mot · G602948 · 1983-01-24 00:00:00 — Utbildningsinsatserna är inte minst viktiga för att man skall kunna förverkliga idéerna om ett decentraliserat samhälle. Olika former av återkommande utbildning Den återkommande utbildningen kan enligt ombesörjas antingen helt av samhället eller av olika folkrörelser som med ekonomiskt stöd från samhället, men med bibehållande av folkrörelsens egen profil, tar ansvaret för utbildningen. Det kan gälla och statlig vuxenutbildning, arbetsmarknadsutbildning, folkhögskolor eller studieförbund. Det finns enligt mening inte skäl att göra någon rangordning mellan de olika utbildningsformerna eller utbildningsanordnarna. Samtliga behövs och fyller en viktig samhällsfunktion när det gäller att tillgodose ett varierat utbildningsbehov. utbildning för vuxna (Komvux) har funnits . Huvuduppgiften för Komvux var i inledningsskedet att ge vuxna behörighet för högre studier. Efter hand har emellertid vuxenutbildningens fördelningspolitiska uppgifter i allt högre grad kommit att betonas även för Komvux. En viktig uppgift för Komvux är därför att stärka den enskilde individens ställning på arbetsmarknaden. Arbetsmarknadsinriktad utbildning skall prioriteras. Det nuvarande statsbidragssystemet missgynnar små och medelstora kommuner och medverkar därigenom till att skapa regional obalans. Därför krävs ett nytt statsbidragssystem som är enkelt att administrera och där kommunerna ges stor frihet att inom ramen för centralt fastställda mål få göra lokala prioriteringar. En fördjupad och utvidgad samverkan med gymnasieskolan skall eftersträvas. Folkhögskolan är som skolform på ett alldeles särskilt sätt förbunden med folkrörelsernas utveckling och framväxt. Stora grupper i vårt samhälle som av ekonomiska och andra skäl inte kunnat få en utbildning utöver folkskolan har i folkhögskolan kunnat få en värdefull vidareutbildning. Därigenom har folkhögskolan bidragit till att ge de sämst ställda grupperna ett vidgat politiskt inflytande i vårt samhälle. Detta underlättades till stor del genom folkhögskolans stora pedagogiska frihet och starka förankring i hembygden. Även dagens moderna folkhögskola skall ha denna frihet att utforma verksamheten. Det övergripande målet är att både ge eleverna kunskaper och främja deras personliga och sociala utveckling. Folkhögskolan skall också kunna bedriva yrkesförberedande utbildning och i viss mån yrkesutbildning. Folkhögskolan skall ha rätt till profilering vad avser både ideologi och kunskapsstoff, och utbildningen skall bedrivas i en anda av tolerans och respekt för oliktänkande. Det fria och frivilliga folkbildningsarbetet har varit och är alltfort en förutsättning för att folkrörelsernas idéer och mål skall kunna utvecklas och förverkligas. Det torde inte vara någon överdrift att påstå att det moderna svenska samhället till stor del är resultatet av tankar och idéer som utvecklats i studiecirklar. Folkbildningsarbetet kommer att vara viktigt också för den För att studieförbunden skall kunna spela den rollen krävs att vi slår vakt om rätten till profilering - både ideologiskt och i val av ämnesområden och målgrupper - för att utveckla medlemsorganisationernas grundläggande värderingar. Likaså att folkbildningsarbetet är fritt och frivilligt, dvs. fritt från tvång och ålägganden från samhällets sida och att deltagandet är frivilligt samt att mål och arbetsformer bestäms av cirkeldeltagarna tillsammans. Den utveckling som skett , där uppdraget att vara cirkelledare åter blivit ett förtroendeuppdrag till vilket man väljs av sina cirkelkamrater, bör stimuleras. På så sätt ger studiecirkeln också skolning i praktisk demokrati genom gemensamt arbete under gemensamt ansvar. Samhällets stöd till folkbildningsarbetet måste vara utformat på ett sådant sätt att ingen blir missgynnad på grund av avstånd, handikapp eller annat hinder. Högskolereformen innebar att den gamla traditionen med universitetsutbildning enbart knuten till ett mindre antal platser definitivt bröts. Reformen innebar också en betydande demokratisering av högskolan. De studerande gavs möjligheter