mot · G6021130 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1130 m. fl. Grundlagsskyddad närings- och yrkesfrihet En avgörande faktor om skall lyckas lösa de ekonomiska problemen är möjligheter att öka investeringarna. Ökade investeringar kan naturligtvis till en den stimuleras fram genom fördelaktiga skatteregler. Detta inte minst för de större företagen. Men för att få fart på investeringar inom de många mindre företagen fordras också att ägarna har framtidstro. Många mindre företagare känner sig osäkra på utvecklingen . Världskonjunkturen och spänningen i världen är naturligtvis orsaker som påverkar bedömningen men kanske viktigare ändå för framtidstron hos företagarna är de faktorer vi själva kan påverka och som i dagligt tal går under beteckningen det allmänna näringslivsklimatet. En allt överskuggande fråga i detta sammanhang är möjligheten för dagens företagare att få äga och driva sina företag. Diskussionen om löntagarfonder, etableringskontroller, obligatorisk auktorisation samt den offentliga sektorns vidgade egenregiverksamhet har en klart negativ inverkan på företagarnas vilja till nysatsningar. Ett avgörande steg för att öka företagarnas och övriga investerares tilltro till statsmakternas vilja att bedriva en social marknadsekonomi byggd på fri enskild företagsamhet vore att i grundlagen skydda rätten att starta och driva företag. har avslagit en motion med krav på ett införande av en grundlagsskyddad närings- och yrkesfrihet. Motivet var att erfarenheterna års rättighetsskyddsreformer bör avvaktas innan initiativ tas till ytterligare förstärkning av rättighetsskyddet. Enligt vår mening bör denna ståndpunkt icke rimligen vidmakthållas längre. I stället bör yrkes- och näringsfriheten betraktas som ett grundläggande element i själva rättighetssystemet. Utan regler i detta hänseende är detta system ofullständigt. Något behov av särskilda erfarenheter av de två reformerna av 1976 och 1979 kan inte anses föreligga. Kravet på regler om skydd för yrkes- och näringsfriheten har icke sin grund i något speciellt behov som skall dokumenteras . Kravet bottnar i stället i det förhållandet att den logiska uppbyggnaden av vårt rättighetssystem förutsätter en regel om yrkes- och näringsfrihet. Det saknas därför anledning att avvakta några speciella erfarenheter av obestämd längd. En annan invändning mot ett skydd för närings- och yrkesfriheten går ut på att det måste göras så många undantag att en huvudregel kommer att sakna reell innebörd, något som skulle strida mot de lagtekniska principer som tillämpats vid uppbyggnaden av 2 kap. RF. Detta skäl saknar emellertid täckning i verkligheten. Det existerande stadgandet i 2 kap. 17 § om rätt till konfliktåtgärder är t. ex. än mer vagt än ett stadgande om yrkes- och näringsfrihet skulle bli då denna förstnämnda rätt kan upphävas t. o. m. genom avtal mellan arbetsmarknadens parter. Och regeln om immaterialrättigheteri 2 kap. 19 § är än mer obestämd. Någon anledning att godta detta skäl för att underlåta att ge grundlagsskydd åt yrkes- och näringsfrihet finns icke. Som framgår av vad ovan anförts kan icke några sakliga skäl anföras mot att komplettera föreskrifterna om de grundläggande fri- och rättigheterna i 2 kap. RF med ett stadgande om skydd för yrkes- och näringsfriheten. Någon ytterligare utredning kan inte heller anses behövlig. Det av författningsutredningen framlagda förslaget till grundlagstext kan efter mindre justeringar användas i föreliggande skick. Några bärkraftiga invändningar mot regeln framkom inte heller under denna remissbehandling. En regel för yrkes- och näringsfriheten bör få följande lydelse och tas in i 2 kap. RF. Svensk medborgare ägare i riket driva näring och utöva yrke såvida annat inte är föreskrivet i lag eller i förordning. Med stöd av ovanstående hemställs att hos regeringen anhåller om förslag till grundlagsskyddad närings- och yrkesfrihet i enlighet med vad som i motionen anförts. () () () () () () ()