mot · GB02K314 · 1983-12-29 00:00:00 — Motion till 1987/88:K314 av Hans Nyhage (m) om grundförhållandena m. m. för riksbyggnaderna Mot. på K^/488 Grundförhållandens för riksbyggnaderna på har under en följd av år varit föremål för diskussion med anledning av att en omfattande sprickbildning har kunnat konstateras på byggnaderna. Detta inger givetvis oro för om orsakerna till sprickbildningen kan leda till att säkerheten äventyras för de många människor, som vistas och utövar sin dagliga gärning i byggnaderna. Genom arkitekten, fil. , har jag tillställts ett material rörande dessa frågor. Enligt min mening är innehållet i detta material av så allvarlig karaktär, att det bör bli föremål för en noggrann granskning och bedömning av och därtill föranleda åtgärder av förebyggande karaktär. bör därför låta föranstalta, att en särskild utredning kommer till stånd med uppgift att - med beaktande av det av mig vid denna motion bilagda materialet - klarlägga vilka åtgärder som med nödvändighet måste vidtas ur säkerhetssynpunkt. Det vore ytterst allvarligt om vad jag här har aktualiserat inte skulle föranleda några insatser från sida. Med anledning av det anförda hemställs att beslutar att vad i motionen anförts beträffande riksbyggnaderna på blir föremål för en särskild utredning. Hans Nyhage (m) 1 1987188.3 sami. Av arkitekten, fil. utformat och sammanställt material angående riksbyggnaderna på tekniske direktör deklarerar i sin senaste rapport av grundundersökningar och bedömning av grundförhållanden för riksbyggnaderna på daterad den 17/11985 följande (s. 6 Sammanfattning): Riksbyggnadernas sättningsrörelser har följts allt sedan byggnaderna färdigställdes i början på seklet. Rörelserna var relativt stora under de första decennierna men har med tiden avtagit för att varit små. Inför Riksbyggnadernas ombyggnad hållfasthetsprovades material i pålar och rustbäddar. Någon oroväckande hållfasthetsnedsättning kunde inte konstateras i trämaterialet. Pålarnas bärighet på plats undersöktes genom provbelastning av ett antal pålar i uppschaktade provgropar. Bärigheten konstaterades överallt vara tillfredsställande och säkerheten tillräcklig för aktuella laster. För att för överskådlig framtid säkerställa att trämaterialet i pålar och rustbäddar alltid ligger under grundvattenytan har förslag utarbetats att flytta dämningströsklarna för i och Stallkanalens nedströms i kombination med tätskännor i . vattenyta kommer då att bestämma grundvattenytans höjdläge. Åtgärderna bör vidtagas av . Grundvattenytans nivå kontrolleras genom observationsrör och delvis med inbyggd automatik. Någon anledning till oro för grundläggningens beständighet eller att för byggnaderna skadliga rörelser uppstår behöver inte hysas. Mot detta uttalande står bl. a. dessa fakta: Av framlidne arkitekten författad uppsats riksdagshus på bräcklig grund daterad den 22/1 1983 (bil. 1) varav framgår att grunden under är ej säker, att säkerhet till liv och lem kan ej garanteras och att inget realistiskt förslag föreligger till hur riskerna skall kunna elimineras. bedömer avslutningsvis framlagda förslag om en rationell grundförstärkning, som att dess möjligheter har försuttits och frågar om möjligen en fristående kommission, gärna med internationell förankring kunde vara till gagn för saken. En av byggnadsingenjör under lärarens arkitekt fil. ledning vid kurs i Ombyggnad och restaurering, gjord sprickinventering på , som utvisar inalles över 600 sprickor iakttagna varav endast ett ringa antal noterats vid den genom försorg utförda sprickinventeringen . Vid östra huvudfasaden noteras sju huvudsprickbildningar (större spricka i fog ), vid södra fasaden en huvudsprickbildning (samma breda spricka som observerat), vid västra fasaden en huvudsprickbildning (större spricka i fog ) och vid norra fasaden en huvudsprickbildning (samma breda spricka som observerat.) Denna på fasadritningar redovisade sprickinventering presenterades jämte plan- och sektionsritningar på bergkontur, lerkörtel, fyllnadslager och uppmätta sättningar samt illustrerades med modell och foton på AMULiljeholmens 