ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G6022359 · 1983-04-14 00:00:00 — 1982/83 2359-2366 m. fl. Ändringar i lagen (1963:633) om biskopsval, lagen (1970:940) om kyrkliga kostnader och lagen (1970:939) om förvaltning av kyrklig jord (prop. 1982/83:152) har vissa församlingar haft rätt att ta virke ur pastoratets boställsskog när församlingen skulle bygga eller underhålla sin kyrka. Enligt nu gällande lag får församlingen inte ta nödigt virke ur löneboställets skog men väl få kontant ersättning av kyrkofondsmedel för rotvärdet av det virke man enligt tidigare rätt skulle kunna ta ut. Regeringen föreslår nu att denna rätt skall försvinna. Enligt vår mening spelar denna möjlighet till ekonomisk ersättning från kyrkofondsmedel stor roll, speciellt i små och ekonomiskt resurssvaga församlingar. Den nu gällande ordningen bör därför finnas kvar. Frågan togs också upp kyrkomöte. framhöll i sitt betänkande (1983:11) att den typ av ersättning det här gäller inte är av oväsentlig betydelse för de mindre församlingarna. Kyrkomötet delade utskottets uppfattning och avstyrkte enhälligt regeringsförslaget. Med hänvisning till det anförda hemställs att avslår förslaget till lag om ändring i lagen (1970:940) om kyrkliga kostnader i den del som avser ersättning för kyrkobyggnadsvirke. () () () ()
mot · G6022360 · 1983-04-19 00:00:00 — Motion 1982/83:2360 Vissa studiesociala frågor (hälsovård för högskolestuderande, gymnasieelevers resor och återbetalning av studiemedel (prop. 1982/ 83:129) I proposition 1982/83:129 föreslås vissa förenklingar vad avser utbetalning av resetillägg för gymnasiestuderande med till skolan. Förslaget medför stora administrativa förenklingar och innebär bl. a. att eleverna inte skall behöva ligga ute med kontanter för biljettköp. I vissa fall kan emellertid eleverna komma att drabbas negativt av förslaget. Det gäller i de fall eleverna - ofta genom samåkning - utnyttjar egen bil vid transport till och från gymnasieskolan. Med nu gällande regler erhåller eleverna ersättning motsvarande kollektiv transport till skolan och kan utnyttja denna ersättning för bilkostnader. Föredraganden säger i propositionen att huvudmannen bör få avgöra om en elevs resor skall göras med kollektivtrafik som huvudmannen svarar för, med annan kollektivtrafik eller, om möjligheter att resa kollektivt saknas, på annat sätt. I många fall innebär resor med egen eller lånad bil avsevärd tidsvinst, och kollektivt resande kan, även om möjlighet därtill finns, ställa sig utomordentligt oförmånligt för eleven eller eleverna. Huvudmannen bör därför få avgöra resesättet med beaktande av icke enbart förekomsten av kollektiva transportmöjligheter utan också med hänsyn till den enskilda elevens önskemål med hänsyn till bostadsorten och uppkommen tidsvinst. Givetvis bör i detta fall ersättningen icke överskrida vad som skulle utgått för resande med kollektivt transportmedel. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om att i motionen anförda synpunkter beaktas vid fastställande av reglerna för resetillägg för gymnasieelever.
