mot · G602804 · 1983-01-21 00:00:00 — m. fl. Användningen av kol m. m. De senaste riksmötena har fastslagit att de allmänna riktlinjerna för energipolitiken skall vara avveckling av kärnkraften senast , energihushållning, minskat oljeberoende och övergång till uthålliga, helst inhemska och förnybara energikällor med minsta möjliga miljöpåverkan. Kärnkraften skall avvecklas i den takt som är möjlig med hänsyn till behovet av elektrisk kraft för att upprätthålla sysselsättning och välfärd. Eftersom tillgången på elenergi bedömdes bli god godtogs att elkraften också skulle kunna användas för att spara olja vid uppvärmning. En förutsättning var att det inte uppstår några låsningar till ett framtida högt elutnyttjande och att introduktionen av andra energislag inte försvåras. Dessa riktlinjer gäller givetvis för alla delar av landet. Av särskild vikt är emellertid att de genomförs konsekvent i de tre storstadsregionerna, eftersom oljeberoendet där är särskilt stort. Besluten i de olika kommunerna i dessa regioner får stor betydelse för den nationella energi- och särskilt elförsörjningens omfattning och inriktning. Energifrågorna i storstadsregionerna kan inte ses som en enbart lokal eller regional fråga utan är även en nationell angelägenhet. I regeringens proposition 1980/81:90 redovisades några olika möjligheter för storstädernas fortsatta värmeförsörjning. För del förordades att kommunerna skulle välja en lösning som leder till en oljeersättning på ca och som tillgodoser kraven på en god miljö i . Vid riksdagsbehandlingen fastslogs som en ytterligare utgångspunkt att man noga bör undersöka möjligheterna att använda alternativa energikällor. Möjligheterna att ge värmesystem en sådan utformning att varaktiga, helst inhemska och förnybara, energikällor med minsta möjliga miljöpåverkan kan införas borde också beaktas i ett längre perspektiv inför kärnkraftsavvecklingen. För och Malmös del uppställdes inga lika konkreta oljereduktionsmål. Hushållning ger bättre miljö har det kommit flera oroande rapporter om dålig luftkvalitet i storstadsområdena, likaså om kraftig miljöpåverkan genom utsläpp av försurande ämnen. Orsaken är till viss del bilavgasutsläpp men eldningsanläggningar av olika storlek är den andra stora föroreningskällan. De mest miljövänliga bränslena är naturgas, stadsgas och lätta eldningsoljor, 1 1982/83. medan kol, torv och tjocka eldningsoljor ger mycket större utsläpp av svaveloch kväveoxider. De är i gengäld avsevärt billigare. Det har från olika håll hävdats att en långtgående fjärrvärmeutbyggnad skulle ge avsevärda förbättringar av miljösituationen i storstäderna, dels genom att bränslena skulle förbrännas med väsentligt högre verkningsgrad i fj ärrvärmeverkens pannor än i enskilda fastighetspannor, dels genom att utsläppen från fjärrvärme verken sker genom högre skorstenar som också kan förses med reningsanordningar. Mot detta har framförts invändningen att nya fastighetspannor och pannor för blockcentraler inte har nämnvärt lägre verkningsgrad än i fjärrvärmeverk och att skillnaden i varje fall inte är större än förlusterna i fjärrvärmeledningar av konventionell typ. Den förbättrade luftkvaliteten till följd av fjärrvärmeverkens högra skorstenar motverkas av att man i dessa anläggningar tvingas använda billigast möjliga bränslen för att ge konkurrenskraftiga priser. Miljöstörningar av regional typ, främst försurning, påverkas inte alls av skorstenshöjden. En övergång från uppvärmning med lätta eldningsoljor i äldre småpannor till fjärrvärme kan därför ge en total ökning av de försurande utsläppen. Ett annat argument för långtgående fjärrvärmeutbyggnad har varit att man därmed vidgar möjligheten till kombinerad produktion av värme och el i s. k. kraftvärme verk. Det har t. o. m. hävdats att man borde undvika att genomföra hushållningsåtgärder i fjärrvärmeområden för att öka underlaget för sådan mottrycksproduktion av elkraft. Ett kraftvärmeverk utnyttjar nämligen bränslets energiinnehåll ungefär dubbelt så bra som en anläggning för enbart elproduktion, ett kondensverk. En övergång från blockcentraler och fastighetspannor till fjärrvärmesystem innebär mycket stora investeringskostnader i försörjningsanläggningar och distributionssystem. Innan en alltför långtgående fjärrvärmeutbyggnad sker i storstadsområdena bör det därför göras en utvärdering av hittillsvarande fjärrvärmesystem och av de tekniska och ekonomiska argumenten för och mot en långtgående utbyggnad. För att tillgodose kraven på god miljö i storstadsområdena måste hushållningsåtgärderna drivas mycket långt, detta för att minska behovet av olje- och koleldning och de därav förorsakade hälso- och miljöstörningarna. Det av uppsatta riktvärdet för hushållningen måste ses som ett minimimål, och uppvärmningssystemen i