ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G6021949 · 1983-01-25 00:00:00 — Brandmans utryckning till brådskande tjänstgöring m. m. Personal som i sin yrkesutövning har att betjäna allmänheten måste vara beredda till snabba utryckningar bl. a. inom sjukvård och brandkår. I VTK (vägtrafikkungörelsen) 68 § talas om olika funktionärer inom dessa kategorier som har detta behov. Däremot talas det ej om transporter från hemmet till t. ex. brandstationen för den enskilde brandmannen. Hastiga transporter i privatbil för att nå fram till stationen har bötfällts för fortkörning. En förändring i enlighet med VTK 68 §, 89 §, 155 § samt TTK 63 skulle innebära en enhetligare bedömning, dvs. att brandman under utryckning till tjänstgöring skulle ha samma regler som t. ex. läkare och distriktssköterska. Med anledning av det anförda hemställs att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts om införande av samma regler om utryckning för brandmän som gäller för läkare m. fl.
mot · G602195 · 1983-01-10 00:00:00 — 1982/83 195-202 Motion 1982/83:195 m. fl. Lokalisering till av andra helikopterdivisionen underhållsutredning (U 80) har bl. a. tagit upp frågan om andra helikopterdivisionens lokalisering samt underhållstjänsten vid helikopterförband i allmänhet. Förslaget innebär att marinens helikopterförband på (andra helikopterdivisionen) flyttas till . Vidare föreslås att helikopterunderhållet sker vid ett versionskontor i anslutning till ett flygförband (F 17). Detta innebär nedläggning av verkstaden i och indirekt att antalet fast anställda militära helikoptertekniker som kan krigsplaceras i marinens verkstadsförband minskar kraftigt. Utgångspunkten för förslagen har varit att minimera underhållskostnaderna under hänsynstagande till den militära slagkraften hos aktuella förband. I normala fall torde denna utgångspunkt kunna godtas. Men när det gäller helikopterförband av den typ som är förlagt till i så måste enligt vår mening utgångspunkten vara en annan. Vi menar att möjligheten att fullgöra de militära och civila uppgifter, som ålagts ett visst förband måste vara avgörande för hur underhållet skall organiseras. Även om besparingar på underhåll av helikoptrar givetvis är angelägna så måste dock dessa åtgärder underordnas respektive förbands effektivitet i den ålagda uppgiften. Vi finner det helt uteslutet att andra helikopterdivisionen på ett tillfredsställande sätt skulle kunna fullgöra sina uppgifter dels i den militära incidentsberedskapen och dels i den civila räddningstjänsten på och i i övrigt vid en lokalisering till F 17 i . Tvärtom finner vi en lokalisering till vara nödvändig för att trygga snabba insatser och acceptabel uthållighet inom nyssnämnda arbetsområde. Vi kan inte heller acceptera en nedläggning av helikopterverkstaden på . Följande faktorer talar enligt vår uppfattning för ett bibehållande av Säveverkstaden: o den operativa chefens möjligheter bibehålls, o möjlighet till övning och utbildning för krigsorganisationen bevaras, o nödvändiga underhållsinsatser vid ubåtsincidenter, övningar, sjöfartsolyckor o. d., o relativt många småfel skulle leda till minskad tillgänglighet och uthållighet i tjänsten om dessa skulle behöva avhjälpas på verkstäder långt borta från , 0 man får inte bortse ifrån att marinens är systemhelikoptrar dvs. de har integrerade motor- och vapenutrustningar. Rättelse S. 13, rad 8 Står: riktiga anslaget. Rättat till: rikliga anslaget S. 14 Tillkommer: motion nr 202 Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att andra helikopterdivisionen även i fortsättningen skall vara lokaliserad till i , 2. att beslutar att verkstadsresurserna vid i princip bevaras. () (vpk)
