mot · G6021748 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1748 Riksåklagaren förordade med stöd av regeringens bemyndigande, och efter förhandling med berörda personalorganisationer, att stationeringen i av tjänsteman tillhörande åklagardistrikt skulle upphöra med utgången av december månad 1982 och därefter gälla . Mot nämnda beslut har anfört besvär och har anhållit om att åklagarstationeringen i behålls. Mot riksåklagarens beslut kan följande anföras: ingår i A-region och har klassficerats som regionalt centrum. Invånarantalet i kommunen uppgår f. n. till ca 22 000 varav ca 8 000 är bosatta i centralorten . Näringslivet domineras av tekobranschen. Branschen, som f. n. har stora svårigheter, har minskat sin dominans men sysselsätter ändock av de i industrin verksamma. Näringsgrenen offentlig förvaltning är mycket underrepresenterad i jämförelse med övriga regionala centra i länet och utgör f. n. av samtliga sysselsättningstillfällen i kommunen. Motsvarande siffra för är och för . centraliseringar av vissa statliga institutioner till andra orter har bidragit till detta förhållande. Sålunda upphörde häradsrätten i Kinds och domsaga som en följd av den ändrade domkretsindelningen. I samband härmed flyttades kansliet för den nybildade från till . Vidare har betydande antal arbetstillfällen gått förlorade inom SJ. För ett behållande av åklagarstationeringen i talar också de synpunkter som anförts av länsåklagre och polisstyrelse. Sålunda anför länsåklagaren att den till utstationerade åklagaren har en väl så hög arbetsbelastning som den i stationerade personalen per åklagare räknat. Länsåklagaren konstaterar således att det funnits full sysselsättning för en utstationerad åklagare. Länsåklagaren anför vidare, att den administrativa verksamheten icke medfört större svårigheter än de som finns på centralorten eller vid länets andra åklagarmyndigheter. Viktigast är dock enligt länsåklagaren, att det kan göras snabba, fullgoda polisutredningar för att åklagarverksamheten skall underlättas och effektiviseras. För att så skall kunna ske krävs att det finns möjlighet till en nära samverkan mellan polis och åklagare. Länsåklagaren anför dessutom att vad gäller åklagarens till omfattningen ojämförligt största verksamhetsuppgift, förundersökningen, har det varit en klar fördel att åklagaren varit stationerad till . Kostnaderna tode bli något lägre vid en förflyttning av åklagaren. Å andra sidan torde polisen få ökade kostnader vad gäller resor, telefon och postgång, varför man kan räkna med att det i sin helhet ej blir någon betydande besparing vid en eventuell indragning av utstationerad personal. Även polismästaren betonar att utredningsarbetet underlättas väsentligt om åklagaren finns på orten, och att det är en stor fördel för polisen att kunna hålla dagliga kontakter med åklagaren. En indragning till skulle avsevärt försvåra utredningsarbetet, menar polismästaren. Mera allmänt kan anföras att det är olyckligt om det blir en fortsatt centralisering av offentlig verksamhet inom statsförvaltningen. En sådan decentralisering drabbar ju speciellt de mindre tätorterna. Invånarna och särskilt de förtroendevalda i ser med oro på en utveckling som leder till att kommunen får en mer enahanda arbetsmarknad och att centralorten alltmera får karaktär av sovstad. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att åklagarstationeringen i bör behållas.