mot · G70248 · 1983-11-07 00:00:00 — m. fl. Beskattningen av energi (prop. 1983/84:28) Den svenska energipolitiken styrs i stor omfattning av de olyckliga besluten om kärnkraftens utbyggnad, som fattades under 1960och 1970-talen. Men den påverkas också i hög grad av den ohämmade oljeintroduktion som genomfördes i , utan att några som helst riksdagsbeslut fattades om detta. Marknadskrafter och därmed i första hand ekonomiska intressen har styrt den svenska energipolitiken . De mera långsiktiga, politiska besluten har saknats nästan helt utanför kärnkraftens område. De negativa effekterna av detta visar sig i dagens problem. Under 1970talets kampanj för kärnkraftsutbyggnad drev socialdemokrater, moderater och folkpartister en hänsynslös propaganda mot snart sagt alla andra energikällor, vattenkraften möjligtvis undantagen. De hävdade att inhemska bränslen var ingenting att räkna med; det var närmast löjliga utopier att ta upp dem som en resurs i energibalanserna. Kol var otänkbart i större skala, det skulle ge en miljökatastrof och förvandla vårt land till ett Kolsverige. Sparande och hushållning kunde bara ge marginella effekter osv. När skräckpropagandan gett önskat resultat, folkomröstningen manipulerats och tolvreaktorsprogrammet spikats, var det dags att byta åsikt. var det kolet som framför allt skulle in som alternativ. Sedan regeringen genom besluten åstadkommit en kraftig satsning på kol i energisystemen, erkänner man de inhemska bränslenas stora betydelse. Besluten har inriktats på att säkra kärnkraftsprogrammet, öka användningen av kol i stora, dyrbara anläggningar och först därefter ge en satsning på inhemska bränsletillgångar, förnyelsebara energikällor som vindkraft och miljövänliga som naturgas. Förslagen i den nu föreliggande propositionen följer samma linje och tar inte på något grundläggande sätt itu med dagens problem. skall marknadskrafterna få styra och pris- och skattepolitiken användas för marginella förändringar underordnade de stora, ekonomiska intressena inom energisystemet. kommunisterna förordar som tidigare en långtgående planering och styrning av produktion och konsumtion inom energisektorn. Det behövs en ny lagstiftning som ger samhället styrmedel för direkta ingripanden, inte, som i detta fall, en övertro på marknadskrafternas betydelse. Inom den begränsade ram som regeringens proposition ger kan dock åtskilliga förbättringar och skärpningar genomföras. Vpk anser att 1 1983/84. kärnkraften gynnas genom den prispolitik och beskattning av elenergi som föreslås i regeringens proposition. I samma riktning verkar förslaget om en ständig höjning av oljepriserna, oavsett om priserna på världsmarknaden är sjunkande eller stigande. Men minskningen av oljeberoendet, som alla är överens om, får inte leda till ett nytt beroende av kärnkraft och kol. Det är positivt att det nu införs en mera realistisk beskattning av kol. Dock medför den negativa effekter för hyresgäster och kommuner, eftersom regeringen genom att stimulera utbyggnaden av stora koleldade fjärrvärmeverk bundit upp flera kommuner till sådana anläggningar. när besluten fattats och verken i många fall kommit i gång, slår man till med en skattehöjning. Denna borde ha genomförts , så att kommunerna hade haft en realistisk grund för sin energiplanering. Skattebefrielsen för inhemska bränslen är välkommen, men även den borde ha genomförts för länge sedan. Det behövs fortsatt stimulans för skogs- och biobränslen; samma stöd borde t. ex. utgå till uppförande av anläggningar för såväl sådan energiråvara som till anläggningar som använder kol eller torv. En energikälla som helt satts på undantag i det svenska systemet är naturgasen. Det är märkligt, och ingen tillfredsställande förklaring har getts till att som enda industriland i inte är mera intresserat av naturgas. Speciellt de stora leveranserna från , som har möjlighet att bli delaktigt av via , är väfda betydligt större uppmärksamhet. I detta sammanhang är det oförklarligt varför naturgasen skattemässigt skall drabbas hårdare än kol. Båda är i likhet med oljan importbränslen, men naturgasen är överlägsen både olja och kol i miljöhänseende. Den har också stora fördelar i industriella processer. En lägre skattesats på naturgas än vad som föreslås i propositionen är i högsta grad befogad. En effektiv och långt driven hushållning med elenergi är nödvändig för att kunna avveckla kärnkraften. Det