mot · G702140 · 1983-11-15 00:00:00 — Per m. fl. Vissa ekonomisk-politiska åtgärder, m. m. 1983/84:40) Regeringen lägger i proposition 1983/84:40 fram vissa förslag till besparingar inom bl. a. verksamhetsområde. Flera av dessa kan vi acceptera, andra avvisar vi helt eller delvis. Helt oacceptabel är den drastiska försämring regeringsförslaget innebär för studerande vid universitet och högskolor. Vår utgångspunkt när vi granskat regeringens förslag har varit denna: Besparingar är enligt vår mening nödvändiga för att klara dagens svåra statsfinansiella situation. Vissa av de oundvikliga åtgärderna innebär uppenbara uppoffringar. Att åtskilliga besparingar som tvingas fram får denna effekt är emellertid inte detsamma som att besparingar alltid är negativa för den ifrågavarande verksamheten. Med en riktig reformstrategi kan besparingar bli en positiv bieffekt när förändringar vidtas i en verksamhet för att förbättra den. Reformer behöver inte alltid innebära fördyringar och nya utgifter. Kvalitetshöjningar och rationaliseringar kan förenas. Denna syn är speciellt viktig inom utbildningsområdet. Utbildning är en investering för framtiden och är därför i allra högsta grad betydelsefull för våra möjligheter att utvecklas som avancerat industrisamhälle. Exempel på reformåtgärder som bokstavligen sparar offentliga resurser är ökade valmöjligheter på högstadium, som förhindrar utslagning och onödiggör insatser inom uppföljningsansvaret. Lärlingsutbildning på gymnasienivån minskar de direkta utbildningskostnaderna och motverkar i dubbel bemärkelse dyrbar arbetslöshet. Fristående skolor, slutligen, som ett omfattande inslag i utbildningsväsendet pressar de totala kostnaderna för våra ungas utbildning. Vår strategi kräver alltså systemförändringar inom utbildningsväsendet, systemförändringar som kräver tid för att växa fram. Detta innebär att besparingseffekterna kommer först på medellång eller lång sikt. Med tanke på den akuta situation som statsfinanserna nu befinner sig i är det därför omöjligt att lösa de omedelbara problemen med enbart förändringar av djupgående slag. Besparingar inom de existerande systemen måste också användas. Vi är därför beredda att pröva regeringens förslag i en positiv anda, även om vi inte delar regeringens åsikter i alla delar. Propositionens stora brist är emellertid att den saknar alla ambitioner till besparingsstrategi i det längre perspektivet. Detta är utomordentligt allvarligt. ofelbart att bli kvalitetssänkningar som följd av upprepade kortsiktsåtgärder. I anslutning till årets budgetproposition föreslog vi omfattande besparingar också på utbildningsområdet i enlighet med dessa utgångspunkter (motionerna 1982/83:581 och 444). Samtliga våra besparingsförslag avslogs under vårriksdagen 1983 av den socialistiska riksdagsmajoriteten. Vissa av de förslag regeringen nu för fram hade kunnat avvaras om våra tidigare förslag accepterats. I anslutning till budgetpropositionen 1984 avser vi återkomma till de av våra tidigare presenterade besparingsförslag som alltjämt har aktualitet. Till följd av regeringens oförmåga att hantera de samhällsekonomiska balansproblemen torde besparingar utöver dessa dessutom vara ofrånkomliga. Skolan har kommit att påläggas en lång rad uppgifter. Uppgiften att förmedla kunskaper och färdigheter har inte bara utsatts för konkurrens utan inte sällan t. o. m. kommit i andra hand. Ett resultat av denna utveckling är den starka ökningen av antalet anställda inom skolan, vilkas uppgifter inte kan sägas vara av direkt pedagogisk natur. Personal med elevvårdande, rådgivande, administrerande eller sysselsättande uppgifter har blivit allt fler. Enligt vår uppfattning motsvaras inte de ökande personalinsatserna i skolan av en kvalitetsförbättring. Vi kan därför instämma