storstäderna måste utformas så att de inte är överdimensionerade när hushållningsåtgärderna genomförts. Detta gäller särskilt för de produktionsanläggningar som planeras, inte minst med tanke på riksdagsbeslutet att varaktiga, helst inhemska och förnybara, energikällor skall kunna införas. Tanken att ha en lägre hushållning i fjärrvärmeområdena för att medge en ökad elproduktion måste bestämt avvisas. Detta skulle ge en mycket större bränsleanvändning i storstäderna än vad som är nödvändigt, vilket är förkastligt av både miljö- och resursskäl. Fjärrvärmesystemen bör alltså bara byggas ut i den utsträckning de är lönsamma, även efter en genomförd långtgående energihushållning. Användning av s. k. alternativa energikällor får inte heller hindras i storstadsområdena, exempelvis värmepumpar som tar värme ur ventilationsluft och berggrunden. I lagen om fjärrvärmesystem bör därför införas en regel om att användning av kompletterande alternativa energikällor och hushållningsåtgärder ej får försvåras, likaså en bestämmelse att fastighetsägare ej kan tvingas ansluta sig till ett fjärrvärmenät om han till lägre kostnad och på ett ur miljösynpunkt godtagbart sätt kan utnyttja inhemska, förnybara energikällor. Användning av kol bör vidare endast tillåtas i anläggningar utrustade med bästa möjliga rökgasrening. En rad utredningar har visat att man också i storstädernas fjärrvärmesystem kan använda inhemska och förnybara energikällor, framför allt med hjälp av stora värmepumpar. De höga temperaturerna i distributionsledningarna gör dock att dessa värmepumpar alltid måste kompletteras med andra värmekällor under den kalla delen av året. En typ av värmepumpar som redan börjat installeras i storstäderna är stora avloppsvärmepumpar. I installerades 1982 en sådan värmepump i , med en årsmedeleffekt om 5,3 MW och en värmefaktor om 3,2. planeras ett 150 MW värmepumpverk i Henriksdal som skall vara klart . I kan 135 MW värme utvinnas vid , och i kan ge 40 MW värme. Stora mängder värme kan också tillföras fjärrvärmesystemen från sjö- och havsvattnet vid storstäderna. Enbart för del har utredningar visat att den potentiella värmeresursen är drygt . I bägge dessa fall förbättras värmepumparnas värmefaktor och därmed lönsamhet om fjärrvärmesystem konverteras till lågtemperatursystem. Lönsamhet är dock beroende också av elpriset. När det blir aktuellt med kraftvärmeproduktion av el med fjärrvärmenätet som underlag kan det bli olönsamt att använda stora eldrivna värmepumpar, åtminstone vissa årstider. De bör därför utformas så att de lätt kan konverteras till bränsledrift. En annan typ av värmepumpanvändning, som är av stort intresse i storstäderna, är lokalt förlagda värmepumpar som tar vara på spillvärme av olika slag, exempelvis värmen i ventilationsluft, avloppsvatten och processvärme. Värmepumpar som tar vara på värmen i ventilationsluft eller från luften kan användas i flertalet flerbostadshus med mekanisk ventilation. 1* 1982/83. ningarna för att använda frånluftsvärmepumpar i hus med självdrag har också börjat studeras. Ett exempel på en redan utförd installation av frånluftsvärmepumpar är den anläggning som utfört i det s. k. Erlanderhuset i kv. Lysbomben i i västra . Denna värmepump levererar i första hand värme till de 210 lägenheternas radiatorsystem. Vår, sommar och höst tillgodoser den också hela eller delar av tappvarmvattenbehovet och täcker totalt 2/3 av fastighetens värmebehov, med årsmedelvärmefaktorn 3,8. Den kräver därmed så lite elström för sin drift att den kan användas även efter avvecklingen av kärnkraften. I lokaler kan man med värmepump och lagring i stort sett hela energibehovet exkl. belysning. har prövat dessa system. Värmepumpar som tar vara på värmen i avloppsvattnet kan också i viss utsträckning installeras lokalt, förutsatt att reningsverket anpassas till den sänkning av vattentemperaturen som detta medför. Fördelen med lokalt installerade värmepumpar är att de kan anslutas direkt till det lokala värmesystemet i fastigheten. Värmepumpar i fjärrvärmesystem måste arbeta med högre temperaturnivåer och får därmed lägre effektivitet. har det bedömts att inhemska bränslen inte kan bli ekonomiskt och praktiskt intressanta i storstadsområdena. har det dock visat sig att denna bedömning var något förhastad. I , inte långt från , använder man redan fliseldning i ett av kommunens mindre fjärrvärmenät. Man uppges också ha långtgående planer på eldning av torv med sänkt vattenhalt i , eftersom transportkostnaderna visat sig vara fullt överkomliga. I har det kommunala Bostadsaktiebolaget visat att man med god ekonomi och utan större ingrepp kan övergå från olje- till träpulvereldning i befintliga gruppcentraler. Träpulvret kan levereras från till ett så mycket lägre pris än nuvarande bränsle att