ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G6021561 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1561 Vid den pågående översynen av byggnadslagstiftningen bör den del av prövningen i 136 a § byggnadslagen som gäller hushållning med träfiberråvara upphävas. Denna prövning har visat sig vara ett dåligt instrument för att positivt påverka skogsindustrins utveckling. Det finns en uppenbar risk att prövningen hämmar nödvändiga strukturförändringar och framtidsinriktade initiativ både inom skogsindustri och skogsbruk. Det är därför särskilt anmärkningsvärt att regeringen ytterligare skärpt bestämmelserna genom att sänka gränsen för den volym träfiberråvara för energiproduktion som undantas från prövning. Motivet för prövningen är att för samhället uppnå bästa möjliga användning av landets virkesresurser. Hittillsvarande erfarenheter av prövningen visar emellertid klart att detta mål inte har nåtts. Handläggningen blir en tidsödande och byråkratisk process och ett stort antal småärenden gör hela förfarandet ohanterligt. Det är f. ö. närmast ogörligt att inom ramen för ett dylikt prövningsförfarande åstadkomma en för skogsnäringen och samhället tillfredsställande samlad bedömning. Det saknas vidare praktiska möjligheter att kontrollera lagens efterlevnad, vilket är otillfredsställande från rättssäkerhetssynpunkt. F. ö. skulle en effektiv kontrollfunktion komma att kräva orimliga resurser. Särskilt allvarligt är att lagen verkar konserverande på nuvarande industristruktur. Modernisering och nya initiativ inom branschen hämmas och det är svårt för nya intressenter att etablera sig. Lagen kan därmed få monopoliserande effekter. För skogsbrukets del försvåras avsättningen av nya virkessortiment, t. ex. skogsenergi. Detta ger negativa effekter för skogsbrukets redan ansträngda lönsamhet och minskar möjligheten att utföra för skogsproduktionen viktiga skogsvårdsåtgärder. Dessutom motverkas samhällets energipolitiska ambitioner att kraftfullt arbeta för en ökad användning av inhemska bränslen. Det bör ankomma på utskottet att utarbeta författningstext. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att den del av prövningen i 136 a § byggnadslagen som gäller hushållning med träfiberråvara upphävs.
mot · G6021565 · 1983-01-21 00:00:00 — 1982/83 1565-1576 Motion 1982/83:1565 m. fl. Den s. k. tidskoefficienten inom bostadsbyggandet I proposition 1982/83:50, bil. 5, som behandlades av (CU 1982/83:8), uttalar bostadsministern att lånemyndigheterna skall uppmanas till restriktivare prövning av godtagbar överkostnad och att han avser att föreslå regeringen en höjning av den rationaliseringsfaktor till vilken hänshn tas när den s. k. tidskoefficienten bestäms. Enligt civilutskottet bör även andra frågor om tidskoefficienten aktualiseras i detta sammanhang och nämner tidskoefficientens konstruktion, fastställande och utnyttjande. Höjningen av rationaliseringsfaktorn leder på kort sikt till att en ökad belåningsbrist uppstår, i den mån som en rationalisering inte kan komma till stånd. Åtgärden, som en isolerad företeelse, leder inte heller till att prisnivån i bostadsbyggandet reduceras. fastställs tidskoefficienten framåt i tiden på grundval av historiska kostnadsförändringar bakåt i tiden. Med hänsyn till att kostnadsutvecklingen inte är jämnt fördelad månad för månad -materialpristegringar, lönehöjningar, momsförändringarm. m. sker någon eller - slår nuvarande ordning för att fastställa tidskoefficient olika beroende på när ett bostadsprojekt startas och hur lång byggtiden är. Olikheterna äkar i betydelse genom att av samordnings- och förenklingsskäl använder tidskoefficienten för uppräkning av kostnadsökningar . a. dessa skäl bör övervägas andra sätt att