ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G602235 · 1983-01-13 00:00:00 — Motion 1982/83:235 Lokalisering till av andra helikopterdivisionen När underhållsutrednings (U 80) slutbetänkande presenterades fanns bl. a. frågan om andra helikopterdivisionens vara eller inte vara på i med. Förslag fanns att flytta marinens helikopterförband på (andra helikopterdivisionen) till , samt så också helikopterunderhållet, vilket i så fall skulle innebära nedläggning av verkstaden i med åtföljande personalförflyttningar eller friställande av personal. En stor summa pengar som skulle sparas har nämnts i samband med flyttningen av andra helikopterdivisionen till . Men jag tror inte, när det gäller sådana här helikopterdivisioner som inte bara har militära uppgifter, att man endast skall se till de ekonomiska förutsättningarna, utan framför allt för vilka ändamål helikoptrarna används av både civil och militär karaktär. Det går inte att förena med verkligheten att flytta andra helikopterdivisionen till och förutsätta att densamma även i fortsättningen skulle kunna fullgöra såväl militära som civila uppgifter. Andra helikopterdivisionen tränas för att försvara och dess viktiga industrier vid ett överraskande angrepp. Incidentberedskapen i de viktiga farvattnen utanför måste hållas på en sådan nivå, att förmågan till ett snabbt och effektivt försvar inte kan ifrågasättas. Även den civila sektorn är i hög grad beroende av att helikoptrarna finns tillgängliga med kort varsel. Detta gäller då för hela och samt . De viktigaste insatserna görs vid sjöräddningstjänst, ambulansflygtjänster och brandförsvar samt som katastrofberedskap vad det gäller petrokemiska industrier i , raffinaderierna i och , kärnkraftverket i och transporter av farligt gods på järnväg, landsväg, till havs och på . Alla dessa uppgifter gör det nödvändigt att andra helikopterdivisionen även i fortsättningen lokaliseras till i samt att också underhållsverkstaden organiseras i förbandets omedelbara närhet. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att andra helikopterdivisionen skall vara kvar på i , 1982/83:235 10 2. att beslutar att underhållsverkstaden skall finnas i andra helikopterdivisionens omedelbara närhet även i fortsättningen.
mot · G602236 · 1983-01-12 00:00:00 — och av missbrukares sjukpenning Genom beslut av antogs bl. Lag om vård av missbrukare i vissa fall (LMV). I samband därmed upphävdes från 18 § i 3 kap. lag om allmän försäkring. Detta innebär att socialnämnderna inte längre hos allmän försäkringskassa kan ansöka om att sjukpenning vid uppenbara fall av misskötsamhet skall utbetalas till socialnämnden. Undertecknade finner det stötande att missbrukare kan förbruka hela sin sjukpenning på inköp av alkohol och narkotika, medan socialvården får svara för bostadskostnader och uppehälle. Det bör observeras att den som varit intagen för vård med stöd av LMV i många fall kommer att kunna lämna vårdinrättningen med betydande belopp i hopsparad sjukpenning. Det är otillfredsställande att man vid uppenbara och återkommande fall av missbruk inte skall kunna omhänderta och förvalta sjukpenning till det bästa för en missbrukare. Det allra viktigaste är att en sådan möjlighet i många fall är till avgjord fördel för en missbrukares rehabilitering. Även i situationer där missbrukare vårdas på frivilliginstitution bör socialnämnden efter beslut av allmän försäkringskassa kunna erhålla rätten att uppbära och förvalta sjukpenning. Eftersom många sjukskrivna under vistelse på vårdinrättning kommer att kunna ha tillgång till betydande belopp, kan det i fall där