mot · G70296 · 1983-11-15 00:00:00 — m. fl. Vissa ekonomisk-politiska åtgärder, m. m. 1983/84:40) På det socialpolitiska området syftar regeringens ekonomisk-politiska åtgärder till begränsning av socialförsäkringssektorns utgifter. De rent budgetmässiga effekterna är av ringa omfattning. Vad som främst föranleder åtstramningen inom socialförsäkringen är devalveringsavdraget vid pensionsuppräkning. Regeringens hantering av pensionsfrågan har rönt en för det regeringsbärande partiet pinsam uppmärksamhet mot bakgrund av vallöfte om återställd värdesäkring samt om extra kompensation för att pensionärerna även i fortsättningen skall räknas upp årsvis i efterskott. Enligt vår mening ligger det anmärkningsvärda inte i att insikten om att det är nödvändigt med kostnadsbegränsning också på pensionssidan lett till konkret handling, utan i att denna insikt synbarligen väckts först sedan valet väl fört det socialdemokratiska partiet i regeringsposition. Vi tar avstånd från att i lagtext skriva in klausuler om devalveringsavdrag vid beräkningen av basbeloppet och föreslår annan författningstext. Vi kan däremot acceptera den av regeringen förordade pensionskostnadsnivån 1984 med den omfördelning som föreslås. Men vi accepterar inte att de sämst ställda pensionärerna, de som genom undantagande från ATP gått miste om pensionstillskott, hamnar i ett ännu sämre läge. Vi föreslår att pensionstillskott skall utgå till denna grupp pensionärer fr. o. m. Vi vill vidare peka på att pensioner inom den allmänna försäkringen, med den metodik regeringen tillämpar och beträffande civilrättsligt avtalade pensioner aviserar, skulle tendera att övergå till att ge en enhetsstandard lika för alla med hänsyn till inverkan av skatter och inkomstprövade förmåner. Utjämningen är redan nu långt gången vilket framgår av nedanstående tablå. ATP (1983) 41630 ATP (1983) 44 630 Folkpensionärer utan vare sig ATP eller pensionstillskott 21 Folkpensionär utan ATP men med pensionstillskott 3) Inkl. bostadstillägg och efter skatt. Kommunalt bostadsbidrag har anta gits uppgå till . 1 1983/84. 1983/84: 96 Därför måste frågan om en tillämpbar metod för värdesäkring skyndsamt bringas till sin lösning. Endast den omständigheten att vi i annat sammanhang föreslår fullständigt indexskydd av skatteskalorna gör det möjligt för oss att acceptera de av regeringen förordade bruttopensionsnivåerna också vad beträffar ATP. Även om det inte i nu rådande ekonomiska läge kan användas för värdesäkring av den allmänna försäkringens förmåner bör det ursprungliga basbeloppet kontinuerligt, och utan avbrott för tidigare politiskt beslutade nivåsänkningar, beräknas vid sidan av för den allmänna försäkringen giltig värdesäkringsfaktor. Detta basbelopp bör ha författningsmässig status, beräknas och kunna användas t. ex. för civilrättsliga avtal och för en öppen redovisning av den allmänna pensionens utveckling. Vi föreslår i övrigt högre läkemedelsavgifter och patientavgifter i jämförelse med regeringens förslag delvis genom tidigareläggning och har för avsikt att ta upp frågan om mer väsentliga besparingar i anslutning till budgetpropositionen . Vi kommer i det sammanhanget att föreslå minskade utgifter inom främst sjukförsäkringen och minskade bidrag till den primär- och sekundärkommunala sektorn i syfte att minska statens direkta, skattefmansierade åtaganden utan att för den skull verksamhetens inriktning skall behöva ändras. Propositionens förslag till pensionärer medför en rimlig kostnadsökning för staten och socialförsäkringen. Från kostnadssynpunkt är förslaget inte anmärkningsvärt i det rådande läget. Pensionskostnaderna blir ungefär desamma eller snarare något lägre än de skulle ha blivit med det under borgerlig regim ändrade basbeloppet. Ändå kritiserade den socialdemokratiska oppositionen den åtgärden häftigt och förband sig att, som det hette, återställa värdesäkringen i händelse av maktskifte. Man kan emellertid hävda att regeringens ambition inte alls varit att värdesäkra pensionerna på grundval av