fastställa tidskoefficienten. Ett sådant sätt kan vara att koefficienten fastställs i efterhand och på grundval av den faktiska kostnadsutvecklingen. Det bör också prövas om rationaliseringsfaktorn bör ingå som en del av tidskoefficienten eller om andra sätt att ta hänsyn till rationaliseringen inom byggandet bör användas. I detta sammanhang finns det skäl att erinra om byggprisutredningens förslag om en översyn av faktorprisindex. Den nu gällande indexserien har sin bas i bostadsproduktion som i väsentliga avseenden avviker från dagens bostadsbyggande. Faktorprisindex har stor betydelse för beräkningen av kostnadsförändringar över tiden. Därför bör detta index revideras, så att det avspeglar nuvarande bostadsproduktion. Det bör vidare prövas om en sådan index i både kostnads- och lånesammanhang kan ersätta såväl tidskoefficient som värderingskoefficient vid beräkning av kostnadsförändringar . Tidskoefficienten bör användas för sitt egentliga syfte, nämligen att från tid till annan bestämma lånetakets höjd. 1 1982/83. Med hänvisning till ovanstående föreslås att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om en översyn av tidskoefficienten samt faktorprisindex. () ()
mot · G6021567 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1567 Frågan om bostadsfinansieringssystemet har övervägts , senast av bostadslånekommittén, som i sitt avlämnade betänkande Statliga lån eller kreditgarantier (SOU 1981:104) avvisade möjligheterna att föra över de statliga bostadslånen till bostadsinstituten så att dessa skulle svara för den långfristiga finansieringen. Nackdelarna med ett kreditgarantisystem i institutets regi ansågs av kommittén större än fördelarna för låntagarna, och bostadsverket och låneförvaltningen borde enligt kommitténs uppfattning inte föras över till bostadsinstituten. I en motion väckt under allmänna motionstiden [motion 1981/82:1985 (s)] behandlades frågan om möjligheterna att lägga den statliga bostadslångivningen utanför statsbudgeten genom att föra över upplåning och långivning till ett för ändamålet särskilt tillskapat institut, vars verksamhet genom ägande eller eljest kan regleras av staten och som kan utnyttja länsbostadsnämndernas decentraliserade kapacitet i stort sett i samma omfattning som f. n. Inom ramen för ett sådant system skulle en totalfinansiering av bostadsbyggandet kunna utformas. Motionen behandlades i civilutskottets betänkande CU 1981/82:25. I betänkandet upplystes om att den dåvarande regeringen, mot bakgrund av det splittrade remissutfallet över bostadslånekommitténs förslag, avsåg att genom komplettering ytterligare pröva frågan om finansiering av bostadsbyggandet. I årets budgetproposition anför bostadsministern (bil. 13 s. 21) att frågan om finansiering av de statliga lånen bör övervägas från delvis andra utgångspunkter än de bostadslånekommittén hade att utgå från och att överväganden behövs i flera frågor innan slutlig ställning kan tas. Underlag för nya ställningstaganden anges komma att utarbetas av delegationen för bostadsfinansiering. Enligt vår uppfattning bör därvid även det system som skisserats i denna motion i den ovannämnda motionen 1981/82:1985 (s) övervägas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i denna motion anförts om ytterligare överväganden avseende finansieringen av bostadsbyggandet. () P. O. ()