mot · G6022361 · 1983-04-19 00:00:00 — Ändring i lagen (1980:2) om finansbolag, m. m. 1982/ 83:154) I propositionen föreslås att möjligheterna för utländska rättssubjekt att förvärva aktier i finansbolag och fondkommissionsbolag förbjuds. Anledningen sägs vara att det blivit nödvändigt att se över strukturen inom hela kreditväsendet och att en utredning skall tillsättas för att göra det. Denna utredning skall också behandla frågan om utländsk etablering på den svenska kreditmarknaden. (Fi 1976:04) fick tilläggsdirektiv att skyndsamt behandla just frågan om etablering av utländska banker i . Utredningen är enligt uppgift praktiskt taget färdig med ett förslag som tillåter sådan etablering i av utländska banker. F. n. är , och de enda länder som inte tillåter utländska banker. I t. ex. öppnades gränserna i och med medlemskapet i EG, och i beslöts etableringsrätt på initiativ av den finska . anser att etableringsrätt för utländska banker bör införas även i . Regeringen bör framlägga förslag härom. Detta är inte bara väsentligt med tanke på konkurrensförhållandena utan också med hänsyn till reciprocitetsprincipen, dvs. att bör ge utländska banker samma rätt som andra länder ger svenska banker. I propositionen anförs att etableringen av finansbolag i har varit begränsad och att den inte heller har förorsakat några problem vid tillsynen. Trots detta föreslås att förbud mot etablering i införs för finansbolag och fondkommissionsbolag. Vi avvisar detta förslag och menar i stället, som framgått ovan, att etableringsfriheten bör utsträckas till att även omfatta banker. Propositionen innehåller även några förslag till förändringar i fråga om bankinspektionens tillsyn över finansbolagen. Bankinspektionen har föreslagit förändringar i 13 och 17 §§ i lagen om finansbolag. Remissinstanserna har, förutom , inte haft några invändningar. Dessa förslag kan godkännas. 1982/83:236! Med stöd av vad som ovan anförts hemställs 1. att avslår förslaget i proposition 1982/83:154 att i lagen (1980:2) om finansbolag införa en ny paragraf, 6 a §, 2. att avslår förslaget till lag om ändring i fondkommissionslagen (1979:748), 3. att hos regeringen begär förslag angående etableringsrätt i för utländska banker.
mot · G6022363 · 1983-04-19 00:00:00 — Åklagarväsendets regionala organisation m. m. 1982/83:158) I proposition 1982/83:158 föreslås riktlinjer för en ändrad regional indelning inom åklagarväsendet. Enligt förslaget skulle och län sammanföras till en myndighet. Enligt min uppfattning vore detta ett mycket olyckligt beslut. Jag delar de synpunkter som framkommit i i remissvar till utredningen organisation. Där framhålls att länen utgör grundstenen för statsmaktens regionala verksamhet. Den statliga centrala verksamheten bör i största möjliga utsträckning decentraliseras till länen. har till uppgift att samordna den regionala statliga verksamheten. Kontakt länsstyrelse-länsåklagare finns på många områden, t. ex. skatteavdelning, länspolischef, uppbördssektor. Det vore synnerligen olyckligt att nu riva upp detta väl fungerande samarbete genom den föreslagna centraliseringen. Kostnaderna för den regionala myndigheten torde även komma att öka genom längre avstånd. Rese- och traktamentskostnaderna kommer att öka kraftigt. Med hänvisning till det anförda hemställs att avslår regeringens proposition 1982/83:158.
mot · G6022364 · 1983-04-18 00:00:00 — m. fl. Åklagarväsendets regionala organisation m. m. 1982/83:158) Regeringen har i proposition 1982/83:158 föreslagit förändringar av åklagarväsendets regionala organisation. råder i län ett intimt samarbete med länspolischefen, , främst revisionsenheten, kronofogdemyndigheten och tullkammaren. En ingalunda oväsentlig orsak till att samarbetet fungerar bra är att alla organen finns på samma ort som länsåklagaren. Den fysiska närheten är av stor betydelse och möjliggör täta personliga kontakter, som långt ifrån alltid kan ersättas av telefonsamtal. Det förefaller oss uppenbart att effektiviteten i detta sammanhang riskerar att väsentligt avta om statsåklagaren skall finnas på annan ort. För skatteförvaltningen i län skulle en sammanslagning av länsåklagarmyndigheterna i och län till en regional statsåklagarmyndighet med placering i medföra en avsevärd försämring, då det gäller det viktiga samarbetet vid bekämpandet av ekonomisk brottslighet. I de fall det finns anledning att misstänka grövre skattebrott tas f. n. alltid underhandskontakt med länsåklagaren. Detta sker oftast innan en taxeringsrevision påbörjas och går till på så sätt, att man från revisionsenheten besöker länsåklagaren för att informera denne om gjorda iakttagelser och diskutera lämpliga åtgärder, t. ex. husrannsakan. Vid dessa sammanträffanden brukar också chefen för bedrägeriroteln vid polisen närvara. Sådana personliga underhandskontakter kan inte ersättas med