mot · G602292 · 1983-01-13 00:00:00 — 1982/83 292-296 m. fl. De äldre har genom sin arbetsinsats lagt grunden till vårt välfärdssamhälle. Det är en viktig uppgift för samhället att garantera dem god trygghet och rättvis del av standarden. Pensionssystemet skall ge grundtrygghet och bidra till ekonomisk utjämning. Till de pensionärer som enbart har folkpension och ingen eller låg ATP skall pensionstillskott utgå även i fortsättningen. Denna rätt bör enligt också gälla de pensionärer som en gång begärt undantagande från ATP. slår vakt om grundtryggheten. Det är uppenbart att socialdemokraterna efter ATP-reformens genomförande i mindre utsträckning än tidigare gick in för förbättringar av folkpensionerna. släpade folkpensionerna efter i jämförelse med utvecklingen i övrigt. Programmet för höjning av folkpensionerna följdes inte. Riksdagsmajoriteten avvisade centerförslagen om att folkpensionerna skulle höjas för att hämta in eftersläpningen. 1964 gick socialdemokraterna med på att folkpensionärerna skulle tillförsäkrås en skälig andel av de allmänna standardförbättringarna även . Tanken på årliga pensionsökningar godtogs 1965. infördes pensionstillskott för pensionärer som saknar eller har liten ATP. var pensionstillskottet uppe i av basbeloppet. På förslag av mittenregeringen har ytterligare utbyggnad av pensionstillskottet beslutats . Socialdemokraterna har liksom visat litet intresse för de pensionärsgrupper som har det sämst ekonomiskt. Inflationen tillåts nu sköta fördelningspolitiken vilket framgår av de pensionshöjningar som trädde i kraft . 1982/83:292 2 Pensionsökning för olika pensionärskategorier (kr. Nuvarande pension (Basbelopp .) Höjning 1/1 -83 inkl. extra höjning av basbeloppet med . 1/1 -83 Ogift folkpensionär utan pensionstillskott med låg eller ingen ATP 25 276 med genomsnittlig ATP 38 505 Ogift ålderspensionär med max. Då pensionstillskottet infördes gjordes det beroende av anslutningen till ATP-systemet. Detta ledde till att många av dem som begärt undantagande från ATP gått miste om hela den standardförbättring som skett av folkpensionen. Ingen kunde vid ATP-systemets tillkomst förutse att man skulle förlora rätten till realt höjda folkpensioner om man inte gick in i ATP-systemet. Dessutom finansieras pensionstillskotten via statsbudgeten och inte via ATP-systemet. Den som haft undantagande från ATP, har fått betala högre folkpensionsavgift än den som anslutit sig till ATP-systemet. Anledningen till detta var att avgifterna till ATP var avdragsgilla under punkten Allmänna avdrag. Den taxerade inkomsten och folkpensionsavgiften blev därmed lägre för ATP-anslutna än för den som begärt undantagande från ATP. Även om särskild folkpensionsavgift numera inte utgår på den taxerade inkomsten, så blir de slutliga effekterna för denna grupp skattskyldiga dock desamma. Kostnaderna för folkpensioneringen täcks ju i stället genom s. k. socialförsäkringsavgifter som utgår på rörelseidkarens inkomster. Om vederbörande rörelseidkare är ansluten till ATP blir underlaget för beräkning av socialförsäkringsavgifter lägre än det blir för den som anmält undantagande från ATP. Det är alltså uppenbart att företagare, som begärt undantagande från ATP under sina aktiva år betalt såväl större avgifter till folkpensioneringen som högre stats- och kommunala skatter än kolleger, anslutna till ATP med samma bruttoinkomster av jordbruk eller rörelse. Enligt vår mening är de nuvarande bestämmelserna beträffande undantagande från rätten till pensionstillskott för den som inte är ansluten till ATP-systemet så uppenbart orättvisa att de måste undanröjas möjligt. Inga bärande skäl kan längre åberopas mot att dessa pensionärer också skall få pensionstillskott, i synnerhet inte mot bakgrund av den ekonomiska politik som socialdemokraterna nu inlett, där devalveringens effekter och den snabbt stigande inflationen särskilt hårt drabbar de ekonomiskt svaga. En annan uppenbar orättvisa, nära förbunden med den tidigare anförda, gäller att änkas rätt till pensionstillskott är beroende av om den avlidne maken haft undantagande från ATP. I praktiken innebär detta att ett stort antal kvinnor kan förlora hela sitt pensionstillskott i samband med att maken avlider. Dessa kvinnor drabbas alltså av en väsentligt sänkt pension efter makens död. Denna försämrade pension tvingas man leva med på grund av att pensionsvillkoren är knutna till mannens villkor inom pensionssystemet. Ett system med så starkt föråldrade och könsbundna villkor stämmer illa med dagens krav på jämställdhet. Starka rättviseskäl talar för en snar ändring av nuvarande förhållanden. Vid beviljande av pensionstillskott till ålderspension skall, enligt vår uppfattning, bortses från makes undantagande från ATP. Till denna uppfattning har också en enig pensionskommitté kommit i sitt betänkande Familjepension (SOU 1981:61) där man föreslår att reformen skall omfatta pensionstillskott till såväl ålders- och förtidspension åt änka som änkepension. Den bör vidare gälla oberoende av den avlidne mannen anmält undantagande från ATP och utan hinder av att änkan själv lämnat samtycke härtill. Tekniskt bör de nya reglerna enligt kommitténs mening utformas på det sättet att det vid bestämmande av pensionstillskott till folkpension skall - liksom - tas hänsyn till faktiskt utgående egenpension och änkepension men - fortsättningsvis - inte till sådan änkepension som skulle ha utgivits om den avlidne mannen inte har omfattats av undantagande. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär att förslag skyndsamt läggs fram, innebärande en rätt till pensionstillskott för den som begärt undantagande från ATP, 2. att begär att regeringen framlägger förslag till ändring av lagen om pensionstillskott innebärande att vid beviljande av pensionstillskott till ålderspension skall bortses från makes undantagande från ATP. 1* 1982/83. () () () () () ()