1986 i den av förvaltade utställningslokalen . föreläste Barabas därstädes om Det nyrestaurerade fasadsprickor - orsak och verkan. Inbjudan utsändes bl. a. till , , m. fl. En av byggnadsingenjör , vid då rådande stark ström och högt vattenstånd på grund av höstens rikliga nederbörd gjord observation gällande riksbankshusets granitfasad mot . Av hans på en fasadritning redovisade uppmätningar framgår en kraftig rörelse i byggnadens norra parti genom en vidgning av fogar i sockel och sockelbröstning vid tredje fönstret beläget norr om huvudentrén. En fortsatt uppmätning visar en vidgning av fog i sockel den 21/11 den 20/8 1985 och av fog i sockelbröstning från 10,3 till 17,3 mm vid samma resp. tidpunkter. Av särskilt intresse är en noterad utskjutning av ett vid fönstret beläget granitblock från 2,0 till 5,9 mm och ett itudelat granitblock beläget i fasadlisten ovan sagda fönster. Utöver dessa iakttagelser utvisande en uppkommen ny huvudsprickbildning noterade af Forselles den 26/11 1983 på fasadens norra del uppkomna nya spricköppningar, brustna granitomfattningar och itudelad sockel till bärande fasadpelare. lic. debattartikel döljer något i den 29/11 1987 meddelade uppgift, att han med egna ögon genom mikroskop sett prover från pålverk som var rejält angripna av röta liksom pålverksprover från fastigheter i . refererar till trätekniska centrallaboratoriets rapport den 26/2 1968. Nästan all splintved är angripen av bakterier (även svamp i en del fall). Denna zon är i genomsnitt och utgör av pålarnas tvärsnittsarea. Pålarnas tryckhållfasthetsnedsättning har uppskattats vara ." refererar vidare till yttrande den 25/3 1968. De nämnda undersökningarna är nu klara och visar att träpålarna under byggnaden är angripna av bakterier, som reducerat hållfastheten till av den ursprungliga. Undersökningen har inte omfattat riksbanksbyggnaden med det kan förutsättas att även träpålarna där är angripna av bakterier. Bakterieangreppen är pågående och åtgärder bör därför vidtagas innan större skador uppstår på byggnaderna. De konstaterade förhållandena innebär att om byggnaderna skall bevaras i befintligt skick eller om de skall byggas om, måste en total grundförstärkning utföras inom en relativt snar framtid. Det enklare grundförstärkningsalternativet saknar därmed aktualitet. påpekar att denna information på något märkligt sätt glömdes bort inför beslutet om ombyggnad av . Då var plötsligt grunden i gott skick. refererar slutligen till betänkande 1977/78:23. De utredningar som företagits har klarlagt att ytterligare grundförstärkningar inte nu erfordras. En klarläggande redovisning av gällande beslutsunderlag lämnar i sin uppsats grund daterad den 26/2 1980 (bil. 1987/88 K314 1* 1987188.3 sami Nr K314 Av varje riksdagsman tillgänglig observation av riksdags- Mot. huset: Utvändigt av skador i granitfasaderna i form av skjutningsutslag i K314 socklar och sprickor i massiva block samt vidgade öppna fogar och Bilaga nyuppspruckna genom försorg under somrarna 1985-1987 ilagade fogar. Invändigt i allt fler och större väggsprickor i bl. a. huvudentréns trapphus (också indicerande sidoförskjutning av väggliv) samt sprickor i det västra trapphusets kalkstenssteg. Också riksbanksbyggnaden erbjuder motsvarande observationer, därutöver ständigt återkommande stopp på rulltrappor och hissar som kan förklaras av att byggnaden är i rörelse. Sammanfattningsvis kan envar konstatera fortsatt pågående irriterande reparationsarbeten sedan inflyttningen 1982 av de ombyggda och nyrestaurerade riksbyggnaderna. En skadebild av de slag dessa framlagda fakta visar, en skadebild som desslikes ökas för , ställer frågan om byggnaderna tål vid en grundförstärkning och om dessa över huvud taget kan räddas. Det kanske främsta misstaget som gjorts i riksbyggnadernas ombyggnad och restaurering var valet av konsulter, vilka synbarligen varit obekanta med restaureringens teori och praxis, vars grundläggande tes innebär inläsning och hänsynstagande till en förfallshistoria. Det är onekligen anmärkningsvärt att omfattande kunskap om riksbyggnaderna förvärvad under