ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G702231 · 1983-11-23 00:00:00 — Vissa avdrag för kostnader för intäkternas förvärvande, m. m. 1983/84:68) Avdrag för logikostnad i enskild tjänst Traktamente som utges av staten, kommunen och vissa andra offentliga institutioner skall ej tas upp till beskattning. Avdrag för motsvarande kostnader får ej heller göras även om kostnaderna överstigit traktamentsbeloppet. Endast om traktamentsersättningen varit avsedd att endast täcka en liten del av kostnaden får avdrag för de faktiska kostnaderna göras. Enligt den s. k. nattventilen i de statliga traktamentsbestämmelserna utges ersättning för den faktiska logikostnaden om inte nattraktamentet förslår. Traktamente i enskild tjänst Traktamente som utbetalas i enskild tjänst skall däremot i regel tas upp till beskattning. Avdrag får göras med det utgivna beloppet dock högst med det s. k. normalbeloppet som bestäms av . Om den skattskyldige kan visa att kostnaden varit högre än normalbeloppet får han dock göra avdrag med det högre beloppet. Han måste då visa att alla ökade levnadskostnader sammantaget varit högre än normalbeloppet, det räcker inte med att visa att t. ex. nattraktamentet inte täckt hotellkostnaden. I många fall betalar arbetsgivaren även i enskild verksamhet hotellkostnaden direkt och utger endast dagtraktamente till den anställde. I så fall skall arbetsgivaren på kontrolluppgiften markera att sådant utlägg gjorts. Den skattskyldige får göra avdrag med normalbeloppet för dag (om han fått traktamente till lägst detta belopp). I detta fall råder i princip likställdhet mellan statlig och enskild verksamhet. Om arbetstagare i enskild tjänst däremot får ersättning av arbetsgivaren för logikostnaden måste arbetsgivaren uppge beloppet (sammantaget med övrigt traktamente) på kontrolluppgiften och den skattskyldige får ta upp beloppet till beskattning. Avdrag utöver normalbeloppet för dygn får endast göras om han kan visa att den sammanlagda ersättningen för dag och natt inte täckt samtliga kostnader. Det finns således inte någon nattventil i kommunalskattelagen som medger att logikostnaden behandlas separat. Denna fråga har behandlats av traktamentsbeskattningssakkunniga i betänkandet SOU 1983:3 (utdrag, s. 96 ff. bifogas). I betänkandet föreslås att kommunalskattelagen ändras så att avdrag medges för faktisk logikostnad i enskild tjänst om kostnaden är skälig och inte har betalats direkt av arbetsgivaren. Den situation sorn räder på detta område skapar en stor orättvisa mellan löntagare som tillämpar samma traktamentsregler men har olika arbetsgivare. De flesta tillämpar dessutom statens traktamenten. Den nuvarande situationen innebär att många som erhållit traktamente i enskild tjänst och som själva lagt ut kostnaden för sin hoteliräkning får skatta för detta, därest arbetsgivaren måste ta upp detta på kontrolluppgiften. Detta är både orimligt och orättvist. Eftersom en som är offentliganställd aldrig drabbas av detta. Med anledning av ovanstående vill jag föreslå att som sin mening ger regeringen till känna att samma traktamentsregler bör gälla oavsett arbetsgivare.