till inflytande på alla nivåer. Genom representanter för landsting och kommuner i region- och högskolestyrelser fick samhället ett ökat inflytande över utbildningen. Landets indelning i sex högskoleregioner med var och en sin regionstyrelse för planering och samordning är ett klart uttryck för den decentraliseringsidé som enligt är viktig att slå vakt om och vidareutveckla inom olika samhällsfunktioner. Högskolans uppgifter kan enligt beskrivas enligt följande: Svara för grundläggande högskoleutbildning, vilket är liktydigt med en eftergymnasial yrkesutbildning. Svara för forskning och utveckling och därigenom tillföra samhällsliv och näringsliv nya kunskaper och erfarenheter. Svara för en väsentlig del av den återkommande utbildningen för vuxna yrkesverksamma människor. En geografisk spridning av den grundläggande högskoleutbildningen framstår för som angelägen. Trots den decentralisering av verksamheten som genomförts i och med högskolereformen, finns det f. n. en påtaglig regional obalans i utbildningsutbudet. De gamla universitetsorterna har en alltför stor andel av högskoleutbudet. En ytterligare förstärkning av högskoleutbildningen vid de mindre högskolorna är därför angelägen dels ur rättvisesynpunkt för de studerande, dels som en viktig regional stimulans. Högskolan får härigenom också en uppgift att tillgodose regionalt uttalade utbildningsbehov. En regionalt förankrad högskola har också möjligheter att både få stimulans och ge stimulans i sina regelbundna kontakter med regionens näringsliv, arbetsmarknadens organisationer, kommuner, landsting och utvecklingsfonder. För att staten bättre skall kunna styra resurserna till de mindre högskolorna måste utbildningen vara totaldimensionerad, vilket innebär att ramar för utbildningens omfattning bör anges av . En betydande regional och lokal anpassning inom dessa ramar bör kunna ske. Universitetens utbud av enstaka kurser bör dessutom i högre grad än f. n. erbjudas till län som saknar egen högskola eller har en högskola med begränsade resurser och begränsad spridning inom sin region. Den grundläggande högskoleutbildningen måste för att kunna fungera som en adekvat yrkesutbildning hålla nära kontakter med arbetslivet. De former för arbetslivsorientering och varvad utbildning som inleds på och gymnasieskolan måste få en naturlig fortsättning och uppföljning inom högskolan. De mindre högskolorna har givetvis inte möjligheter att tillgodose samtliga ämnen inom den grundläggande högskoleutbildningen. Viss utbildning är mycket resurskrävande vad gäller institutioner och laborativ utrustning och måste av det skälet koncentreras till vissa högskolor. Andra utbildningar inom mindre efterfrågade ämnen måste för att få tillräckligt underlag koncentreras till några få högskolor. Högskolan spelar en avgörande roll när det gäller forskning och utveckling. Det är viktigt att grundforskningen har en i förhållande till olika samhällsfunktioner och näringsliv fristående ställning för att rätt kunna utöva sin uppgift. Detta får dock inte hindra att viss målforskning får en klar förankring i vårt samhälle med anknytning även till vissa regionala och lokala problemställningar. En viktig uppgift för högskolan är att studera långsiktiga utvecklingsstrategier och framlägga förslag till lösningar på problem i samhällsutvecklingen. Det är angeläget att även de mindre högskoleenheterna får forskningsanknytning för att ge stimulans till grundutbildningen och möjliggöra för studerande som avslutat grundutbildningen att fortsätta som forskare vid samma högskola. Knytningen till de mindre högskoleenheterna ger en inriktning av forskningen mot lokala och regionala problemställningar. Forskningen kan därmed utgöra ett stöd för regionens näringsliv. Det finns f. n. flera angelägna områden som bör prioriteras ur forskningssynpunkt. Bland sådana områden kan nämnas: Åtgärder för att förbättra arbetsmiljön. Energiproduktion baserad på inhemska förnybara energikällor. Nya former för kollektiv person- och godstrafik. Nya produktionsformer för att minska åtgången av energi och råvaror. kunnandet