mot · G6021114 · 1983-01-24 00:00:00 — 1982/83: m. fl. har i sitt antagna partiprogram slagit fast att arbetet har en djupare funktion än att enbart trygga människors försörjning. Arbetet måste erbjuda möjligheter till personlig utveckling, kontakter med andra, trygghet och arbetsglädje. En av samhällets viktigaste uppgifter är följaktligen att genom en aktiv sysselsättningspolitik skapa arbetsmöjligheter för alla och att genom en väl fungerande arbetsmarknadspolitik se till att arbetslivets villkor blir sådana att också de målen uppfylls. För är det naturligt att klart betona sambandet mellan en väl fungerande marknadsekonomi och sysselsättningen. I den förra regeringens proposition (1980/81:126) om arbetsmarknadspolitikens framtida inriktning angavs målen för den ekonomiska politiken vara: full sysselsättning, ekonomisk tillväxt, prisstabilitet, balans i utbytet med utlandet och en jämn fördelning av välfärden. Av dessa mål har den fulla sysselsättningen en särställning, men möjligheten att uppnå full sysselsättning är starkt beroende av uppfyllelsen av övriga mål. Arbetsmarknadspolitikens syfte är att uppnå och upprätthålla full, produktiv och fritt vald sysselsättning. En rad olika åtgärder måste användas för att uppfylla detta mål. De regeringar, där haft huvudansvaret för arbetsmarknadspolitikens utformning, har satsat mycket stora resurser på olika arbetsmarknadspolitiska åtgärder, o En förutsättning för att arbetsmarknaden skall fungera bra är att anpassningen mellan utbud och efterfrågan på arbetskraft underlättas. Här ligger tyngdpunkten på själva arbetsförmedlingen. En kontinuerlig uppbyggnad av datorsystem för sökning och matchning av lediga platser startades /77. Omprioriteringar och temporära förstärkningar har gjorts till förmån för den egentliga platsförmedlingen. Arbetet med att förenkla och effektivisera förmedlingens arbetsformer har inletts i enlighet med den rapport om platsförmedlingens organisation som utarbetats inom arbetsmarknadsverket. Det är viktigt att skala bort onödig byråkrati och arbetsuppgifter som ligger utanför den egentliga arbetsförmedlingsverksamheten. Ett exempel är utbildningen av vapenfria värnpliktiga, som har överflyttats från AMS till en särskild myndighet med placering i . En parlamentarisk utredning om arbetsmarknadsverkets ansvarsområde och organisation har tillsatts och påbörjat sitt arbete . o Sysselsättningen ökade stadigt . Då började verkningarna av den fortgående lågkonjunkturen i världen att visa sig i ett alltmer Motion 1982/83: 1114 1 1982/83. minskande utbud av lediga platser. För att motverka sysselsättningskrisen satsade c-fp-regeringen mer än någon regering tidigare gjort på sysselsättningsskapande åtgärder och arbetsmarknadsutbildning. Genom tillkomsten av de s. k. ungdomsplatserna och genom vidgat tillträde till arbetsmarknadsutbildning och beredskapsarbeten har ungdomsarbetslösheten bland de stora ungdomskullarna hållits nere. Ett särskilt lönebidrag av lönen inrättades för att stimulera arbetsgivarna att anställa långtidsarbetslösa ungdomar mellan . Stimulansbidrag för nyrekrytering infördes baserat på den nettoökning av arbetskraften som arbetsgivaren kunde uppvisa, o tillsattes vidare en utredning rörande åtgärder för att påverka arbetsgivarnas rekryteringspolitik. Utredningens uppgift är i första hand att hitta nya former för att påverka arbetsgivarna att anställa personer som de av olika skäl inte finner tillräckligt attraktiva. Ett system med arbetsförmedlingskontrakt skall utformas, o Orter som är i hög grad beroende av ett enda eller ett fåtal företag är mycket sårbara vid sysselsättningskriser. För att ge rådrum infördes på försök /82 och 1982/83 ett bidrag till omställning vid driftsinskränkning på sådana orter, o På arbetsmiljöområdet har i första hand tillkommit en ny arbetsmiljölag och en ny arbetstidslag. För att utvidga de handikappades möjligheter på arbetsmarknaden har resurserna för anställning med lönebidrag väsentligt utökats, o gav regeringen