konverteringen är lönsam . Förhandlingar har också tagits upp om användning av torvpellets i värmecentraler i . Inhemska bränslen kan alltså få användning också i storstäderna, åtminstone i de delar som uppvärms med blockcentraler. De av uppställda oljereduktionsmålen i storstäderna kan utan svårighet uppnås genom en kraftfull energihushållning och genom användning av värmepumpar i stor omfattning. En förutsättning är dock att eldistributionsnäten inte överbelastas genom anslutning av konventionell I storstäderna är det därför angeläget att anslutning av värmepumpar blir den enda användning av elkraft för uppvärmning som tillåts. Av importbränslena är naturgas och andra former av gas av särskilt intresse. I storstäderna finns redan användbara distributionsnät, och de höga miljökraven gör att gasens högre pris inte får vara något hinder. Liksom inhemska bränslen lämpar sig naturgasen bäst för användning i mindre anläggningar och som komplement till lokala värmepumpar, där dess högre pris kompenseras av lägre anläggningskostnader. För Malmös del har beslut redan fattats om introduktion av naturgas 1985. Användningen väntas öka kraftigt och omfatta av det totala värmebehovet. För och del har några beslut om introduktion av naturgas ännu inte fattats. Eftersom det i bägge städerna finns ett väl utbyggt stadsgasnät kan naturgasanvändning snabbt få stor omfattning. Ett annat sätt att erhålla gas är genom förgasning av kol, torv eller sopor. Ett lovande utvecklings- och utredningsarbete pågår redan på olika håll, både när det gäller möjligheterna att framställa gas med en sopanläggning i i , med SKF:s plasmametod i och med kolförgasning i ett energikombinat i . I Nynäshamnskombinatet skulle den framställda gasen kunna användas för metanolproduktion eller för framställning av andra basvaror, men en del av gasen skulle också kunna ledas till och där förbrännas i värmeverk. En kombination med kraftvärmeproduktion av elkraft i har också diskuterats. En annan energiråvara av intresse för storstäderna är renade kolbränslen, där huvuddelen av svavel- och askinnehållet tvättats bort. Sådana bränslen kan tillverkas antingen som pulver eller som en olje- eller vattensuspension. I denna form kan de användas i befintliga eldningsanläggningar, och de väntas då ge väsentligt mindre miljöstörningar än den nu använda tjockoljan. Givetvis har de berörda kommunerna huvudansvaret för hur de löser sina värmeförsörjningsfrågor. Med hänsyn till den stora betydelse storstädernas värmeförsörjning har för landets totala energisystem har dock statsmakterna ett klart intresse av hur dessa kommuner väljer sina värmesystem. Det är angeläget att en övergång till varaktiga, helst förnybara och inhemska, energikällor med minsta möjliga miljöpåverkan påskyndas och att inga låsningar till ett framtida elberoende uppstår. Tillgänglig elkraft bör endast användas för drift av värmepumpar med hög värmefaktor, och användning av annan elvärme bör undvikas. Stora värmepumpar bör planeras så att de kan ställas om till bränsledrift. Befintliga gasrörnät bör underhållas och utnyttjas, och planer bör tas fram för introduktion av naturgas eller andra gasformer också i och . bör göra ett vägledande uttalande om detta. Planerna på förgasningsanläggningar bör drivas vidare. Vid den fortsatta utredningen av ett energikombinat i bör alternativ tas fram där en gas med lämplig sammansättning kan levereras till för uppvärmningsändamål, liksom spillvatten från kombinatet. Den mängd spillvärme och gas som skulle levereras bör väljas så att den kan få avsättning även efter genomförda hushållningsåtgärder i enlighet med målsättning. Dimensionerna på överföringsledningarna bör väljas så stora att de underlättar en övergång till lågtemperaturteknik i befintliga fjärrvärmesystem. I anslutning till dessa ledningar bör också inplaneras en ledning för oljeöverföring eller transport av kol-vätskeblandningar. bör göra ett uttalande härom. Med hänvisning till ovanstående föreslås 1. att uttalar att användning av kol i storstadsområdena endast bör få ske med bästa möjliga rökgasrening och endast i den mån oljereduktionsmålen inte kan nås genom hushållningsåtgärder samt övergång till värmepumpar, inhemska bränslen och olika former av gasbränslen, 2. att hos regeringen anhåller om förslag till komplettering av fjärrvärmelagen i enlighet med vad som anförs i motionen, 3. att uttalar att planeringen av Nynäshamnskombinatet och andra förgasningsprojekt bör drivas vidare och utformas med ledning av vad som anförts i motionen, 4. att uttalar att värmesystem i storstäderna bör väljas så att en övergång till varaktiga, helst förnybara och inhemska, energikällor med minsta möjliga miljöpåverkan påskyndas och inga låsningar till ett framtida elberoende uppstår. () () () ()