i regeringens förslag att reducera veckotimpriset för den icke-undervisningsbundna delen av förstärkningsresursen i . Vi kommer i anslutning till budgetpropositionen att presentera ytterligare besparingsförslag med samma huvudinriktning. I övrigt biträder vi regeringens förslag vad gäller . Det innebär att vi accepterar att resurser för vikarier inte i samma utsträckning som kan ställas till skolans förfogande. I propositionen föreslås en omfattande timreduktion i förhållande till gruppstorlek. Regeringens tanke är att antalet timmar skall reduceras om antalet elever i undervisningsgruppen understiger 24. Propositionen går avsevärt längre än i årets petita funnit försvarbart med hänvisning till skolans kvalitetskrav. Att också regeringen är medveten om det egna förslagets brister vittnar det presenterade förslaget om en s. k. återföringsresurs. Vi kan inte acceptera en i förhållande till SÖ:s förslag starkt utvidgad användning av timreduktionen utan att det visats att en sådan reduktion kan ske utan att skolans kvalitetskrav eftersätts. Reduktion av timantal bör bara få ske för undervisningsgrupper på upp till 15 elever. Det reducerar propositionens besparing på 115 milj. kr. kr., av vilka 2 milj. kr. åtgår för att finansiera propositionens förslag om sänkning av starttalet från 8 till 5 elever för mindre vanliga nybörjarspråk. Med vårt förslag behövs ingen återföringsresurs. Vi anser heller inte att några resurser behöver återföras för att avskaffa självstudietid som inte kunnat ersättas på annat sätt. SÖ:s förslag, i vilket tiden för elevernas skriftliga prov avräknas från lärarnas tjänstgöring, bör i stället genomföras. Vi vill i detta sammanhang erinra om de stora besparingar som skulle kunna uppnås inom gymnasieskolan om det av moderata samlingspartiet föreslagna lärlingssystemet genomförs. Inte minst gäller detta kommande utgifter för maskininvesteringar i skolan. Vi återkommer till detta i samband med budgetpropositionen. Enligt vår uppfattning måste prioriteringarna inom utbildningsområdet, med tanke på de knappa resurser som står till förfogande, göras så att ungdomsskolan skyddas så långt det är möjligt. Vi menar att vuxenutbildningen måste förberedas för resursminskningar . Propositionens förslag om förändringar av schablontillägget för KOMVUX ser vi som ett första steg i en sådan successiv omfördelning till ungdomsskolans fördel. Vi accepterar mot denna bakgrund förslaget och återkommer i samband med budgetpropositionen till ytterligare besparingar på detta område. Vår utgångspunkt kommer därvid att vara att alla - också vuxna - har rätt till den kompetens som motsvarar genomgången grundskola. Utbildningserbjudanden till vuxna utöver denna nivå måste vägas mot utbildningsinsatser av annat slag. Också i fråga om folkhögskolorna kan en större besparing än den propositionen förordar motiveras. Genom att ändra bestämmelserna i folkhögskoleförordningen (1977:551) om en lärartäthet av i genomsnitt möjliggörs en sänkning av koefficienten i det allmänna bidraget från 0,0037 till 0,0034, dvs. Detta innebär en besparing på ytterligare 21 milj. kr. utöver regeringens förslag. Vi förordar att denna extra besparing genomförs . Utbildningens och forskningens omfattning och kvalitet är av stor betydelse för våra möjligheter att utveckla välstånd och hävda oss i den internationella konkurrensen. Den högre utbildningen skall vara en grogrund för nyskapande. Utbildnings- och forskningspolitiken måste därför vara en integrerad del i strategin för att återge en ekonomi i balans. Detta innebär inte att utbildnings- och forskningsorganisationen skall vara statisk. Förändringar måste tvärtom kontinuerligt vidtas så att en kraftsamling kan ske på områden som är mera väsentliga än andra. utsatta ekonomiska läge