vårdtagaren saknar insikt medföra svårigheter att kunna genomföra vården. Genom riksdagsbeslut borttogs också möjligheten i 16 kap. 12 § lagen om allmän försäkring för socialnämnden att ansöka hos om utbetalande av pension för missbrukare av beroendeframkallande medel där svår misskötsamhet föreligger. har sällan kunskap om huruvida en försäkrad missbrukar alkohol eller narkotika i en sådan omfattning att han därigenom saknar förmåga att själv förvalta sin pension. För att möjlighet till ingripande skall bli meningsfull, bör ansökningsförfarandet återinföras så att socialnämnden vid fall av missbruk av alkohol och narkotika i uppenbara fall skall kunna ta initiativ för att pensionen skall utbetalas till socialnämnden. Mot denna bakgrund hävdar vi att det är angeläget att återskapa möjligheten för socialnämnderna att med stöd av lagstiftning kunna omhänderta och förvalta missbrukares (oavsett om det rör sig om alkoholeller annat drogmissbruk) sjukpenning, då detta bedöms nödvändigt för att möjliggöra en nödvändig rehabilitering av vederbörande. Likaså bör ansökningsförfarandet om rätten att uppbära pension återinföras. hemställer att utskottet utarbetar erforderlig lagtext. Motioner med i stort sett samma motivering och förslag har redan väckts två gånger. Men tyvärr har utvecklingen blivit just den som befarats, varför vi ser oss nödsakade att återkomma i förhoppning om större förståelse från utskottets sida att samhället inte i längden kan avstå från de möjligheter till verkningsfulla åtgärder vi föreslår i motionen. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar om lagändring i syfte att socialnämnden skall kunna omhänderta och förvalta missbrukares sjukpenning i enlighet med det anförda.
mot · G602237 · 1983-01-13 00:00:00 — och yrkesbenämning inom sjukvården startades en ny utbildning för sjuksköterskor inom högskolans ram. Utbildningen, som är , har sex inriktningar: medicin-kirurgi, psykiatri, operation, ögonsjukvård, onkologi och medicinsk radiologi. De studerande, som har påbörjat denna utbildning, fick av syokonsulenter, arbetsförmedling, antagningsnämnd och andra yrkesvägledare informationen att yrkestiteln efter fullgjord utbildning skulle vara legitimerad sjuksköterska. Frågan om dessa studerandes yrkesbenämning och behörighet är emellertid inte löst. Detta har utlöst stor oro bland eleverna, inte minst bland de sjuksköterskeelever som har valt den psykiatriska linjen. Denna oklarhet har lett till, att eleverna hoppar av utbildningen, vilket i sin tur leder till att det uppstår en brist på sjuksköterskor inom psykiatrin, där sjukskötersketjänsterna i allt större utsträckning kan komma att besättas av mentalskötare. Utbildningen på hälso- och sjukvårdslinjen bör för samtliga studerande leda fram till titeln legitimerad sjuksköterska. De olika utbildningsvarianterna är fullt jämförbara och leder fram till en kompetens på samma nivå fast inom olika specialiteter. Sjuksköterskan har genom sin utbildning breda kunskaper i medicin och farmakologi. Den medicinska bakgrunden gör också sjuksköterskan vaksam för differentialdiagnoser mellan fysiska och psykiska sjukdomar. Goda kunskaper liksom klara behörighetsbestämmelser mellan olika kategorier av sjukvårdspersonal är en garanti för patientens trygghet i vården, vilket klart framgår av den nya hälso- och sjukvårdslagen: En god hälso- och sjukvård skall särskilt vara av god kvalitet och tillgodose patientens behov av trygghet i vården och behandlingen. Frågor rörande legitimation och behörighet inom hälso- och sjukvården behandlas av behörighetskommitté, som beräknas lägga fram ett förslag . Vi anser emellertid att frågan rörande yrkesbenämning för dem som utbildas inom hälso- och sjukvårdslinjen inom den är så angelägen, att frågan omgående bör avgöras. Det är ett rimligt krav att de studerande skall veta vad de utbildas till! Med stöd av ovanstående hemställer vi att hos regeringen anhåller om ett snabbt beslut rörande yrkesbenämningen för de elever som utbildas på hälso- och sjukvårdslinjen inom den . () () minab/gotab 1983 73344
