigar röjas efter avverkning. Inom områden i närheten av bebyggelse skall särskild hänsyn tas. Skador efter maskiner skall lagas. Vissa träd skall sparas m. m. Dessa bestämmelser följs endast undantagsvis. De möjligheter till föreläggande av vite som finns i 27 § utdöms praktiskt taget aldrig. och skogsvårdsstyrelserna har lagt ner ett lovvärt arbete för att utbilda sm personal i hänsynsreglerna enligt 21 §. Det hänger dock framför allt på informations- och övervakningsresurserna och inte minst på markägarens inställning om reglerna skall kunna genomföras och fungera i praktiken. När direktiv skall slussas ner till avverkarna kan missförstånd lätt uppstå genom bristande upplysning och utbildning. Då det vilar ett allt större ansvar på awerkaren, är det viktigt att en sådan upplysning och utbildning i hänsynsreglernas tillämpning genomförs. Det bör åläggas ansvaret för att utbildningen i hänsynsregler blir obligatorisk på alla nivåer inom skogsbruket och att bör prioritera genomförandet av 21 §, att informationen förbättras och att möjligheterna till vite enligt 27 § utnyttjas mer. Med stöd av ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att får i uppdrag att följa upp främst föreskrifterna i 21 § skogsvårdslagen med inriktning på skärpning av tillämpningen. () () () ()
mot · G602636 · 1983-01-19 00:00:00 — m. fl. Avverkningen av viss skog i norra Med hänvisning till vad som anförts i motion 1982/83:689 föreslås att enligt motion 1982/83:689 hos regeringen hemställer att sterbhusskogarnas skogsavverkning i norra länsdelen uppmärksammas i pågående utredning. () () () () ()
mot · G602637 · 1983-01-20 00:00:00 — m. fl. Insamling av returpapper, m. m. Skogsindustrins möjligheter att skaffa billig råvara är av vitalt intresse för svensk ekonomi, inte minst för vår utrikeshandel. I allmänhet tänker man i dessa sammanhang på skogsråvaran, dvs. massaved och sågtimmer. En stor del av svensk pappersindustri är emellertid också beroende av returpapper för sin tillverkning. Inte av denna industri baserar sin tillverkning på just returpapper. Tillgången på sådant papper är således viktig för pappersindustrin. Det är därför utomordentligt beklagligt, när det nu visar sig att allt fler kommuner planerar för att använda just returpapper för att elda med i sina fjärrvärmeanläggningar. Statens pris- och kartellnämnd påstår t. o. m. att det skulle vara ekonomiskt lönsamt för kommunerna att göra så. Det är ett påstående som ingalunda är invändningsfritt. Och helt klart är, att det är ett nationalekonomiskt slöseri att bränna upp returpapperet i stället för att använda det i pappersbrukens förädlingsprocess. Det framgår med all önskvärd tydlighet av en utredning som gjorts av . I denna visar man, att den svenska handelsbalansen försämras med inte . för varje ton returpapper som förbränns i stället för att återanvändas. Och har man ändå tagit hänsyn till den minskade nettoimport av olja som blir följden av en sådan förbränning. I vårt eget län, , finns det tre pappersbruk som använder returpapper som råvara. Det är i Timsfors, i Fridafors samt och i . I Timsfors är man till beroende av returpapper som råvara, i Fridafors till och i till . Sammanlagt sysselsätter dessa bruk ca 600 personer. Det rör sig således om ett stort antal människor vars sysselsättning beror på tillgången på billigt returpapper. För dem är naturligtvis användningen av sådant papper som bränsle i kommunala fjärrvärmeverk en styggelse. Vi föreslår därför att en förbränning av returpapper på detta vis starkt begränsas genom samhälleliga åtgärder. Enligt beslut av 1975 skall obligatorisk pappersinsamling ha införts i alla svenska kommuner . Det är ett beslut som inte har verkställts. Enligt uppgift har endast ett femtontal kommuner levt upp till ifrågavarande riksdagsbeslut. Detta innebär naturligtvis ett begränsat utbud av returpapper, som bl. a. leder till ett onödigt högt prisläge på detsamma. För att klara råvaruförsörjningen till de bruk som bygger sin produktion på returpapper måste insamlingen öka väsentligt. Det är därför nödvändigt att regeringen vidtar omedelbara åtgärder för att se till att riksdagsbeslut genomförs. För att detta skall bli möjligt, bör regeringen uppta överläggningar med kommunerna, insamlingsföretagen och pappersbruken. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om insamling av returpapper och om begränsning av användandet av sådant papper som bränsle i kommunala förbränningsanläggningar. () ()
