mot · G6022061 · 1983-01-24 00:00:00 — m. fl. Regionalpolitiska åtgärder i inre och södra I ett sammanhängande område över länsgränserna i inre och södra har avflyttningen från landsbygden varit bland de kraftigaste i hela landet . har landsbygden förlorat nära hälften av sin befolkning, vilket är eller över 37 000 invånare. Totalt landsbygd-tätort har området förlorat ungefär 10 000 människor . Detta har naturligtvis medfört betydande negativa konsekvenser för utvecklingen i de berörda kommunerna. För att bryta denna nedåtgående trend i befolkningsutveckling och förhindra att inte vissa glesbygder i området helt skall ödeläggas krävs kraftfulla regionalpolitiska insatser från samhällets sida. Det område som uppvisar denna liktydiga förändring omfattas av kommunerna i , , och i . , , , , och i län, och i . Även kommun i samma län, fast den inte ligger i direkt anslutning till länsgränserna, uppvisar samma negativa trend vad gäller befolkningsutvecklingen. Befolkningsutvecklingen för dessa kommuner kan sammanfattas i följande tabell. 1 1982/83. Tabell: Befolkningsutveckling. Källa: Folk- och bostadsökningarna, SCB. Om man delar upp perioden och jämför avfolkningen på landsbygden i det aktuella området med avfolkningen på landsbygden för riket som helhet uttryckt i procentuell minskning får man följande dystra besked. Tabell: Avfolkning på landsbygden i procent Avfolkningen av landsbygden i det aktuella området är betydligt kraftigare än för riket som helhet. var avfolkningen inte högre än för riket i sin helhet. Tabellen visar också att avfolkningen fortgått kraftigt även senare period. Som jämförelse kan nämnas att det är samma siffra som för . Av Norrlandslänen är det bara som uppvisar en högre siffra, nämligen . Om man ser på siffersammanställningen i den första tabellen och jämför den med motsvarande avfolkningssiffror på landsbygden för riket som helhet visar det på att avfolkningshastigheten i det aktuella området var dubbel så stor som för riket som helhet, 1975-1980 var den 10 gånger större. Medan landsbygdens avfolkning mattats betydligt i landet som helhet har den i det här aktuella området ökat än kraftigare. Detta är en mycket oroande tendens för framtiden. Den negativa tendensen i området understryker också det faktum att i fyra av kommunerna, nämligen , , och , minskade även tätortsbefolkningen . Avfolkningen för med sig en rad problem. 1 brist på arbete och högre utbildningsmöjligheter är det i första hand ungdomen som tvingats flytta. Därmed försämras kommunernas åldersstruktur och minskar skattekraften. och privat service kan inte upprätthållas på en godtagbar nivå för kommunernas invånare. Underlaget för kollektivtrafiken minskar och kommunikationerna försämras. Det påverkar i sin tur etableringsviljan hos industriföretagen negativt och sysselsättningsproblemen förvärras. Den onda cirkeln sluts. Det är mot den bakgrunden som man skall se en rad lokala initiativ som tagits för att försöka vända trenden och mera offensivt ta till vara de utvecklingsmöjligheter som finns inom området. har i bl. a. och i motioner krävt att landstingen och länsmyndigheterna skall engagera sig tillsammans för speciella insatser i detta området. Landstingen i och har uttalat sig för ett sådant samarbete. Länsstyrelserna i dessa båda län har tillsammans med länsstyrelserna i och inlett ett samarbete i en informell samrådsgrupp. Samarbetet har redan avsatt vissa spår som t. ex. järnvägsprojektet . LO-sektionerna i de sju norra kommunerna i området och berörda driver aktivt projektet . Projektet går ut på att bl. a. bearbeta myndigheter och företag till förmån för konkreta åtgärder för att finna arbetstillfällen som gör det möjligt för de unga att stanna kvar i området. i vart och ett av de berörda länen har upprättat landsbygdspolitiska handlingsprogram, där konkreta förslag till åtgärder i de perifera delarna av resp. län läggs fram. Kommunerna i området har naturligvis i olika sammanhang pekat på behovet av åtgärder från länsmyndigheterna i resp. län. En analys av länsprogram 80 för de fyra direkt berörda länen ger vid handen att det finns en ambition att göra något konkret till förmån för sin del av området. Bland de åtgärder som här kan nämnas är tillsättandet av en landsbygdskonsulent för och , arbete med näringslivsplan för landsbygdsutveckling, framgångsrik användning av glesbygdsstödet och anställning av lokalrådgivare i södra , kampanj under rubriken på 1 * 1982/83. landsbygden i samt lokala utvecklingsprojekt i och kommuner. Samtliga dessa åtgärder finns det anledning att se utomordenligt positivt på. De visar att det finns en medvetenhet om problemens allvar men också en stark vilja till engagemang lokalt för att tillsammans försöka åstadkomma en ändring i positiv riktning. Men problemens storlek och områdets särart sammantaget ett enhetligt område med helt likartade problem men splittrat till ytterkantsområden i fyra län - gör att det också måste till särskilda regionalpolitiska insatser från regering och riksdag. Problemets vidd och omfattning får man först sedan man har studerat näringslivsstrukturen i området. Näringsliv består i förhållande till landet i genomsnitt i hög grad av jordoch skogsbruk. Andelen landsbygdsbefolkning är nästan dubbelt så stor som