finns stora möjligheter att spara elenergi inom industrin och övriga sektorer. Men en god hushållning med energi kräver också att man inte använder högvärdigare energi än ändamålet kräver. Den omfattande konvertering till elvärme som skett innebär ett direkt brott mot denna regel för god hushållning. Elanvändningen måste hållas tillbaka, och vpk är tveksamt och kritiskt till förslag om el i värmesystemen. Vpk kan emellertid i detta sammanhang och med de kopplingar som finns i propositionen nu godta installationen av stora elpannor under en övergångstid. Men partiet upprepar sitt krav från motionen till kompletteringspropositionen , nämligen att även industrins förbrukning utöver 40000 kWh/år skall drabbas av den elskattehöjning som då genomför Dessutom föreslår vpk att industrier och andra storförbrukare som genomför ambitiösa sparprogram inom elenergiområdet skall kunna erhålla återbäring av skatt. Det finns ingen anledning att f. n. öka takten när det gäller att pressa ned oljeförbrukningen. Den har minskat betydligt snabbare än vad som beräknades i det energipolitiska beslutet . Propositionens uppgift om oljans andel av den totala energitillförseln är inte korrekt. I stället för som där anges är oljans andel enligt de senaste uppgifterna från SCB nu nere i , således en väsentligt lägre förbrukning. Om man i stället ser på nettoimporten angavs målet i energipropositionen 1981 till . Nettoimporten 1982 var , varför oljeimportmålet uppnåddes . En minskning av oljeberoendet som i stället medför ett nytt beroende av kärnkraft och kol kan inte accepteras. har redan byggt sig fast i ett stort beroende av kärnkraft. En ytterligare snabb sänkning av oljeförbrukningen, som då i huvudsak kommer att ersättas med kol, kommer att skapa nya problem . Vpk kan mot denna bakgrund inte biträda förslaget om en ständig ökning av oljepriserna, oberoende av om världsmarknadspriset stiger eller sjunker. Oljeskatten bör endast garantera att oljepriset inte sjunker under nuvarande nivå. Introduktionen av naturgas i har effektivt bromsats upp av den stora kärnkraftsutbyggnaden. Svårigheterna för är helt beroende av att och andra elproducenter dumpar billig elström på marknaden och därmed rycker undan underlaget för naturgasen. När det talats om naturgas i , har det också ensidigt gällt ett utnyttjande av de danska och norska fyndigheterna i . I det senare fallet har det spekulerats i en stor ledning genom ned till kontinenten för transport av norsk gas. Men denna norska gas är ännu inte funnen i tillräckliga mängder och ännu mindre exploaterad. Trots detta har fått 75 milj. kr. för att undersöka och projektera en sträckning av denna ledning från norr till söder genom . Men när det har gällt de sovjetiska leveranserna av naturgas, där fyndigheterna är en realitet och stora ledningsbyggen till , bl. a. genom , redan genomförts och utbyggts än mera, har och de svenska regeringarna inte varit villiga att satsa några pengar. Detta är en skandal och kommer att skada svensk energiförsöijning och svensk industri om inte en förändring sker. Vpk anser i detta sammanhang att en högre skatt på naturgas i förhållande till kol inte kan accepteras. Propositionens förslag om en 75-procentig beskattning av naturgas i förhållande till oljan bör förändras till en skattesats pä . Den blir då lägre än den på kol, och detta är motiverat för ett energislag som har alla fördelar framför kolet. Propositionens förslag i övrigt godtas t. v. av vpk. De förändringar inom transportsektorn, eluppvärmningsområdet m.m. som aviseras i propositionen kommer att bedömas mot bakgrund av de långsiktiga, energipolitiska mål som vpk ställt i sitt energipolitiska program. Mot bakgrund av det anförda föreslås 1. att med ändring av proposition 1983/84:28 uttalar att en höjning av elskatten motsvarande den som genomfördes fr. o. m. också bör gälla industrienheters förbrukning utöver 40000 kWh/år, 2. att med ändring av proposition 1983/84:28 uttalar att företag och andra storförbrukare som genomför ambitiösa sparprogram inom elenergiområdet skall kunna erhålla viss återbäring av skatt, 3. att med ändring av proposition 1983/84:28 beslutar avslå förslaget om en ständig höjning av oljepriset genom skattehöjningar, 4. att med ändring av proposition 1983/84:28 uttalar att beskattningen av naturgas bör sättas till av oljeskatten. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)