mot · G602240 · 1983-01-13 00:00:00 — Motion 1982/83:240 Försök med reklamfinansierad lokalradio är nu utbyggd över hela landet. Mycket snabbt har personal, teknisk utrustning och sändningskapacitet ökat . De ursprungliga utvecklingstendenserna som tagits fram inom lokalradioorganisationen centralt kan på grund av det ansträngda statsfinansiella läget med stor sannolikhet inte fullföljas. Många lokalradiostationer befinner sig i situationen att den överväldigande delen av anslagen går åt för att betala fasta kostnader och personalkostnader. Små resurser kan kortsiktigt användas i den direkta programverksamheten. Detta leder till att kvalitet etc. i programmen försämras. Denna utveckling kommer att fortsätta om inte åtgärder vidtas för att förstärka resurserna för direkt programverksamhet. Det är vare sig troligt eller önskvärt att en sådan resursförstärkning kan komma till stånd via ökade anslag ur rundradiofonden med därigenom följande licenshöjningar. I stället måste nya vägar sökas för att finansiera lokalradions framtida verksamhet. En sådan väg är finansiering genom reklaminkomster, en metod som det i och finns långvarig erfarenhet av, men som den politiska majoriteten i avvisat trots upprepade framstötar från moderata samlingspartiet. För att bereda vägen för en framtida reklamfinansiering, av i första hand lokalradioverksamheten i , bör vi skaffa oss erfarenheter av denna finansieringsform. Det bästa sättet att snabbt klara detta är att inom ramen för massmediakommitténs arbete starta försöksverksamhet med reklamfinansiering vid ett begränsat antal lokalradiostationer. En av dessa bör vara Radio . skall ansvara för att regler för försöksverksamheten utarbetas och att försöken kan starta fr. o. m. . Försöken bör pågå och utgöra underlag för massmediakommitténs kommande förslag. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer jag att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående försöksverksamhet med reklamfinansierad lokalradio inom bl.
mot · G602241 · 1983-01-13 00:00:00 — och till internatelever i specialskolor Enligt nu gällande bestämmelser innehålls två barnbidrag för de barn som skolan anordnar boende för. I stället skall skolan stå för deras kläder eller betala ut klädbidrag. Detta förfaringssätt är oförenligt med specialskolans utveckling. Specialskolan har utvecklats från en tämligen sluten verksamhet med hemresor för eleverna ett fåtal gånger varje läsår till en mer öppen verksamhet med regelbundna veckoslutsresor till hemorterna. Barnen måste få uppleva att de får kläder av sina föräldrar, och möjligheter för föräldrarna att köpa kläder åt sina barn finns i och med att eleverna nu kommer hem över veckosluten i betydligt ökad omfattning. Vi föreslår därför att specialskolans ansvar för klädinköp åt de elever som skolan ordnar boende för upphör och att barnbidragen i stället utbetalas på vanligt sätt. Med stöd av ovanstående hemställs att beslutar att nuvarande bestämmelser om specialskolans ansvar för elevernas klädinköp upphävs och att barnbidragen i stället utbetalas på vanligt sätt till föräldrarna (eller vårdnadshavaren).
