ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G6021409 · 1983-01-25 00:00:00 — och om s. k. guidestolar i turistbussar De guidestolar som finns i turistbussar är av skiftande standard och utförande. Föreskrifterna som gäller för förarplatserna har inga som helst motsvarigheter när det gäller guidernas stolar. Stolarna måste t. ex. inte vara försedda med högt ryggstöd för att skydda reseledarens nacke/huvud. Säkerhetsbestämmelser bör utfärdas som omfattar placering och utförande av guidestolar i bussar för att bättre skydda reseledaren vid en eventuell kollision. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att beslutar att hos regeringen begära åtgärder för utfärdande av säkerhetsföreskrifter avseende guidestolar i bussarna. () ()
mot · G6021410 · 1983-01-24 00:00:00 — m. fl. Bidraget till enskilda vägar I årets budgetproposition föreslår regeringen att statsbidragen till enskilda vägar skall sänkas från nuvarande till , ett förslag som ligger i linje med ställningstagande vid förra . För innebär förslaget en minskning av anslaget med ca 5,0 milj. kr. För att en region skall utvecklms på ett positivt sätt erfordras insatser på många politikerområden. Ett sådant betydelsefullt område är satsnigen på vägnätet. Det är angeläget att befintliga vägar får ett sådant underhåll att nedlagt kapital inte förstörs. Ett viktigt inslag att värna om landsbygden är att slå vakt om statsbidragen till enskilda vägar. Därför är det angeläget att bidraget till enskilda vägar även i fortsättningen skall utgå . Att vidta en sådan åtgärd som regeringen föreslagit måste betraktas som direkt landsbygdsfientlig. Med hänvisnig till det anförda hemställs att beslutar att bidraget till enskilda vägar även i fortsättningen skall utgå . () ()
mot · G6021411 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1411 m. fl. Taxitrafikens anslutning till beställningscentraler Enligt 10 § yrkestrafikförordningen måste den som har tillstånd till beställningstrafik för persontransporter med lättare fordon vara ansluten till en beställningscentral som är gemensam för ett eller flera trafikområden. Föreligger särskilda skäl får den tillståndgivande medge undantag från denna skyldighet. Motivet för ovanstående anslutningsskyldighet är att garantera konsumenterna en samlad beställningsfunktion men synes främst ha förhållandet mellan s. k. enbilsåkare som mall. Bestämmelsen medger dock undantag, om särskilda skäl kan konstateras. Utvecklingen inom taxinäringen har knappast präglats av något nytänkande som gynnat konsumenterna. En kraftigt bidragande orsak till detta är den myndighetsreglering som råder inom näringen. Försök med lågprissatsningar och differentierade betalningssystem, som initierats från olika taxiföretag har snabbt mött ett motstånd inom näringen, vilket inte hade varit möjligt om näringen inte varit så hårt reglerad. För att öka konkurrens och nytänkande inom taxinäringen bör därför de taxibolag som så önskar parallellt med sin anslutning till den gemensamma beställningscentralen också bedriva egen sådan. Utan tvivel bör utökad ordermottagning medföra bättre service till konsumenterna. Med stöd av ovanstående hemställs. att som sin mening ger regeringen till känna «ad som i motionen anförts angående anslutning till beställningscentral enligt 10 § yrkestrafikförordningen. () ()
mot · G6021412 · 1983-01-25 00:00:00 — I historisk tid har våra vattenfarleder varit föremål för växande intresse som transportleder. Före järnvägarnas och landsvägarnas utbyggnad var oftast sjö- och vattendragen de huvudsakligaste alternativen som farleder för både passagerare och godstransporter. Genom att vattendragen mist sin betydelse som transportleder slammar dessa igen, och brobyggnader stänger tillgängligheten ytterligare. har vi dock återigen fått uppmärksamheten riktad på transporter med båtar i våra vattendrag. Det är billigare att transportera gods på sjöleder genom att andra alternativ ökat i pris. Allt farligt gods är ur säkerhetssynpunkt lämpligare att frakta på sjön än exempelvis på landsväg. Det är också viktigt att hålla våra vattenleder öppna och intakta ur beredskapssynpunkt. Energisparsynpunkter talar också för det berättigade i att ta nya tag för att föra över speciellt godstransporter på lastbåtar. Vi skulle också i övrigt