prisutveckling, utan att höjningen endast dikteras av en enda målsättning, nämligen det s. k. inflationsmålet som regeringen satt till . Denna misstanke bekräftas av socialministern i propositionen (bil. 3 s. 5). Vi vill vidare påpeka att den borgerliga metoden att räkna upp pensionen hade inneburit en obetydligt lägre höjning än den som inträffade. (Mellanskillnaden, dvs. det genom det s. k. tilläggsbeloppet på . till basbeloppet utanordnade förskottet, blev dessutom helt värdelös genom att regeringen med vpk:s hjälp genomdrev momshöjning.) Höjningen skulle följaktligen blivit mer påtaglig med det basbeloppsindex som från socialdemokratisk sida tidigare gjordes till föremål för häftig kritik. Orsaken är inte bara det devalveringsavdrag som skall 1983/84: 96 Dessutom har tilläggsbeloppet till basbeloppet inte bara sänkts med . utan slutligen helt tagits bort. Att grundpensionen inom folkpensioneringen, pensionstillskotten och handikappersättningen förstärkts till en total kostnad som motsvarar . på basbeloppet kan inte undanskymma faktum, att regeringen genom att bryta det egna partiets vallöfte genom såväl devalveringsavdrag som borttagande av tillläggsbeloppet, praktiskt taget snarare tar bort än återinför värdesäkringen. I bästa fall skulle detta vara en engångsföreteelse, om man skulle sätta tillit till det i löftespropositionen myntade och upprepade begreppet extraordinär engångsåtgärd. Med den ekonomiska politik regeringen för finns det anledning att befara en halsbrytande omtolkning av det citerade begreppet när nu föreliggande proposition återkommer i ny version . De sämst ställda måste få rejäl pensionshöjning Vi accepterar som inledningsvis nämnts den förordade pensionskostnadsnivån 1984 och den förstärkning av grundpensionen inom folkpensioneringen, pensionstillskotten och handikappersättningen som föreslås. Men vi accepterar inte att de mest utsatta pensionärernas situation ytterligare relativt försämras. Vi avser då dem, som på grund av undantagande från ATP uppbär enbart grundpension inom folkpensioneringen och som således saknar pensionstillskott. Gällande bestämmelser, att avräkning av pensionstillskott skall göras mot den ATP som skulle ha utbetalats om undantagande inte gjorts, kan medföra att ålders- och änkepensionärer går miste om en tredjedel f. n. av den inkomst som en folkpensionär utan ATP normalt uppbär. I änkornas fall utgår pensionstillskottet inte heller sedan de blivit ålderspensionärer. Vi anser att alla som på grund av undantagande från ATP endast uppbär grundpensionen från folkpensioneringen bör erhålla fullt pensionstillskott fr. o. m. (Undantag bör göras endast för dem som hade ett gällande undantagande och inte valt att häva detta.) Kostnaden för en sådan reform torde nu inskränka sig till ungefär 100 milj. kr. Dessutom skulle kostnaden minska efter hand för att försvinna helt eftersom möjligheten att stå utanför ATP i princip upphörde . (Endast personer födda eller tidigare, som vid utgången av 1981 hade gällande undantagande, kan fortsätta stå utanför ATP, allt enligt riksdagsbeslut .) Vi anförde inledningsvis att regeringen urholkar ATP genom sitt sätt att omfördela pensionsmedel som ursprungligen varit avsedda för generell höjning av pensionernas bruttonivå. ATP:s syfte är att garantera en väsent 1983/84: 96 lig andel av de bästa inkomstårens standard och förkortningen står för allmän tilläggspension, med andra ord en pension att lägga till folkpensionen. Det vore ett långt mer ingripande löftesbrott än det nu inträffade om regeringen fortsätter att urholka ATP ännu mer, så att tilläggspensionen vid vanliga inkomster blir av ytterst ringa värde. Endast den omständigheten att vi på skattepolitikens område hävdar kravet att skatteskalorna skall indexskyddas fullt ut gör att vi såsom ett tillfälligt provisorium kan godta förslaget till höjning av ATP . Då det gäller de kommunala och statliga pensionerna utgår vi dessutom ifrån att de begränsningar i höjningen som samordningsreglerna medför delvis undanröjs genom avtal. Vi