mot · G602242 · 1983-01-13 00:00:00 — Ändrad organisation för postverket behandlade ett av postverket framlagt organisationsförslag som väsentligen baserades på en utökad delegering av ansvar och befogenheter från central till regional och lokal nivå. Nya delegeringsbestämmelser fanns ej bifogade förslaget, varför vi då uttryckte den förhoppningen att man på den lokala nivån skulle få största möjliga befogenheter. Detta var och är ju en grundförutsättning för att de anställda skall få reella möjligheter att påverka sin arbetsmiljö och finna tillfredsställelse med sitt arbete. När det gällde förslaget om ändrad regional indelning, ställde vi oss ytterst tveksamma. Inte heller trafikutskottet ansåg sig kunna acceptera postverkets förslag till regionindelning. Detta innebar bl. a. flyttning av regionförvaltningen i till . beslöt därför på förslag av trafikutskottet, att landet skulle indelas i åtta regioner, genom att skulle bibehållas som huvudort för en region. Vi får vår del föreslog i en motion, att postverkets organisation skulle baseras på de sju existerande regionerna och att någon ny regionförvaltning i inte skulle inrättas. Detta krav upprepade vi - utan att få gehör - i motion 1978/79:379. Vi kan inte finna annat än att inrättandet av en ny regional förvaltning i innebär en onödig tillväxt av den regionala organisationen, som man egentligen enligt verkets ledning önskar reducera . I sammanhanget kan noteras att postverket i sin årsredovisning /80 över huvud taget inte kommenterar den regionala indelningen. Mot denna bakgrund - och då omorganisationen i övrigt kunnat genomföras utan den nya åttonde regionförvaltningen - vill vi därför ånyo föreslå, att uppdrar åt regeringen och postverket, att förelägga ett förslag till indelning i sju regioner baserat på nuvarande regionförvaltningsorter. Vi vill också understryka, att vi anser, att nuvarande regionindelning i av regionalpolitiska och decentralistiska skäl inte bör ändras. Däremot bör vissa arbetsuppgifter (lokalförvaltning o. med fördel kunna överflyttas från central till regional förvaltning. Med hänvisning till vad här anförts hemställs att hos regeringen begär att ett förslag till organisation för postverket baserad på sju regioner med bibehållande av nuvarande regionförvaltningsorter föreläggs nästkommande .
mot · G602243 · 1983-01-12 00:00:00 — m. fl. Överförande till riksnätet av järnvägslinjen trafikpolitiska beslut innebar bl. a. att man delade upp våra järnvägar på så sätt att persontrafiken på de banor som tidigare tillhörde affärsnätet blev ett s. k. riksnät. Därmed hamande ett antal banor och bandelar utanför detta riksnät. reserverade sig mot detta beslut - man ansåg att i drift varande banor skulle tillhöra riksnätet. Riksdagsbeslutet berör linjen , som hamnade utanför riksnätet. Denna järnväg är nedläggningshotad. Banan berör följande fem kommuner: , , , och Flylte. har en viktig funktion både för gods- och persontransporter. Vägnätet utefter banan har en standard som inte tål någon ökat trafiktryck. Skulle en nedläggning bli aktuell krävs stora investeringar för att förbättra vägnätet. Kommunerna som ar berörda av järnvägen har lagt ned stor energi för att få fram ett beslut om att järnvägen skall behållas och upprustas. Det är framför allt viktigt för den kommunala planeringen att veta om järnvägen kommer att finnas kvar eller ej. Kommunerna har redovisat dessa synpunkter till och dessutom gjort uppvaktningar i frågan. tillsatte en arbetsgrupp med företrädare från departementet och kommunerna med uppgift att lägga fram förslag om banans framtid. Den socialdemokratiska regeringen har avsatt arbetsgruppen och lagt ned utredningen samt överfört ansvaret för vad som skall hända med banan på länshuvudmannen. Nedläggningshotet har därmed inte blivit mindre. Persontrafiken på järnvägen är av betydelse både för dem som skall åka längre sträckor och för de lokala resorna. De senare kunde med säkerhet vara fler om tidtabeller och turtätheten bättre anpassades till behov och önskemål. Godstrafiken på järnvägen är ganska stor - det finns flera industrier med betydande tunga transporter. Om dessa transporter i stället skulle gå på landsvägen skulle problem uppstå, eftersom vägstandarden inte tillåter sådan trafik. Vi anser att banan bör inlemmas i riksnätet och ges en upprustning. Dessutom krävs en större turtäthet och en bättre anpassning av tidtabellen till de resandes behov. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om järnvägslinjen . () () () ()