telefonsamtal. Även i övrigt förekommer i revisionssammanhang ett nära samarbete med länsåklagaren som oftast är förundersökningsledare i skattebrottmål. Inte heller i dylika fall torde det räcka med telefonkontakter, utan ofta krävs personligt sammanträffande för diskussion angående vissa bokföringstransaktioner m. m. Det är odiskutabelt att en förutsättning för ett effektivt samarbete vid bekämpande av ekonomisk brottslighet är att de samverkande myndigheterna känner varandra väl och att de är lokaliserade på samma ort och därigenom har möjlighet att snabbt ordna informella sammankomster för diskussion beträffande konkreta akuta fall för planering av de åtgärder av skilda slag som kan bli aktuella. Från inrättas sannolikt en ekonomisk rotel i . Personalen där kommer att för sin verksamhet ha ett absolut behov av nära kontakt med länsåklagaren. Skulle statsåklagaren i den föreslagna regionen stationeras i , skulle det för län innebära betydande svårigheter att driva utredningar i de ovan relaterade fallen. Det framstår för oss som osannolikt att man vinner något alls på den i propositionen föreslagna regionindelningen. Effektiviteten ökar sällan genom att regionerna blir större och genom centralisering av de nya större regionernas verksamhet till en ort. Avstånden tenderar att bli så stora att det försvårar en aktiv förundersökningsledning, och utrymmet för offensiv åklagarverksamhet minskar radikalt. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar avslå proposition 1982/83:158 i här behandlad del. () ()
mot · G6022365 · 1983-04-18 00:00:00 — m. fl. Åklagarväsendets regionala organisation m. m. 1982/83:158) I proposition 1982/83:158 föreslås en ändrad organisation för länsåklagarna. Dessa slås samman till 12 regionala enheter. Syftet är att uppnå rationaliseringsvinster och ett effektivare arbete. Vi delar inte uppfattningen att propositionens förslag sammantaget leder till några rationaliseringsvinster. har länsåklagarmyndigheterna ansvaret för bl. a. större fall av ekonomisk brottslighet. I detta arbete krävs en intim samverkan med representanter för länsstyrelsernas skatteavdelningar, polis- och kronofogdemyndigheter. De tre myndigheter samverkan berör finns organiserade länsvis. Vad gäller kronofogdemyndigheterna finns förslag om att i stort sett slå samman dessa länsvis. Genom propositionens förslag kommer således i fortsättningen kontakter i fråga om exempelvis ekonomisk brottslighet i län att tas från tre olika myndigheter på länsplanet i med den regionala åklagarmyndigheten i . Det kommer att leda till större tidsåtgång och kommer sannolikt att leda till ökade kostnader. Samma sak kommer givetvis också att gälla övriga delar av landet. Då de rationaliseringsvinster som kan uppnås genom propositionens förslag sannolikt äts upp av ökade kostnader och längre tidsåtgång för kontakt med andra myndigheter bör förslaget avslås. Mot bakgrund av det anförda hemställer vi att avslår proposition 1982/83:158. () ()
mot · G6022368 · 1983-04-20 00:00:00 — Vissa studiesociala frågor (hälsovård för högskolestuderande, gymnasieelevers resor och återbetalning av studiemedel) (prop. 1982/ 83:129) I propositionen föreslås att de studerande liksom tidigare får behålla ansvaret för organisation och drift av studerandehälsovård och motionsidrott. Förslaget om ett nytt statsbidragssystem läggs mot bakgrund av en förändrad inriktning av verksamheten mot en större tyngd för profylaktisk verksamhet. Detta är en angelägen förändring av verksamheten. Det är då ologiskt att dröja med ikraftträdandet till /86, vilket föreslås i propositionen. På de orter där en välutvecklad verksamhet redan finns borde man redan från /85 ges möjlighet att verka i bättre samklang med de intentioner som föredragande statsrådet anför. föreslås därför att besluta att den nya ordningen fungerar från /85. Propositionen innehåller också förslag angående gymnasieelevers resor. I det sammanhanget berörs i förbigående de studiehjälpsberättigade elever som bor och studerar utomlands. Handläggningen av ärenden som rör dessa elever skall även i fortsättningen skötas centralt av centrala (). I samband med den 16-procentiga devalveringen har dessa elevers studiehjälp urholkats mycket påtagligt. I många fall har de svårt att över huvud taget klara sin försörjning. Anledningen till att eleverna studerar utomlands är i allmänhet att den aktuella utbildningen inte finns i . Det är därför speciellt angeläget att se till att eleverna inte måste avbryta sin utbildning på grund av devalveringens effekter. CSN bör i fortsättningen speciellt uppmärksamma dessa elevers situation. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att fastställer att det nya statsbidragssystemet skall gälla från /85, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om studiehjälpsberättigade elever som bor och studerar utomlands.