mot · G6021950 · 1983-01-25 00:00:00 — Ombyggnad av mellan och Ett väl utbyggt vägnät med hög vägstandard tjänar många goda syften: Säkrare trafik, mindre underhållskostnader och främjande av näringslivet kan nämnas som några exempel på positiva effekter. Efter bortåt utredande har ombyggnaden av , kanske den sämsta riksvägen i landet, påbörjats. nuvarande planeringsarbete har också givit ombyggnaden av sträckan hög prioritet. Enligt nuvarande planer blir det emellertid därefter uppehåll innan den sista korta, men viktiga delsträckan bygges om. Ett sådant uppehåll vore mycket olyckligt. Det skulle innebära att motorvägstrafiken från kommer att ledas via en väg som har ännu sämre standard än den nuvarande riksvägen via en korsning som måste byggas om, in på den nuvarande riksvägen genom och ner till . De nödvändiga åtgärder som då måste vidtas kan grovt kostnadsberäknas till ca 2 milj. kr. Angelägna trafiksäkerhetsförbättrande åtgärder inom och torde fordras för 24 milj. kr. Olyckskvoten (= antal olyckor per miljon fordons-km), som ju är genomsnittligt hög på hela sträckan läns gräns (1,14 jämfört med 0,66 som är genomsnittstal för landets riksvägar), är nämligen redan nu så hög som 2,75 genom tätorten och 1,40 mellan (väg 156) och . Ombyggnaden av sträckan innebär förutom att trafikolyckorna minskar, att genomfartstrafiken enligt beräkningar får en tidsvinst av i genomsnitt ./fordonspassage, att det också blir mindre fordons- och vägslitage, att trafikbelastningen på nuvarande riksväg genom och halveras, att buller och andra miljöstörningar kraftigt reduceras och att framkomligheten förbättras samt sist men icke minst att näringslivet i regionen får ökad konkurrenskraft genom förbättrad transportekonomi. Förutom att det planerade uppehållet fördröjer ovanstående vinster, blir riksvägens ombyggnad dyrare och dessutom innebär det nackdelar för såväl kommunens som de närliggande företagens planering. Särskilda medel bör därför tilldelas alternativt befintligt anslag omfördelas så att ombyggnaden av sträckan BoråsBerghem kan ske i ett sammanhang. Med anledning av det anförda vill vi föreslå att beslutar begära att regeringen utan avbrott på sträckan BoråsBerghem fullföljer ombyggnaden av . () () 1* 1982/83.
mot · G6021951 · 1983-01-24 00:00:00 — och i Upprustning av järnvägslinjen BollnäsOrsa, m. m. järnväg mellan och är en beredskapsbana, som alltså skall hållas i sådant skick att den kan användas vid försvarsbehov. Viss godstrafik förekommer på banan: på hälsingesidan går ett godståg från till och vänder. På initiativ av kommun har en kommitté bildats av berörda kommuner för återupptagande av trafiken på DHJ. Det som i dagens läge är angeläget är att få till stånd en bättre godstrafik på banan. Banan har en sträckning som är utomordentligt fördelaktig för industrierna i området. Vid en enkät med berörda industrier angående godstrafik på Orsa-banan ställde dessa sig mycket positiva till en upprustning av banan. Industrierna i ligger alldeles intill järnvägen, t. ex. Björkträ i , Edsbyverken, ÖSA i , SP Snickerier, i . Banan går också förbi stora industriområde. Sksogsföretagen är synnerligen intresserade av en godstrafik på DHJ. Banan går genom stora skogsområden, och det är aktuellt med nya virkesterminaler, t. ex. i Voxna. En del av industrierna skulle lägga över sin frakt på järnvägen. Någon enstaka industri ligger närmare landsväg än järnväg. Att godstrafiken på järnvägen inte är av tillräcklig omfattning beror på de dåliga transportmöjligheterna, vilket gör att industrierna hänvisas även till landsvägsfrakt. Den helt avgörande fördelen med ett återupptagande av godstrafiken är den koppling man får mellan och stambanan i . Man får en rakare väg till kusten, minskade fraktlängder och minskade kostnader. Inte minst för Domnarvet och hela det berörda området och deras transporter norrut är det synnerligen fördelaktigt. Också den synpunkten att utrymmena vid och bangårdar är begränsade talar för ett återupprättande av DHJ. Hastigheten på banan är nu maximerad . Målsättningen skulle vara normal godsbanestandard med och 20 tons axeltryck. Kostnaderna för återställande av banan , , skulle enligt SJ:s beräkningar belöpa sig till 10 milj. kr. Ett upprustningsarbete av detta slag skulle också ha positiva effekter på sysselsättningen. Huruvida persontrafiken skulle återupptas är en senare fråga. Otvivelaktigt skulle det vara väl så bra för många av pendlarna vid industrier att kunna använda sig av kollektivtrafiken via järnväg. De Nefab-anställda t. ex. finge närmare från stationen till företaget än från parkeringsplatsen. De trafiksäkerhetsmässiga och besparingsmässiga synpunkterna är också viktiga i sammanhanget. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär att åtgärder vidtas för att återställa BollnäsOrsa-banan till normal godsbanestandard.
