mot · G6021797 · 1983-01-25 00:00:00 — Den socialdemokratiska gruppledaren motionerade om att den tolfte jaktdivisionen - som blev hemlös genom nedläggningen av i och som är stationerad vid F 18 i - skulle lokaliseras till F 17 i . Motionens förslag var helt i linje med den planering som finns inom Budgetpropositionen förslår att den tolfte jaktdivisionen avvecklas. Detta trots att flygplanen redan finns, och trots att det ökade behovet av luftförsvar blivit så väl dokumenterat . Förslaget innebär alltså en direkt minskning av krigsorganisationen. Dessutom en del av krigsorganisationen med den allra högsta beredskapen och rörligheten egenskaper som fått drastiskt ökad betydelse i ett läge när förmåga att ingripa mot överraskande angrepp tillmäts helt annan vikt . Det är ett förslag som känns bakvänt - särskilt som alla vet att det finns outnyttjade besparingar inom fredsorganisationen. (Enbart de stoppade förslagen om nedläggningen av I 3 och beriden högvakt innebär ökade utgifter med över en kvarts miljard .) Vi finner det otillfredsställande att i dagens spända internationella läge besluta om ytterligare minskning av luftförsvaret. Kommer omvärlden att förstå om vi snabbt skrotar nästan en tiondel av jaktflyget, trots att flygplanen i fråga är fullt användbara ett årtionde till? Försvagningen är så pass stor att den kan te sig klart mätbar i kalkyler om vad ett angrepp mot skulle kosta i form av förluster och tid. Det är tveksamt om de driftpengar man spar genom att dra in en division skulle kunna ge något tillskott på annat håll som kunde väga upp detta . Visar det sig att divisionen inte kan flyttas till utan investeringar för tiotals miljoner- flottiljen har dock tidigare haft tre divisioner mot dagens två, och den har fått nya hangarer så det finns utrymme över i äldre byggnader - kan en kompromiss vara att låta divisionen stanna kvar i , fram till dess flygverksamheten där läggs ner enligt beslut. Ett sådant beslut skulle göra att vi behöll tolv divisioner . Skulle den internationella utvecklingen ytterligare förvärras eller vara oförändrat spänd funnes möjligheter om man så ville att förlänga ytterligare. Men avvecklas divisionen är handlingsfriheten borta. Förslaget att snabbt lägga ned den tolfte jaktdivisionen synes oss vara en kapitalförstöring i ett läge när behovet av luftförsvar ökat påtagligt och oron i vår del av världen är större än . försvarsbeslut innebär en klart ökad ambitionsnivå jämfört med vad som gällt sedan 1972 års försvarsbeslut i fråga om övervakning av svenskt territorium innefattande även spaning mot ubåtar. har drastiskt åskådliggjort att omvärlden redan i fredstid kan uppmärksammas på förmåga att möta kränkningar och folkrättsvidriga aktioner på svenskt område. Hur vi klarar dessa uppgifter har därför sannolikt stor betydelse för omvärldens tilltro till vår förmåga att hävda vår neutralitet. Mittenregeringen föreslog 200 milj. kr. ytterligare till åtgärder inom ubåtsjaktområdet - utöver de medel som redan var inplanerade för sådana ändamål - och detta blev beslut . Socialdemokraterna ville begränsa satsningen till 100 milj. kr., men i budgetpropositionen godtas nu det högre beloppet. Det kan noteras att föreslog samma belopp som mittenregeringen för ubåtsjakt, trots att totalt föreslog 1 850 milj. kr. mer än mittenregeringen till militärt försvar . Det möjliggjorde för att föreslå en klart högre ambitionsnivå i en rad avseenden än de tre icke-socialistiska partierna gemensamt uttalat sig för i försvarskommitténs betänkande 1981. a. ytterligare en moderniserad infanteribrigad och fler mekaniserade bataljoner. Eftersom ansåg att det fanns statsfinansiellt utrymme för nästan två miljarder mer till militärt försvar men de ändå inte ville förstärka ubåtsj akten mer än den dåvarande regeringen betyder det att de prioriterade ubåtsjakt väsentligt mindre än de sökte ge intryck av i uttalanden. är inte representerat