mot · G702234 · 1983-11-24 00:00:00 — 1983/84 234-238 Motion 1983/84:234 m. fl. Konkurrensneutral redovisning av mervärdeskatt, m. m. 1983/84:75) Enligt gällande lagstiftning har mervärdeskatteregistrerat företag att erlägga moms vid import. Denna ingående mervärdeskatt får importföretaget sedan lyfta av i samband med sin egen momsredovisning. Staten får således ingen nettobehållning av importmomsen i annat avseende än att importmomsen från företagen kommer in innan motsvarande belopp avlyfts. Å andra sidan medför bestyret med momsuppbörden ett icke obetydligt merarbete för . Slopas importmomsen skulle stora samhällsekonomiska fördelar vinnas. Fördelen för importföretagen är uppenbar och personal kunde till ökad del ägnas andra väsentliga uppgifter som exempelvis jakt på narkotika. Den enda nackdelen torde sålunda vara att staten går miste om en del direkta ränteintäkter, vilka emellertid till stor del kompenseras genom högre skatteinkomster från importföretagen. Att importföretagen i viss mån härvidlag gynnas är fullt acceptabelt med tanke på att devalveringen mestadels utgjort en stor belastning för dessa företag. Enligt vår uppfattning borde den sittande mervärdeskatteutredningen få uppdraget att skyndsamt utreda frågan om slopandet av importmomsen. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen anförts om en utredning angående slopandet av importmomsen. () () () () () BO () () () 1 1983/84. Nr 234 - 238
mot · G702236 · 1983-11-25 00:00:00 — m. fl. Vissa högskoleorganisatoriska frågor (prop. 1983/84:52) Propositionen utmynnar i huvudsak i förslag om att den nuvarande ledningsorganisationen för högskolan skall bibehållas. Remissinstanserna har givit ett starkt stöd för denna linje. Det visar sig nu finnas bred uppslutning kring det system som infördes . Vi delar regeringens bedömning att det nuvarande styrelseskicket i högskolan i princip bör ligga fast. På en punkt föreslår emellertid regeringen en ändrad ordning. Det gäller sättet att utse allmänrepresentanter i högskolestyrelsen. F. n. är det och värdkommunen för högskolan som utser allmänrepresentanterna i styrelsen. Regeringen föreslår nu att regeringen skall utnämna samtliga allmänrepresentanter i samtliga högskolestyrelser. Enligt vår mening är detta ett olyckligt steg. Regeringen kan inte förutsättas ha bättre personkännedom än de instanser har som utser allmänrepresentanter. När kommuner och landsting utser ledamöter i skilda organ förbereds valet noggrant i de politiska partiernas nomineringsprocess. Detta ger en god regional förankring av forskning och utbildning. Ingenting har vid beredningen av detta ärende framkommit som tyder på att kommuner och landsting utsett olämpliga personer. Tvärtom torde man få uppfatta remissutslaget så att instansernas uttalade förord för den nuvarande ordningen också innefattar stöd för sättet att utse allmänrepresentanter. Vår erfarenhet från andra områden där regeringen utser representanter i lokalt anknutna organ ger vid handen att den personkrets som får inflytande över nomineringen blir mycket mer begränsad än vad som vanligen är fallet när landsting och kommun väljer med förankring i de politiska partierna. Enligt vår uppfattning är det viktigt att det regionala demokratiska inflytandet i högskoleväsendet säkerställs. Om någon förändring skall göras på detta område bör det vara övergång till val enbart genom . Därvid finns förutsättningar att skapa bättre proportionalitetsförhållanden. Självfallet bör i sin valprocedur kunna beakta behovet av att ge värdkommunen en lämplig representation. Utskottet bör utforma lämplig formulering av 32 § i högskolelagen som tillgodoser detta ändamål. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att avslår förslaget om övergång till regeringsutnämning av allmänrepresentanterna i högskolestyrelsen samt 2. att beslutar att samtliga allmänföreträdare skall utses av . () () () ()