gör att inte heller högskola och forskning kan undantas från besparingsansträngningarna. Vi har länge påtalat den bristande balansen i högskolans utbildningsutbud. Högskolan är i alltför hög grad inriktad mot den offentliga sektorn. I ett läge när expansionen av den offentliga sektorn med nödvändighet måste avbrytas innebär en fortsatt hög utbildningskapacitet inom vissa områden att statsmakterna medvetet utbildar för arbetslöshet. Det är ett slöseri med mänskliga och ekonomiska resurser. Forskningen utvecklas bäst i stimulerande forskningsmiljöer med influenser från skilda forskningsdiscipliner. Förhållandet är likartat för utbildningen. är ett litet land. Det är inte möjligt för oss att upprätthålla en hög utbildnings- och forskningskvalitet om resurserna är alltför utspridda. Vi anser det väsentligt att utbildnings- och forskningsresurserna koncentreras. Spararbetet bör inriktas mot att avveckla hela utbildningslinjer vid vissa orter, framför allt vid de orter som saknar fast organisation för forskning och forskarutbildning. Regeringens nu lagda förslag är ett steg i rätt riktning. I propositionen föreslås minskad dimensionering av fyra utbildningslinjer, som samtliga riktar sig emot den offentliga sektorn. Minskningar har varit nödvändiga . Tyvärr saknas emellertid ordentliga analyser av konsekvenserna av propositionens förslag, varför vi för enskilda utbildningslinjer läger fram alternativa förslag. Vi behandlar resp. förslag under skilda rubriker nedan. Regeringen föreslår i fråga om läkarutbildningen en dimensioneringsminskning med 90 platser fr. o. m. /85. Antalet platser överensstämmer med den dåvarande regeringens förslag i budgetpropositionen 1982 och UHÄ:s förslag i årets petita. Den föreslagna dimensioneringsminskningen är emellertid enligt vår mening otillräcklig. 1980 fanns det 19 000 läkare i . kommer det att finnas drygt 33 000 om man utgår från dagens dimensioneringstal. Det är orealistiskt att tro att den offentliga sektorn kan expandera i denna omfattning. Också med regeringens förslag kommer antalet läkare att vida överstiga vad som kan bedömas rimligt . Effekterna av dimensioneringsminskningar av läkarutbildningen märks först efter 7,. Det är därför nödvändigt att nu minska antalet platser kraftigare än regeringen föreslår om inte följden skall bli en stor läkararbetslöshet inom en relativt snar framtid. Vi anser att läkarutbildningen bör minskas med 270 intagningsplatser. En sådan dimensionering medför att vi kommer att ha ca 25 000 yrkesverksamma läkare i . Dimensioneringsminskningen bör enligt vår mening göras så att utbildningskapaciteten minskas med 180 platser /85 samt med ytterligare 90 platser /86. Regeringen föreslår att läkarutbildningen skall minska med 90 platser vid i . Avsikten är att den kliniska utbildningen vid skall avvecklas. Det skäl som anförs är att en sådan minskning ger största möjliga besparing. De medel som enligt läkarutbildningsavtalet (LUA) anvisas skulle successivt försvinna. Regeringen säger sig dock vara medveten om den bristande geografiska fördelning av läkarutbildningen som blir följden av förslaget. av all läkarutbildning skulle, om förslaget genomförs, vara förlagd till . Det stora antalet intagningsplatser i (370 st.) tillkom i ett skede när man ansåg sig snabbt behöva öka dimensioneringen av läkarutbildningen. Detta var möjligt att göra i genom att länssjukhusen och kunde utnyttjas för den kliniska undervisningen. Någon forskning som finansieras med LUA-medel eller andra anslag över statsbudgeten finns inte vid dessa enheter. Den ansvariga utbildnings- och forskningsmyndigheten har därför i anslagsframställningen för /85 föreslagit att antalet platser vid läkarutbildningen i minskas med 90 fr. o. m. nämnda år. Vi biträder detta förslag. Minskningen