mot · G602639 · 1983-01-20 00:00:00 — m. fl. Åtgärder för ett organiserat tillvaratagande av bär och svamp tillgångar på skogsbär och svamp är mycket stora. Men det mesta av dessa tillgångar förstörs utan att komma till någon nytta. Detta resulterar bl. a. i att vi haft och har ett stort importnetto av bär och svamp. Om större mängder bär och svamp togs till vara, skulle landets importkostnader bytas till exportinkomster. Lokala förädlingsindustrier kunde skapas. Speciellt för glesbygdsområden med goda tillgångar på råvara kan detta bli en utvecklingsbar industri. För de enskilda hushållen kan plocknings- och förädlingsinkomster vara en avgörande faktor för möjligheterna att få en kontinuerlig sysselsättning samt att bo kvar i hembygden. Med ett bättre utvecklat plockande och lokal vidareförädling kan verksamheten få en större betydelse och nya sysselsättningstillfällen kan tillskapas. På en del platser i landet pågår en sådan utveckling. Av totala produktiva skogsmark på ca 23,5 miljoner ha täcker , blåbärsris ; av skogsmarken producerar svamp, varav är ätlig. Totala mängden är: - ca matsvamp. Tillvaratagandet uppskattas att för bär vara samt för svamp . Skörden av bär och svamp kan skapa flera jobb runt om i vårt land. Utöver den arbetsinsats som krävs av plockaren skall bären/svampen transporteras, konserveras, frysas och rensas innan den egentliga förädlingen kan ske. Från olika håll pågår insatser för att skapa mer sysselsättning på de platser där råvarorna finns. Vi anser att ett organiserat och ökat tillvaratagande av bär och svamp skulle bidra till en ökad sysselsättning. För att främja tillvaratagandet borde bär- och svampplockarna aktiveras genom information och skolning. Verksamheten borde utvecklas genom forsknings- och koordinationsorganisationer, som skulle styra det praktiska arbetet. Kartläggning av tillgången, vård och bevarande av områden som ger goda skördar samt skogsvägnätets utveckling ses som uppsamlingsfrämjande åtgärder. Speciellt bör understrykas behovet av att utveckla plockningsredskap, kyl-, frys- och transportanläggningar. För att främja användandet av bärens och svamparnas näringsegenskaper och dess beredningsmetoder föreslås en bred information med speciella kampanjveckor där bär och svamp skulle ingå i maträtterna. Speciella insatser för att utveckla marknadsföringen och exporten bör tillskapas. Inom forskningen bör speciella projekt kring utveckling och ibruktagande av odlingsmetoder samt speciella skördeprognosundersökningar utvecklas. För att öka kunskapen om skogarnas mångsidiga erbjudande av bl. a. bär och svamp föreslås en utveckling av skolningen och instruktörsverksamheten. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en skyndsam översyn samt åtgärder för ett organiserat utnyttjande av bär och svamp. () ()
mot · G602643 · 1983-01-19 00:00:00 — m. fl. Bibehållande av Furuby plantskola i är ansvarig för att skogsbrukets behov av plantor täcks i länet. En utredning som gjordes 1977 visade att länets plantbehov låg i storleksordningen 20-25 miljoner plantor. En förnyad beräkning har givit samma resultat. Produktionen inom länet skulle om Furuby plantskola lades ner och Lyckås enligt planerna avvecklats vid utgången av 1983 endast vara 5 miljoner plantor. Länet skulle därmed vara hänvisat till import av ca 15 miljoner plantor. är ett av de tunga skogslänen i och att det endast skulle producera av sitt plantbehov är synnerligen otillfredsställande. Att en basproduktion av av det egna behovet täcks av plantskolor inom länet torde vara en mer realistisk bedömning. Beräkningen av det framtida plantbehovet har uppskattats utifrån dagens behov. Det är emellertid angeläget att plantproduktionen i inriktas mot den större volym plantor som enligt skogsutredningen erfordras och inte låses till ett behov som är baserat på dagens alltför låga awerkningsareal. Den import av skogsplantör som äger rum från utlandet kommer dessutom att väsentligen fördyras genom devalveringen av den svenska kronan. Att tillverka råvaran inom landet är att föredra ur många aspekter. Enligt den bedömning som i gjort borde Furuby plantskola i stället för att vara nedläggningshotad byggas ut. Ed och Furuby plantskolor måste för att klara en produktion på 12 miljoner plantor utökas med ca 30 ha varav 12 ha på Furuby och 18 på Ed. Lämplig mark finns, men den är f. n. utarrenderad. Arrendekontrakten utgår på Ryningsholms gård söder om 1983. läns östra länsdel har genomgått en dyster utveckling. har både befolkningsunderlaget och antalet arbetstillfällen varit vikande. Det är de unga människorna som flyttar för att söka sig bättre utkomstmöjligheter. Kvar blir de äldre. En hel landsända håller sakta men säkert på att utarmas. Speciellt inom trä-, möbel- och husbyggnadsindustrin pågår en hårdhänt utslagningsprocess. Antalet kvinnor som har förvärvsarbete ligger också betydligt lägre än genomsnittet för riket. Utvecklingen av näringsliv och sysselsättning i denna del av länet bör tillmätas särskild vikt. bör i sin bedömning ta arbetsmarknadsmässiga och regionalpolitiska hänsyn. Furuby plantskola, belägen i kommun, sysselsätter 20 fast anställda och 30 säsonganställda. Det helt övervägande antalet är kvinnor. Plantskolan bör behållas och eventuellt byggas ut. Med hänvisning till ovanstående yrkas att som sin mening ger regeringen till känna att verksamheten vid Furuby plantskola fortsätter. () () () ()