vinna flera fördelar att styra utvecklingen på transportområdet över till våra vattendrag. Miljösynpunkter talar för båttransporter. Vi skulle kunna skapa ny sysselsättning till våra krisdrabbade varvsindustrier genom behovet av flera båtar. Genom att vi har en relativt stor handelsflotta skulle direkttransporter och omlastningar smidigt kunna ske. Fritidsintresset ökar, och fritidsbåtslivet skulle få tillgängligheten bättre ordnad speciellt till vårt inland. Turistlivet skulle få en ny injektion genom att erbjuda båtresor långt in i våra naturområden. Flera inlandskommuner skulle därigenom för sin befolkning men också för turistnäringen få nya möjligheter. Nuvarande finansministern motionerade här angående en utredning om . I har frågan också i andra sammanhang varit uppe för att aktualisera frågan om att tillvarata våra sjö- och vattensystem som transportleder. Problemet är som tidigare antytts att igenslamningen stänger av tillgängligheten i lederna. Ett annat problem är byggandet av broar, som omöjliggör genomfart för också de minsta båtar. För vår del vill vi tala för att blir föremål för en utredning som tar upp de här aspekterna. Därvid kunde erfarenhet vinnas om den fortsatta inriktningen av transportbaseringen av godstransporter. Men det vore önskvärt att driva frågan om igenslamningen och brobyggnader som sluter våra vatten generellt. I tider när näringslivet genomgår förändringar måste vi tillvarata alla uppslag som kan leda till nya arbetstillfällen och som också ger effekter i vår tillverkningsindustri. Om vi inte tar oss an problemet blir det snart . Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av att i större utsträckning utnyttja våra sjö- och vattenleder för transporter.
mot · G6021414 · 1983-01-25 00:00:00 — m. fl. Med hänsyn till de krav som med all rätt ställs på och flygföretagen från näringsliv, samhällsorgan och enskilda människor om bättre utnyttjande av flygplatsen måste åtgärder vidtas. Ett oeftergivligt krav är direkta utlandsförbindelser från till vissa större centra i och . Den alltför ensidiga satsningen från SAS sida på torde ur svensk synpunkt vara förkastlig. SAS bör som det monopolföretag det är vara berett att lägga trafik även på mindre lönsamma flygplatser och därmed ta sitt ansvar för att ge en bättre service åt näringsliv och enskilda människor i den här regionen. SAS bör därför ställas inför kravet att låta vissa utlandslinjer läggas till , antingen som mellanlandningsflygplats eller med start direkt därifrån. Dessa krav stärks av de utredningar som gjorts, den mest omfattande . Dessa marknadsundersökningar har tagit sikte på intresset att kunna företa utlandsresor direkt från men har även berört den s. k. flygpendeln mellan och . I utredningsarbetet har exempelvis studerats möjligheterna till mellanlandningar på i stället för på . Vidare har undersökts förutsättningarna för att vid en utökning av speciella flygrelationer förlägga avgången för den nya flygturen till och inte till . Det bör också vara möjligt att kombinera avgångar från t. ex. eller med inrikes resande till . Därest SAS ej vill medverka i här krävda förbättringar på , bör överläggningar då upptas med intresserade flygbolag som då förutom avgångar från bör få avgångar från eller och då även få transportera inrikes passagerare. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen begär att överläggningar upptas med SAS eller utländska flygbolag om direkt reguljär trafik från till och . () () () P. O. () () () () ()
mot · G6021415 · 1983-01-24 00:00:00 — Anpassning av kollektivtrafiken till de resandes behov Det är angeläget att de kollektiva kommunikationerna anpassas efter olika åkandekategoriers behov, som småbarnsföräldrar, handikappade, och äldre. Betydliga förbättringar har gjorts, men på flygsidan återstår ännu mycket att göra. Så t. ex. får småbarnsföräldrar som flyger på lågpris betala av biljettkostnaden för spädbarn. Extra bagagevikt erhålles dock ej för barnet. Småbarnsförälder får således i sin egen bagagevikt räkna in såväl barnvagn som övrig barnutrustning, vilket medför stora övervikter och ställer sig kostsamt. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär åtgärder för att anpassa de kollektiva kommunikationerna till olika åkandekategoriers behov, bl. a. småbarnsföräldrarnas.
