mot · G6021537 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1537 m. fl. Ökade regional- och arbetsmarknadspolitiska åtgärder i Ett av de viktigaste målen för socialdemokratisk välfärdspolitik är målet om regional balans. Sedan den aktiva regionalpolitikens början har också stora resurser satsats på att göra de tre välfärdsfaktorerna arbete, service och god miljö tillgängliga för alla människor i vårt land. Den aktiva regionalpolitiken som socialdemokratin genomförde fick full genomslagskraft . Dessa satsningar gav också resultat i . De negativa befolkningssiffrorna vände och länet kunde åter glädjas åt en befolkningsökning. I det allmänna stödområdet ökade industrisysselsättningen med drygt 17 000 personer eller medan det i landet som helhet var ungefär oförändrat. Framför allt skedde en kraftig ökning - med - i det inre stödområdet. Denna industriella utveckling har också fått effekter för , industrisysselsättningen ökade även om det inte var tillräckligt för att utjämna de stora skillnaderna i industrialiseringsgrad som förelåg gentemot andra delar av landet. Effekterna av lokaliseringspolitiken kunde också avläsas i en väsentligt förbättrad arbetsmarknadssituation i hela stödområdet. Inte minst den kvinnliga sysselsättningen har ökat avsevärt. Även om de nya arbetstillfällena, för kvinnorna, till övervägande delen bestått av deltidsarbeten. Den positiva anda som genom en gynnsam utveckling skapats har resulterat i ökad aktivitet hos länets egen befolkning. Med mycket arbete och stor entusiasm har man tagit sig an och initierat aktiviteter för att bättre ta till vara länets egna resurser. Regionala och lokala projekt växte fram. har situationen i landet förändrats radikalt. Den ekonomiska tillväxten har avtagit och industriproduktionen har stagnerat. Industriinvesteringarna har sjunkit och industrisysselsättningen har minskat kraftigt. Därmed har själva basen för den förda regionalpolitiken ryckts undan. Optimismen har förbytts mot pessimism och den så positiva utvecklingen har åter börjat att stagnera. De regionalpolitiska satsningarna skedde inte lika målmedvetet och koncentrerat i skogslänen utan spreds ut över landet och användes till att lösa akuta branschkriser i . Den s. k. grå zonen växte snabbt . gick således inte mindre än av lokaliseringslånen till dessa områden och i . befinner sig den svenska ekonomin i en djup kris. Vi är medvetna om att det kommer att ta avsevärd tid innan landets ekonomi åter har vunnit en sådan styrka att regionalpolitiken kan få möjligheter att arbeta under samma goda förutsättningar som första hälft. De starkt försämrade förutsättningarna för regionalpolitiken, som den borgerliga politiken medfört, ställer därför ökade krav på prioriteringar både mellan olika samhällssektorer, men också mellan olika delar av landet. Mot bakgrund av det allvarliga ekonomiska läget i landet samt de ytterst begränsade resurserna som står till förfogande att lösa den regionala obalansen vill vi i denna motion redovisa läns möjligheter att bättre ta till vara länets egna resurser och därigenom bidra till en förbättrad samhällsekonomi i landet. Befolknings- och sysselsättningsläget i har f. n. en låg befolkningstillväxt. Detta avspeglas även inom vårt län. Samtliga länets kommuner utom har haft födelseunderskott. Den befolkningsökning som ändå präglade är att hänvisa till ett flyttningsöverskott. Överskottet har varierat mellan åren men har inte genomgått några omfattande förändringar. Folkmängden har ökat med ca 3 700 personer eller . Ökningstakten har emellertid legat på en lägre nivå . började befolkningen åter att minska i länet. Den stagnation som skett i befolkningsutvecklingen pekar mot att befolkningsförändringen bör följas med stor uppmärksamhet . Blir det åter årliga utflyttningsunderskott kan det i kombination med det stora födelseunderskottet länet nu har leda till en mycket allvarlig befolkningsutveckling. Länets befolkningssammansättning är präglad av flyttningsmönstret. Det är grupper som