mot · G6021568 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1568 i Åtgärder mot olovligt byggande Den s. k. svartbyggeslagen LPI (SFS 1976:66) har fungerat eller kanske rättare sagt inte fungerat att det är dags för en utvärdering - det är dags att summera erfarenheterna av lagens effekter och verkningar. Arbetet med en ny bygglag har dragit ut , och därigenom har den från många håll klart deklarerade önskan att LPI skulle justeras till ett smidigare och mera medmänskligt organ för behandling av svartbyggesfrågorna fördröjts. Det ställs nu i utsikt att den nya framläggs . Detta gör det nödvändigt att ta upp problemen kring LPI , i all synnerhet som en del dellagar redan hunnit läggas fram. En olycklig följd av svartbyggeslagen är att den uppmanar till angiveri. i har fått anmälningar om påstådda svartbyggen. Anmälningarna har vid undersökning visat sig vara helt obefogade, och förmodligen är förhållandena likartade över hela . Lagens primära syfte - att kriminalisera svartbyggen - är vällovligt. Lagtexten har emellertid en utformning som kategoriskt påför byggnadsnämnderna en dömande roll utan att möjlighet ges för nämnden att modifiera påföljderna med hänsyn till bl. a. uppsåt, okunnighet och god tro. Många småärenden som uthus, inbyggda verandor, fasadändringar (byggnadslovspliktiga) kan medföra betungande ekonomiska påföljder genom detta. Om t. ex. byggnadslov kan ges i efterhand (ibland rör det sig om ett fåtal dagars svartbygge) borde en mildare bedömning kunna få göras. är det endast som får göra bedömningen och då först när ett överklagande skett. Har man utan uppsåt eller okunnighet begått ett svartbyggesbrott vill man helt naturligt ha saken snabbt avklarad och avstår kanske av den anledningen från den lagliga rätten att få saken prövad av . En annan märklig konstruktion - förutom trestegsförfarandet med byggnadsnämnd-länsstyrelse-domstol - är den s. k. svartbyggarens ångervecka som konsekvent tillämpad ställer i en rent löjeväckande dager. Det har inträffat fall där varit tvungen att t. o. m. påfordra rivning av ett utfört arbete för att kanske inom ge det begärda bygglovet, detta som en följd av en grotesk lag. Att genom hot om påföljder, som sedermera kan upphäva eller mildra, få den felande att vidta kostsamma åtgärder är inte förenligt med elementära krav på rättssäkerhet. Det bör ankomma på utskottet att utarbeta erforderlig författning. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att ändra den s. k. svartbyggarlagen - LPI (SFS 1976:66) i enlighet med vad som i motionen anförts. 1** 1982/83.
mot · G6021569 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1569 Viss ändring i byggnadsstadgan Stat och kommun har än så länge ingen skyldighet att söka byggnadslov. Huvudskälet för detta är att dessa myndigheter själva har den expertis som anses behövlig för granskning och korrigering av byggnadshandlingar. Det är dock ingen garanti när staten bygger. Ofta läggs arbetet ut på konsult med föga anknytning till ortens förhållanden och struktur. Detta är särskilt viktigt i orter med gamla stadskärnor som , där avvikelse i färg och form utgör ett mycket störande inslag. Skyldigheten att hos lokal byggnadsnämnd söka dispens från planbestämmelser eller tätbyggnadsförbud glöms ofta bort. Det föreligger visserligen anmälningsskyldighet till den lokala . har dock på sig att överklaga ett beslut till regeringen. Detta har skett i några fall i , men när ärendet kunde tas upp i regeringen stod byggena färdiga, vilket i och för sig var formellt riktigt. De lokala intressena har alltså små möjligheter att påverka besluten. Även statliga och kommunala byggen borde underkastas ett utställningsförfarande, och samråd på samma sätt som när det gäller planärenden vore önskvärt. 66 § i byggnadsstadgan borde avskaffas. Jag yrkar på en lagändring och nya regler som stärker det kommunala inflytandet när det gäller statens och landstingens-kommunernas byggen. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att hos regeringen anhåller om förslag till ändring i byggnadsstadgan i enlighet med de synpunkter som framförts i motionen.