mot · G6021416 · 1983-01-24 00:00:00 — och i SJ-verkstaden i , nt. SJ-verkstaden i har stor betydelse för sysselsättningen i kommun. Det är en verkstad med anrika traditioner, och hela tätort växte en gång fram just i samband med SJ :s expansion och framdragning av norra stambanan. har emellertid varit påfrestande för Bollnäsverkstaden och dess anställda. Både på trafiksidan och verkstadssidan har neddragningar skett av personal. Sedan började av har det varit anställningsstopp, och verkstaden har ca 125 anställda. Det förefaller som om SJ redan tagit sin hand från Bollnäs-verkstaden och som om man nu är i färd med att lägga ned den. SJ har lagt fram en intern utredning om verkstäderna som innebär en successiv avveckling av verksamheten i under . Underhåll av banmaskinerna är tänkt att flyttas till och därmed försvinner ett 70-tal arbetstillfällen. har i betänkande 1980/81:19 förutsatt att även arbetsmarknads- och regionalpolitiska synpunkter i vederbörlig ordning beaktas vid anpassning av verkstadsrörelsens omfattning. Vidare utgår utskottet från att den yrkeskunskap som finns vid verkstäderna tillvaratas. Med vilken rätt sätter SJ sig över uttalande? Att successivt lägga ned Bollnäsverkstaden innebär att SJ helt nonchalerar de arbetsmarknads- och regionalpolitiska synpunkter framfört. Är det ens troligt att SJ hos t. ex. i eller hos kommun förhört sig om det aktuella arbetsmarknadspolitiska läget. Om man gjort det hade man fått veta att tillhör de tre hårdast drabbade länen i landet när det gäller arbetslöshet. Då borde man ha insett att från ett sådant län flyttar man ingenting. Skall något flyttas skall det flyttas /(//länet. Eftersom SJ av allt att döma nonchalerar intentioner, är det nödvändigt att frågan om SJ-verkstadens framtid återigen tas upp i och att uttalar sig för ett bevarande av verkstaden. Det finns också all anledning att reagera mot den bristande information som SJ numera ger. Utredningen om verkstäderna har varit tillgänglig endast för de fackliga organisationerna vid verkstaden. Någon information har inte lämnats till kommunen, som är mycket nära berörd av eventuella nedläggningar, inte heller till riksdagsmän eller pressen. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att mot bakgrund av tidigare uttalanden om arbetsmarknadspolitiska och regionalpolitiska bedömningar uttalar att SJ-verkstaden i bevaras och att underhållet av banmaskiner fortlöpande sker i Bollnäsverkstaden, 2. att hos regeringen begär åtgärder för en bättre informationspolicy hos SJ.
mot · G6021417 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1417 Nedsättning av licensavgiften för vissa kommunikationsradiotyper Inom skogsägarföreningarna arbetar man bl. a. med skydds- och säkerhetsfrågorna för de självverksamma skogsägarna. Ensamarbete i den egna skogen förekommer ofta, och för att förbättra säkerheten arbetar man med ett radiosystem kallat SKOGSÄGARRADIO. Efter överlägningar med har t. ex. Mellanskog fått sig reserverat särskilda frekvenser på 29-MHz-bandet. Tanken är att skogsägaren i första hand skall kunna hålla kontakt med sin eller grannens gård. är avsikten att det inom varje skogsbruksområde inrättas en gemensam basstation, en s. k. sbo-bas, som alla skogsägare skall kunna anropa för att påkalla hjälp i nödsituationer. Ett skogsbruksområde motsvarar ungefär en socken. Radiostationen hemma på gården i detta relativt enkla radiosystem klassas emellertid av som basstation och debiteras som en sådan, /år. Denna avgift står inte i någon rimlig proportion till radions utnyttjande. Ett större åkeriföretag som har så gott som ständig radiotrafik debiteras samma avgift för sin basstation. Ett annat förhållande man kan peka på är jämförelsen med telefonens fasta avgift. En telefon har ju ojämförligt mycket större användningsområde än en kommunikationsradio med begränsad räckvidd. Efter att intensivt ha arbetat med information om kommunikationsradions användningsområde står det klart att den höga licensavgiften inverkar klart hämmande på skogsägarens vilja att investera i radioutrustning. Därmed försvåras även en angelägen förbättring av säkerheten i skogsarbetet. synes vara låst av lagar och förordningar och kan därför inte differentiera sina avgifter med hänsyn till radiosystemens utnyttjande. Mot bakgrund av vad som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna behovet av en revidering av författningarna på detta område, så att får större möjlighet till differentiering av sina licensavgifter.