flyttar ut, och det är 25-40-åringar som flyttar in till länet. I förhållande till riket har överskott i de äldre åldersgrupperna medan underskott är helt dominerande i de övriga åldrarna. Det är med andra ord arbetskraftsomflyttningar som sker. Liksom de andra skogslänen är stort till ytan och mycket glest befolkat. Glesare än något annat län, med bara tre invånare per km2. Dessutom är befolkningsfördelningen mycket unik. Länet har en enda tätort med någon storlek - Östersundsområdet med ca 50 000 invånare - i övrigt är befolkningen koncentrerad kring på ett sätt som innebär att inom fyra mils radie från bor över hälften av länets befolkning. Inom de resterande av länets ytor bor med andra ord mindre än hälften av befolkningen vilket innebär att har en mycket låg befolkningstäthet. Utanför dominerar glesbygden helt. Utvecklingen har lett till en ytterligare koncentration kring de relativt sett större tärorterna i länet. Andelen mindre tätorter har minskat även om de fortfarande dominerar i antal. Det spridda boendemönstret innebär att länet har många små arbetsmarknader med långa avstånd sinsemellan. Det är endast som kan betraktas som robust arbetsmarknad med större utbud av arbetstillfällen. Sysselsättningen har - - ökat eller med 4 169 personer. Av dessa var närmare 4 000 kvinnor varav större delen deltidsarbetande. Mot riksutvecklingen är detta en kraftig ökning. Men även om sysselsättningsgraden ökat kraftigt bland kvinnorna så ligger länet fortfarande klart under riksgenomsnittet. 1980 hade länet fortfarande den lägsta förvärvsfrekvensen bland alla län, räknat på befolkningen . En orsak till de låga förvärvsfrekvenserna för länet - när man räknar på hela den vuxna befolkningen - är den stora andelen äldre personer. var över 7 000 personer eller av befolkningen i arbetsför ålder förtidspensionerade. Eftersom länet i förhållande till andra län har en så stor andel pensionärer som inte är förvärvsarbetande sänks därmed förvärvsfrekvensen. Länets extremt höga andel av förtidspensionärer och det faktum att länet har den näst högsta andelen av befolkningen bland alla län placerade i någon form av arbetsmarknadspolitiska åtgärder medför också att den förhållandevis låga sysselsättningsgraden i länet inte kan avläsas i motsvarande höga arbetslöshetstal. Näringslivets sammansättning i skiljer sig avsevärt från riket i stort. kom inte med i industrialiseringen förrän och då till stor del på grund av stora statliga insatser. Mellan 1965 och slutet pågick det emellertid en mycket snabb tillväxt i industrietableringar och sysselsättning inom industrin. Utvecklingen drabbades dock av den allmänna stagnationen . är den jämtländska industrin fortfarande mycket liten jämfört med övriga delar av med en sysselsättningsandel . Länet har ett enda arbetsställe med över 500 anställda. Industrin domineras helt av småföretag. Av samtliga arbetsställen har färre än 50 anställda, mot rikets . Industrin är dessutom mycket ojämnt fördelad över länet med några få industricentra och en i övrigt mycket industriellt outvecklad struktur. Det krävs därför betydande insatser för att förbättra den industriella miljön i . Eftersom industrialiseringen till stora delar är resultatet av kraftfulla statliga stödinsatser är den jämtländska industriproduktionen även beroende av statliga lån och garantier för sin fortsatta utveckling. Förutom den påfallande låga industrialiseringsgraden avviker länets näringslivssammansättning också kraftigt från riket i övrigt när det gäller andelen sysselsatta i jord- och skogsbruket. Länet har således dubbelt så stor procent av befolkningen sysselsatt i jord- och skogsbruket () som riksgenomsnittet. Men nedgången inom denna näringssektor pågår i lika hög grad här som i landet f. ö. Detta sker framför allt genom nedläggning och rationalisering av de små enheterna. Den största förändringen i näringslivets sammansättning har skett genom en kraftig förskjutning från produktion av varor till produktion av tjänster. Medan antalet