mot · G702239 · 1983-11-25 00:00:00 — 1983/84 239-243 Vissa högskoleorganisatoriska frågor (prop. 1983/84:52) 1 propositionen föreslås inte någon större förändring av högskoleenheternas ledning. Dock föreslår regeringen att företrädare för allmänna intressen i högskolestyrelserna skall utses av regeringen, i stället för som av kommuner och landsting. Anledningen till detta sägs vara att högskoleenheternas karaktär av i princip nationella institutioner markeras och att representationen blir bred och allsidig. Vi håller med om att högskolorna har nationell karaktär, men vill även peka på deras roll i och för den regionala utvecklingen. En viss motsättning kommer att finnas hur representanterna än utses, men vi vill förorda att representanterna utses av kommuner och landsting. Vi är övertygade om att dessa regionala representanter mycket väl förstår högskolans roll i samhället i stort men att detta inte behöver stå i motsättning till den regionala roll högskolan kan spela. Risken är att om man använder det andra systemet med s. k. centrala representanter dessa endast kommer att ta hänsyn till regeringens krav, t. ex. vid hot om nedskärningar, i stället för att väga in också de regionala aspekterna. 1 propositionen föreslås också att i vissa fall företrädare för yrkeslivet skall kunna ingå i institutionsstyrelserna för behandling av vissa frågor. Institutionsstyrelserna är det organ som beslutar om den grundläggande utbildningens innehåll och uppläggning. På denna utförandenivå bör endast de verksamma vid högskolan, dvs. lärare, studenter och företrädare för de anställda vid institutionen ingå. För att utbildning och forskning fritt skall kunna utvecklas krävs ett visst mått av självständighet gentemot statsmakter, organisationer och kanske främst från den privata produktionsapparaten. Inflytandet från externa intressenter bör förbehållas de nivåer där övergripande planering och prioriteringar skall göras. Vi vill i detta sammanhang påpeka att företrädare för yrkeslivet främst bör hämtas ur fackföreningsrörelsen och inte ur de grupper som enskilt endast äger eller förvaltar kapital. Med hänvisning till vad som anförts hemställs 1. att beslutar avslå proposition 1983/84:52 vad avser att regeringen skall utse representanter för allmänna intressen till högskoleenheternas styrelser, 2. att beslutar avslå proposition 1983/84:52 vad avser att företrädare för yrkeslivet skall kunna ingå i institutionsstyrelserna. (vpk) (vpk) 1 1983/84.
mot · G702243 · 1983-11-25 00:00:00 — Vissa avdrag för kostnader för intäkternas förvärvande, m. m. 1983/84:68) Regeringen föreslår i proposition 1983/84:68 en ändring i bestämmelserna om avdrag för ökade levnadsomkostnader. Förändringen gäller dem som har anställning i företag inom byggnads- och anläggningsbranschen och som har sin verksamhetsort på annan plats än bostadsorten. gällande regler har godkänt avdrag för ökade levnadsomkostnader upp till för samma arbetsort. Det är dock ett gammalt krav från bl. a. fackliga företrädare inom dessa områden att anställda inom byggoch anläggningsbranschen måste äga rätt till avdrag för ökade levnadsomkostnader i än . Ett krav som tillgodoses av regeringen, dock provisoriskt i avvaktan på förmånsbeskattningskommitténs betänkande. Utgångspunkten för regeringens ställningstagande att medge avdrag även för dessa grupper är riktig. Dock är inte propositionens förslag entydigt. inom byggnads- och anläggningsbranschen är ett något svepande begrepp. Risken finns att anställda i företag som normalt inte räknas in i denna grupp men har samma arbetsplats eller arbetsförhållanden kan hamna utanför denna utvidgade rätt. En effekt som säkerligen inte varit avsiktlig. Vid större byggnads- eller anläggningsarbeten finns anställda som arbetar på entreprenad eller liknande, men som normalt inte har någon anknytning till byggnads- och anläggningsbranschen. Som exempel kan anföras anställda inom en metallindustri, som skall leverera och montera viss utrustning i exempelvis kraftverk, annan större anläggning eller byggnad. För dessa anställda skulle då risk finnas att de inte skulle komma i åtnjutande av möjlighet till avdrag för ökade levnadskostnader . Detsamma är förhållandet med vissa arbetare inom elektriska verksamheter. Dessa är inte heller normalt att anse som anställda i företag inom byggnads- och anläggningsbranschen, men har sin arbetsplats jämsides med byggnads- och anläggningsanställda. För att inte de nu föreslagna skattereglerna skall riskera att skapa orättvisor mellan anställda på samma arbetsplats bör uttala att denna utvidgade rätt till avdrag också skall tillfalla alla som är sysselsatta på arbetsplatser inom byggnads- och anläggningsbranschen, även om företaget de är anställda av inte normalt räknas in i denna kategori. Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar att uttala sig för vad som i motionen anförs beträffande tillämpningen av de utvidgade reglerna om rätt till avdrag för ökade levnadsomkostnader.