mot · G602244 · 1983-01-12 00:00:00 — Vid kust och i skärgård där sjötrafik förekommer ställs också krav på säkerhet. Den kan aldrig bli fullständig men den kan vara bättre eller sämre. har en räddnings- och säkerhetsorganisation genom samarbete mellan kustbevakning, lotsverket och . Genom detta samarbete har den blivit effektiv och täckande och ett mycket gott samarbete har utförts. Man har kunnat bistå haverister, bogserat i land båtar med maskinskador, fullgjort sjuktransporter och tillskapat en trygghet för sjöfarande och skärgårdsbefolkningen som den tidigare saknat. Denna enhet ställer inte bara upp under arbetstid utan finns tillgänglig och står till förfogande även . De känner folket och förhållandena inom sitt arbetsområde och utgör en trygghetsfaktor. De känner också kusten och skärgården och tar sig fram även under de svåra förhållanden som ofta råder på grund av oväder, is och dimma. är denna säkerhetsorganisation, bestående av tre komponenter, på väg att tunnas ut på grund av indragningar inom av lotsbevakning och kustbevakning. som finansieras genom enskilda gåvor är fortfarande intakt. På med sina bebodda öar och sin stora sommartrafik får inte denna utveckling fortsätta. Den senaste indragningen av personal vid lotsutkiken på Koster och i skapar stora problem. De farliga farvattnen uppe mot norska gränsen blir ännu farligare och osäkrare och det innebär större risker än tidigare att bli sjuk på Koster. Därifrån går i genomsnitt en sjuktransport utförd av lots- eller kustbevakningsbåten. görs indragningar på norska sidan. Lotsbåten på Skärhallen på försvinner och livräddningskryssaren flyttas till . Vi är väl medvetna om att besparingar måste genomföras, men de får inte drivas så långt att säkerheten åsidosätts och inom områden där besparingarna inte lönar sig utan blir en kostnad. Det är också en viktig del i arbetet för en levande skärgård och möjligheterna att ge semestrande människor den service de kräver under sin vistelse i vårt län. Nedtrappningen och avbemanningen måste därför hejdas och i anledning härav hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att inga ytterligare inskränkningar görs som äventyrar tryggheten och säkerheten för den sjöfarande och bofasta befolkningen på . () () mlnmb/gotmb 1983 73345
mot · G602245 · 1983-01-13 00:00:00 — Trafiken på järnvägslinjen , m. m. svarade i (NK1J) för en livlig persontrafik. Nedläggningen av persontrafiken fick negativa verkningar för den berörda delen av . Kritiken mot olägenheterna har ökat, och kommunerna längs banan har krävt att persontrafiken skall återupptas. finns planer på att riva upp rälsen mellan , alternativt lägga NK1J i malpåse. Om detta förverkligas tas ytterligare ett steg mot en total nedläggning av NK1J. Dessa planer har rönt motstånd i berörda kommuner. För och kommuner skulle en nedläggning av NK1J bli ekonomiskt kännbar. Möjligheterna att klara tung industri försämras, möjligheterna för nylokaliseringar av företag minskar, den regionala turistpolitiken kan inte utvecklas. Landsvägarna i måste också avlastas de tunga transporterna om de skall kunna hålla godtagbar standard. Minskad tillgång till flytande bränsle och ökande energipriser torde dessutom komma att innebära en renässans för järnvägstrafiken, som är energisnål och säker. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att hos regeringen hemställer om åtgärder så att godstrafiken kan utvecklas och persontrafiken kan återupptas på järnvägen och att denna järnväg moderniseras, 2. att hos regeringen hemställer om åtgärder för att överföra NK1J i statlig ägo och inordna företaget i det övriga järnvägsnätet.