tänker då främst på att den av basbeloppet höjda grundpensionen inom folkpensioneringen annars automatiskt leder till motsvarande minskning av kompletteringspensionen. I den debatt som framkallats av regeringens sätt att hantera pensionslöftet har bl. a. myntats begrepp som fattiga och rika pensionärer. Med fattiga pensionärer avses då folkpensionärer utan ATP. Alla som har ATP behandlas följaktligen i debatten som om de vore rika av dem, som satts att försvara regeringens mycket egenartade tolkning av pensionslöftet. Detta försök att vilseleda allmänheten tar vi starkt avstånd ifrån liksom givetvis hela handlingssättet i övrigt. Saken blir inte bättre av att regeringen som motiv för lägre procentpåslag för dem som uppbär ATP anger betydande skattesänkningar genom skatteöverenskommelsens (enligt vår mening helt otillräckliga) indexskydd av skatteskalorna och sedan i annat sammanhang planerar att nästan ta bort detta indexskydd . Som vi redan nämnt ställer vi på skattepolitikens område krav på fullt indexskydd av skatteskalorna 1984, bl. a. med hänsyn till de pensionärer som betalar skatt, dvs. främst de som uppbär ATP (och även förtidspensionärer med dubbelt pensionstillskott). Vi har ansett det mer fördelaktigt att på det viset nu kompensera ATP-pensionärerna än genom någon, i förhållande till regeringsförslaget, ytterligare procents påslag på bruttopensionen . Skillnaden i disponibel inkomst mellan å ena sidan pensionären som inte har ATP och å den andra flertalet ATP-pensionärer är mycket liten. När ATP-pensionen okar äts ökningen i stort sett upp genom ökad skatt och minskat kommunalt bostadstillägg. En ensamstående pensionär som utöver folkpensionen har . i ATP får endast . mer i disponibel inkomst än den som enbart har folkpension. (Vore kommunalskatten högre än här antagna . blir skillnaden ännu mindre.) i tilläggspension, dvs. dubbelt så mycket, blir ändå den disponibla inkomsten endast . högre än för den ATP-löse folkpensionären när skatten dragits och det kommunala bostadstillägget minskats. Följaktligen har den sänkning av skatten som ett fullständigt indexskydd av skatteskalorna skulle innebära stor betydelse för ATP-pensionärerna, då sänkningen med hela 1983/84: 96 sitt belopp skulle öka den disponibla inkomsten utan att påverka det kommunala bostadstillägget eller andra inkomstprövade förmåner. Hemhjälpsavgifterna och A TP Även den lilla skillnad som ändå finns i disponibel inkomst mellan pensionärer utan ATP och ATP-pensionärer kan försvinna helt eller delvis vid utnyttjande av social hemhjälp. Detta gäller de kommuner, där hemhjälpstaxan enligt t. ex. kommunförbundets cirkulär om hemhjälpsavgifter för pensionärer relateras till deras inkomster före skatt exkl. kommunalt bostadstillägg. i ATP och stort hemhjälpsbehov skulle enligt den ena av kommunförbundets rekommenderade avgiftstaxor avhändas hela mellanskillnaden. Enligt de beslutade hemhjälpstaxorna i skulle vid behov av social hemhjälp . av mellanskillnaden på , , smälta bort för pensionären med . För pensionären med . i ATP skulle bortemot hälften av mellanskillnaden på . Detta visar att stor varsamhet måste iakttas vid uttagande av inkomstdifferentierade hemhjälpstaxor. Viss ledning kan tas från de regler som gäller avgifterna vid ålderdomshemmen, där pensionären alltid garanteras att få behålla av folkpensionen och av ATP-inkomsten eller andra sidoinkomster efter skatt. bör vid behandlingen av propositionens förslag till pensionsuppräkning uttala att den kommun, som vill besluta om inkomstdifferentierade hemhjälpstaxor, bör relatera dessa till pensionärens disponibla inkomst (efter hyra) och inte till den statligt taxerade inkomsten eller annan bruttoinkomst. Som redan framgått accepterar vi propositionens förslag till i förhållande till basbeloppet förhöjda relationstal inom folkpensioneringen. Vi går mot den bakgrunden med på att basbeloppet bestäms till . Vi har ovan motiverat skälet till detta vad gäller ATP-pensionärerna och pensionärerna med statlig eller pension, som