mot · G702247 · 1983-11-25 00:00:00 — Motion 1983/84:247 ökning av aktiekapitalet i och , (prop. 1983/84:70) I proposition 1983/84:70 föreslås att godkänner ett förslag att staten avstår från sin företrädesrätt till teckning av aktier vid en nyemission i . Förslaget är initierat genom en skrivelse från med samma innebörd. har givetvis ingenting att invända mot förslaget. har föreslagit att nyemissionen sker på , varigenom statens ägarandel minskar från nuvarande till . Departementschefen anför emellertid att det inte kan komma ifråga att minska statens ägarandel i sådan grad att bankens karaktär av statlig affärsbank går förlorad. Staten ... bör inte avyttra någon del av sitt nuvarande aktieinnehav. delar inte denna uppfattning. Som vi har framhållit tidigare (se partimotion 1982/83:141) anser vi att staten mycket väl kan avyttra hela eller delar av sitt aktieinnehav i vissa statliga bolag, varvid vissa bolag kan introduceras på börsen. synes oss tillhöra den grupp av statliga företag för vilken det statliga ägandet är onödigt. Vi menar således att staten bör kunna sälja ut hela eller delar av sitt aktieinnehav i . Detta bör ges regeringen till känna. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om avyttring av statens aktier i .
mot · G702248 · 1983-11-25 00:00:00 — m. fl. ökning av aktiekapitalet i och , (prop. 1983/84:70) Enligt regeringens förslag skall staten avstå från sin företrädesrätt såsom aktieägare att teckna nya aktier i en av Post- och , , planerad nyemission. Styrelsen i har föreslagit att nyemissionen skall säljas över . Med denna lösning kommer kapitaltillskottet inte att belasta statsbudgeten. har inte tillförts nytt ägarkapital . har rörelsen expanderat kraftigt. Banken har ökat sina marknadsandelar och balansomslutningen har fyrfaldigats under de gångna nio åren. Vi delar styrelsens bedömning att en fortsatt expansion av rörelsen kräver en ökning av det egna kapitalet. Förslaget att det nya kapitalet skall tillföras via en nyemission över finner vi välmotiverat. Vi anser emellertid inte denna åtgärd vara tillräcklig. Enligt vår mening bör staten sälja ut samtliga aktier i . Varje utförsäljning bör naturligtvis ges en sådan form att inte vissa kategorier av köpare favoriseras. Det finns i huvudsak två motiv för att staten skall minska sitt aktieinnehav i banken utöver den utspädning av det egna kapitalet som den föreslagna nyemissionen innebär. Det första argumentet är att enskilt ägande medför högre effektivitet och större affärsmässighet i bankens drift. För det andra är det statsfinansiella läget sådant att starka motiv talar för att staten skall minska sitt innehav av aktier i olika företag för att kunna minska skuldbördan och därmed även räntekostnaderna. Vi noterar att regeringen för sin del inte är främmande för att ytterligare minska den statliga ägarandelen i . Finansministern säger visserligen i sin föredragning att staten även fortsättningsvis bör vara majoritetsägare men att den föreslagna utförsäljningen med bred marginal ligger inom gränsen för vad som kan accepteras. Utifrån vår principuppfattning att staten bör avyttra samtliga aktier i ser vi naturligtvis positivt på fortsatta partiella utförsäljningar. Enligt vår mening skulle tillkomsten av fler enskilda aktieägare stärka tilltron till att arbetar utifrån marknadsmässiga principer. Med hänvisning till det ovan anförda hemställer vi att begär att regeringen avyttrar samtliga aktier i via . () ()