mot · G602157 · 1983-01-11 00:00:00 — och utförda av SCB m. m. Ett inslag i den politiska debatten utgör onekligen olika sorters väljaropinionsundersökningar. Såväl som IMU lämnar ju så gott som sina opinionsundersökningar som leder till synnerligen omfattande presskommentarer. I sin bok har och redovisat att dessa undersökningar är mycket osäkra därför att de har ett bortfall på . Ett annat problem med välj arundersökningar av detta slag är att de måhända kan vara styrande. Många känner sig kanske frestade att satsa på vinnande häst. fanns en undersökning utförd av SCB som bedömdes såsom mera tillförlitlig på grund av det stora urvalet samt att bortfallet som regel inte låg högre än . Av budgetskäl nedlades dessa undersökningar fr. o. m. . Enligt vårt förmenande var detta olyckligt, eftersom man helt saknar möjlighet att få insyn i det material som nuvarande välj arprognoser baseras på. SCB redovisade ju sitt material mycket utförligt och man angav också på vilket sätt man gjorde korrigeringar i grundmaterialet. Detta har man ingen som helst insyn i när det gäller och mätningar. Eftersom dessa väljaropinionsundersökningar anses böra få förekomma, så anser vi det angeläget att det åtminstone finns någon undersökning där politiker och andra intresserade kan få en direkt insyn i materialet. Vi finner det osannolikt att och skulle vara beredda att ge denna insyn. Mot denna bakgrund vill vi alltså förorda ett återupptagande av SCB:s väljaropinionsundersökningar möjligt. Ett allvarligt problem är enligt vår mening att opinionsundersökningarna reducerar debatten i sakfrågor till förmån för en debatt om opinionssiffror som sådana. Detta förhållande är naturligtvis inte specifikt för utan diskuteras i demokratier världen över där denna typ av välj arundersökningar förekommer. Det finns därför flera länder som av dessa skäl förbjuder publicering av väljarundersökning alltför nära inpå valdagen. Karenstiden varierar från land till land. Vi menar att det finns tungt vägande skäl för att man även i inför en sådan karenstid för publicerande av väljaropinionsundersökningar. Inte minst i dessa för ekonomiskt brydsamma tider bör en debatt om sakfrågorna prioriteras under valrörelsens slutskede. Förslagsvis vill vi därför förorda att inga väljarbarometrar får publiceras senare än en månad före valdagen. Vi menar inte att man behöver lagreglera detta utan förutsätter att tidningar och andra berörda kommer att respektera ett Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att ger regeringen till känna vad som anförts i motionen beträffande behovet av att väljarundersökningar utförda av SCB återupptas möjligt, 2. att vädjar till berörda parter att inte publicera några väljaropinionsundersökningar senare än en månad före aktuell valdag.
mot · G6021574 · 1983-01-24 00:00:00 — Motion 1982/83:1574 m. fl. Näringslivets behov av industrimark i jordbruksområden Bara var det på inånga håll en allmänt utbredd uppfattning att en utbyggnad av vårt näringsliv visserligen var angelägen men att ett bevarande av praktiskt taget all vägde än tyngre. Från statsrådshåll talades det till och med för att åkermarken skulle bevaras till . På flera håll uppstod svårigheter för industrin att skaffa mark för investeringar. Tanken att bevara åkermarken var naturligtvis vällovlig ur miljösynpunkt - om än något blåögd. har den ekonomiska krisen med sviktande industriinvesteringar och en kraftigt ökad arbetslöshet motiverat ett omtänkande. Det är i högsta grad angeläget att de företag som vill investera och skaffa nya arbetstillfällen inte hindras häruti genom en alltför snäv markpolitik. För att ytterligare understryka vikten härav bör denna uppfattning komma till uttryck vid regeringens beredning av den kommande . Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att regeringen vid beredningen av den kommande beaktar näringslivets behov av mark för industriell verksamhet även i områden med intensivt jordbruk. () () () ()
mot · G6021577 · 1983-01-24 00:00:00 — 1982/83 1577-1585 Motion 1982/83:1577 och mot viss narkotikapropaganda Knappmärken med budskap och reklam har varit en av de stora försäljningsframgångarna. Knapparna som är mycket populära bland barn och tonåringar är främst reklam för pop- och punkband eller budskapsförmedlare. Men det finns också märken med uppmaningar om att använda narkotika. Knappar med texter som Enjoy (Njut av kokain), Legalise cannabis campaign (Legalisera haschet) och Tm stoned (Jag är hög, påtänd) säljes fritt i vårt land. Knappen med texten Enjoy är utformad med samma typografi som reklamen för och har undertexten Its the real thing. För en okunnig betraktare kan denna knapp lätt uppfattas som reklam för . Det är kanske också meningen, så budskapet kan spridas över landet utan uppståndelse. Det säljes säkert andra varor med reklam för narkotika än de här beskrivna. Själva försäljningen av produkter, som anknyter till narkotika, är enligt lag helt tillåten. Varorna utgör inte reklam enligt lag, utan betraktas som åsiktsannonsering eller -yttring. Det är endast reklam för dessa varor, som kan förbjudas enligt marknadsföringslagen. Vi kan konstatera att vidtagna åtgärder och det omfattande arbete, som utförs i olika samhällsorgan, ännu inte kunnat tränga tillbaka narkotikamissbruket. Så länge reklamvarorna tillåts breda ut sig smygs det in ett slags accepterande av drogkulturen, framför allt bland unga människor. Det finns därmed risk för att samhällets åtgärder får mindre verkan än . Regeringens kommission mot narkotika, som bl. a. skall undersöka behovet av lagstiftningsåtgärder, bör göras uppmärksam på narkotikareklamen i form av knappmärken och andra produkter. Med stöd av ovanstående föreslår vi att beslutar begära att regeringen genom kommissionen mot narkotika eller på annat sätt tar initiativ som syftar till förbud mot narkotikareklam. () () 1 1982/83.