arbetstillfällen minskat inom varutillverkning har produktionen av tjänster ökat med nära 6 000. Det är endast tre län i landet som har högre andel människor sysselsatta inom offentlig och privat tjänstesektor än det finns i . Andelen offentligt anställda överstiger riksgenomsnittet - främst på grund av de många militära institutionerna - och andelen privatanställda ligger nära det. Den största ökningen inom privata tjänster har skett inom Rekreationsverksamhet, kulturell verksamhet, intresseorganisationer, ideella och kulturella organisationer. Detta är till stor del resultatet av en expanderande turistnäring (skidliftar, etc.) som har visat sig betyda alltmer för det jämtländska näringslivet och glesbygden. Den här mycket knapphändiga beskrivningen av - dess befolkningsstruktur, näringsliv och sysselsättning - visar ändock att den avviker markant från det vanliga mönstret, t. o. m. jämfört med de norra skogslänen. har genom sin speciella näringsstruktur därför inte bara andra problem utan också andra utvecklingsmöjligheter än t. o. m. de övriga skogslänen. Den fördröjda industrialiseringen, det fortfarande betydande jord- och skogsbruket samt den höga andelen sysselsatta inom tjänstesektorn kräver andra åtgärder än de använda regionalpolitiska stöden. Våra erfarenheter från insatta åtgärder redovisar vi nedan, liksom lämnar förslag på insatser som vi anser borde ske för att komma åt problemen och bättre tillvarata länets egna resurser . Förslag till arbetsmarknadspolitiska åtgärder i Arbetsmarknadssituationen i är mycket allvarlig. Långt allvarligare än vad som kan avläsas av arbetsmarknadsstatistiken. Den försämring som pågår i hela landet drabbar ett län som hårdare eftersom denna sker från ett redan mycket svagt utgångsläge. Den jämtländska arbetsmarknaden är speciell på många sätt. Den skiljer sig från riksgenomsnittet bl. a. beträffande befolkningssammansättningen, boendemönstret, näringslivsstrukturen och avståndet mellan arbetsmarkna Av samtliga län i landet har näst högsta andelen av befolkningen placerad i någon form av arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Dessutom har länet den högsta andelen förtidspensionerade. var var sjätte länsinvånare i arbetsför ålder antingen arbetslös, placerad i åtgärder eller förtidspensionerad. Detta faktum gör att behovet av insatser är annorlunda än t. o. m. i de övriga skogslänen. De traditionella arbetsmarknadspolitiska åtgärderna måste därför anpassas till länets specifika behov och förutsättningar. är ett av landets lägst industrialiserade och har en ovanligt stor andel av befolkningen sysselsatt inom jord- och skogsbruket, liksom inom tjänstesektorn. Kommunerna är landets fattigaste (av de tio kommunerna i landet med högsta kommunalskatten ligger sex i ). Satsningarna i bör ges en bredare inriktning än vad som varit vanligt inom arbetsmarknadspolitiken. De olika stödåtgärderna, speciellt beredskapsarbeten och arbetsmarknadsutbildning, bör användas så att de kan bidra till att öka förädlingsgraden på länets råvaror, stärka de fortfarande förhållandevis stora areella näringarna, förbättra den industriella infrastrukturen, bygga upp en industritradition som helt eller delvis saknas samt skapa ett gynnsammare företagarklimat. Nedan följer ett antal förslag till anpassning av arbetsmarknadsåtgärder som krävs för att skall kunna hejda den smygande försämring av arbetsmarknadssituationen som inger oss stor oro . Pr ojek teringsb idra g Beredskapen inför tidigareläggningar av byggen för att möta en allt besvärligare arbetsmarknadssituation är dålig i . Det projekteringsbidrag som tidigare utgått för planering av byggandet är avskaffat . Bidraget har varit ett värdefullt medel bland de arbetsmarknadspolitiska stöden. Vi föreslår därför att regeringen medger att projekteringsbidrag i fortsättningen skall kunna beviljas ur beredskapsanslaget i . Det skall kunna utgå med en högre procentsats - av projekteringskostnaderna. Investeringskostnaderna ligger mycket högt i ett län