mot · G602247 · 1983-01-12 00:00:00 — Motion 1982/83:247 m. fl. Åtgärder för att underlätta reproduktionen av lax och havsöring i vattendrag Tillgången på lax och havsöring har minskat så kraftigt att reproduktionen är i fara. Fiskodlingarna i våra älvar har svårt att få tillgång till avelsfisk för reproduktion av yngel, som enligt vattendom skall utplanteras i de norrländska vattendragen. Som exempel kan nämnas att fiskodlingarna i Forsmo och Hjälta i behöver ca 200 laxhonor . har man endast kunnat fånga 70 st. Man kan också konstatera att laxarna varit i en mycket dålig kondition. Man har kunnat konstatera skador i nos och ryggfenorna. Allt talar för att fiskarna passerat de allt vanligare och mycket effektiva fångstredskap, som börjat användas vid fiske av lax och havsöring. Vikten på fiskarna som fångas i de fasta redskapen ligger på ca och därutöver medan de som fångas i anslutning till fiskodlingarna sällan går över . De s. k. finnfällorna har långa lednät, ca 300 m. I har det enligt en uppgift legat 91 st och enligt en annan 130 st lednät. Finnfällorna är utlagda från islossningen ända fram till isläggningen . Med två lednät till varje fångstredskap har täckts med garn. Av detta kan man förstå att det procentuellt inte kan vara många laxar som har möjlighet att forcera dessa hinder. Enligt uppgift bedrivs fisket av fritidsfiskare som erhållit dispens av . I äger staten ensam rätt att lämna tillstånd för fiske med fasta redskap men är enligt uppgift mycket restriktiv därtill. I kallas dessa finnfällor Kilnot. I fjordarna är dessa förbjudna att användas . Man har även infört ett generellt förbud mot fiske med fasta redskap i älvarna . Med hänvisning till det anförda hemställs att anhåller att regeringen vidtar sådana åtgärder att reproduktionen av lax och havsöring i våra svenska vattendrag underlättas och att tillståndsgivningen för fasta fångstredskap tillämpas synnerligen restriktivt. () () () () PER () () ()
mot · G602252 · 1983-01-12 00:00:00 — I finns drygt 100 bevakningsföretag. Av dessa har 37 fler än 50 anställda. Antalet anställda totalt i bevakningsföretag kan uppskattas till ca 10 000 personer. Omfattningen i bevakningsverksamheten i är dock betydligt större. De angivna företagen omfattas av bevakningslagen, och denna anger att bevakningen skall ske för annans räkning. Detta innebär att sådan bevakningsverksamhet som organiseras inom ett företag och endast avser företagets eget skydd inte omfattas av lagen. I bevakningslagen anges förutsättningarna för auktorisation. Auktorisationen får endast beviljas om det kan antas att verksamheten dels blir bedriven på ett sakkunnigt och omdömesgillt sätt och i övrigt i överensstämmelse med god sed inom branschen, dels inte kommer att få en från allmän synpunkt olämplig inriktning. Vid prövningen skall särskilt beaktas att företaget har en lämplig organisation och planläggning av sin verksamhet. Vidare krävs att en föreståndare för verksamheten utsetts. All personal hos ett auktoriserat bevakningsföretag, liksom också föreståndaren för verksamheten och styrelseledamot, skall vara godkänd med avseende på laglydnad, medborgerlig pålitlighet och lämplighet i övrigt. Godkännande får begränsas till , när särskilda skäl föreligger. Bevakningslagen innehåller vidare bestämmelser t. ex. angående tillsyn, bevakningsföretagens upplysningsskyldighet m. m. Det måste anses som djupt otillfredsställande att sådan bevakningsverksamhet som organiseras inom ett företag och endast avser företagets eget skydd inte omfattas av lagen. Inte minst mot bakgrund av att många av bevakningslagens föreskrifter tillkommit för att reglera förhållandena inte bara mellan beställaren och entreprenören - bevakningsföretaget - utan även gentemot tredje man. Enligt min uppfattning bör all bevakningsverksamhet där syftet är att bevaka allmänhet omfattas av bestämmelserna i bevakningslagen. Med hänvisning till det ovan anförda hemställer jag därför att hos regeringen begär en översyn av bevakningslagen i enlighet med vad som anförts i motionen. minab/gotab 1983 73344