mot · G6021578 · 1983-01-24 00:00:00 — Kommunalekonomiska effekter av centrala beslut 47 av landets 284 kommuner höjer skatten , redovisade KommunAktuellts decembernummer. skiljer mellan högsta och lägsta primärkommunala skattesats. SCB beräknade medelskattesatsen till 30:14. Det innebär en ökning med jämfört med föregående kommunala budgetår. Av ökningen svarar primärkommunerna för , landstingen för och församlingarna för . Medelutdebiteringen för primärkommunerna ligger därmed på 17:17 och för landstingen på 11:91. Invånarna i 184 av landets 284 kommuner har därmed en total kommunalskatt, som överstiger . var antalet kommuner med en sådan kommunalskattenivå 86! uppskattade KEA:s finansiella kalkyl primärkommunernas finansiella sparande till ca . Men osäkerheten var stor. Man konstaterade att snabbare pris- och löneökningar skulle försämra kommunernas finansiella sparande med ca 600 milj. kr. Utblicken då mot 1984 och 1985 gav redan vid handen, att prisökning och volymökning skulle innebära, att kommunernas finansiella sparande blev plus minus noll, dvs. en försämring med . Efter höstens ekonomiska händelser och med den förväntade tvåsiffriga inflationen torde bilden te sig mångdubbelt dystrare. Trots finansutskottets upprepade påpekanden och likaså upprepade uttalanden om det nödvändiga i att regering och riksdag upphör med beslut och åtgärder som driver på den kommunala volymutvecklingen, har någon påtaglig förbättring ej skett. ojar sig t. ex. kommunerna över de ekonomiska konsekvenserna av ansvaret för den lokala ledningen av civilförsvaret, som enligt försvarsbeslut skall ta sin början 1984/85. Frågan om viss ersättning till kommunerna för detta skall enligt FöU 1981/82:18 anmälas i proposition först . Detta är blott ett av många exempel på nya åtaganden för kommunerna, som snarare borde avlastas delar av redan tidigare stora ålägganden i och med reformer. Ett annat förestående och aktuellt nytt åläggande är kommunernas och landstingens förutskickade finansiella ansvarstagande i turistråds verksamhet, som anmäls i budgetpropositionen 1982/83:100 bilaga 11. Den delade finansiering som däri föreslås bör mot angiven bakgrund aldrig komma till stånd. Åberopande det anförda hemställs att hos regeringen begär att propositioner som medför kommunala kostnadsökningar, direkt eller indirekt, redovisar dessa i form av såväl konsekvensbeskrivningar som kostnadsanalyser.