i den i slutet av fjolåret tillsatta kommissionen för ubåtsjakt i fred. Det innebär att vi inte får den information som ges de i kommissionen företrädda partierna. Vi vill inte hålla för osannolikt att behovet av övervaknings- och bekämpningsmöjligheter redan i fredstid mot ubåtar är större än som möjliggörs med de angivna medlen. För att få större uthållighet i övervakningssystemet mot ubåtar finns behov av hydrofoner på fartyg, jämsides med de snabbare men mindre uthålliga helikoptrarna. Efter utrangeringen av flottans fregatter och jagare finns inga sådana fartyg. Till följd av fjolårets försvarsbeslut kommer marinen åter att få fartyg med ubåtsjaktutrustning (s. k. släphydrofoner), nämligen de två robotbåtar av typ som beställdes vid . Det kan finnas en möjlighet att få ännu tidigare erfarenheter, nämligen att skaffa släphydrofoner som får provas från redan befintliga fartyg. Svårigheten är att både patrullbåtar och nuvarande torpedbåtar - Spica I och Spica II är lättare och därför har svårare att bära utrustningen i fråga. Skall de provas med ubåtsjaktutrustning får sannolikt så mycket av annan utrustning tas bort att fartygen bara är användbara i denna form i fredstid. möjligheten bör prövas, i syfte att så snabbt som möjligt få erfarenheter och ökad uthållighet. I både försvarskommittén och i förordade företrädare en förändrad personalförsörjning för totalförsvaret. bör den för både militära och civila delar bygga på en könsneutral totalförsvarsplikt som utgår från individens förutsättningar. Olika delar av totalförsvaret får då konkurrera om personalen. En totalförsvarsplikt möjliggör ett mer rationellt utnyttjande av landets samlade personaltillgångar än nuvarande lagstiftning med klara könsgränser och olika åldersgränser för olika delar av totalförsvaret. Som en delreform har representanter i försvarskommittén skisserat en lösning där civilförsvaret föryngras genom en årlig rekrytering av ca 5 000 personer i åldern . Som exempel anges att av dessa bör 1 000-1 500 utgöras av kvinnor, 1 500 av vapenfria män och 2 000 av värnpliktiga som förs till civilförsvaret i stället för till det militära försvaret. Förslaget skulle ge civilförsvaret en jämn ålderssammansättning, jämfört med dagens civilförsvar med alltför hög medelålder. Genom denna föryngring blir det också mer meningsfullt att kosta på utbildning även av civilförsvarets manskap, som ju inte alls utbildas. Om individen skall stå kvar i civilförsvaret kanske blir det mer motiverat att också ge en ordentlig utbildning för civilförsvarsuppgifterna. Denna tanke måste anses långt mer aktuell genom försvarsbeslutets betoning på att vi måste vara beredda att möta ett överraskande angrepp. Vi menar att då måste civilförsvarets personal vara så utbildad att den kan verka direkt vid mobilisering. Dagens civilförsvarsorganisation bygger på att man först får tid på sig att utbilda personalen innan en mobilisering över huvud är meningsfull. Utan denna förutsättning om lång förvarning kan man inte ha ett civilförsvar där de flesta inte alls utbildas. Tyvärr måste konstateras att årets budgetproposition inte alls nämner något om inriktningen för att föryngra civilförsvaret. Det talas om att det kommer att bli överkapacitet vid civilförsvarets utbildningsanläggningar, vilket förutsätter att utbildningen mätt i utbildningsdagar kommer att ligga kvar på ungefär dagens låga nivå. Vårt förslag skulle möjliggöra ett kraftigt vitaliserat civilförsvar. skulle en minskning av antalet grundutbildade inom det militära försvaret innebära bättre möjligheter till balans mellan kvalitet och numerär inom försvarsmakten. F. n. tas tusentals värnpliktiga in till utbildning utan att krigsplaceras inom försvarsmakten (/79 - då siffrorna redovisades i budgetpropositionen - krigsplacerades endast 40 000 av de 49 900 som ryckte in till grundutbildning). Vi finner det principiellt felaktigt att ta ut unga