mot · G602375 · 1983-01-17 00:00:00 — och av reglerna för bötesstraff Böter utdöms i allmänhet i form av dagsböter eller för vissa förseelser av ordningskaraktär direkt i pengar, s. k. penningböter. Normerande böter av det slag som tillämpades inom skattestrafflagstiftningen är sällsynta också inom specialstraffrätten. Antalet dagsböter, som kan variera mellan 1 och 120, bestäms efter straffets stränghet, medan dagsbotens storlek fastställs efter vad som prövas skäligt med hänsyn till den tilltalades inkomst, förmögenhet, försörjningsskyldighet och ekonomiska förhållanden i övrigt. Enligt 4 § tredje stycket förundersökningskungörelsen (1947:948) skall i fall då det finns anledning anta att dagsböter kommer ådömas, den misstänktes inkomst- och förmögenhetsförhållanden utredas. Någon rutinmässig kontroll av den misstänktes uppgifter sker inte. Nuvarande beräkningsgrunder för fastställande av dagsbotens storlek har i många fall visat sig ge upphov till stora orättvisor genom att de inte sällan utgår från otillförlitliga uppgifter om den misstänktes inkomst- och förmögenhetsförhållanden. I allmänhet innebär det förhållandet att bötesstraffets storlek inte kan fastställas på säker och rättvis grund, att inkomsttagare med obefintliga eller små möjligheter till s. k. skatte- och avdragsplanering (i regel löntagare) ådöms avsevärt högre böter än personer som med olika medel lyckas redovisa små eller inga inkomster alls. Den som klarar av konststycket att nedbringa sin inkomst till noll får endast försumbara böter (. ), även om man på goda grunder kan anta att hans verkliga inkomster varit betydande. Erfarenheter från bl. a. illegal spelklubbsverksamhet i storkommunerna visar att de som står till svars ofta har låg eller ingen taxerad inkomst alls, trots att de tjänat avsevärda belopp på sin illegala verksamhet. Kraftigare ekonomiska sanktioner torde vara det mest effektiva instrumentet mot denna typ av ekonomisk brottslighet. framfördes från en del håll i den s. k. skattestrafflagutredningen (1969:42) farhågor mot slopandet av de normerade böterna som straff för vissa skattebrott. Sålunda befarades att en övergång till dagsböter skulle medföra en strafflindring för dessa brott. Farhågorna har på många sätt besannats. Om inte ett rättvisare system för beräkning av dagsböter kan åstadkommas bör återinförande av normerade böter på skattestrafflagstiftningens område övervägas. I det allmänna rättsmedvetandet torde det närmast vara en självklarhet att det för skattesmitning utgående bötesbelop pet skall stå i en rimlig proportion till den man uppnått genom den brottsliga gärningen. En annan olägenhet som sammanhänger med dagsbotsystemet är förknippad med förseelser till sjöss, t. ex. framförande av fartyg i mörker utan reglementsenlig ljusanordning. Överträdelser av detta slag straffas med dagsböter, medan motsvarande förseelse på land, t. ex. körning med motorfordon i mörker utan ljusanordning, straffas med fast penningbelopp oavsett inkomst, s. k. penningböter. En snickare med normalinkomst fick betala . (10 x 125) för att han seglat utan ljus, medan en direktör kom undan med . (10 x 10) i böter för samma förseelse, eftersom hans taxerade inkomst var obefintlig! Sannolikt skulle flera av de lagöverträdelser som äger rum till sjöss kunna åsättas fasta bötesbelopp. Även denna fråga bör prövas i den översyn av nuvarande bötessystem som vi vill föreslå. Vårriksdagen 1980 uttalade sig för en förändring av det system som ligger till grund för fastställande av dagsbotens storlek. fastslår i sitt av enhälligt antagna betänkande, JuU 1979/80:27, bl. a. följande: En förutsättning för en vid tillämpning av bötesstraffet är enligt utskottets mening att bötesstraffets storlek kan fastställas på en i största möjliga utsträckning säker och rättvis grund. Möjligheterna att skapa ett system som leder till större tillförlitlighet bör därför övervägas. Det bör ankomma på regeringen att närmare besluta om formerna för de av utskottet förordade övervägandena. Något förslag till rättvisare system för fastställande av böter framlades aldrig av de borgerliga regeringarna. Det är enligt vår mening nu hög tid att uttalade vilja kommer till uttryck i ett skyndsamt regeringsinitiativ innebärande en översyn av nuvarande bestämmelser för beräkning av bötesstraff i enlighet med vad som anförts i motionen. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär en skyndsam översyn av bötesstraffet.