i uppdrag genomföra en kartläggning och begränsad översyn av sin verksamhet. Särskilt skulle prövas vilka kostnadsbesparandeförändringar av organisatorisk eller annan art, som skulle kunna vara möjliga inom ramen för de arbetsmarknadspolitiska och sociala målsättningar som enligt beslut gäller för verkstäder för skyddat arbete. I denna översyn har bl. a. tagits upp frågor om övergång till reguljära arbetsmarknader, om rekrytering av personer med grava handikapp och om samhällsföretagsgruppen som konkurrensfaktor. Arbetsmarknadspolitiken syftar också till att förbättra de anställdas arbetsvillkor. Arbetslivet bör präglas av flexibilitet. Arbetstider och andra arbetsvillkor måste så långt det är möjligt anpassas till individernas önskemål. De kostnader för förändringar som detta kan medföra uppvägs ofta av minskade kostnader för frånvaro, utslagning och andra psykosociala och medicinska problem, som samhället måste ta hand om. Icke minst de offentliga arbetsgivarna har ett stort ansvar att noga bevaka att inte stelbenta byråkratiska och hierarkiska system hindrar förnyelse och flexibilitet. Arbetsdemokratin och de anställdas medbestämmande är viktiga medel att nå målen. Efter många års väntan har medbestämmandelagen på hela fältet fått den uppföljning med avtal som var avsikten. Vi hoppas att parterna nu har fått det instrument som behövs för att fortlöpande fördjupa och anpassa medbestämmandet, så att den enskildes inflytande stärks. Utvecklingen har på många håll, inte minst på den statliga sektorn, lett till en formalism och byråkrati i arbetslivet som inte varit konstruktiv och inte gett det ökade inflytande för den enskilde som varit avsikten. Vi instämmer i den slutsats som nya arbetsrättskommittén redovisat i sin sammanfattning, där man säger: Den utveckling som har inletts på grundval av de träffade medbestämmandeavtalen bör få fortgå och visa vad den kan leda till innan man överväger ytterligare lagstiftning. Ett ingripande av lagstiftaren bör komma i fråga först om ytterligare erfarenheter skulle visa att resultat inte uppnås avtalsvägen. Vi förutsätter att den särskilda beredningsgrupp i arbetsrättsliga frågor som har tillsatts i kommer att arbeta i nära kontakt med arbetsmarknadens parter. Målsättningen bör vara att svagheter i medbestämmandelagen och annan arbetsrättslig lagstiftning i första hand rättas till avtalsvägen. Det ger mycket större möjligheter till anpassning till olika delar av arbetsmarknaden. En ekonomi i balans grunden för trygga jobb Förutsättningen för en tryggad sysselsättning är en samhällsekonomi i balans. har i sin motion om den ekonomiska politiken utvecklat vilken ekonomisk politik partiet vill föra för att nå fram till ekonomisk balans. Den socialdemokratiska regeringens drastiska åtgärd att chockdevalvera den svenska kronan hade naturligtvis som motivering förhoppningen att den skulle ge större svängrum åt exportindustrin med därav följande gynnsamma effekter även på arbetsmarknaden i övrigt. Om devalveringen verkligen kommer att leda till jobb åt flera människor återstår att se. En förutsättning för en expansion i näringslivet och därmed av antalet arbetstillfällen är att småföretagsamheten stimuleras. Undersökningar i har visat att stora företag är de som skapar nya jobb. av nettoökningen av nya jobb tillkommer i företag, som bara är eller yngre. tillkom av de nya jobben i varuproduktionen medan resterande fanns i tjänsteproduktion av varierande slag. Inte minst visar produktionen av tjänster inom dataområdet en dramatisk uppgång. skapades två tredjedelar av de nya jobben av företag med 20 eller färre anställda och tillkom i företag med hundra eller färre anställda. Det finns skäl för oss i att begrunda denna utveckling. har i regeringsställning medverkat till en rad åtgärder för att skapa ett klimat som är mera gynnsamt för småföretagen. Det har bl. genom en bättre anpassning av anstäliningsskyddslagen till också de små företagens villkor. Det har skett genom antibyråkratiåtgärder och