får de lägsta procentpåslagen. För de sistnämnda kategorierna förutsätter vi nettosamordning genom avtal av förhöjningen i grundförmånen (. ) så att kompletteringspensionen inte i motsvarande mån minskas. Vi accepterar emellertid inte att i 1 kap. 6 § i lagen om allmän försäkring skrivs in en devalveringsavdragsklausul. Med sådan lagstiftning är risken för prejudicerande följder uppenbar. Efter nästa devalvering är det bara att sätta in aktuellt årtal i lagtexten. Tills vidare måste nuvarande lydelse anses överlägsen ur rättssäkerhetssynpunkt. Den utesluter i praktiken devalveringsavdrag och ger ledning för slutsatser om pensionsutvecklingen. 1983/84: 96 Ändå anser vi att en bättre värdesäkringsmetod måste skapas. Den parlamentariska pensionsutredning som enligt regeringens tidigare utfästelser skulle ha varit tillsatt och som något berörs i propositionen bör skyndsamt tillkallas. Dess första uppgift bör bli att överväga och föreslå en användbar metod att värdesäkra pensionerna som är bättre än basbeloppsindex. Vi menar att en kombination av löne- och konsumentprisindex då skulle kunna utredas som ett av tänkbara alternativ. Helst borde en ny värdesäkringsmetod, som rättvist fördelar standarden mellan de yrkesaktiva och de pensionerade, komma till tillämpning . Vi avser att återkomma till denna fråga i ett annat sammanhang. Vi anser vidare att det ursprungliga sättet att beräkna basbeloppet bör återupptas utan avbrott för genom politiska beslut åsamkade nivåsänkningar, men med den ändringen att beloppet fastställs årsvis på samma sätt som skett alltsedan 1982. Denna basbeloppsserie skall återspegla konsumentprisutvecklingen och vara tillämpbar inte minst inom det civilrättsliga området. En stor fördel vore vidare att direkt kunna avläsa pensions- och även löneutvecklingens tendenser i relation till ett lätthanterligt och begripligt mått på konsumentprisutvecklingen. skulle det bidra till att försvåra sådana manipulationer som regeringen nu ägnat stor möda åt för att beslöja löftesbrottet mot pensionärerna och få det att framstå som något annat och hedervärt. Ett sådant riktigt basbelopp bör i särskild ordning tillerkännas författningsmässig status, dock inte inom ramen för lagen om allmän försäkring. Patientavgifterna för läkemedel och öppen sjukvård I syfte att begränsa sjukförsäkringens åtaganden föreslås i propositionen höjda patientavgifter vid läkemedelsinköp resp. vid besök i öppen sjukvård. Beträffande rabatteringen av läkemedel föreslås att högsta avgift fr. o. m. skall vara . Vi anser att höjningen är rimlig, men metoden att höja mindre effektiv. I stället för en höjning enbart av den övre kostnadsgränsen, över vilken försäkringen betalar hela kostnaden, föreslår vi en höjning med samma belopp till lika delar fördelad på den lägre och högre kostnadsgränsen emellan vilka prisnedsättningen är hälften. (Under den lägre gränsen sker ingen prisnedsättning.) Vi föreslår därför att bottenbeloppet, , höjs till . och att det högre beloppet, . Detta skall jämföras med propositionens förslag om höjning av det högre beloppet till . med oförändrat bottenbelopp. Propositionens förslag beräknas höja intäkten av patientavgifterna vid läkemedelsinköp med 100 milj. kr. på helt år. Vi beräknar att vårt förslag ger 150 milj. kr. och halva beloppet under innevarande budgetår. 1983/84: 96 När det gäller patientavgifterna i öppen sjukvård föreslår propositionen en höjning i privat vård med . 1984 för såväl läkarbesök som sjukgymnastbesök och med ytterligare . 