mot · G702251 · 1983-11-28 00:00:00 — 1983/84 251-257 m. fl. Förlustavdrag efter ägarskifte (prop. 1983/84:63) I proposition 1983/84:63 föreslås en uppmjukning av den spärregel som omfattar s. k. familjebolags rätt till förlustavdrag efter ägarskifte. Det föreslås också en utvidgning av spärregeln till att omfatta alla företag som utgör s. k. fåmansföretag. Propositionen innehåller också förslag om införande av en spärregel för företag som inte är fåmansföretag samt att ekonomiska föreningar, sparbanker och jordbrukets kreditkassor skall kunna behålla sina förlustavdrag även efter fusion. Vi tillstyrker förslaget om att mjuka upp de nuvarande reglerna om rätt till förlustavdrag för s. k. familjebolag. Vi anser emellertid att ytterligare ändringar i samma riktning bör övervägas och att bl. a. reglerna om närståendes förvärv bör ses över för att undvika orimliga begränsningar. , som lagt fram de förslag som ligger till grund för propositionen, bör därför få i uppdrag att överväga vilka ytterligare förändringar som kan företas. Den särskilda spärregel som föreslås beträffande s. k. skalbolag förefaller inte vara erforderlig. Som framhålls av flera remissinstanser torde regeln få en mycket begränsad räckvidd. Behovet av en utvidgning av avdragsförbudet är heller inte i tillräcklig utsträckning analyserat av företagsskattekommittén. Mot denna bakgrund är det inte rimligt att nu införa denna spärregel. har också haft i uppdrag att överväga de särskilda bestämmelser som gäller rätten till avdrag för förlust för aktiebolag och ekonomiska föreningar som avyttrat sin verksamhet till det allmänna, den s. k. lex Kockum. Såväl företagsskattekommitténs majoritet som föredragande statsrådet menar att nuvarande lagstiftning skall vara kvar i oförändrat skick. infördes i en mycket speciell situation och på ett sätt som inte var tillfredsställande med tanke på kravet att lagstiftning skall vara generell. Vi hade redan då invändningar mot införandet av dessa bestämmelser. Vi kan inte finna någon anledning att de skall bibehållas utan vi föreslår att dessa bestämmelser avskaffas. Mot denna bakgrund hemställer vi 1. att ger regeringen till känna vad som anförts i motionen beträffande ytterligare uppmjukning av reglerna för förlustavdrag, 2. att beslutar avslå förslaget rörande spärregel för flermansägda företag, 1 1983/84. 3. att beslutar avskaffa de särskilda bestämmelser som gäller rätten för avdrag för förlust för aktiebolag och ekonomiska föreningar som avyttrat sin verksamhet till det allmänna. () () () () () () () ()
mot · G702252 · 1983-11-29 00:00:00 — Ändringar i taxeringsförfarandet m. m. 1983/84:58) I proposition 1983/84:58 föreslås bl. a. att den beloppsgräns som gäller för taxeringsnämndsordförandens rätt att besluta ensam skall höjas från . Vi anser att detta är ett dåligt förslag. Enligt vår uppfattning är det viktigt att alla beslut som är av mer väsentlig betydelse för den skattskyldige prövas av nämnden i dess helhet. Vi anser därför att gränsen för ordförandens beslutanderätt endast bör höjas till . Med hänvisning till det anförda hemställs att med avslag på proposition 1983/84:58 i denna del beslutar att höja beloppsgränsen för ordföranden rätt att besluta ensam till .