genom skattelättnader. En stor ej utnyttjad potential av kreativitet finns hos kvinnorna. Det finns därför skäl att särskilt stödja och uppmuntra kvinnor, som vill starta egna företag. De små företagen bör också ges allt tänkbart stöd, när det gäller att finna jobb åt ungdomar. I industripolitiska motion utvecklas partiets målsättning när det gäller småföretagen. Det är ofrånkomligt att effekterna av olika åtgärder för att stimulera sysselsättningen mera sällan visar sig . Arbetsmarknadspolitiska åtgärder för att överbrygga svackor måste användas. Men även temporära åtgärder bör så långt som möjligt uppfylla kriteriet att ge produktiv sysselsättning, att ge träning och utbildning som är till nytta både för individen och samhället. Vissa grupper har svårare än andra på arbetsmarknaden. Det gäller ungdomar som försöker komma in på fasta jobb, det gäller de långtidsarbetslösa, det gäller invandrarna, som dessutom ofta har ett extra handikapp i bristande kunskap i det svenska språket och det gäller de lågutbildade. Kvinnorna har hävdat sig ganska väl på arbetsmarknaden, men det är i första hand de som kommer att beröras av införande av ny teknik på kontorsområdet och genom rationaliseringar i den offentliga sektorn. Arbetskraftsundersökningarna visar att av har ungdomens deltagande i arbetslivet kraftigt minskat och det gäller i första hand 16-17-åringarna. Under större delen av kom var tredje 16-åring och närmare hälften av 17-åringarna ut på arbetsmarknaden. /82 var av 16-åringarna och av 17-åringarna i arbetskraften. började det av regeringen initierade statsbidraget till s. k. ungdomsplatser att utgå. Trots tröghet i starten halverades arbetslösheten bland dessa åldersgrupper . a. tillkomsten av ungdomsplatserna är ungdomar upp till i stort sett garanterade någon form av jobb eller utbildning. Regeringen föreslår nu i budgetpropositionen att yrkesintroduktionen tas bort. I stället skall individuella planer läggas upp för varje elev. I denna plan skall ingå sammanlagt av vad som kallas uppföljningsprogram med studie- och yrkesorientering, facklig information och annan arbetslivsorientering. Förändringen synes mest vara en namnändring av vad som redan pågår. Det föreligger emellertid risk för att regeländringar vållar merarbete för alla parter. Yrkesintroduktionen har nämligen efter en viss tvekan i början fungerat bra för 16-åringarna. En utvärdering har visat att den övervägande delen har kommit in på fortsatt utbildning eller fått jobb. En viss förenkling blir det nu genom att yrkesintroduktionen ersätts av uppföljningsprogrammet och sedan direkt av en ungdomsplats. Erfarenheterna visar att det tar relativt innan individuella planer kan sättas i verket för varje 16- eller 17-åring. Det talas därför i propositionen om ungdomar med särskilda behov, för vilka speciella åtgärder måste sättas in. Mot den bakgrunden finner vi att förslaget om ett särskilt statsbidrag till kommunerna för att inrätta s. k. kommunala ungdomsslussar är aktuellt. Motiveringen till arbetsmarknadsministerns förslag var just att ge de arbetslösa ungdomarna möjligheter till meningsfulla aktiviteter i avvaktan på att arbete eller utbildning kan ordnas. Statsbidraget skulle till en del användas för att ge de ungdomar som infinner sig till denna verksamhet något slags närvaropremie. Den socialdemokratiska regeringen har i viss mån förfuskat förslaget genom att ge kommunerna statsbidraget utan att ge andra anvisningar än att medlen skall användas för att mildra effekten av arbetslöshet bland ungdom. Tanken att ge ungdomarna meningsfull sysselsättning även de får vänta på utbildning eller ungdomsplats är alltjämt riktig. Det bör gå att ordna åtminstone för del av dagen och med det incitament som en liten närvaropremie ändå innebär. Tanken har mött ett mycket positivt gensvar både hos ungdomar och deras föräldrar och hos andra vuxna. Vi föreslår därför att inom ramen för sysselsättningsskapande åtgärder 100 milj. kr. avsätts för kommunala ungdomsslussar, varav