riksgenomsnittet. Tätortsbefolkningen liksom de många pendlarna från landsbygden är i hög grad beroende av den befintliga industrin, som består av två dominerande branscher. I den norra delen av området dominerar träindustrin kraftigt och i den södra delen av området är glasindustrin mycket betydelsefull. Glasindustrins framtid bedöms nu mera positivt bl. a. efter att det och konstnärliga inslaget i glasindustrin åter betonas i utvecklingsarbetet. För den träbearbetande industrin är framtidsutsikterna till synes mera dystra. Massa- och pappersindustrin har råvaru-, avsättnings- och omstruktureringsproblem. Träindustrin och snickeribranschen har drabbats av svåra problem på grund av att både bostads- och fritidshusbyggandet har minskat drastiskt. Möbelindustrin arbetar i hård internationell konkurrens. Dessutom lider den av egna strukturproblem. Möbelindustrins egen småskalighet, som i och för sig är positiv, står i kontrast till grossistledets storskalighet. Den mest dystra prognosen föreligger dock för sågverken. Enligt branschstudien kan hälften av sågverken komma att försvinna . En sådan utveckling skulle vara katastrofal särskilt för industriarbetarna på landsbygden. Motiv för statliga insatser Det är från flera utgångspunkter väl motiverat att statsmakterna går in med särskilda insatser i det nu aktuella området. Det läge sågverksindustrin som helhet befinner sig i nu ger anledning till att pröva om sågverksindustrin i området kan lära något av omprövningen som gjorts inom glasindustrin i samma område. Kan en betoning på hantverksmässig tillverkning, långtgående kunskapsanpassning hos sågverk och glasindustri och kraftfulla sektorövergripande exportansträngningar ge resultat? Motiven för att pröva sådana åtgärder är starka. Landsbygdens möjligheter att delta i en framgångsrik regional- och näringspolitik betonas numera allt tydligare i olika europeiska länder och i internationella organ som , FAO:s verksamhet i och inom . Jordbruket har en avgörande betydelse för sysselsättningen i det aktuella området. Familjebruksenheter i kombination jord-skog dominerar. I en överskottssituation på livsmedelssidan finns här utomordentliga förutsättningar för flexibilitet i jordbruksdriften. Tillgången till skog ökar möjligheterna att på olika sätt trygga jobben. , mossar och förutsättningar för energigrödor är andra exempel på rika möjligheter att bredda produktionsbasen. Val av utkomstalternativ genom olika försök kan få betydelse för jordbruksnäringen som helhet. jorbrukspolitiska beslut var regionalplanering en av de viktiga ingredienserna. Den då ansvariga departementschefen uttalade betydelsen av detta så att jordbrukets rationalisering inte borde få medföra en motsvarande nedgång av landsbygdens befolkning och skäl anfördes härför. Den typ av utvecklingsåtgärder som gick under benämningen regionplanering beslut torde vara av allmänt intresse att i ett särskilt utvecklingsprojekt för landsbygdsutveckling få genomfört här. borde således ett regionalpolitisk! utvecklingsarbete i södra och inre kunna vara till nytta både på ett nationellt och internationellt plan. Särskilda medel till utvecklingsfonderna, en satsning med handel på , lokalisering av träteknisk utbildning och forskning till området, forskningscentrum för alternativ energi, förlagt till området, etablering av etanol- och metanolproduktion och ökad förädling av naturprodukter och råvaror är andra exempel på åtgärder som skulle kunna ha generell betydelse och ge erfarenheter för att lösa problem i andra drabbade regioner. Den inledningsvis redovisade avfolkningen på glesbygden utgör ett allvarligt hot för framtiden för flera bygder i södra och inre . Regeringens nu framlagda budgetproposition med satsningar på en ny flyttklasspolitik, kraftigt sänkta anslag till glesbygdsvägar, en avveckling av den rörliga krediten för lantbruksnämndernas markreserv, ökade ekonomiska resurser till stora statliga krisföretag och traditionell arbetsmarknadspolitik i stället för småskaliga satsningar på småföretagare och jordbruk inger än allvarligare farhågor för utvecklingen i detta område för framtiden. Åtgärder på bred front För att utvecklingen i området skall vändas i positiv riktning krävs det insatser på bred front. Mot bakgrund av det lokala engagemang som vi tidigare redovisat finns i området är det väl använda pengar att från statsmakternas sida gå in med regionalpolitiska stödinsatser. Regeringen bör uppdra åt de fyra länsstyrelserna att i samråd med landstingen, övriga länsmyndigheter och berörda kommuner redovisa förslag på konkreta åtgärder för att öka sysselsättningen och stoppa avfolkningen. har i annan motion föreslagit ett i förhållande till regeringens förslag med 150 milj. kr. förhöjt reservationsanslag under fjortonde huvudtiteln, att användas för regionala utvecklingsinsatser. Vi menar att ca 20 milj. kr. av dessa medel bör reserveras för de regionalpolitiska insatser som följer av de åtgärdsförslag som länsstyrelserna presenterar. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller att länsstyrelserna i , , och län får i uppdrag att i linje med motionens syfte redovisa förslag till konkreta åtgärder i södra och inre för att öka sysselsättningen och förhindra en avfolkning av landsbygden. () () () () () () () ()