1985 för läkarbesök. I propositionen förutsätts att motsvarande avgiftsanpassning skall ske inom den offentliga vården . I motsats till vad som gäller begränsning av patienters läkemedelskostnader ankommer det på regeringen att förordna om dessa avgifter. Vi ansluter oss till propositionsförslaget vad gäller höjningens storlek men anser att hela den förordade höjningen skall ske 1984 utan avvaktan på underhandlingar med sjukvårdshuvudmännens företrädare. Vi vill emellertid påpeka att höjningen av patientavgifter förfelar sitt syfte om den inte avräknas mot 1984 och försäkringsersättning. Det bör vidare göras i praktiken omöjligt för huvudmännen att inte efterkomma rekommendationerna så som skett t. o. m. med understöd av centralt utformade och distribuerade uppmaningar från , sedan detta under den borgerliga regeringstiden bytte från borgerlig till socialistisk majoritet. Därför förordar vi att i den mån den fastställda, rekommenderade patientavgiften inte tas ut, försäkringsersättningen dras in. Därmed blir tillämpningen av den fastställda patientavgiften ett villkor för försäkringsersättning och avgiftens nivå i praktiken den enda, och inte den högsta, tillåtna. bör nu fatta beslut om dessa skärpta villkor. Det torde härvid ankomma på vederbörande utskott att utarbeta erforderlig författningstext. Vårt förslag beräknas innebära en ökning på helt år av patientavgifterna i öppen vård med 250 milj. kr. och halva beloppet under innevarande budgetår. Sammanfattningsvis beräknar vi att våra förslag om patientavgifter för läkemedel och öppen sjukvård ger kostnadsbegränsningar som för /84 är 120 milj. kr. större än vad regeringens förslag innebär, och 170 milj. kr. större för /85. Med stöd av det anförda hemställer vi 1. att vid behandlingen av proposition 1983/84:40, bilaga 3, beslutar att folkpensionärer som på grund av undantagande från ATP endast uppbär folkpensionens grundbelopp fr. o. m. skall ha rätt till pensionstillskott i enlighet med vad i motionen anförts, 2. att vid behandlingen av proposition 1983/84:40, bilaga 3, beslutar att uttala att inkomstdifferentierad avgift för social hemhjälp bör relateras till disponibel inkomst efter avdrag för boendekostnad och inte till statligt taxerad inkomst eller annan bruttoinkomst, 1983/84: 96 3. att vid behandlingen av proposition 1983/84:40, bilaga 3, beslutar att anta följande förslag till lydelse av 1 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän försäkring: Inom den ett basbelopp. Inom den ett basbelopp. Basbeloppet fastställs av regeringen och utgör . multiplicerat med det tal (jämförelsetal) som anger förhållandet mellan det allmänna prisläget i november året före det som basbeloppet avser och prisläget . Därvid skall i enlighet med föreskrifter som meddelas av regeringen förändringarna i det allmänna prisläget beräknas med bortseende från indirekta skatter, tullar, avgifter och ändringar i energipriser samt med tillägg för subventioner. Basbeloppet avrundas till närmaste hundratal kronor. 4. att vid behandlingen av proposition 1983/84:40, bilaga 3, beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs om behovet att redovisa ett årsbasbelopp beräknat utifrån konsumentprisernas förändring och utan avbrott för genom politiska beslut åsamkade nivåsänkningar, 5. att vid behandlingen av proposition 1983/84:40, bilaga 3, beslutar att anta följande förslag till lydelse av 3 § lagen (1981:49) om begränsning av läkemedelskostnader m. m.: I andra fall än som avses i 2 § skall det fastställda priset för på grund av sjukdom föreskrivna och inköpta läkemedel sättas ned med hälften av det belopp som överstiger . och hela det belopp som överstiger . Om en förskrivning är avsedd att expedieras mer än en gång, gäller nedsättningen köpesumman vid varje avsett expeditionstillfälle. Vid beräkning av prisnedsättningen beaktas inte den avgift som kan ha uttagits för expedition av telefonförskrivna läkemedel. Bestämmelserna i till barn. Från prisnedsättning första stycket, 6. att vid behandlingen av proposition 1983/84:40, bilaga 3, beslutar att som sin mening ge regeringen till känna att patientavgifterna för sjukvårdande behandling och läkarvård i öppen sjukvård bör höjas med 5 resp. . i såväl offentlig som enskild vård , 7. att vid behandlingen av proposition 1983/84:40, bilaga 3, beslutar att försäkringsersättning till offentlig sjukvårdshuvudman eller enskild vårdgivare som inte tillämpar rekommenderad patientavgift i den öppna sjukvården ej skall utbetalas. 1983/84: 96 () () () () () () () () i () () () ()