som . Uppförande av offentliga byggen vållar därför stora kostnader för de fattiga jämtländska kommunerna. Stöd genom beredskapsmedel har varit till stor hjälp när det har gällt tidigareläggningar av offentliga investeringar i ett hårdnande arbetsmarknadsläge. Bidraget till dessa beredskapsarbeten ligger emellertid alldeles för lågt i förhållande till kostnaderna. Detta gäller särskilt det s. k. tilläggsbidraget som utgår generellt och i tre av kommunerna . Med ett lönebidrag på och ett tilläggsbidrag på blir den totala bidragssatsen inte högre än . Med en sådan bidragsnivå är det svårt för kommuner att orka med tidigareläggningar i någon nämnvärd omfattning. Med hänsyn till ovanstående hemställer vi att regeringen medger att tilläggsbidrag kan utgå i . Beredskapsanställning inom kommun och landsting har, som vi tidigare redovisade, en i förhållande till riket mycket hög andel sysselsatta inom tjänstesektorn. Detta gäller såväl den privata som den offentliga sektorn. De nuvarande arbetsmarknadspolitiska stöden riktar sig i första hand till investeringstunga objekt medan restriktivitet visas för exempelvis beredskapsanställningar inom tjänstesektorn. Vi har förståelse för regeringens principiella inställning till att i första hand stimulera den konkurrensutsatta sektorn, men utifrån den näringsstruktur som vårt län har vill vi förorda en viss försöksverksamhet med annorlunda användning av beredskapsanställningar inom den offentliga och enskilda tjänstesektorn - kommuner och landsting. Ett system med att ersätta pensioneringsavgång har diskuterats inom länet. Genom att med beredskapsmedel tidigarelägga anställningar som ersätter personer som går i pension kunde beredskapsarbeten snabbare övergå till en fast anställning. Oplanerad eller orationell verksamhetsökning kunde därmed också undvikas. bör ge regeringen i uppdrag att uppta förhandlingar med kommuner och landsting i för att vidareutveckla förslaget och därefter förlägga försöksverksamhet till länet. Generösare bidrag bör utgå till turistiska kringaktiviteter i syfte att förbättra infrastrukturen. Exempelvis kunde beredskapsmedel utgå för utbyggnad av de alpina anläggningarna i Åre så att VM- och OS-tävlingar kan genomföras och så att Åre kan bli en alpin riksanläggning. S a m h ä 1 ls f ör e t a g - J H - p r od u k t i o n De skyddade verkstäderna tillkom för att ge sysselsättning åt människor med olika arbetshandikapp, vilka i regel var utestängda från den öppna marknaden. Med hänsyn till länets speciella struktur har behovet varit stort. Industrin har varit svagt utvecklad. Tungt arbete i hårt klimat har utlöst arbetsskador som slagit ut många människor redan i tidig ålder eftersom lättare arbete inte stått att få. Framsynta kommunalmän har byggt ut den skyddade verksamheten och kunnat erbjuda sysselsättning åt en del av dessa som har nekats arbete på den öppna arbetsmarknaden. När JFT-produktion - läns Samhällsföretag - övertog den skyddade verksamheten jämte de industriella beredskapsarbetena och kontorsarbetscentralen hade i relation till folkmängden den mest omfattande verksamheten inom hela Samhällsföretag. Men hade - och har - länet den lägsta industrialiseringsgraden, de flesta ryggskadade och det högsta antalet förtidspensionerade - allt i relativa tal - i landet. Behovet av en ytterligare utbyggnad av verksamheten är alltså klart dokumenterat. Samhällsföretag ställer följande krav på sina regionala företag: den sociala målsättningen är det primära - bra personalpolitik, arbetsmiljö, företagshälsovård, fler gravt handikappade skall anställas m. m. skall statsbidraget minska i snabb takt, fler arbetshandikappade skall slussas ut på den öppna arbetsmarknaden. JH-produktion försöker leva upp till dessa krav, men det måste få ta sin tid. Man har dock lyckats bra med att slussa ut arbetshandikappade till den öppna arbetsmarknaden med f. n. att jämföras med landet i övrigt som har . Till måste man söka legoarbete hos en industri som är krisdrabbad. Det bör i sammanhanget