mot · G6021418 · 1983-01-24 00:00:00 — översyn av det svenska vägnätets boggitrycks- och bruttoviktsregler och höjdes successivt axeloch boggitrycket på våra svenska vägar från 8/till 10/. Den övergången ägde rum allteftersom svaga broar och vägavsnitt byggdes om. Höjningen innebar betydande sänkningar av transportkostnaderna för det svenska näringslivet. har väginvesteringarna varit stora. Vi har fått ett vägnät som har en internationellt sett hög standard. har näringslivet effektiviserat sina transportsystem. Terminalhanteringskostnaderna har sänkts, och vi har fått en lastbilspark som har förutsättningar att ta större laster. Fordonens tekniska bärförmåga är högre än vad det svenska vägnätet med sina regler stipulerar. För att spara drivmedel och mera effektivt utnyttja landets totala investeringar i vägar, broar, bilpark osv. är det angeläget att höja den tillåtna bruttovikten och boggitrycket inom ramen för nuvarande 10 tons axeltryck. Dessa ändringar kan sannolikt ske inom ramen trafikpolitiska belut. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att begär att regeringen ger statens vägverk i uppdrag att höja boggitrycket och bruttovikten inom ramen för oförändrat axeltryck i de delar av landet där vägnätet håller en sådan standard.
mot · G6021419 · 1983-01-25 00:00:00 — Transportstöder har alltsedan det infördes i näringslivet upplevts som ett av de effektivaste medlen att åstadkomma regional utjämning i landet. Stödet minskar de avståndsberoende kostnaderna. Transportstödet är också ett av de billigare regionalpolitiska stödformerna. Olyckligtvis har transportstödet gång efter annan utsatts för förändringar. Om stödet skall ha något värde, måste företagen ges möjlighet att ta hänsyn till det i sin ekonomiska planering. Det bör med andra ord vara möjligt att i en investeringskalkyl räkna med att transportstödet bibehålls som erfordras för att investeringen skall bli återbetald. beslöt att transportstödet som utgår för sågade och hyvlade trävaror icke skulle gälla för i det norrländska kustområdet. Någon definition av detta begrepp finns inte. , som handlägger transportstödet, menar, att sågverk med en årlig produktion överstigande skall hänföras till bulksågverk. Denna gräns har inte något stöd i de verkliga förhållandena, om man med bulksågverk avser s. k. exportsågverk. 1 praktiken föreligger intet samband mellan årsproduktion och export. Regeln medför en konkurrenssnedvridning på den svenska marknaden, som måste anses otillfredsställande. Detta belyses av att fraktkostnaden från exempelvis Umeå-området till blir . per m3 högre för ett sågverk som inte får fraktstöd än för ett sågverk som får stöd. Alla företag inom stödområdet stora som små bör ges samma rätt till transportstöd. Skillnaden i produktionskostnad mellan sågverk med en årsproduktion över den aktuella gränsen och ett sågverk med en mindre produktion motiverar icke skilda behandlingar i transportstödavseende. En annan betydande olägenhet med transportstödet i dess nuvarande utformning är att det inte är konkurrensneutralt mellan olika transportsätt. Sjöfarten på , som drastiskt har minskat i omfattning , förlorar ständigt på marginalen marknadsandelar till järnväg och lastbil, som bl a. har fördelen av att få tillgodoräkna sig transportstöd. I dagens läge behövs det inte så stora förändringar för att situationen för stuveriföretag, speditörer, mäklare och hamnförvaltningar blir bekymmersam. I 1982/83. I har ett transportstöd, sorn omfattar både sjö- och landtransporter, varit i kraft . Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att begär att regeringen ger transportrådet i uppdrag att inom ramen av budgeterat anslag ändra reglerna för transportstöd för sågade och hyvlade trävaror i enlighet med motionens förslag, att hos regeringen anhåller om en skyndsam utredning rörande möjligheterna för transportstöd för sjöfarten.
