mot · G6021114 · 1983-01-24 00:00:00 — Därför finner socialdemokraterna att regeringens förslag ej kan försvaras i nuvarande arbetsmarknadsläge. vill vi påpeka att samhällets kostnader för stöd till handikappade arbetstagare som ställs utan för arbetslivet är minst lika höga som statens åtaganden vid anställning med lönebidrag. biföll motionen i denna del så till vida att man beslöt underrätta regeringen om att den bör avvakta med ett beslut i denna fråga tills situationen på arbetsmarknaden har förbättrats. Det är mot den bakgrunden förvånande att den socialdemokratiska regeringen nu lägger förslag om begränsning av antalet lönebidragsberättigade platser hos de allmännyttiga organisationerna. Situationen på arbetsmarknaden - i synnerhet för de arbetshandikappade - kommer enligt vår uppfattning tyvärr inte att förbättras under kommande budgetår. Därför finns det inte heller skäl att begränsa antalet platser på det sätt som regeringen föreslår. Vi avstyrker förslaget. Ett antal domar i arbetsdomstolen som rör uppsägning till följd av onykterhet i arbetet har rönt stor uppmärksamhet. Det omvittnas av AD:s ledamöter att dessa ärenden är utomordentligt svårbedömda. Anledningen är naturligtvis att det föreligger en intressekonflikt. Dels bör den som missbrukar alkohol få hjälp och stöd för rehabilitering. Då är ett fortsatt förvärvsarbete närmast ovärderligt. Dels måste onykterhet i arbetet beivras. Förenklat uttryckt kan man säga att när alkoholmissbruket gått så långt att läkare bedömer det som sjukdom föreligger i allmänhet inte saklig grund för uppsägning. Om däremot onykterhet i tjänsten föranlett misskötsel och likgiltighet för arbetsuppgifter och arbetskamrater, och inte sjukdom anses föreligga, kan det vara saklig grund för uppsägning. Det säger sig självt att gränsdragningen är mycket svår. Det måste anses angeläget att problem av det här slaget bör angripas . Det får anses vara en utbredd rättsuppfattning att ingen bör uppträda drogpåverkad på arbetsplatsen. Det är därför viktigt att söka stävja missbruk av alkohol för arbetsmoralens skull. Det är också viktigt att söka motverka bruk som kan leda till missbruk. Det är därför inte till gagn för den enskilde att negligera onykterhet på arbetsplatsen. På många arbetsplatser hanteras problem av det här slaget av arbetsgivare och arbetskamrater med stor förståelse och vilja att hjälpa. På stora arbetsplatser där det finns möjligheter till omplaceringar kan anpassningsgruppen ofta finna lösningar som väsentligt förbättrar situationen både för den anställde och arbetsledningen. På små arbetsplatser däremot med kanske bara 510 anställda blir läget ofta helt ohållbart. Det går inte att undvara en persons fulla arbetsinsats, och företaget kan inte bära kostnaderna för en anställd till. Det borde i sådana fall öppnas möjligheter att få bidrag, som gör det möjligt att ta det sociala och medmänskliga ansvaret utan att för den skull äventyra hela företagets existens. Vi anser detta vara ett så allvarligt problem att det bör föranleda åtgärder från regeringens sida. I finns två utredningar: Samverkan i miljö- och anpassningsfrågor och De handikappades situation på arbetsmarknaden. Detta speciella arbetsplatsproblem bör tas upp i endera eller båda utredningarna. Under en stor del av har AMS tillförts nya resurser för förmedlingsarbetet. I det längsta undantogs AMS i budgetprövningen från kravet på tvåprocentig minskning av förvaltningsanslaget. AMS har vidare ålagts att genom omprioriteringar och temporära förstärkningar klara behoven i platsförmedlingen. Detta kritiserades då mycket starkt av den socialdemokratiska oppositionen. I årets budgetproposition slår emellertid arbetsmarknadsministern fast att huvudalternativet, dvs. en nedskärning , skall tillämpas också på AMS. Det innebär enligt AMS egna beräkningar en minskning med 112 tjänster. Resurser motsvarande 80 tjänster ställs temporärt till förfogande. I realiteten blir det alltså en minskning av antalet tjänster på platsförmedlingen i stället för de 500 fasta tjänster som AMS har begärt. Vi godtar denna avvägning i nuvarande budgetläge, men vill påpeka den bristande överensstämmelsen med vad socialdemokraterna yrkade i opposition. På två områden har platsförmedlingen varit föremål för särskild uppmärksamhet: kulturarbetsförmedlingen och kontorsserviceförmedlingen (skrivbyråerna). En utredning