en del bör användas till närvaropremier. Vi erinrar om det uppslag som gav regeringen att närmare utforma ett åtgärdsprogram som innebär att alla ungdomar kan erbjudas utbildning eller arbete. De förhandlingar som förts mellan parterna om en utformning av ungdomsplatser också för dessa äldre ungdomar tycks ha gått i stå. I budgetpropositionen talas om att det pågår ett utvecklingsarbete inom för att finna mer verksamma och sammanhållna åtgärder för att bekämpa ungdomsarbetslösheten. Av särskilt intresse säger man är den framtida utformningen av s. k. ungdomsplatser och förhandlingarna mellan arbetsmarknadens parter om det s. k. ersättningssystemet, dvs. att arbetslös ungdom kan få tillfällig sysselsättning för ordinarie personal som vidareutbildas. När det gäller 18-20-åringarna kan detta inte vara tillräckligt, och något annat konkret förslag ges inte i budgetpropositionen. Vi anser det angeläget, att en rimlig avvägning uppnås mellan vad företagen kan betala och vad staten kan skjuta till för att åstadkomma sysselsättning åt ung och oerfaren arbetskraft. Statsbidragen skall därför användas för att locka fram arbetsuppgifter på arbetsmarknaden som annars inte utförs på grund av för höga lönekostnader för arbetsgivaren. Det är viktigare att ge ungdomarna en chans att skaffa sig arbetslivserfarenheter än att i varje läge hålla fast vid alltför höga ingångslöner. För många ungdomar i dessa åldrar gäller det också att genom arbetslivserfarenhet meritera sig för fortsatta studier. Lärlingsutbildningen i har inte utvecklats så som hade varit önskvärt. Antalet elever i lärlingsutbildning har legat väsentligt under den kapacitet som man har planerat för. En av orsakerna - och kanske den främsta - är att de mindre företagen, som kanske i och för sig skulle var mest lämpade att utbilda lärlingar, inte har råd att göra det. De statliga bidragen är för låga för att täcka arbetsgivarens merkostnad. har i sin motion 1982/ 83:120 föreslagit att ett lönebidrag till lärlingslöner skulle kunna utgå av ungefär samma konstruktion som lönebidraget för handikappade. Det bör självfallet vara helt skilt från detta bidrag så att ingen konkurrens kan uppstå. Vi menar också att regeringen borde stimulera parterna att träffa nya och bättre anpassade lärlingsavtal. Alla är överens om att arbetslöshet i regel verkar mycket nedbrytande på individen. I all synnerhet gäller detta om arbetslösheten blir långvarig. Vi har sett hur arbetslöshetstiderna blir längre och längre för många grupper. Regeringen har gett AMS anvisningar att prioritera de långtidsarbetslösa, när det gäller beredskapsarbeten. Detta är en riktig åtgärd. Det är viktigt att bryta långa arbetslöshetsperioder. Det borde också skapas nya former för beredskapsarbeten för denna kategori. Många av dem som har blivit lite äldre och drabbats av arbetslöshet på grund av företagsnedläggelser, ändrad tillverkning o.d. har en lång erfarenhet av arbetslivet bakom sig, och deras kunskaper borde utnyttjas inte minst som arbetsledare för unga som saknar arbetslivserfarenhet. Vi har kommit långt på arbetsmiljöområdet i . Men finns det mycket kvar att göra både med den fysiska och den psykiska arbetsmiljön. Risken är nu att arbetet avstannar, när vi inte längre har goda tider. När skyddsombuden eller yrkesinspektören kräver förbättringar på en arbetsplats med uppenbara brister, är det lätt att det rinner ut i sanden på grund av dålig lönsamhet för företaget. Alternativet blir att lägga ner hela verksamheten med förlorade arbetstillfällen som följd. På detta område borde det kunna organiseras sådana särskilda beredskapsarbeten som skulle lämpa sig bra för långtidsarbetslösa. Det borde också kunna vara lämpligt arbete för kvinnor, som i allmänhet har stor känsla för hur man kan med relativt enkla medel förbättra arbetsmiljön. Även personer med utbildning på det psyko-sociala området skulle kunna tänkas få ett meningsfullt beredskapsarbete på det här området. Invandrarnas situation på arbetsmarknaden är