verksamhet i inte tillvaratagits. Det är ej till fyllest att bedöma en statiska tillstånd endast med stöd av kontinuerlig höjdawägning på sätt som tillämpar. Det är nämligen riksbyggnadernas töjning genom sidorörelser i grunden som utgör kriteriet på en annalkande katastrof. Och att detta självklara förhållande, som kan utläsas av ett otal sprickor i fogar och massiva granitblock ej tillerkänns någon betydelse av ens till utförande av en kontinuerlig längd- och vinkelmätning av byggnadernas fasader visar på inkompetens. Koltes envetna förnekande av ovan redovisade fakta gällande förmodligen mest sönderspruckna granitbyggnader är en internationell skandal. Riksbyggnadernas huvudsprickbildningar innebär en uppdelning i sektioner som successivt säras från varandra mot en oundgänglig katastrof. Det allvarligaste hotet gäller byggnadernas källarlokaler som först torde påverkas av sviktande pålar och instörtade rustbäddar. I denna intrikata säkerhetsfråga föreligger en skrivelse till förvaltningsstyrelsen den 29/12 1983 ingiven av Blomé och kapten (bilaga 3) som bekräftelse på ett sammanträde med säkerhetspersonalen för hus den 22/12 1983. Ett riksdagshus på bräcklig grund o Är grunden under gamla säker? Kan byggnaden bestå utan grundförstärkning? Kan eventuella risker elimineras? Friskt och sjukt pålverk vilar på i runt tal 9 600 träpålar. Många av dem är friska, enligt . De pålar som förklaras friska visade rötskador vid noggranna undersökningar 1966 och 1968. Vid grundläggningstillfället låg pålverket under vatten som skyddade mot röta. Vid lågvatten har det kunnat hända att trävirket blottats, något som kan ha givit de rötskador och bakterieangrepp som konstaterades . har landet höjts närmare , och pålarnas övre delar har inte längre något effektivt skydd. o Den ojämna bärigheten hos pålarna ger inre spänningar i grundmurar och överbyggnad, med risk för sönderbrytning av byggnadsstommen. På pålarnas avjämnade överdel (pålskallarna) lades ursprungligen en bädd av dubbel plank (en plankrust). Den är nu rötskadad och i vissa fall bortruttnad. 1968 konstaterades att pålskallar i en del fall trängt genom plankrusten. Ett oroväckande, för att inte säga alarmerande, faktum. På plankrusten utlades en fyrdubbel bädd av grangrenar som tryckutjämning. Däröver byggdes de grundmurarna av illa lagda stenblock utan bruksfogar. översta del och de höga grundmurarna stagades ursprungligen av fyllnadsmaterial, i regel kalkgrus och stenar från rivningshus. Den väl packade fyllningen gick från schaktbotten upp mot undersidan av överbyggnadens källare. Fyllningen har till största delen förts bort av Mälarvatten, som strömmar under plankrusten. Sand- och gruskorn har undan för undan förts ut i . Bara grövre stenmaterial har blivit kvar. Fyllningen har då förlorat sin förmåga att stödja pålverk och grundmurar. Även fyllningar och jordlager utanför byggnaden har förts och förs alltjämt bort av Mälarvattnet. Strömparterren är ett exempel på att nuvarande kajbyggnader och strandskoningar är otillräckliga som skydd mot erosionen. Landhöjningen och reglering har ökat nivåskillnaden mellan och , som kan uppgå rill en meter eller mera. Erosionen, som från början var försumbar, är nu en ökande katastrofrisk. o Grundens konstruktion hotas ej bara av röta och bakterier, utan även av erosion samt ett alltför primitivt utförande. Skador, gamla och kommande, kan ej elimineras enbart genom att flytta fördämningarna nedströms till . Över grunden är huset byggt med utomordentlig hantverksskicklighet. Det har gett byggnaden ett sken av stabilitet, som innebär ett riskmoment så till vida som spänningar i murverket förblir dolda, tills de utlöses. o Överbyggnadens skenbara stabilitet ger ej säkerhet, så länge grunden är svag och fortgående försvagas. Tillbud och skador har ingalunda saknats under husets livstid. Här skall ett enda exempel beröras, nämligen en större sättning 1957. Ett par man ur personalen befann sig i riksdagsrestaurangen då lokalen genljöd av en knall som av ett kanonskott. En vertikal spricka hade öppnats i en yttervägg vid sydöstra gården intill