mot · G602644 · 1983-01-20 00:00:00 — är enda egentliga tröskelfjord. Den är jämförelsevis ringa påverkad av föroreningar, har ett artrikt, unikt växt- och djurliv omfattande bl. a. djuphavsarter och är av stor betydelse för fisket, främst som en viktig uppväxtplats. Gullmaren är ett vetenskapligt referensområde av internationell betydelse och inte mindre än fyra vetenskapliga fältstationer är förlagda dit. Omfattande vetenskapliga undersökningar har utförts . Fjorden och dess omgivningar är också mycket attraktiva för rekreation och friluftsliv. är unik - även i ett internationellt perspektiv - och har ett synnerligen stort värde från naturvårdssynpunkt. Det har därför länge varit en naturvårdsangelägenhet av högsta dignitet att få till stånd ett skydd av Gullmaren och dess omgivningar. har gjort en utredning om behovet av och formerna för skydd av Gullmaren, vilken redovisades 1978. Regeringen slog i sitt länsbeslut om den fysiska riksplaneringen fast att det fortsatta planerings- och säkerställandearbetet inom nederbördsområde bör syfta till att motverka en ökad föroreningsbelastning på fjorden. Man bör dessutom sträva efter att successivt minska befintliga utsläpp, i första hand i de mest förorenade delarna av fjorden. I ett beslut uppdrog regeringen vidare åt att fortsätta planerings- och säkerställandearbetet för Gullmaren. Arbetet skulle bygga på utredning och på riktlinjerna i regeringsbeslutet om fysisk riksplanering. Ett omfattande planerings- och utredningsarbete har därefter utförts av och berörda kommuner. Ett förslag till naturvårdsområde (19 § naturvårdslagen) för Gullmaren och dess omgivningar har upprättats, vilket tillgodoser de viktigaste naturvårdskraven. Något beslut om skydd för området har emellertid inte fattats, troligen beroende på viss tveksamhet från de berörda kommunernas sida. Det är mycket angeläget att det planerade naturvårdsområdet kommer till stånd. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär skyndsamma åtgärder för att få till stånd det planerade naturvårdsområdet för Gullmarsf jorden med omgivningar.
mot · G602649 · 1983-01-19 00:00:00 — m. fl. Lokaliseringen av statens energiverk län har det minsta antalet statsanställda per invånare av samtliga län i landet. är vidare en av de minsta residensorterna i landet och länets primära centrum /är likaledes ett av landets svagaste. Dessa förhållanden uppmärksammades och därefter 1973 av inrikesutskottet, som i sina av antagna utlåtanden 1971:15 och 1973:22 uttalade att det var angeläget att från regionalpolitisk synpunkt lokalisera ytterligare statlig verksamhet till sydöstra . I samband med andra etappen av utlokaliseringen av ämbetsverk utvaldes som en av de prioriterade utflyttningsorterna. Detta resulterade dock endast i att med sammanlagt ca 200 befattningshavare lokaliserades till . Efter beslutet om utlokalisering av ämbetsverk kom emellertid riksdagsbeslutet att nedlägga flygflottilj, vilket medfört att ca 450 statliga arbetstillfällen försvinnit från . Den redan kraftigt underdimensionerade statiga sektorn har således ytterligare minskat. Vid statsmakternas beslut att avveckla flygflottilj utlovades en kompensation för de bortfallna sysselsättningstillfällena gneom lokalisering till av andra statliga institutioner. Detta löfte har ännu inte uppfyllts. Den enda lokalisering till som skett är inrättandet av SIPU med fem anställda. I olika sammanhang har i sökt fästa regeringens uppmärksamhet på länets situation och bl. a. krävt åtgärder från statsmakternas sida för att ge länet en mer rimlig andel av den statliga verksamheten i riket. Vid de utlokaliseringar som varit aktuella har i aktivt verkat för lokalisering till län, men ansträngningarna har varit utan resultat. När förslag nu föreligger att enligt utredningen statliga energimyndigheterna (Ds I 1980:16) m. m. som utgångspunkt sammanföra de hos olika myndigheter handlagda energifrågorna till ett nytt verk - - vill vi hemställa att regeringen i sitt ställningstagande rörande det planerade nya ämbetsverket måtte uppta frågan om dess lokalisering till . Med hänvisning till det anförda föreslås att som sin mening ger regeringen till känna att skall placeras i . () ()