präglad av betydande problem. av dem som påbörjar en arbetsmarknadsutbildning är utländska medborgare. De utländska medborgarna svarar vidare för av arbetskraften menför av de arbetslösa. utgör de av de arbetslösa. Särskilt i storstadsområdena är utländska medborgare en stor och svårplacerad del av de arbetslösa. En viktig åtgärd är att fortsätta arbetet med att förkorta handläggningstiderna, så att nya invandrare så snabbt som möjligt kan komma i utbildning och arbete. Svenskundervisningen spelar en avgörande roll. tar upp den i en särskild motion. beslöt att satsa 2,3 miljoner på en ny projektverksamhet inom arbetsmarknadsinstituten () för arbetssökande invandrare med särskilda språksvårigheter. Verksamheten har bedrivits i utanför och . Erfarenheterna från den verksamheten bör tas till vara så att alla landets kan få nytta av den. För de flesta pojkar och män som sedan barnsben varit vana att intressera sig för tekniska ting är den snabba utvecklingen på data- och elektronikområdet något spännande, något av en utmaning. För de flesta flickor och kvinnor är det precis tvärtom. Flickorna stimuleras fortfarande inte av tekniska ämnen i skolan utan väljer traditionsenligt linjer som leder till ett fåtal yrken på vård- och serviceområdet. SCB går så långt in i sin arbetskraftsbarometer att man säger att gymnasieskolan är indelad i en yrkesförberedande flickskola och en yrkesförberedande pojkskola. Många försök görs och har gjorts för att ändra på detta, men traditioner och fördomar är svåra att rå på. Den nuvarande jämställdhetsministern, som har deklarerat att jämställdhetsarbetet nu skall bedrivas med socialdemokratiska förtecken, har inte presenterat några nya idéer på det här området i sin del av budgetpropositionen. Om flickorna i alltför hög grad i skolan saknar intresse för både gammal och ny teknik, så känner de vuxna kvinnorna, som arbetar på kontor och i affärer, ja t. o. m. på sjukhus en växande rädsla och oro för framtiden. De känner ängslan inte bara för att mista sina jobb utan också för att få sina nuvarande arbetsuppgifter, som de finner meningsfulla och tillfredsställande, förvandlade till rutinbetonade för- och efterarbeten till datorn. Om vi skall kunna förhindra att ännu mer könsuppdelade arbetsuppgifter skapas, så måste vi ge kvinnorna mer självförtroende och kunskaper. Därmed försvinner en stor del av rädslan för det nya. Här vilar ett ansvar på arbetsgivare och fackföreningar men också på skolan och arbetsmarknadsutbildningen. Arbetsmarknadsministern säger i budgetpropositionen (s. 70): Datoriseringen ställer nya krav på arbetskraften inom en rad yrkesområden och inslag av kurser eller kursavsnitt avsedda att möta dessa behov kan komma att behövas. Vi är övertygade om att det behövs redan nu och framför allt med inriktning på de lågutbildade kvinnorna, så att de kan få möjlighet att hävda sig och komma vidare också på datoriserade arbetsplatser. Reglerna för kontant arbetsmarknadsstöd (KAS) utestänger arbetssökande som inte uppfyller det s. k. arbetsvillkoret, dvs. att ha arbetat . Den (i regel en kvinna) som har varit hemma och vårdat barn får inte räkna detta som kvalifikationstid. Utredningen om en allmän arbetslöshetsförsäkring () har i sitt betänkande (SOU 1978: 75) föreslagit att utfört oavlönat vårdarbete skall få tillgodoräknas för att uppfylla arbetsvillkoret. Det är en angelägen rättvisefråga bl. a. ur jämställdhetssynpunkt att vård av egna barn räknas som fullvärdigt arbete. Vi föreslår därför att regeringen lägger fram förslag till en sådan ändring i ersättningsreglerna att vård av egna barn kan kvalificera för KAS. Utbildningsbidraget för elever i arbetsmarknadsutbildning är enligt riksdagsbeslut knutet till utgående ersättning vid arbetslöshet. För dem som av olika skäl inte vunnit inträde i arbetslöshetsförsäkringen är utbildningsbidraget , vilket utgjorde av den högsta dagpenningen, , fram till . Genom beslut höjdes högsta dagpenningen till . En naturlig konsekvens borde vara att höja