Andra kammaren. En sten i grundens kallmur hade rubbats ur sitt läge. Sprickan gick från grunden ända upp till tak. Stålkonstruktionen till glaslanterninen över sessionsalen hade lossnat frän sitt underlag. o Det verkar som ett under att ingen glasskiva störtade ned över salens bänkar, som stod tomma vid tillfället. visade det sig att en stenbalk över östfasadens kolonner hade brutits i två delar som hotade att falla ned över restaurangen. Skadan hade sannolikt vållats av den ovan skildrade sättningen. Risken för framtida liknande skador är ingalunda avvärjd. Tvärtom, händelsen kan vara typisk för just sådana tillbud eller katastrofer som kan väntas med anledning av grundens skick. nr 149, 1981-01, s. 7 första stycket i andra spalten, säger att pålarnas tryckhållfasthetsnedsättning kunde 1968 uppskattas till . Utslaget på byggnadens livstid ger det 0,60,. Enligt samma skrift och samma sida, sista stycket, är tryckhållfastheten i prover uttagna ur grundläggningsvirke 1979 i genomsnitt lägre än 1968, en minskning av hållfastheten med . Alltså minskade trävirkets bärande förmåga snabbare efter 1968 än under husets föregående livstid. o Grundläggningsvirket försvagas, sannolikt i ökad takt, enligt konstateranden. Trävirkets tillstånd avgör ej ensamt grundens bärighet. Andra risker är jordlagrens varierande konsistens, den med landhöjningen ökande erosionen, grundmurarnas dåliga skick samt eventuella excentriska belastningar på dessa murar. Tillsammans varslar dessa faktorer om en katastrof, om vars tidpunkt vi saknar tillräckliga kunskaper. Svar på de inledande frågorna o Grunden under gamla är ej säker, o Säkerhet till liv och lem kan ej garanteras. o Inget realistiskt förslag föreligger till hur riskerna skall kunna elimineras 1968 föreslog rationell grundförstärkning i sin utredning Hus. Förslagets möjligheter har försuttits. o Kunde möjligen en fristående kommission, gärna med internationell förankring, vara till gagn för saken? Utdrag ur beslutsunderlaget för riksbyggnadernas grundförhållanden. genom sättningar i grunden sprickor uppstått i de mellan kolonnerna finns risk för att vid en ytterligare sättning delar av blocken faller ned på underliggande plan, dvs. balkongerna som utgör tak över restauranten. de ökade underhållskostnader som det nuvarande medför och kommer att medföra till följd av de otillfredsställande grundförhållandena under huset. utlåtande 48/1968 s. 11 grundförstärkning är nödvändig. Två alternativ till grundförstärkning Båda förutsätter att inre partier rivs. skrivelse från Undersökningen visar att grundläggningen under är föremål för bakterieangrepp. D:o s. 31. Nedsättningen i tryckhållfasthet har uppskattats att uppgå till Skadorna anses till största delen vara förorsakade av I några fall har dock även svampangrepp konstaterats Nästan all splintved i det undersökta materialet är angripen av bakterier (även svamp i en del fall). Tabell 2 (referat): Av tabellen framgår att av fyra undersökta pålar är ingen felfri i ytveden. Två pålar hade felfri kärna, medan övriga två var angripna även i kärnan. Rustbädden var angripen i alla undersökta fall. D:o s. 20. I vissa partier av byggnaden är träpålarna dessutom överbelastade till det dubbla normalt tillåtna värdet. Bakterieangreppen är pågående och åtgärder bör därför vidtagas innan större skador uppstår D:o s. 27. förhållanden innebär att om byggnaderna skall bevaras i befintligt skick eller om de skall byggas om måste en total grundförstärkning utföras inom en relativt snar framtid. : hus s. 34 En grundförstärkning är nödvändig Relativt omfattande grundförstärkningar kommer under alla förhållanden att krävas om befintliga byggnader eller delar därav skall behållas. grundförstärkningsarbeten av här aktuell omfattning kan oförutsedda byggnadstekniska problem uppkomma. Vissa pålskallar har trängt in i rustbädden. KU 1975:13 s. 2 Slutligen har fortsatta mätningar visat att behovet av grundförstärkning ej längre är aktuellt. anser att erfordras en ny utredning i fråga om behovet av grundförstärkning. Såväl som anser däremot att det inte torde vara möjligt