mot · G702195 · 1983-11-24 00:00:00 — m. fl. Förslag om tilläggsbudget I till statsbudgeten för /84 (1983/84:25) Regeringen föreslår i proposition 1983/84:25 att ett kapitaltillskott på 100 milj. kr. Förslaget har sin grund 1979 mellan staten och ekonomisk förening ingånget konsortialavtal som innebar att staten med ett kapitaltillskott på 500 milj. kr. förvärvade av aktierna i . 1 nämnda avtal fastslås att om soliditeten går ner till , skall ägarna överväga att lämna bolaget kapitaltillskott i proportion till sina andelar av aktiekapitalet. Som framgår av propositionen var med utgång delar av koncernens redovisade reserver förbrukade och soliditeten nere i nämnda . Överläggningar mellan aktieägarna om tillskott av nytt kapital togs därmed upp . Den svenska skogsindustrin har kunnat förmärka en påtagligt ökad efterfrågan på sina produkter. Såväl priser som kvantiteter har varit betydligt högre än . Företagen har bl. a. genom högre kapacitetsutnyttjande kunnat förbättra sin lönsamhet. bedömer att vinsten kommer att uppgå till 300 milj. kr. Den kraftiga resultatförbättringen är resultatet dels av ett kraftfullt genomfört rationaliseringsprogram, som lett till en förbättrad industristruktur, dels av ett starkare marknadsläge, främst för cellulosa och sågade trävaror. Företagets låga soliditet kommer därför redan för att väsentligen höjas. Utsikterna för svensk skogsindustri bedöms och för första hälften av 1985 vara fortsatt goda. kan därför under nuvarande konjunkturcykel av egen kraft väsentligt förbättra relationen mellan skulder och eget kapital och därmed få ett gynnsammare räntenetto. Vi anser därför att med hänsyn till sin starkt förbättrade ekonomi ej är i behov av det i propositionen föreslagna kapitaltillskottet. Statens finanser är betydligt sämre och kräver yttersta försiktighet vid beviljande av nya anslag. Snarare bör regeringen vidta åtgärder för att avveckla statens ägarengagemang i företaget. Följaktligen avstyrker vi propositionens förslag i denna del. Industriministern föreslår att 230 milj. kr. bör ställas till Statsföretags förfogande för marknads- och produktutveckling samt rekonstruktion för Bolaget, som heter Regioninvest i , är ett helägt dotterbolag till . I propositionen anför industriministern att omstruktureringen kan komma att innebära att bolag som ingår i gruppen flyttas över till annat bolag inom . Statsföretag bör därför enligt regeringens mening ha rätt att överföra delar av de nu aktuella medlen också till andra dotterbolag än Regioninvest i för att användas för bolag som har ingått i Regioninvestgruppen. Från moderat sida har vi vid upprepade tillfällen framhållit att verksamheten vid Regioninvest i med några få undantag inte varit framgångsrik. Det finns från många utgångspunkter skäl att rikta kritik mot sättet att sköta denna verksamhetsgren inom Statsföretag. Även från näringslivets sida har berättigad kritik riktats mot företagets skötsel. Vår bedömning kvarstår. Det är icke tillfredsställande med fortsatta rekvisitioner av förlusttäckningsbidrag. Vi har dessutom konstaterat att en förstärkning av regionalpolitiskt betingade medelsinsatser till har skett genom en serie av riksdagsbeslut . Detta förhållande har troligen medverkat till den attitydförändring till problemsituationen vid som kan utläsas ur regeringspropositionen (s. 71): Några ytterligare anslag för verksamheten kan enligt min mening inte under eller efter rekonstruktionsperioden komma i fråga. I den mån kostnadena överstigit 230 milj. kr. under eller efter planperioden skall dessa kostnader täckas av Statsföretag. Företagen inom skall sålunda betraktas på samma sätt som andra företag i . Enligt vår mening måste omstruktureringen åstadkommas med de resurser som förfogar över. 1 dagens statsfinansiella läge är det uteslutet med ytterligare statsanslag. Det får ankomma på Statsföretag att dra de nödvändiga konsekvenserna av detta förhållande och anpassa Regioninvestgruppen till den policy som präglade verksamheten från början, nämligen att Regioninvest främst skall gå in som minoritetsägare i företag. Med hänvisning härtill upprepar vi tidigare framförda krav på att verksamhetens framtida inriktning omprövas i särskild ordning. När resultatet av denna utvärdering föreligger får regeringen återkomma med rapport härom till . I avvaktan härpå föreslår vi att avslår propositionens förslag i motsvarande del. Regeringen har infordrat offert från beträffande kostnaderna för att upprätthålla driften vid strumpfabriken i t. o. m. . Statsföretag har anfört att bolaget under angivna förutsättningar kan förlänga drifttiden vid . nas till 38 milj. kr., och regeringen begär nu att skall anvisa ett reservationsanslag av motsvarande belopp. Genom att dessa medel ställs till förfogande undanröjs ett tidigare strukturellt betingat beslut, som styrelsen för AB Eiser fattat, av innebörd att all tillverkning av tunna damstrumpor skall koncentreras till Eisers enhet i . Som vi från moderat sida tidigare framhållit är statens insatser i Eiser typexempel på resultatet av selektiva stödinsatser. Gång på gång