mot · G702254 · 1983-11-29 00:00:00 — Motion 1983/84:254 Vissa ändringar i företagsbeskattningen (prop. 1983/84:64) Regeringen föreslår i sin proposition 1983/84:64 att lagen om forskningsavdrag vid taxering till statlig inkomstskatt skall upphävas. Avdraget är fr. o. m. taxering utformat som ett basavdrag på och ett ökningsavdrag på . Avdragsunderlaget utgör företagets lönekostnader för FoU-arbete och företagets köp av forskningsresultat m. m. De särskilda skatteavdragen för FoU har varit en viktig stimulans för FoU-arbete i svensk industri. Att avskaffa FoU-avdragen skulle har direkt negativ effekt på företagens forskning. FoU-avdraget gynnar i särskilt hög grad företag med stor expansiv forskning inom branscher som ägnar sig åt bioteknik, elektronik, läkemedel etc. Med andra ord företag med stor utvecklingspotential. Avdraget ger också viss kompensation åt svenska företag för de merkostnader som på grund av det svenska skattesystemet drabbar de företag som har behov att till sig knyta utländska forskare. som regeringen nu avser att slopa forskningsavdraget, har andra länder utifrån de positiva erfarenheter man haft i beslutat övergå till ett system av svensk modell. Den svenska principen används i och fr. o. m. även i . I jämförelse med det selektiva stöd via STU som regeringen antyder skall ersätta den nuvarande smidiga generella stödformen, är nuvarande forskningsavdrag enkelt och välgörande befriat från byråkratiska kontroll- och prövningskostnader. Att avskaffa ett enkelt och bra generellt system och i stället införa ett resurskrävande selektivt är emot de rationella principer som givit uttryck för skall vara förhärskande inom statsförvaltningen. En annan i propositionen icke uppmärksammad risk med övergång från ett på fiskal grund generellt beviljat FoU-avdrag till ett selektivt stöd prövat i varje enskilt fall har som så många andra selektiva stödformer till näringslivet mött internationellt motstånd. Från flera länders sida bevakar man mycket noggrant subventioner till enskilda företag. Subventioner för FoU-ändamål till enskilda företag hävdas i flera fall vara konkurrenssnedvridande och leda till motåtgärder från berörda länder, antingen i form av importrestrik tioner eller till en ur svensk synvinkel negativ vidareutveckling av de protektionistiska inslagen. Med stöd av det anförda hemställer jag att avslår regeringens förslag om slopande av rätten till särskilt forskningsavdrag vid taxering till statlig inkomstskatt.
mot · G702255 · 1983-11-29 00:00:00 — m. fl. Vissa ändringar i företagsbeskattningen (prop. 1983/84:64) I proposition 1983/84:64 föreslås att den högsta tillåtna lagerreserven begränsas från . Vidare föreslås att bolagsskattesatsen sänks till , att aktiebolag, ekonomiska föreningar och sparbanker även skall inbetala av vinster på s. k. särskilt investeringskonto samt att lagen om forskningsavdrag vid statlig inkomsttaxering upphävs. För de företag som inte drivs i aktiebolagsform innebär förslaget om att begränsa lagerreserveringsmöjlighetema en ytterligare skattebelastning utan att de kommer i åtnjutande av den föreslagna sänkningen av bolagsskatten. Detsamma kan f. ö. i princip sägas gälla för mindre aktiebolag där vinster i huvudsak tas ut som lön. Särskilt i det nuvarande ekonomiska läget är det orimligt att skärpa skattebelastningen för främst de mindre företagen. Även för flera större företag kommer de sammantagna effekterna av förslagen att leda till en skatteskärpning. Vi avvisar således förslaget om begränsad lagemedskrivning. Vad avser förslaget om sänkt bolagsskatt tillgodoses delvis vårt krav om en minskad och avskaffad bolagsskatt. Dubbelbeskattningen av aktiebolag bör enligt vår mening upphöra. Vi avvisar förslaget om att förlänga skyldigheten att betala in av årsvinsten till ett s. k. särskilt investeringskonto till att gälla även vinster. Denna åtgärd leder inte till ökade investeringar utan kan bara ses som en form av räntelöst tvångssparande i syfte att tvinga företagen att medverka till finansieringen av budgetunderskottet. Det är förvånande att regeringen föreslår att forskningsavdraget vid den statliga inkomsttaxeringen skall avskaffas. Man anför att avdragen saknar FoU-stimulerande effekter. Grunderna för detta påstående återfinns inte i propositionen. Orsaken till detta är sannolikt att de erfarenheter som har redovisats är positiva. kommer det att krävas större FoU-insatser i näringslivet för att det skall kunna bibehålla sin konkurrensförmåga. Mot denna bakgrund bör rätten till avdrag för FoU-kostnader bibehållas. Mot denna bakgrund hemställer vi 1. att avslår förslaget till lag om ändring i kommunalskattelagen (1982:370), 2. att avslår förslaget till lag om ändring i lagen (1982:1185) om inbetalning på särskilt investeringskonto, 3. att avslår förslaget till lag om upphävande av lagen (1973:421) om särskilt forskningsavdrag vid taxering till statlig inkomstskatt. () () ()