att bortse från kostnader för grundförstärkning. D:o s. B43 fastighetskontor m.fl. Inom överskådlig tid synes en grundförstärkning således vara ofrånkomlig och den bör därför utföras innan eventuellt återflyttar till ombyggda lokaler. erfordras en ny utredning för att bl. o landhöjningens inverkan på grundvattenbeståndet. o den ökade belastningens inverkan på grundkonstruktionens bärkraft o grundläggningsförhållandena utreds så att eventuella restriktioner för o nya kostnadskalkyler görs med förutsättningen att befintliga byggnader på grundförstärks Åtgärder för att säkerställa byggnaden mot sättningar till följd av rötskador måste givetvis vidtas vid varje alternativ som förutsätter att riksbyggnaderna skall bevaras. förutsätter utredningen att någon grundförstärkning inte erfordras och hänvisar till ett till utredningen fogat utlåtande beträffande grundläggning. Detta utlåtande innehåller emellertid väsentliga reservationer. Inom överskådlig tid synes en grundförstärkning Den senaste mätomgången som började visar mycket små rörelser både vad beträffar sättningar och sprickvidder. Den slutsats man kan draga av detta är att huset står stabilt och att någon grundförstärkning därför normalt inte borde vara aktuell i dagens läge. Vad som kan ändra den bilden är så vitt man kan bedöma följande: Den befintliga grundvattenytan sjunker snabbare än vad som beräknats med stöd av tidigare erfarenhet. Rustbädden och pålarna av trä kommer då att friläggas och förstöras. B. Bakterieangreppen på trämaterialet är allvarligare än vad som framkommit och trämaterialet bryts ned. Den eventuella ombyggnaden av och (understruket av mig. E. W.) medför väsentliga ändringar eller ökning av lasten på grunden. Rätt utdraget ur tillgängliga dokument försäkrar Bekräftelse av redogörelse vid sammanträde med säkerhetspersonal för Hus Närvarande var , , och . Vid rubricerade sammanträde redogjordes för de byggnadstekniska undersökningar och studier av riksbyggnaderna på , som utförts vid AMU-center, och som utgjordes av ritningar och fotografier, vilka kompletterades med överlämnade pressklipp. Med hänvisning till den information, som lämnats i pressen och den uppmärksamhet som frågan rönt i radio redovisades för kända grundförhållanden på och för nu iakttagbara sprickbildningar på riksbyggnaderna, varvid framhölls för säkerhetspersonalen hur allvarligt läget är. Mot denna bakgrund har undertecknade uppfattat som sin självklara plikt att samverka i denna fråga med vår mångåriga erfarenhet inom byggnadskulturvården och säkerhetstjänsten. Det har funnits en svårförståelig strävan att i press och radio förkasta och förlöjliga dessa farhågor. Följande exempel må anföras: Det finns inga nya sprickor (Löwbeer i radio 16/10) Kritiken överdriven och kommer för sent (Grenfors DN 23/9) Larmet är ett hugskott, man finner sprickor i allting (Löwbeer 14/10) Bara löst snack (16/10) Gamla gänget i farten (, T 17/10) fantasier (22/10) Till det sistnämnda uttalandet av den tekniske direktören bör fogas den dementi han lämnar i av den 22/12. Jag menade aldrig att sprickorna var rena fantasier, säger han . Jag vill bara slå fast att det inte föreligger någon säkerhetsrisk och att definitivt inte håller på att rämna. En säkerhetsfråga, som vi av tidsnöd avstod från vid sammanträdet med säkerhetspersonalen, gäller de brister, som vidlåter Riksbyggnadernas på åskskydd. Av flertalet vid sockelvåningens överkant avklippta nedledare att döma är det högre, gamla åskledaranläggning satt ur funktion. Den påbyggda och med ny kopparplåt avtäckta gamla riksbanksbyggnaden, som måhända är främst utsatt för åsknedslag, saknar åskledaranläggning. Det är anmärkningsvärt att en så viktig säkerhetsfråga, som åskskydd utgör, icke beaktats enligt gällande bestämmelser. Hus utgör enligt vår uppfattning en säkerhetsrisk, såväl för i byggnaderna verksamma personer som förbipasserande allmänhet på kringliggande gatumark och allmän mark. Med anledning härav hemställer vi att en lägesrapport med nuvarande brister upprättas och att planerade säkerhetsåtgärder utarbetas. arkitekt, fil dr kapten