om ekologin och samspelet människan-teknikennaturen. Utveckling av teknik som främjar utbyggnad av småföretag. Åtgärder för att forskningsresultat genom det kommersiella ledet snabbare infogas och tillämpas i näringslivet. En förstärkning av basresurserna för forskning hälsas med tillfredsställelse. Det är viktigt att nämnda prioriteringar kommer till uttryck vid disponering av medlen. Vidare vill vi framhålla vikten av att resurserna används för att stimulera ett tvärvetenskapligt forskningssätt. Forskarnas villkor när det gäller ekonomisk grundtrygghet, meritvärde och möjligheter att kombinera arbete och forskning är angelägna frågor som måste lösas för att forskningen skall kunna utvecklas på ett önskvärt sätt. Vidare måste professorernas forskningsmöjligheter förbättras. a. bör övervägas att inrätta särskilda forskarprofessurer där innehavaren helt ägnar sig åt forskning. Genom en decentraliserad organisation kan högskolan på ett bättre sätt tillgodose utbildningsbehovet hos nya grupper av människor som saknar utbildningstradition på högskolenivå eller har behov av att kombinera arbete och utbildning. Enligt vår mening är det angeläget att nu pröva frågan om antagningen till högskolan. Frågan om beaktande i vissa fall av föreningsmeriter, åtminstone för några utbildningar där det är särskilt motiverat, bör därvid ånyo prövas. En förutsättning är att det går att utforma ett system som fungerar rättvist och inte leder till missbruk. Det är vidare viktigt att översynen utgår ifrån att arbetslivserfarenhet också i fortsättningen skall tillmätas betydelse som intagningsmerit. Det kan också finnas anledning att tillmäta yrkeslivserfarenhet, inom den sektor utbildningen avser, särskild vikt. Den översyn som aviseras i propositionen (s. 376) om antagningsfrågor bör enligt vår mening ske med parlamentarisk förankring. Olika former av distansundervisning måste ges ett ökat utrymme i högskolornas utbildningsutbud framför allt till äldre studerande. Det är viktigt att högskolan får en tradition och ett kunnande inom distansområdet som gör denna studieform attraktiv och meningsfull för studerande såväl med som utan tidigare studievana från högskolan. En ökad satsning på distansundervisning för framför allt äldre studerande medverkar dessutom till att öka utrymmet för ungdomarna inom den reguljära undervisningen. En ökad satsning på de yrkestekniska högskolorna (YTH) framstår som angeläget då denna utbildning vänder sig till grupper som inte tidigare kunnat erbjudas högskoleutbildning. Andra skäl som talar för denna högskolereform är den omedelbara kopplingen till vår industriella utveckling samt utbildningens anknytning till de studerandes tidigare arbetslivserfarenhet. I propositionen (s. 377) aviseras en översyn av resursanvändningen. Det är mycket angeläget att denna översyn får en inriktning på fortsatt decentralisering av såväl utbildning som forskning. Inte minst utvecklingen på data-kommunikationsområdet underlättar en sådan strävan. En översyn av detta slag har central politisk betydelse och bör därför vara parlamentariskt förankrad. Det är särskilt angeläget att arbetet inriktas på att nå en god balans mellan grundutbildningsresurser och forskningsresurser. Förslaget i budgetpropositionen att genomföra den s. k. AU-reformen i stympad form är fullständigt oacceptabelt. Hela planeringen har varit inriktad på att även ekonom- och PA-linjerna skall omfatta 140 poäng. Att på det sätt som föredraganden föreslår banta ner linjerna till 120 poäng kommer att leda till en utbildning med stora brister. Regeringsförslaget på detta område får inte genomföras. Regeringens hantering av denna fråga är mycket olycklig. Inte minst är det synnerligen angeläget att snabbt få fram en förbättrad ekonomutbildning. Enligt vår uppfattning bör därför ekonomlinjen nu inrättas i enlighet med UHÄ:s förslag för 140 poäng. Kostnaden för detta är nu UHÄ beräknad till 4,8 milj. kr. De 3,3 milj. kr. som föredraganden föreslår bör nu disponeras för detta ändamål. De 1,5 milj. kr. som återstår bör finansieras genom omdisponeringar, i första