erinras om att länet har en mycket begränsad närmarknad. Mer investeringspengar behövs för ett antal nedslitna verkstäder, till teknisk anpassning av arbetsplatser, verkstäder måste byggas om för att kunna ta emot gravt arbetshandikappade. JH-produktion har utvecklats till att bli en viktig del av länets näringsliv. Över 1 000 personer erbjuds arbete som man fungerar som en viktig och pålitlig underleverantör till många industrier både i och utanför länet. I glesbygden finns i regel endast två alternativ att välja mellan för den som är äldre och har en ryggskada: antingen förtidspension eller arbetslöshet. Många skulle klara ett lättare jobb. Från samhällsekonomisk synpunkt måste det vara bättre att etablera en industri som kan erbjuda ett meningsfullt arbete. Från social synpunkt för den enskilde betyder det oerhört mycket: man tjänar pengar, betalar skatt och får en arbetsplats och arbetskamrater. Svårigheten är att skapa jobb som passar. Inom JH-produktion finns nästan bara industrijobb att erbjuda. Det vore önskvärt att kunna gå in i andra verksamheter: jordbruk, turism, data, service och annat. Regeringen föreslår att vissa omdisponeringar av platser inom företaget skall ske till vissa län med otillräckligt antal platser. Vi anser att behovet av platser måste få vara avgörande. Län som i tidigare skeden väl byggt ut verksamheten med hänsyn till sina behov bör inte förlora fördelarna härav till följd av otillräcklig platsutbyggnad i andra delar av landet. Utläggning av arbeten inom tjänstesektorn Sysselsättningstillfällena inom tjänstesektorerna kommer inte genom stora nyetableringar utan genom successiva ökningar vid olika arbetsställen. Detta innebär att de nytillkommande arbetstillfällena kommer till de arbetsställen som redan finns. Det innebär att det i huvudsak är som får en ökad enskild tjänstesektor. Samma sak gäller också i stort sett den offentliga sektorn, åtminstone vad gäller den statliga verksamheten. De nytillkommande arbetstillfällena uppstår alltså där tjänstesektorn redan nu är som bäst utbyggd. De nya arbetstillfällena bör emellertid distribueras ut i landet så att de kommer fler delar av landet till godo. har en ny teknik möjliggjort en distribution av delar av tjänstesektorns arbetsuppgifter utan att hela verk, myndigheter eller företag gör en geografisk förflyttning. Med hjälp av datorer och telekommunikationer kan inkodningsuppgifter av olika slag, utskrifter, kontroller av datalistor, faktureringsrutiner, kravverksamhet etc. utföras på arbetsställen långt ifrån beslutsställena utan att tempo eller effektivitet går förlorat. Försök har redan gjorts, och det mest kända är förmodligen den s. k. servicecentralen i . Erfarenheterna av Siga-försöken är så goda att en fortsatt utbyggnad mer planmässigt nu bör komma till stånd. För den offentliga sektorn kan detta komma till stånd när det gäller statlig verksamhet genom att olika myndigheter och verk beordras att distribuera ut en del av sin verksamhet. För den privata tjänstesektorn är det svårare att nå resultat. F. n. finns inga möjligheter att beordra enskild företagsverksamhet att lokalisera sig på angivna platser. Skall man nå något resultat i det här syftet måste någon form av stimulans komma till stånd. Det förekommer ofta förutfattade meningar innebärande att tillräckligt antal kvalificerad personal inte finns att tillgå inom kontors- och tjänstesektorsområdet ute i landet. Detta är helt fel. Genom att landets utbildningsverksamhet har distribuerats finns väl utbildad arbetskraft att tillgå även i inland. 