mot · G6022369 · 1983-04-20 00:00:00 — m. fl. Politiska sekreterare i kommuner och landstingskommuner (prop. 1982/83:132) har redovisat omfattningen av systemet med politiska sekreterare. fanns sådana i 12 kommuner och 8 landstingskommuner. Enligt vår mening ger redovisningen besked om att politiska sekreterare har vunnit ett fast insteg i det kommunala livet. På landstingssidan har mer än en tredjedel inrättat denna typ av befattningar. Det är därför enligt vår mening nödvändigt att de oklarheter som ur kommunalrättslig synvinkel anses föreligga kan undanröjas. Det nu föreliggande förslaget till reglering, som grundas på en bearbetning av det utredningsförslag som kommunaldemokratiska kommittén presenterat, kan enligt vår mening på ett tillfredsställande sätt tjäna detta syfte. Vi kan således biträda det framlagda förslaget till lagreglering. Vi vill emellertid i detta sammanhang ge uttryck för några grundläggande synpunkter på den fortsatta utvecklingen på detta område. Vi vill för det första understryka att det faktum att vi nu accepterar en lagreglering av en faktiskt förekommande företeelse inom ramen för det kommunala styrelseskicket inte innebär att vi anser att systemet med politiska sekreterare bör byggas ut i någon mer betydande omfattning. I den mån politiska sekreterartjänster inrättas är det angeläget att stor omsorg läggs vid utformning så att skilda politiska meningsriktningar ges likvärdiga arbetsförutsättningar. Syftet måste exempelvis vara att förbättra den politiska oppositionens arbetsförutsättningar - inte att försvåra dem. Det är också angeläget att de politiska sekreterartjänsterna får en sådan utformning att den kan betjäna alla förtroendevalda och inte enbart de heltidsengagerade. Vi vill för vår del också understryka att politiska sekreterare inte skall tillerkännas någon befälsrätt i den kommunala förvaltningen. Deras roll kan möjligen vara att hos olika tjänstemän biträda andra kommunala förtroendevalda med att söka information. Det ligger enligt vår mening i själva begreppet politiska sekreterare att de endast fullgör en biträdesfunktion till kommunalråd, andra politiker, eller en partigrupp. Deras kontakt med ärendeberedningen blir således av politisk karaktär. Den får inte i någon som helst utsträckning ersätta den allsidiga förberedelsen och föredragningen av olika beslutsalternativ som den reguljära tjänstemannastaben skall ansvara för. Med hänvisning till det anförda hemställs att ansluter sig till i motionen angivna riktlinjer för inrättande av politiska sekreterare i kommuner och landstingskommuner. () () () () () ()
mot · G6022371 · 1983-04-20 00:00:00 — Motion 1982/83:2371 Ändringar i lagen (1963:633) om biskopsval, lagen (1970:940) om kyrkliga kostnader och lagen (1970:939) om förvaltning av kyrklig jord (prop. 1982/83:152) Regeringen föreslår i proposition 1982/83:152 en lagändring som innebär att församlingar mister rätten till ekonomisk ersättning för kyrkobyggnadsvirke. Det innebär att regeringen gått emot ett beslut vid kyrkomöte. Skulle följa regeringens förslag drabbar detta främst små och ekonomiskt svaga församlingar. Bakgrunden är denna: har vissa församlingar i vårt land haft rätt att ta ut virke ur pastoratets boställsskog när församlingen underhållit sin kyrka eller byggt en ny kyrka. Rätten har även gällt underhåll och byggandet av kapell, klockstapel och inhägnad kring kyrkogård. Denna rätt har visserligen upphört, enligt övergångsbestämmelserna till lagen om kyrkliga kostnader men i stället har församlingen fått kontant ersättning ur kyrkofondsmedel för rotvärdet av det virke man enligt tidigare lag haft rätt till. föreslår alltså regeringen att även denna rätt skall gå förlorad för församlingarna. Jag anser att det vore olyckligt om skulle fatta ett sådant beslut. Det ansåg också kyrkomöte där frågan behandlades. vid kyrkomöte framhöll i sitt betänkande (1983:11) att här aktuell ersättning inte är av oväsentlig betydelse för de mindre församlingarna. Kyrkomötet delade utskottets uppfattning och avstyrkte enhälligt regeringsförslaget. Med hänvisning till vad ovan sagts hemställs att avslår förslaget till lagen om ändring i lagen (1970:940) om kyrkliga kostnader i den del som avser ersättning för kyrkobyggnadsvirke.