bör genomföras så att den kliniska undervisningen vid eller vid avvecklas. De ytterligare 90 platser som enligt vår mening behöver dras in redan fr. o. m. nästa budgetår bör då tas från i på så sätt att den kliniska undervisningen vid läggs ned. Med vårt förslag kommer den regionala balansen att vara någorlunda bibehållen, även om tyngdpunkten fortfarande kommer att ligga på . Det är anmärkningsvärt att ingen analys av konsekvenserna för forskningen vid görs i propositionen. En sådan analys bör skyndsamt komma till stånd. Eftersom kopplingen mellan den medicinska grundutbildningen och forskningen är betydelsefull inom många områden måste detta beaktas i samband med att utbildningen avvecklas i . Vi utgår från att i även fortsättningsvis kommer att bedriva viss forskning, forskarutbildning och grundläggande klinisk utbildning vid . Detta måste emellertid diskuteras med berörda sjukvårdshuvudmän. /86 bör läkarutbildningen minskas med ytterligare 90 intagningsplatser. Detta bör ske på så sätt att den kliniska undervisningen vid det kvarvarande i avvecklas, alternativt att läkarutbildningen vid i läggs ned. Till är endast förlagd den kliniska delen av utbildningen medan den prekliniska delen handhas av i . Regeringen bör återkomma till med förslag i detta hänseende sedan en analys av konsekvenserna för utbildningen och forskningen vid i och vid gjorts. Våra förslag rörande läkarutbildningen medför en total besparing under huvudtitel avseende hela avvecklingsperioden om ca 60 milj. kr. Till detta kommer ytterligare besparingar i form av minskade utbetalningar enligt läkarutbildningsavtalen. Regeringen föreslår att tandläkarutbildningen minskas med 120 intagningsplatser från dagens 380 platser till 260 platser fr. o. m. /85. Arbetsmarknadsläget för tandläkare är besvärligt. Arbetslösheten kommer att växa . Etableringskontrollen för privatpraktiker spelar här en stor roll. Kontrollen har medfört en mängd negativa effekter. Marknaden har snedvridits, byråkratin har ökat och priserna på befintliga praktiker har trissats upp. Svart betalning för att överta etableringstillstånd är legio. Vi kommer i en annan motion att yrka på ett avskaffande av etableringskontrollen. Vi instämmer trots det nu sagda i regeringens bedömning av behovet av en omedelbar neddragning av antalet intagningsplatser inom tandläkarutbildningen. Vi utesluter emellertid inte att det kan bli nödvändigt att ytterligare minska dimensioneringen av utbildningen. Regeringens förslag innebär att det kommer att finnas 400 fler yrkesverksamma tandläkare i jämfört med enligt analys. Regeringen har när det gäller tandläkarutbildningen - till skillnad från läkarutbildningen - i sitt förslag utgått från kravet på en god geografisk balans av de samlade resurserna. I propositionen föreslås därför att tandläkarutbildningen vid i läggs ned fr. o. m. /85. Regeringen presenterar emellertid inte något som helst underlag för sitt förslag. Den odontologiska forskningen och utbildningen vid i är enligt samstämmiga vittnesbörd av yppersta kvalitet och anses av många som landets förnämsta. Tand vårdsunderlaget är gott. i svarar också för specialisttandvården i . Vi kan mot denna bakgrund inte acceptera regeringens förslag. Det är emellertid tveksamt om vi i även fortsättningsvis kan behålla fyra skilda odontologiska fakulteter och tandläkarutbildning på fyra orter. Jämfört med andra forskningsområden kan inte denna omfattning och spridning av odontologisk forskning och utbildning motiveras. Vi förordar därför i stället att tandläkarutbildningen vid i avvecklas fr. o. m. 1984/85. Tandvårdsunderlaget är i sämre än vid övriga utbildningsorter i landet som utbildningen är under uppbyggnad. Planeringen måste inriktas på att finna en alternativ användning för de