mot · G6021507 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1507 m. fl. Funktionsdugligheten i ekonomiska system har sjunkit i vissa väsentliga avseenden. Det gäller bl. a. långsiktig kostnadsutveckling och anpassningsförmåga. När det gäller anpassningsförmåga har den arbetsrättsliga lagstiftningen stor betydelse. Mot bakgrund av nuvarande ekonomiska läge är det nödvändigt att statsmakterna försöker skapa regler som förbättrar företagens funktionsförmåga. Genom förändringen av anställningsskyddslagen med införandet av en lagstadgad prov- och arbetstoppanställning har ett viktigt steg tagits. Enligt vår uppfattning måste ett sådant synsätt också gälla vid en översyn av ledighetslagarna. Översynen får därför inte inskränkas till rent lagtekniska frågor. I den mån förslag som förbättrar funktionsförmågan hos näringslivet framkommer måste det finnas mycket starka motstående intressen för att ett sådant förslag inte skall genomföras. Frånvaro på grund av ledighetslagarna är en viktig del av den totala frånvaron även om denna typ av ledighet inte dominerar tidsmässigt. Studier gjorda av visar att företagens kostnader för frånvaron är långt ifrån försumbara. I en fallstudie varierade kostnaden från . per anställd och år vid ett företag med höga frånvarokostnader till . per anställd och år för ett företag med låga kostnader. Det är därför inte osannolikt att flertalet företag har frånvarokostnader som ligger . per anställd och år. Detta skulle betyda att frånvarokostnaderna uppgår till av företagens lönekostnader. Dessa uppgifter är tillsammans med det ekonomiska läget skäl nog för en fortsatt snabb översyn av ledighetslagarna. Målet för en sådan översyn bör vara att lagstiftningen i större utsträckning skall ta hänsyn till arbetslivets krav. För att uppnå detta måste ledighetsvolymen begränsas, en samordning mellan olika ledighetslagar ske och förenklingar genomföras. En studie från och samhälle samt en lagteknisk granskning från visar också att behovet av en sådan översyn är stort. Ledighetslagarna innebär betydande problem för småföretagen. Även om den genomsnittliga frånvaron i småföretag är lägre jämfört med frånvaron i 1* 1982/83. stora företag är variationerna av rent statistiska skäl större i små företag. Varje ledighet har relativt sett större betydelse i ett litet företag än i ett stort. För ett företag med fem anställda innebär t. ex. en persons frånvaro att av arbetsstyrkan är frånvarande. Små företag saknar möjligheten att genom en personalreserv lösa ledighetsproblem. I stället blir man tvungen att utifrån söka rekrytera en yrkeskunnig vikarie. Detta tar tid och innebär betydande svårigheter. Lyckas man behöver vederbörande i flertalet fall en viss utbildning. Kostnaderna för detta blir för det lilla företaget relativt sett stora. Möjligheterna att lösa vakansproblem genom omplacering av arbetskraft är av naturliga skäl små i mindre företag. Arbetet i små företag organiseras informellt efter vars och ens kompetens och kunnande. Alla anställda blir därför på sätt och vis nyckelpersoner. Detta innebär att kostnaderna vid frånvaro ofta blir större i små företag än i stora. På grund av de här angivna förhållandena innebär även frånvaro som är känd långt i förväg betydande kostnader för det lilla företaget. Mot denna bakgrund är det särskilt viktigt för de mindre företagen att den lagstadgade frånvaron begränsas. Med tanke på dessa företags administrativa resurser är det av stor vikt att lagarna är enkla att tillämpa. Inriktningen av en fortsatt översyn Enligt vad vi anfört ovan bör en fortsatt översyn ske skyndsamt. Begränsning av den lagstadgade ledigheten kan bl. a. göras inom studieledighetens område. Utgångspunkten bör vara studieledighetslagens ursprungliga syfte att bereda ledighet främst för lågutbildade arbetstagare. Mot denna bakgrund bör studieledigheten endast gälla grundläggande utbildning. Vidareutbildning såsom universitetsstudier eller utbildning till annat yrke bör ligga utanför den lagstadgade rätten till ledighet. Semesterlagen är exempel på en lag där förenklingar kan genomföras. Dessutom finns det anledning att se över effekten av arbetstagarnas rätt att spara semester. Vid förläggningen av ledighet måste behörig hänsyn tas till arbetslivets berättigade krav. a. bör det fackliga tolkningsföreträdet i studieledighetslagen och förtroendemannalagen slopas. I promemoria lämnas exempel på tänkbara tekniska metoder att lösa påtagliga olägenheter beroende på ledighetslagarna. Dessa exempel bör ligga till grund för den av oss föreslagna fortsatta utredningen. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att beslutar att hos regeringen begära en skyndsam översyn av ledighetslagarna i enlighet med vad som anförts i motionen. () ()