mot · G6021420 · 1983-01-25 00:00:00 — och av väg 83 mellan och Delar av har en, lindrigt uttryckt, otillfredsställande standard. Nämnda väg utgör en viktig förbindelseled mellan västra och västra . Vägen har en viktig regionalpolitisk betydelse. Stora timmertransporter sker till massaindustrierna och sågverken i , och . Detta är ett skäl till att vägen bör rustas upp på de katastrofalt dåliga sträckningarna. Andra skäl som motiverar förbättringarna är turisttrafiken, skolskjutsarna och postverkets verksamhet. Sist, men inte minst viktigt: lokalbefolkningen har rätt att ha bra vägförbindelser året runt. Väg 83 har under debatterats i . Kommunikationsministrar har provåkt väg 83 och uttalat sig för att en ordentlig upprustning måste komma till stånd. Med hänvisning till vad som i motionen anförts föreslås att under bil. 9 B 3 Byggande av statliga vägar för /84 beslutar anvisa . utöver regeringens förslag för att möjliggöra påbörjande av upprustningsarbete på i enlighet med vad som anges i motionen. (vpk) (vpk)
mot · G6021421 · 1983-01-25 00:00:00 — Ny sträckning av väg 44 mellan och Håberg Vägförvaltningarna i och arbetar med projektering av ny sträckning av väg 44 mellan och Håberg (). Projektet omfattar en sträcka , vilket innebär en förkortning av nuvarande väg med . Kostnaderna beräknas till 51 milj. kr. Utredningsplan har antagits av respektive länsstyrelser. Arbetsplanen kommer, om inget oförutsett inträffar, att bli klar . Syftet med den nya vägen är att skapa en egen förbindelse med god framkomlighet mellan och Trollhättan-Vänersborgsområdet med och norra . I kommer och att avlastas en omfattande genomfartstrafik. Trafiken på nuvarande väg 44 uppgår till cirka 5 000 fordon , med hög andel lastbilstrafik. Andelen genomfartsfordon är hög. går en stor del av semestertrafiken från inre till denna väg. Den nya sträckningen innebär att passagen mellan Halle- och Hunneberg med dålig standard och hastighetsbegränsningar undviks. Vägen kommer i stället att gå öster och söder om och ansluta till väg 45 vid Stallbacka utanför . har beräknat effekterna av investeringen enligt följande: Trafiksäkerhet vinst 2,5 milj. kr./år ökad framkomlighet och vägförkort ning 5,0 milj. kr./år Minskat trafikarbete 2,8 milj. kr./år Till dessa drygt 10 miljoners vinst kommer sysselsättnings- och näringspolitiska effekter som inte beräknats. Det är en osedvanligt hög avkastning. Som synes är skälen synnerligen starka för att starta arbetet med ny sträckning av vägen Trollhättan-Håberg (). Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om ny sträckning av väg 44 mellan och Håberg (). () ()
mot · G6021422 · 1983-01-25 00:00:00 — Upphävande av lagen om linjesjöfart på I Lagen om linjesjöfart på (1970:871) anges att sådan trafik endast får bedrivas efter särskilt tillstånd från regeringen. Motivet för lagens tillkomst var att skulle samhället ge ekonomiskt stöd till trafiken på , måste statsmakterna ha ett direkt och avgörande inflytande över transportapparaten. Inflytandet motiverades även med att trafikunderlaget var begränsat och att det därför förelåg ett allmänt intresse att på lämpligt sätt koncentrera och samordna trafikarbetet till och från . Omfattningen av färjetrafiken har ökat . 1971 var antalet passagerare 390 000, 1981 hade antalet mer än fördubblats, till 882 000. Antalet lastfordon var 1971 206 000 och 1981 476 000. 1982 minskade både antalet passagerare och lastfordon, säkerligen beroende på att sommartidtabellen förkortades och att ingen trafik förekom på linjen Grankullavik, ÖlandKlintehamn, . Turistnäringens fortsatta utveckling på är ur sysselsättningssynpunkt mycket angelägen. utgör inte längre något självklart turistmål och därför är det viktigt att förbättra konkurrenssituationen bl. a. genom fler båtförbindelser. Staten satsar nu många miljoner på att marknadsföra utomlands och då borde man kunna sälja exempelvis paketresor från fastlandet till ÖlandGotland och åter över . Genom en sund konkurrens kan kanske också tidtabellernas utformning ta större hänsyn till passagerarnas önskemål. När det gäller fraktstödet bör det baseras på varan som transporteras och inte på vem som utför befraktningen (Gotlandsbolaget). Vårt ekonomiska system bygger på konsumentens fria val, på frihet att starta och driva företag och på enskild äganderätt. Den svenska välfärden har vuxit fram genom de enskilda initiativ och den fria konkurrens som är centrala delar av marknadsekonomin. En fortsatt positiv utveckling förutsätter att marknadsekonomin stärks. Fri konkurrens, vilket innefattar rätt att starta företag utan särskilt tillstånd, leder till effektivare produktionsmetoder samt billigare och bättre produkter varor eller tjänster allt till konsumenternas bästa. Den etableringskontroll, i praktiken etableringsförbud, som här aktuell lag innebär, förhindrar fri konkurrens när det gäller sjötrafik till och från . Detta medför olägenheter för konsumenterna. Staten har alltid möjlighet att träffa en överenskommelse om villkoren för statliga bidrag. Detta gäller även naturligtvis linjesjöfarten på . Ur denna synpunkt är lagen obehövlig. Tillståndstvånget för trafik utan statliga subventioner saknar över huvud saklig grund och strider mot de principer som gäller för näringslivet i övrigt. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att upphäver lag om linjesjöfart på (1970:871), 2. att , därest första att-satsen ej vinner bifall, hos regeringen anhåller om förslag till ändring av 1 § i nämnd lag för att avse endast linjesjötrafik med statlig subention.