män till förband som inte kan ges nödvändig beväpning och utbildning för ett krigs mycket hårda villkor. De skulle redan från början få ett alltför stort underläge mot en modernt utrustad angripare med stor rörlighet och eldkraft och med pansar som skydd. En årsklass 20-åringar består av ungefär 110 000 personer. F. n. undantas drygt hälften, nämligen kvinnorna och de män som frikallas. Från det militära försvaret undantas vidare de vapenfria männen. Resten kallas in till militär grundutbildning - varierande mellan 7,5 och 15 månader - men inte heller alla dessa krigsplaceras. Dagsläget innebär att av en s. k. årskull på 110 000 krigsplaceras 40 000, alltså ungefär 37 §, inom det militära försvaret. Därtill krigsplaceras ett antal vapenfria i civila totalförsvarsgrenar. Vissa yngre kvinnor krigsplaceras, främst genom lagstiftningen rörande sjukvårdspersonal. Med det förslag som förs fram från skulle antalet som krigsplacerades inom det militära försvaret kunna minska från 40 000 till 38 000. Sannolikt blir minskningen mindre, eftersom var femte värnpliktig f. n. inte krigsplaceras. bland denna senare grupp i dagens system finns sannolikt en del som från början skulle kunna tas ut för civilförsvaret. Om andelen till militärt försvar minskades från 37 till 35 § procent av en årskull 20-åringar (som civilförsvaret fick fler yngre) har knappast någon avgörande förändring inträtt som skulle göra att frångått folkförsvaret. Tvärtom skulle förslaget innebära att fler yngre än blir krigsplacerade. Förslaget innebär besparingar, eftersom den förutsatta utbildningen inom civilförsvaret är väsentligt billigare än den inom militärt försvar, främst till följd av kortare utbildningstid. Vidare har civilförsvaret sannolikt genomsnittligt lägre kapitalförslitning (dyrbara fordon etc.) och mindre förbrukning av förnödenheter (bl. a. bortfaller ammunitionsbiten) än militärt försvar under utbildning. Redan motivet att föryngra och effektivisera civilförsvaret är mycket starkt. Men besparingsmotivet får rimligen också ökad styrka i ett läge med besvärande statsfinanser. Vill man t. ex. förbättra ubåtsjakten men inte anser sig ha råd att öka anslagen till totalförsvaret erbjuder vårt förslag stora möjligheter. Minska det militära försvarets utbildning av värnpliktiga som inte behövs, och det går att reducera kostnaderna. Det kan dessutom sägas att är särskilt gynnsamma om man vill föryngra civilförsvaret, eftersom vi just dessa år har så stora kullar i åldrarna för värnpliktsutbildning att det ger en betydande värnpliktspuckel. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som ovan sagts som nytillkommande faktorer i fråga om , 2. att uttalar att den statsfinansiella situationen gör det ännu mer angeläget än som framkom vid totalförsvarsbeslut att finna besparingsmöjligheter inom det militära försvarets fredsorganisation och fredstida drift, 3. att begär att regeringen i kommande budgetpropositioner lämnar redogörelser för hur arbetet att söka spara inom försvarets byggnadsverksamhet utvecklas särskilt i fråga om normer av olika slag, 4. att begär att regeringen framlägger förslag i fråga om försvarsmaktens frånträdande av kvarteret i i syfte att ekonomiskt underlätta beställning av ytterligare minjaktfartyg, 5. att uttalar att en femte Norrlandsbrigad bör organiseras men att möjligheterna att göra besparingar i fråga om bandvagnar likväl tas upp till regeringens prövning, 6. att avslår regeringens förslag om snabb indragning av tolfte jaktdivisionen men att regeringen ges möjlighet att åter pröva frågan om lokalisering, 7. att uttalar att möjligheterna att snabbare än planerats prova ny fartygsbunden ubåtsjaktutrustning bör bli belysta, 8. att hos regeringen begär skyndsamt förslag om direktrekrytering till civilförsvaret av 5 000 yngre , varav ungefär 2 000 män som därmed undantas från militär värnpliktsutbildning. () () () () minab/gotab 1983 73447