disponibla lokalerna i . måste utredas hur forskningsorganisationen i i ett längre tidsperspektiv kan överföras till andra universitetsorter. Utöver neddragningen av tandläkarutbildningen vid i med 80 platser bör tandläkarutbildningen vid i minskas från nuvarande 120 platser till 80. Även regeringen har tvingats inse att den omfattande utbildningen av förskollärare och fritidspedagoger inte motsvaras av möjligheterna att bygga ut den offentliga barnomsorgen och fritidsverksamheten ytterligare. I propositionen konstateras att var 700 fritidspedagoger och drygt 3 100 förskollärare anmälda som kvarstående arbetssökande vid månadens slut. Regeringen föreslår därför en minskning av planeringsramarna för fritidspedagoglinjen med 120 platser och för förskollärarlinjen med 354 platser. Vi har ingenting att erinra mot de föreslagna minskningarna. De nödvändiga minskningarna bör enligt vår mening först och främst ske på orter som saknar klasslärarutbildning med tanke på önskvärdheten av en ökad samverkan mellan barnomsorgs- och klasslärarutbildningarna. Vi vill redan nu förutskicka att vi i samband med budgetpropositionen 1984 kan komma att förorda ytterligare neddragning av berörda utbildningar. I propositionen föreslås ändrade regler för utbetalning av studiehjälp och studiemedel. Så förordas t. ex. att behovet av studiemedel för 18-20-åringar fr. o. m. regelmässigt skall prövas mot föräldrarnas ekonomi. Endast om förhållandena i föräldrahemmet är sådana att en brytning med föräldraekonomin av särskilda skäl är nödvändig, bör den studerandes behov av återbetalningspliktiga studiemedel kunna prövas utan hänsyn till föräldrarnas ekonomi. Vi biträder propositionens förslag i denna del. Förslaget beräknas medföra en besparing med ca 100 milj. kr. för /85. Föredraganden anger emellertid att hon senare avser att återkomma med förslag av innebörden att ca 50 milj. kr. av dessa medel tas i anspråk för ökade selektiva insatser i studiehjälpssystemet. Några skäl för detta anförs inte. Mot denna bakgrund avvisar vi förslaget. Moderata samlingspartiet har senast i motion 1982/83:581 föreslagit att studiemedlens totalbelopp skall höjas till av basbeloppet som bidragsdelen avskaffas. I motionen anförde vi bl. Studiemedlens totalbelopp har kommit att uppfattas som alltmer otillräckligt. Dess värde har inte följt den allmänna standardutvecklingen utan i stället, bl. a. på grund av de studerandes konsumtionsmönster och ändrad basbeloppsberäkning, realt sett minskat. Den tid är förbi då en framtida hög lön kunde förväntas kompensera en knapp ekonomi . Skattesystemet och löneutjämningen har omöjliggjort detta. Kraven på en viss materiell rörelsefrihet har vuxit. Effekten har blivit att rekryteringen till sådana heltidsstudier som kräver lång studietid försvagas. Förvärvsarbete vid sidan av studierna har blivit vanligare, vilket oftast är till nackdel för såväl enskilda som för samhället. Studiemedlens totalbelopp bör enligt vår mening höjas. Skall detta kunna genomföras i dagens ekonomiska läge måste förändringarna ges en form som inte leder till långsiktiga kostnadsökningar för staten. Det kan ske om studiemedlens bidragsdel avskaffas och ersätts med en vidgad lånerätt. En sådan omläggning kan också motiveras med att bidragsdelen nu blivit så liten - av totalbeloppet - att dess rekryterande effekt får anses som mycket liten. Redan i samband med budgetproposition framförde vi förslag om höjning av studiemedlens totalbelopp till av basbeloppet. avvisade detta förslag. Utvecklingen har ytterligare understrukit behovet av förbättringar av studiemedlen som socialdemokraternas vallöfte om värdesäkring av studiemedlen i verkligheten visat sig lika innehållslöst som flertalet övriga löften. Vi förespråkade att reformen skulle träda i