mot · G602821 · 1983-01-21 00:00:00 — och av reglerna för förordnandepension har pensionsbestämmelserna för politiska förtroendevalda uppmärksammats i olika sammanhang. har i betänkandet Förtroendevalda i kommuner och landsting (SOU 1982:5) prövat frågan om visstidspension resp. avgångsvederlag för förtroendevalda som lämnar sina uppdrag före ordinarie pensionsålder. har lämnat nya rekommendationer till kommunerna som syftar till en mer fullständig samordning mellan pensionsförmåner och inkomst av förvärvsarbete. Också för de tjänstemän i departementen vilka numera enligt praxis anses inneha sina tjänster på politiska grunder dvs. främst statssekreterarna har bestämmelser rörande pensioner och avgångsvederlag övervägts. a. har justitieombudsmannen som särskild utredningsman föreslagit en lag om inkomstgaranti m. m. för dessa tjänstemän (Ds B 1981:19). Enligt förslaget skulle sådana tjänstemän med tjänstetid erhålla av lönen som en inkomstgaranti då vederbörande inte genom förvärvsarbete har denna eller högre inkomst. För personer med kortare tjänstgöringstid föreslogs i stället bevarad lön efter anställningens upphörande. Förslaget har inte föranlett någon lagstiftning men bestämmelserna har i allt väsentligt inarbetats i den överenskommelse som slutits mellan de politiska partierna rörande dessa tjänster. Syftet med dessa pensionsbestämmelser är som kommunaldemokratiska kommittén anfört att åstadkomma att förtroendeposter av detta slag tillsätts just på förtroendegrunder. Både av hänsyn till uppdragsgivarna och till de förtroendevalda själva är det väsentligt att personer som förlorar sina uppdrag i samband med val eller på grund av andra händelser av politisk innebörd antingen har erforderligt rådrum för att återgå till förvärvsarbete eller annars tryggad försörjning fram till dess rätt till ålderspension inträder. Med detta synsätt blir pensionsbestämmelserna närmast att se som ett skyddsnät som underlättar för kvalificerade personer att åta sig uppdrag av detta slag. Det blir då också naturligt att samordna pensionsbestämmelserna inte endast med fortsatt inkomst i statlig eller och med andra förtroendeuppdrag, utan med förvärvsarbete över huvud taget. Den kvalificerade grupp av personer som det rör sig om i dessa sammanhang har erfarenhetsmässigt mycket goda förutsättningar att också sedan de lämnat sina uppdrag göra nya insatser på andra poster. Allt fler av kommunerna har i takt med det ökade antalet förtroendevalda med heltidsuppdrag dragit konsekvenserna av detta synsätt och beslutat om samordning mellan förvärvsarbete och pension i enlighet med rekommendationer. Genom de insatser som gjorts på nivå och den överenskommelse som träffats mellan partierna vad gäller vissa tjänster i departementen har väsentligt bättre ordning skapats beträffande pensionsreglerna. De för många med rätta stötande exempel på höga pensioner till avgångna förtroendevalda med nya uppdrag, t. ex. i , eller med välavlönade arbeten som förekommit enligt tidigare praxis kan undvikas . Detta är enligt vår mening utmärkt. Tyvärr har reformverksamheten på detta område missat en kategori av tjänster. har den statliga förvaltningen ett antal högre tjänster tillsatta med förordnande för bestämd tid. Innehavare av dessa tjänster har om deras förordnande upphör eller inte förnyas rätt till s. k. förordnandepension under förutsättning att det uteblivna förordnandet inte beror på att de avgått frivilligt. Full sådan pension utgår av lönen för den som innehaft tjänsten . För övriga reduceras pensionen i förhållande till tjänstetiden dock aldrig . Eftersom det här regelmässigt rör sig om högre och välavlönade tjänster kan stora belopp komma att utbetalas i pension till personer som innehar välavlönade befattningar utanför den kommunala och statliga sektorn. Enligt vår mening bör det synsätt som präglar de kommunala pensionsbestämmelserna också tillämpas på dessa statliga tjänster. På samma sätt som gäller också för bl. a. statssekreterarna rör det sig om väl kvalificerad personal som efter rimlig övergångstid normalt erhåller andra befattningar. Det är i dessa fall lika stötande som när det gäller politiska förtroendeuppdrag att samordning saknas eller är ofullständig mellan pensionsbestämmelserna och inkomst från annat förvärvsarbete. Reglerna för förordnandepension bör därför med det snaraste ses över i syfte att undvika pensionsförmåner som är uppenbart stötande. Det utredningsarbete som berörts ovan rörande de kommunalt förtroendevalda samt vissa tjänster inom departementen kan tjäna som utgångspunkt för en sådan översyn. Det bör ankomma på regeringen att avgöra formerna för översynen. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen angående en översyn av reglerna rörande förordnandepension. () () minab/gotab 1983 73453