mot · G6022373 · 1983-04-20 00:00:00 — Motion 1982/83:2373 Ändring i lagen (1980:2) om finansbolag, m. m. 1982/ 83:154) I proposition 1982/83:154 föreslås att utländska rättssubjekts rätt att förvärva aktier i finansbolag t. v. begränsas. Bakgrunden till detta förslag är att hindra utländska banker att i finansbolagets form kunna bedriva en stor del av vad som traditionellt räknas som bankverksamhet, trots att utlänningar, med nuvarande regler, inte har rätt att driva bank i . Inom den finansiella sektorn sker f. n. en mycket snabb utveckling. Finansbolagens tillväxt är ett exempel på detta. En alltmer sofistikerad finansförvaltning i stora företag är ytterligare ett tecken på den snabba utvecklingen. Om skall kunna bygga upp en egen internationellt konkurrenskraftig verksamhet inom detta viktiga område av den alltmer betydelsefulla servicesektorn, fordras internationell konkurrens på detta såväl som på andra områden. I flera länder ställs för övrigt krav på reciprocitet för att svenska banker skall kunna få etablera dotterbolag där. Av dessa skäl bör arbetet inom i stället inriktas på att genomföra en etableringsfrihet för utländska banker i . Förslag på förbud för utlänningar att förvärva finansbolag liksom tillämpningen av valutaregleringen för att hindra utländska rättssubjekt att bilda finansbolag bygger vidare på en övertro på regleringarnas möjlighet att styra utvecklingen. Som redan finansbolagens tillväxt visar, sker en ständig omvandling som t. ex. gjort mycket av kreditmarknadsregleringarna verksningslösa . Dessutom kan utländska företag, även om de inte här kan driva finansbolag eller bank, bedriva verksamhet som förmedlar tjänster till företag etablerade i andra länder. Vidare är att märka att vissa utländska finansbolag redan finns i vilka, om propositionsförslaget genomförs, får tid på sig att i skydd av regleringen befästa sina positioner. Dessutom är att märka, som också medges i propositionen, att det föreslagna förbudet skulle bli verkningslöst mot finansbolag med tillgångar till ett värde understigande 10 milj. kr. och i de fall där kontrollsubjekt förvärvar aktierna i ett vanligt aktiebolag vars ändamål från början inte behöver vara att syssla med finansieringsverksamhet. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar avslå proposition 1982/83:154. minab/gotab 1983 75292
mot · G6022376 · 1983-04-20 00:00:00 — Motion 1982/83:2376 och i Följdlagstiftning till inkomstskattereformen, m.m. (prop. 1982/ 83:157) I propositionen behandlas bl. a. frågan om beskattningen av stipendier som utgår för deltagande i kurser av facklig natur. Det kan ifrågasättas om det över huvud taget är rimligt att göra någon utvidgning av skattefriheten för stipendier. Stipendierna är i princip till för att ersätta den inkomst som stipendiaten förlorar och borde därför vara skattepliktiga på samma sätt som sjukpenning, vuxenstudiebidrag eller arbetslöshetsersättning. Det har dock enligt propositionen uppkommit en praxis som innebär att stipendier behandlas olika beroende på om mottagaren innehar några förtroendeuppdrag i sin organisation. Detta kan med viss rätt uppfattas som stötande och leda till besvärliga avgränsningsproblem. Det kan därför vara rimligt att genomföra skattefrihet för alla som deltar i kursverksamhet och som inte är anställda av utgivaren av stipendiet. I propositionen talas dock endast om stipendier till fackföreningsmedlemmar. De nya reglerna måste självfallet gälla för alla typer av ideella föreningar. Det är inte acceptabelt att favorisera en gren av FolkrörelseSverige, utan skattefriheten måste gälla även för politiska organisationer, studieförbund, jordbrukets föreningsrörelse, hyresgäströrelsen, , miljörörelsen m.fl. folkrörelseorganisationer. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att ställer sig bakom vad som i motionen anförts om beskattningen av stipendier till medlemmar i ideella organisationer.