mot · G6021952 · 1983-01-25 00:00:00 — i och till enskilda vägar i , m. m. har i trafikpolitiska motionen bl. a. tagit upp betydelsen av driften av enskilda vägar. Årets budgetproposition föreslår ändrade bidragsregler för enskilda vägar. Enligt nuvarande regler utgår bidrag av skälig kostnad för väghållning. Nuvarande regeringen föreslår en omläggning av bidragsgivningen så att fr. o. m. utgår . trafikpolitiska beslut rådde enighet om att målsättningen för vägpolitiken dels var att höja trafiksäkerheten och dels att åstadkomma största möjliga likställighet i landets olika delar vad beträffar framkomlighet och bärighet. Denna målsättning vill regeringen nu ändra på. , som befolkningsmässigt är det 4:e i storlek, har ett stort antal enskilda vägar (). Bidragsramen för driften av dessa är 12,4 milj. kr. Regeringsförslaget innebär en kraftig sänkning . Vi avvisar bestämt såväl de nya bidragsreglerna för enskilda vägar som den kraftiga nedskärningen på anslaget. I stället föreslår vi att anslaget utgår med realt oförändrat belopp. Vi vill också peka på vikten av bärighetsupprustning av mindre vägar och broar av betydelse för skogs- och industritransporter på landsbygden. som har bland det det största antalet broar i landet bör vid medelstilldelningen särskilt beaktas. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen angående ändrade bidragsregler, anslagen till enskilda vägar samt bärighetsupprustning av broar i . () ()
mot · G6021953 · 1983-01-25 00:00:00 — Överförande till riksnätet av järnvägslinjen MunkedalLysekil Persontrafiken på järnvägslinjen har legat nere reparationsarbete på bandelen pågått. Då dessa arbeten är avslutade skulle persontrafiken kunna återupptas. Långt framskridna planer finns emellertid på att permanent ersätta järnvägsförbindelserna med linjebussar, något som väckt protester bland resenärer och bofasta i området. Då bandelen är reparerad för att klara godstrafik och då persontrafik per järnväg är att föredra gentemot busstrafik, såväl samhällsekonomiskt som miljömässigt, anser vi att persontrafiken på järnvägslinjen bör återupptas och linjen överföras till riksnätet. Med hänvisning till det anförda föreslås att uttalar att persontrafiken på bandelen bör återupptas och bandelen överföras till riksnätet. MAJ (vpk) (vpk)
mot · G6021955 · 1983-01-25 00:00:00 — Klassificering av vissa bärgningsbilar sorn utryckningsfordon I finns ca 400 bärgningsbilar, varav högst 100 är fordon med en tjänstevikt överstigande . Denna motion avhandlar endast dessa fordon, s. k. tungbärgningsbilar. Nypris för en s. k. tungbärgare är med komplett utrustning ca 950 . Fordonen kan ha utrustning såsom hydrauliska kraftuttag, tryckluftsuttag, motordrivna kapklingor, bärbara elverk, länspumpar samt den normala utrustning som finns i alla bärgningsbilar. har dessa bärgningsbilar mer verktyg tillgängliga än vad kommunens brandförsvars katastrofbilar är utrustade med. Ett problem finns dock i samband med att dessa bilar anlitas för olika uppdrag både av privata och av offentliga beställare, flygplatser, brandkår, polis SOS-alaramering m. fl. Problemet för förarna av dessa bärgningsbilar är att fordonen inte kommer fram i trafiken så snabbt som det är önskvärt, då fordonen ej är registrerade som utryckningsfordon i bilregistret. Förarna av dessa fordon upplever sin situation som mycket svår att