1 finns alldeles speciella förutsättningar för att organisera och genomföra en decentraliserad tjänstesektorsverksamhet av typ . Vid högskolan i utbildas väl kvalificerad personal för administrativa ändamål. a. finns där en systemvetenskaplig utbildning. Gymnasieskolorna i länet har en väl utbyggd utbildning för kontorspersonal, gymnasieekonomer etc. På AMU-center och dess filialer finns kvalificerad kontorsutbildning innehållande även utbildning i inkodning och enklare databearbetning. Runt om i länet bedrivs beredskapsarbeten inom tjänstesektorn innefattande även kontorsarbeten och andra kvalificerade tjänstesektorsuppgifter. Det finns sålunda goda personella möjligheter att bedriva arbete inom tjänstesektorn och alternativa arbeten i inland. Det finns också goda förutsättningar att utbilda olika arbetslösa människor för yrken av detta slag. En utveckling av Siga-verksamheten bör komma till stånd. Som tidigare antytts kan det för den offentliga sektorn ske genom att verk och myndigheter får i uppdrag att se över vilka olika arbetsuppgifter som snabbt på detta sätt kan distribueras ut till inland. Det kan ske på så sätt att verken får i uppdrag att före eller i samband med sin petitaframställning ange konkreta exempel. Det kan också ske på så sätt att en utredningsgrupp tillsätts som får till uppgift att genom besök hos varje enskilt verk och myndighet analysera vilka uppgifter som utan tidsutdräkt kan flyttas ut ifrån det nuvarande arbetsstället. För det enskilda näringslivet bör någon form av stimulans tillgripas. F. n. så kan inte lokaliseringsstöd i olika former utgå till tjänstesektorn. Det innebär att det f. n. är kostsamt för företag att bygga upp en verksamhet av ifrågavarande slag avlägset från det nuvarande arbetsstället. Det bör därför övervägas om inte företag som är beredda att bygga upp arbetsplatser med 10, 15, 20 arbetstagare i inland skulle ges möjlighet att erhålla lokaliseringsstöd för sin etablering. Behov av särskilda regionalpolitiska insatser i Den aktiva regionalpolitiken som med kraft slog igenom har varit av mycket stor betydelse för läns utveckling. Med regionalpolitikens hjälp har industrisysselsättningen ökat markant, även om ökningen numera upphört. Allteftersom regionalpolitiken har utvecklats har också ett alltmer förfinat planeringssystem byggts upp. En arsenal av stödinstrument har skapats för att förverkliga de regionalpolitiska målen. kom det regionalpolitiska synsättet att sätta sin prägel på praktiskt taget alla samhällsområden. Stödens utformning har förändrats med tiden, men behovet av dem har snarare ökat än minskat. Kännedomen om och medvetenheten kring de möjligheter som är förenade med de olika stöden har skapat ökad efterfrågan. har beslutanderätten flyttats i allt högre grad från det centrala till den regionala nivån. En ökad decentralisering tycker vi är positivt. Det är på det lokala och regionala planet som kunskapen om de egna problemen och förutsättningarna för utveckling finns. Det är också viktigt att fånga upp engagemanget hos de människor som berörs av förändringarna. Den ökade decentraliseringen har emellertid inte följts upp med nödvändiga resurser. Ansvaret har flyttats från det centrala planet till det regionala utan motsvarande medelsförstärkningar. Det kunnande och den vilja hos länsmyndigheterna som växt allt starkare kommer inte länet till godo om det stannar vid beslutanderätten och om det inte finns några medel att besluta om. För läns del har det sammanslagna anslaget för innevarande budgetår - 40 milj. kr. - underskridit den summa som man disponerade budgetåret innan. Detta som de enskilda stödbeloppen har höjts, målgruppen utökats och penningvärdet har försämrats. har i sin anslagsframställning för /84 bedömt behovet av medel till det sammanslagna anslaget till 61,8 milj. kr. Medlen är framtagna utifrån behovet av uppföljningsinsatser för redan påbörjade projekt, det stora antalet glesbygdsärenden, samt lokaliseringsärendena. Beträffande lokaliseringsärenden kan nämnas att har i förhållande till andra län ett mycket högre antal små företag med endast ett fåtal anställda. Inom länet finns det bara ett 80-tal företag som har mer än 20 anställda, några få med fler än 200 anställda och ett enda företag som har över 500 anställda. Detta förhållande gör att antalet lokaliseringsärenden som faller under sjumiljonsstrecket- beslutstak - är mycket stort i förhållande till de medel man har till förfogande.