mot · G6022379 · 1983-04-19 00:00:00 — Motion 1982/83:2379 Förste vice talman m. fl. Följdlagstiftning till inkomstskattereformen, m. m. 1982/ 83:157) I proposition 1982/83:157 om följdlagstiftning till inkomstskattereformen föreslås att 37 § 2 mom. TL kompletteras med en bestämmelse av innebörd att i kontrolluppgift skall lämnas uppgift om lånebelopp och eventuell erlagd ränta i de fall arbetsgivare/uppdragsgivare lämnat arbetstagare/ uppdragstagare lån räntefritt eller mot låg ränta. Förslaget syftar till att möjliggöra kontroll av att arbetstagarna/uppdragstagarna fullgjort sin deklarationsskyldighet beträffande räntetillägg för beräkningen av underlag för tilläggsbelopp. De lån och ränteförmåner som arbetsgivarna lämnat sina anställda uppgår ofta till små belopp. Som exempel kan nämnas de lån som lämnats i samband med aktiesparandet i de s. k. företagsfonderna. Antalet anställda med sådana lån lär f. n. uppgå till närmare 50000. Det lån som den anställde erhållit uppgår i det stora flertalet fall inte till mer än några få . Lånet återbetalas i regel genom månatliga amorteringar under . Den ränteförmån som utgår kan i normalfallet beräknas till . och understiger i åtskilliga fall . Räntetilläggen är av betydelse endast för anställda med inkomst överstigande den s. k. brytpunkten. För dessa påverkar den underlaget för beräkning av tilläggsbelopp vid den statliga beskattningen. Detta betyder dels att ränteförmånen inte medför någon som helst beskattningseffekt för flertalet av de anställda det här gäller, dels att den för övriga anställda inte innebär mer än något eller några tiotal kronor i skatt. Ett uppgiftslämnande enligt förslaget medför att arbetsgivarna belastas med ett administrativt merarbete. I det stora antal fall där ränteförmånen och därmed skatteeffekten är helt obetydlig framstår uppgiftskravet som orimligt. Även de anställda måste komma att uppleva sin uppgiftsskyldighet som irriterande småaktig. Inte heller skatteadministrationen borde vara förtjust över att behöva lägga ned arbete på sådana struntsaker. I andra moderata motioner har yrkats att avdragsbegränsningen och systemet med räntetillägg avskaffas. Skulle dessa yrkanden inte bifallas yrkas i andra hand att en praktisk begränsningsregel införs, innebärande att ränteförmåner understigande . inte skall behöva uppges. bör givetvis en motsvarande begränsningsregel gälla vid beräkningen av underlag för tilläggsbelopp enligt 10 § 6 mom. lagen om statlig inkomstskatt. En begränsningsregel av detta slag skulle innebära betydande administrativa lättnader för arbetsgivarna, de skattskyldiga och för skatteadministrationen. På utskottet måtte ankomma att utarbeta erforderlig lagtext. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att, om avdragsbegränsningen inte avskaffas, en begränsningsregel införs innebärande att ränteförmåner understigande . inte skall behöva uppges eller medtas vid beräkningen av underlag för tilläggsbelopp. BO () ()