kraft . Vårt förslag rönte hård kritik från den socialistiska majoriteten i . Det är därför glädjande att regeringen nu - om än sent - insett förslagets förtjänster. Regeringen föreslår i propositionen att studiemedlens totalbelopp höjs till av basbeloppet samt att beloppet höjs till av basbeloppet fr. o. m. som bidragsdelen tas bort. Höjningen av basbeloppet per motsvarar det tilläggsbelopp på . till basbeloppet som gällt innevarande kalenderår. Vi finner inte skäl att motsätta oss förslaget. Det hade varit önskvärt att redan per substantiellt höja studiemedelsbeloppet som bidragsdelen avskaffades. Vi ser emellertid inga möjligheter att under löpande budgetår och i nuvarande statsfinansiella läge förespråka detta. Den höjning som skall äga rum bör enligt vår mening däremot vara större än den av regeringen föreslagna. Genom att bidragsdelen tas bort skapas utrymme för en höjning av totalbeloppet till av basbeloppet. Höjningen är statsfinansiellt neutral sett i ett längre tidsperspektiv. Vi återkommer med förslag rörande den kortsiktiga finansieringen i anslutning till budgetproposition. I ett längre tidsperspektiv finns det skäl att ifrågasätta det nödvändiga i att finansiera de studerandes lån via statsbudgeten. Möjligheterna att låta bankväsendet överta långivningen bör prövas. bör eventuellt nödvändiga statliga förpliktelser i ett sådant system analyseras. För att kortsiktigt och till en ringa del finansiera sitt förslag föreslår regeringen att den s. k. äktamakeprövningen återinförs. Framträdande företrädare för regeringen har anfört att vi inte har råd med jämlikhet på detta område i nuvarande ekonomiska läge. Den besparing som enligt regeringens mening uppnås med detta förslag uppgår för /85 till 40 milj. kr. Vi avvisar självfallet förslaget. Rätten att studera får inte vara förbehållen de rika. Möjligheterna att studera får därför enligt vår mening inte vara avhängiga makes/makas ekonomi. Framför allt kvinnorna drabbas av regeringsförslaget. Det bör ankomma på berört utskott att formulera nytt förslag till lag om ändring i studiestödslagen enligt vad som i motionen anförts. Mot bakgrund av vad som ovan anförts hemställer vi 1. att beslutar att avslå propositionens förslag om timreduktion, återföringsresurs och återföring av medel för täckande av självstudietid, 2. att beslutar att bifalla det timreduktionsförslag som presenterats i motionen, 3. att beslutar att bifalla det förslag i fråga om självstudietid som framförts i motionen, 4. att beslutar att genomföra den ytterligare reducering av koefficienten i det allmänna bidraget till folkhögskolan i enlighet med vad som framhållits i motionen, 5. att beslutar att dimensioneringen av läkarutbildningen skall minskas med 180 intagningsplatser fr. o. m. /85, 6. att beslutar att minskningen skall ske genom att dimensioneringen av läkarutbildningen vid och i minskas med vardera 90 platser, 7. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om den framtida forskningen, forskarutbildningen och den kliniska grundutbildningen vid , 8. att beslutar att hos regeringen begära förslag om en ytterligare minskning av läkarutbildningen med 90 intagningsplatser fr. o. m. /86 på sätt som i motionen anges, 9. att beslutar att dimensioneringen av tandläkarutbildningen skall minskas med 120 intagningsplatser fr. o. m. /85, 10. att beslutar att minskningen av dimensioneringen av tandläkarutbildningen skall ske genom nedläggning av utbildningen vid i samt att utbildningskapaciteten minskas med 40 platser vid i , 11. att beslutar att avslå regeringens förslag till lag om ändring i studiestödslagen (1973:349), 12. att beslutar att studiemedlens totalbelopp skall höjas till av basbeloppet fr. o. m. /85 som bidragsdelen avskaffas. () () () () () () minab/gotab 1983 77214