hand inom AES-sektorn. Regeringen bör återkomma i tilläggsbudget i denna fråga. Vad gäller PA-linjen är det förmodligen av statsfinansiella skäl inte nu möjligt att bygga ut utbildningen till 140 poäng. En anpassning till 120 poäng är dock inte möjligt utan en omarbetning av planerna. Därför bör AU-reformen i denna del inte genomföras nu utan först fr. o. m. . Om vårt förslag att bygga ut ekonomlinjen till 140 poäng inte vinner bifall bör hela reformen enligt vår uppfattning skjutas upp så att en omplanering utifrån de nya förutsättningarna kan ske. I propositionen (s. 500) behandlas vissa frågor rörande arkitektutbildningen. Enligt vår mening är det angeläget att denna utbildning nu får en inriktning som bättre tillgodoser aktuella behov. Exempel härpå är förnyelseområdenas problem samt sociala, ekologiska och energirelaterade frågor. () har äskat 1 milj. kr. Genom en reducering av anslaget till tung forskningsutrustning bör utrymme kunna skapas för den av FRN begärda satsningen. Det är vidare angeläget att frågan om ett fristående prövas. Ett sådant institut kan med fördel ges en nordisk eller internationell prägel. Erfarenheterna från exempelvis bör härvid kunna utnyttjas. I stort accepterar vi de förslag som regeringen framlägger rörande nya professurer. I några fall gör vi emellertid en annan prioritering. Professurerna i freds- och konfliktforskning (s. 474) och miljö- och naturresursinformation (s. 498) bör enligt vår mening inrättas . Permanentningen av professur i medeltidens arkeologi (s. 467) och inrättande av professur i allmän språkvetenskap kan enligt vår mening skjutas . Vidare bör regeringen efter samråd med UHÄ kunna skjuta på inrättandet av en av de medicinska professurerna (s. 480 ft. En betydande utbyggnad av teknisk och naturvetenskaplig forskning har ägt rum . Detta kan leda till framsteg för oss genom nya produkter som svenskt näringsliv kan konkurrera med på en hårdnande internationell marknad. Det är emellertid viktigt att vårt kunnande om språk, samhälle och religion i de områden i världen som får växande betydelse väsentligt kan förbättras. Till stor del är detta en uppgift för humanistiskt inriktad utbildning och forskning. Vårt kunnande om exempelvis arabländerna, och måste vidgas väsentligt. Det är nu angeläget att tidigare satsningar på teknisk utveckling får denna adekvata uppföljning. En särskild plan för detta ändamål bör därför upprättas. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär att en parlamentarisk utredning tillsätts med uppgift att framlägga förslag till nytt statsbidragssystem för och gymnasieskolan i enlighet med de riktlinjer som anges i motionen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs rörande principerna för den fria resursanvändningen i ett decentraliserat beslutssystem, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs angående införande av möjligheter att utarbeta lokala kursplaner, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs rörande ikraftträdandet av bidragssystemet till skolor med enskild huvudman, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs rörande principerna för transport av elever till andra skolenheter, 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs rörande vidgad användning av B-form, 7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs rörande stöd och stimulans till en- och tvåparallelliga högstadieskolor, 8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs rörande försöksverksamhet med lågstadium utan traditionell årskursuppdelning och samarbete med förskolan, 9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om skolledarutbildningen, 10. att avslår regeringens förslag i fråga om lärarresursernas fördelning vid praktisk arbetslivsorientering, 11. att avslår regeringens förslag om särskilda medel till skolinformatörer, 12. att avslår regeringens förslag om tjänster i , 13. att avslår förslaget om medelsanvisning till (litt. D 4), 14. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs i fråga om inriktningen på successivt reformarbete på gymnasieskoleområdet, 15. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs angående varvad utbildning, 16. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs angående yo-vecka på gymnasieskolans alla teoretiska linjer, 17. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om förhöjt stimulansbidrag även för platser i gymnasial lärlingsutbildning, 18. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs rörande möjligheter att läsa bl. a. japanska och arabiska som c-språk, 19. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs rörande dimensioneringen av jord-, skog- och trädgårdssektorn (JST-sektorn), 20. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs angående uppföljningsansvaret för ungdom i vad avser anknytningen till gymnasieskola (alternativt Komvux och grundskola), 21. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs angående utbildningsinslag , 22. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om fortsatt statlig tillsyn över , 23. att beslutar att omfördela anslaget under rubriken specialkurs för yrkesdansare så att erhåller ett bidrag om , Åre kommun . för turisthotellutbildningen och kommun . 24. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs rörande prioritering av arbetsmarknadsinriktad utbildning inom Komvux, 25. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs rörande ett administrativt enkelt statsbidragssystem till Komvux som ger kommunerna stor frihet, 26. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs rörande inriktningen av folkhögskolan, 27. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen i övrigt anförs rörande folkbildningsarbetet, 28. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs rörande styrning av resurserna till mindre högskoleorter, 29. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs rörande de mindre högskolornas forskningsanknytning, 30. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs rörande områden som av samhället bör prioriteras ur forskningssynpunkt, 31. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs rörande värdet av ett tvärvetenskapligt arbetssätt, 32. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs rörande särskilda forskarprofessurer där innehavaren helt kan ägna sig åt forskning, 33. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs rörande den översyn av antagningssystemet till högskolan som aviseras, 34. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs rörande utvecklingen av distansundervisningsformen, 35. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs rörande den översyn av resursanvändningen i högskolan som aviseras, 36. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs rörande inriktningen av arkitektutbildningen på förnyelseområdenas problem samt sociala, ekologiska och energirelaterade frågor, 37. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs rörande inrättande av professurer i freds- och konfliktforskning och miljö- och naturresursinformation, 38. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs rörande plan för internationellt inriktad forskning och utbildning om bl. a. språk, samhälle och religion, 39. att bemyndigar regeringen att inrätta en allmän utbildningslinje, ekonomlinjen, om 140 poäng , 40. att avslår regeringens förslag om att inrätta linjen för personal- och arbetslivsfrågor om 120 poäng , 41. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen i övrigt anförs rörande genomförandet av AUreformen, 42. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs rörande framtidsforskningen, 43. att till D 1. anvisar ett förslagsanslag av , 44. att till E 12. Humanistiska fakulteterna anvisar ett reservationsanslag av , 45. att till E15. Samhällsvetenskapliga fakulteterna anvisar ett reservationsanslag av . 46. att till E16. Medicinska fakulteterna anvisar ett reservationsanslag av , 47. att till E20. Tekniska fakulteterna anvisar ett reservationsanslag av , 48. att till E 29. anvisar ett reservationsanslag av , 49. att till 12. Inredning och utrustning av lokaler vid högskoleenheterna m. m. . ÅSLING (c) anvisar ett reservationsanslag av () () minab/gotab 1983 73471