för att klarlägga bl. a. arbetsmarknadens funktionssätt för korttidsanställda på kontorsområdet har i ett delbetänkande klarlagt att det inte behövs en lagändring för att göra det möjligt för kontorsserviceföretag att arbeta, om de tar det fulla ansvaret för sina anställda och uppfyller anställningsskyddslagens krav. Vi utgår ifrån att de gamla problemen för seriösa skrivbyråer därmed är undanröjda. Utredningen hade därutöver i uppdrag att göra en lagteknisk översyn av arbetsförmedlingslagen. Det är att beklaga att utredningen nu har lagts ner. En översyn är klart motiverad då den tillkom . bör därför uppmana regeringen att återuppta översynsarbetet. När det gäller kulturarbetsförmedlingen står det klart att arbetsförmedlingen inte har resurser eller förutsättningar att klara alla de korttidsengagemang som finns på detta område. Fristående kulturarbetsförmedlingar måste få finnas. Regeringen avser att i tilläggsdirektiv ge i uppdrag att se över hur arbetsförmedling inom kulturområdet skall handhas. Det är att hoppas att resultatet blir sådant att seriösa fristående kulturarbetsförmedlingar tillåts i större utsträckning än f. n. Debatten om arbetsdelning för att skapa arbetstillfällen för fler människor har börjat ta fart också i . Tankar framförs om en övergång till sextimmars arbetsdag, men då inte ur aspekten att det skulle ge sysselsättning åt fler individer utan att det skulle ge möjlighet åt individerna att få mera tid att ägna sig åt barnen och åt andra sysselsättningar än förvärvsarbete. I viss utsträckning har redan en arbetsdelning skett i under 1970talet: arbetsveckan kortades , pensionsåldern , semester förlängdes och en rad nya möjligheter till ledighet utan lön infördes. Vi klarade i realiteten sysselsättningen med hjälp av en omfördelning av jobben på flera personer. Hela ökningen av sysselsatta på närmare 400000 avser deltidsarbeten. av dem som arbetar deltid anger brist på arbete som motiv för deltidsarbete. Det finns inga övertygande bevis för att en generell förkortning av arbetstiden verkligen skulle ge sysselsättning åt så många fler människor. Vi menar i stället att det måste finnas en flexibilitet i arbetslivet, som ger människor möjlighet att fritt anpassa sin arbetstid till sina individuella behov, vilka kan växla under en livstid. Vi har redan kommit en bit på väg, när vi gett rätt till deltid, när man har små barn, rätt till studieledighet osv. Regeringen har aviserat att den kommer att ge delegationen för arbetstidsfrågor (DELFA) nya direktiv att följa utvecklingen på arbetstidsområdet. Det är värdefullt att få ökad kunskap kring problem och möjligheter med arbetstidsförkortning. Vi vill emellertid starkt understryka att anpassning av arbetstiderna bör utgå från individernas olika önskemål och förutsättningar och inte från en tvångsvis fördelning av den generella arbetstiden. Med hänvisning till ovanstående hemställs,* 1. att beslutar att av anslaget Sysselsättningsskapande åtgärder 100 milj. kr. k. kommunala ungdomsslussar. 2. att regeringen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande utvidgning av ungdomsplatser eller motsvarande att även gälla ungdomar mellan , 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motio- nen anförts beträffande beredskapsarbeten inom arbetsmiljöområdet, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande behovet av vidareutbildning av främst lågutbildade kvinnor i syfte att motverka de risker för segregering av arbetsuppgifter som datoriseringen kan komma att medföra, 5. att uttalar att vård av egna barn bör räknas som kvalifikationstid enligt reglerna för kontant arbetsmarknadsstöd (KAS) och uppdrar åt regeringen att utarbeta förslag till erforderlig lagändring, 6. att beträffande utbildningsbidrag och arbetslöshetsersättning beslutar i enlighet med vad i motionen anförts, 7. att begär att regeringen inom ramen för anslaget Sysselsättningsskapande åtgärder på försök ger bidrag till arbetsgivare som vill anställa arbetslösa akademiker för projektarbete enligt den modell som skissas i motionen, 8. att avslår regeringens förslag att begränsa antalet lönebidragsplatser hos de allmännyttiga organisationerna, 9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande kulturarbetsförmedlingar, kontorsserviceförmedlingar och lagen om arbetsförmedling. () () () () () () () () () * Se även motionerna 1982/83:1115-1116.