utbildningsbidraget till de oförsäkrade så att klyftan mellan försäkrad och oförsäkrad inte blir större. Någon sådan höjning har chefen för ej aviserat. Vi ifrågasätter att den fördelning som skett av resursutrymmet är rättvist. Åtskilliga av de arbetslösa som anvisas arbetsmarknadsutbildning men inte är med i arbetslöshetskassa har likväl försörjningsbörda. Inom ramen för tillgängliga resurser bör därför relationen mellan försäkrade och oförsäkrade elever i allmänhet bibehållas. En ökning av den högsta ersättningen till elever som är medlemmar i arbetslöshetskassa från . ger mer än kompensation för prisstegringarna sedan förra höjningen. ger det utrymme för en ökning av den lägsta ersättningen från . Vi föreslår att beslutar om att en omfördelning av anslaget för arbetsmarknadsutbildningen bör ske så att högsta utbildningsbidraget blir . och utbildningsbidraget till dem som står utanför arbetslöshetsförsäkringen höjs till . Motsvarande ändring bör ske i lagen om arbetslöshetskassor. Vidare bör lagen ändras så att kassorna själva bestämmer högsta dagpenningklass. En grupp som varit relativt förskonad från arbetslöshet är de akademiskt utbildade. Detta har naturligtvis sin förklaring i den offentliga sektorns snabba utveckling. Den vikande efterfrågan på det området gör det nu allt svårare för de nyutexaminerade från högskolan att få jobb. I synnerhet bland dem med humanistisk utbildning börjar oron för sysselsättningen att sprida sig. var 2635 humanister, samhällsvetare och naturvetare kvarstående sökande utan arbete med omedelbar placering. var motsvarande siffra 1 697. De nyutexaminerade från högskolan har en lång teoretisk utbildning bakom sig men många framför allt de yngre har ofta en ringa arbetslivserfarenhet. För den gruppen skulle t. ex. en arbetsmarknadsutbildning i administrations- och enklare datateknik vara till stor nytta. Andra grupper som har en mer direkt yrkesinriktad utbildning behöver framför allt träning i arbetslivet. Beredskapsarbeten för de högskoleutbildade har varit till stor nytta men hårt knutna till den offentliga sektorn. Eftersom det är en extremt låg andel av akademiker som arbetar i den enskilda sektorn borde det skapas vägar, som kan leda till en inbrytning på den sektorn. I har man ett system med projektarbete som närmast kan jämföras med beredskapsarbete för högutbildade. Företag som presenterar en plan för ett projekt, som kan bidra till utveckling och komma till verklig nytta, kan ansöka om bidrag till att projektanställa en eller flera arbetslösa akademiker. kom ca 500 sådana ansökningar. Av dessa godkändes 226 och 350 arbetslösa fick jobb med projekten. Bidragen till lönekostnaden motsvarar arbetslöshetsersättningen. Det är som administrerar verksamheten, och en styrgrupp knuten till departementet med representanter för de fackliga organisationerna och arbetsgivarna granskar ansökningarna och beslutar om bidragen. Man försöker på detta sätt göra inbrytningar på för akademiker otraditionella områden, och många har fått fast anställning efter projekttidens slut. Speciellt har detta gällt språkvetenskapligt utbildade humanister, socionomer och psykologer. Vi föreslår att regeringen bland de sysselsättningsskapande åtgärderna på försök ger bidrag till arbetsgivare, som vill anställa arbetslösa akademiker för projektarbete i ungefär den modell som finns i . räknar med en fortsatt ökning av behovet av platser med lönebidrag till 41 000 vid det kommande budgetårets slut. Under /82 var antalet ca 35 000. I motion 1981/82: 1081 gick socialdemokraterna emot den dåvarande regeringens förslag att införa en ny ram fr. o. m. /83 för högsta antalet platser för anställda hos arbetsgivare som får särskilt hög täckning för sina lönekostnader. I den socialdemokratiska motionen sägs: Denna åtgärd slår direkt mot möjligheterna att utvidga verksamheten med lönebidrag vid de allmännyttiga organisationerna. Detta är särskilt olämpligt som möjligheten till anställning i denna form har visat sig mycket betydelsefull .