har mångmiljonbelopp pumpats in utan att de långsiktiga överlevnadsmöjligheterna har förbättrats. Nya stödmiljoner insatta efter dessa kommer att försvinna på samma sätt. Selektiva åtgärder leder dessutom till snedvridningar av konkurrensen och ofta till att de ekonomiskt svagaste företagen får de största statsbidragen. Den framtida och mer lönsamma sysselsättningen hotas av de selektiva branschstöden som konserverar en föråldrad företagsstruktur. De statliga insatserna på tekoområdet måste utformas så att en konkurrens på likvärdiga villkor kan upprätthållas mellan alla branschföretag. Så är inte förhållandet , och därför tenderar stödinsatser i vissa företag innebära att arbetslöshet uppstår på andra orter än där stödinsatserna har gjorts. Det statliga Eiser får under inga förhållanden ges konkurrensfördelar framför enskilt ägda företag. Det ligger nära till hands att ställa frågan: När kommer regeringen att ompröva åtgärderna om det visar sig att utvecklingen fortsätter åt samma negativa håll? besvarade statsrådet en fråga i om vilka slutsatser regeringen drar av Statsföretags gjorda analys av situationen för den statliga tekokoncernen . Statsrådet anförde bl. a. följande i sitt svar: Enligt vad jag erfarit har inför ett beslut om finansiell rekonstruktion av Eiserkoncernen låtit genomföra en grundlig utredning om företagets framtida möjligheter. Med denna utredning som grund har beslutat att Eiserkoncernen under vissa villkor skall tillföras kapital . Hur stort detta tillskott behöver bli beror på utvecklingen inom . Målet är enligt att de olika dotterbolagen inom skall vara lönsamma senast efter denna tidsperiod. Om förutsättningar för att nå detta mål inte föreligger avses dotterbolagen avvecklas från Eiser genom försäljning eller i sista hand genom nedläggning. Försäljning av bolagen kan också ske om detta kan innebära en gynnsammare utveckling för företaget. Statsföretags styrelses beslut beträffande Eiser ligger enligt min mening väl i linje med de uttalanden som tidigare gjorts av regeringen i fråga om såväl industristödet som tekopolitiken. I fråga om tillskotten till Statsföretagsgruppen har betonats att det av beslutade tillskottet skall utgöra en engångsinsats för att gruppen med undantag av Regioninvest hädanefter skall klara sig utan fortsatta löpande tillskott. Rekonstruktionen av Eiserkoncernen följer också denna linje. i gruppen ingående företag skärps, vilket medför att stöd lämnas till utvecklingsbara företag och avveckling från gruppen sker av företag som inte bedöms motsvara dessa krav. Den omläggning som regeringen föreslagit beträffande tekostödet får naturligtvis också konsekvenser för Eiserkoncernen. Jag bedömer att Eiser skall ha goda möjligheter att tillgodogöra sig satsningen på ökade effektivitetshöjande åtgärder. Den samlade effekten av beslutade ekonomisktpolitiska åtgärder, rekonstruktionen av Statsföretagsgruppen och förslaget till ny tekopolitik ger Eiser betydligt bättre förutsättningar . När man mot bl. a. den här bakgrunden tar del av regeringens aktuella förslag, förstärks intrycket av att regeringen saknar en genomtänkt och konsekvent tekopolitik. Vid behandlingen av propositionen om rekonstruktion av Statsföretagsgruppen framhöll vi att rekonstruktionsarbetet främst bör baseras på en försäljning av företag inom gruppen till icke-statliga intressenter. Denna princip måste gälla även vid rekonstruktionen av Eiser. Så länge dylika företag bibehåller sin status som samhällsägda företag, som inte kan avvecklas, kommer de att utgöra en alltför betungande belastning för skattebetalarna. är i många fall oförmögna att arbeta lika effektivt som privatägda företag och bibehålla sin speciella status som samhällsägda enheter. Regeringen borde i stället för propositionsförslaget ha uppmanat Statsföretag att överlåta AB Eiser till privat drift för att företaget skall kunna motsvara kraven från det snabbt förändrade samhället och påskynda AB Eisers eget finansiella tillfrisknande. Den fortsatta omstruktureringen av AB Eiser måste sålunda ske efter de principer som vi angett i denna motion. Några ytterligare medelstillskott från statliga anslagsmedel kan det inte längre bli fråga om. Vi avstyrker därför propositionens förslag i motsvarande del. Med åberopande av vad som ovan anförts hemställer vi 1. att avslår förslaget att till Kapitaltillskott till på tilläggsbudget I till statsbudgeten för /84 anvisa ett reservationsanslag av , 2. att avslår förslaget om bemyndigande för regeringen att ikläda staten de ekonomiska förpliktelser i övrigt som följer av avtalet mellan staten och ek. 3. att som sin mening ger regeringen till känna att staten bör avveckla sitt ägarintresse i , 4. att avslår förslaget att till Ersättning till Statsföretag A B för kostnaderför marknads- och produktutveckling m. m. inom på tilläggsbudget I till statsbudgeten för /84 anvisa ett reservationsanslag av , att avslår förslaget att till Ersättning till för förlängd drifttid vid i m. m. på tilläggsbudget 1 till statsbudgeten för / 84 anvisa ett reservationsanslag av . () () PER () () () () ()