mot · G6021579 · 1983-01-24 00:00:00 — Motion 1982/83:1579 Åberopande motion 1982/83:1578 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om finansieringen av turistråd och dess verksamhet
mot · G602158 · 1983-01-10 00:00:00 — Motion 1982/83:158 introducerade det s. k. ramtillståndet som innebar att varje valutabank tilläts uppta lån på den internationella valutamarknaden inom en av beslutad ram för utlåning till svenska företag. Den totala omfattningen i det första ramtillståndet uppgick till 800 milj. kr. Ett villkor för sådana lån var att de hade en löptid . Bankerna förbjöds lämna högre lån än 5 milj. kr. i varje enskilt lån. befriades valutabankerna från ramtillståndet såvitt gällde viss utlåning. har maximibeloppet för utlåning till företag av utländsk valuta ökats från 5 till 10 milj. kr. tillät bankerna att fritt lina upp utländsk valuta för placering hos företag i . Den minsta lånetiden och den övre lånegränsen om 10 milj. kr. har dock bibehållits. har varit mycket restriktiv att medge återbetalning före minsta lånetidens utgång. Affärsbankerna i har i olika s. k. korgar gjort lån i utländsk valuta tillgänglig för företag i . hade de icke statliga sektorernas totala upplåning utomlands uppgått till följande belopp i följande valutor: Valutaslag Upplåningens storlek i miljarder (Multicurrencylån är lån som kan byta valuta.) Valutabankerna i har i stort sett dubblerat upplåningen i utländska valutor i förhållande till de årsvolymer utlandsupplåning som rådde . Det är omöjligt, på grund av banksekretessen, att med bestämdhet ange storleken av de s. k. korglån som f. n. disponeras av svenskt näringsliv. dollar D-mark Schw.francs Japanska yen Nederländska Uppskattningar, som har gjorts av branschorganisationer, anger att ca f. n. har upplånats av svenskt näringsliv i form av korglån eller utlandslån. då upplåning av det här slaget förekommit har följande devalveringar av den svenska kronan företagits: Det är uppenbart att dessa devalveringar, särskilt de båda som företagits , tillfört svenskt näringsliv valutaförluster i en storleksordning som i många fall är direkt katastrofal för företagen. Man kan ifrågasätta om icke den avsedda effekten av devalveringarna 1981 och 1982 direkt äventyras av devalveringarnas effekt för de företag som tagit korglån eller andra lån i utländsk valuta. Problemet är synnerligen akut för många företag i samband med bokslut. Med stöd av det redovisade hemställer jag 1. att som sin mening ger till känna att företag som upptagit s. k. korglån eller lån i utländsk valuta medges rätt att förtidsinlösa sådana lån, 2. att som sin mening ger till känna att förhandlingar mellan affärsbanker och om förmånliga långfristiga lån för företag som förtidsinlösen av korglån eller utlandslån bör upptas.
mot · G6021580 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1580 förste vice talmannen och i aktiefondslagen Enligt aktiefondslagen 21 § skall fondbolag tillse att aktiefond får en med hänsyn till av riskspridning lämplig sammansättning av värdepapper. Fondbolaget får ej till fonden mot vederlag förvärva värdepapper med samma utfärdare i sådan omfattning att värdet av de värdepapper i fonden som utfärdats av denna genom förvärvet kommer att överstiga av fondens värde. Föreligger särskilda skäl kan bankinspektionen medge att procenttalet överskrids. Vid emission får dock aktier, konvertibla skuldebrev eller skuldebrev förenade med optionsrätt till nyteckning förvärvas på grund av fondens tidigare aktieinnehav. Sådana aktier eller skuldebrev skall dock avyttras så snart det lämpligen kan ske och senast efter förvärvet, om värdepapperen inte kunnat inrymmas inom de ovan nämnda gränserna. Om särskilda skäl föreligger kan bankinspektionen medge uppskov med avyttringen. Ett av huvudsyftena med aktiefonderna är att attrahera riskvilligt kapital till utvecklingsbara företag. Om 10-procentsgränsen överskrids på grund av fondemission eller genom avsevärd kursstegring bör, enligt vår uppfattning, dispens inte krävas. Det kan inte vara rimligt att en aktiefond skall behöva sälja ut aktier i framgångsrika företag, om posten genom fondemission eller kursstegring överstiger 10-procentsgränsen. På vederbörande utskott måtte ankomma att utarbeta erforderlig lagtext. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar sådan ändring av aktiefondslagen att aktiefond får behålla aktier i samma aktiebolag till ett högre värde än av fondens värde, om det överstigande värdet är en följd av kursstegring eller fondemission.