bli larmad till en olycksplats och veta om att människor sitter exempelvis fastklämda och att det hänger på om bärgningsbilen skall hinna fram för att rädda liv eller egendom. förekom även flera fall då föraren av bärgningsbilen, hans medhjälpare eller annan som tog aktiv del av bärgningsarbetet blev ihjälkörd eller mycket svårt skadad. I polisutredning angående dessa trafikolyckor framkommer med stor tydlighet att olyckor i samband med bärgningen hade kunnat begränsas avsevärt om bärgningsbilen hade varit försedd med blått utryckningsljus i stället för gult varningsijus. Det blå utryckningsljuset respekteras och uppmärksammas avsevärt mer än det gula varningsljuset på trafikolycksplatserna. Det gula varningsljuset finns på alldeles för många fordon och är klart otillräckligt för den verksamhet som tungbärgningsbilarna utför. Det förekommer inom vissa geografiska regioner att tungbärgningsbilar klassificeras som utryckningsfordon. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att begär att regeringen utreder frågan om möjligheten att klassa bärgningsbilar med tjänstevikt över som utryckningsfordon.
mot · G6021956 · 1983-01-25 00:00:00 — Utmärkningen av s. k. väg-gupp Valkar tvärs över körbanan i fartnedsättande syfte blir allt vanligare. Tyvärr synes föreskrifterna för hur dessa skall utmärkas för att göra bilisterna uppmärksamma vara dåligt utformade. Ofta förekommer ingen förvarning alls. Det vanligaste tycks vara att ett trafikmärke för gupp sätts upp i omedelbar anslutning till valken. finns det endast förvarning i form av en hastighetsbegränsningsskylt för , men många valkar går inte att passera i ens den hastigheten. Ingenstans har jag sett både förvarning och utmärkning på stället vilket borde vara självklart. Valkarna är mycket olika utformade i höjd och bredd. Det finns till och med breda valkar på vilka det går ett övergångsställe. Jag menar att det finns många goda skäl för en ordentlig utmärkning och förvarning i form av ett speciellt vägmärke så att bilisterna verkligen vet vad det är frågan om. Ett vanligt guppmärke används ju vanligen som förvarning för ojämnheter i vägbanan och det är omöjligt att veta när det i stället varnar för gupp på stället. Det är inte av omtanke om bilarna som jag reser detta krav, även om det måste vara nationalekonomiskt lönsamt att förebygga sådana materiella skador. Det är i stället trafikanterna i och utanför bilarna jag tänker på. Det krävs ingen större fantasi för att föreställa sig vad som kan inträffa om t. ex. små barn och tunga prylar börjar kastas omkring inne i bilen om man oförsiktigt passerar en dylik valk. Vid snöfall syns valken ännu sämre på håll. Då är det halt och det finns uppenbar risk för panikinbromsning som kan göra att föraren förlorar kontrollen över bilen. Då är även de oskyddade trafikanterna utanför bilen i fara. Med stöd av ovanstående hemställer jag att som sin mening ger regeringen till känna att ett speciellt trafikmärke bör inrättas för fartnedsättande valkar samt att föreskrifter för förvarning och utmärkning av valkarna skall utfärdas.
mot · G6021958 · 1983-01-25 00:00:00 — m. fl. Lokalisering till av för kreosotbehandling Inom har frågan tagits upp om en övergång från nuvarande stolpimpregneringsmedel K 33 (ett koppar-krom-arseniksalt) till kreosot. Definitivt beslut om detta tog . Förslaget fick ökad tyngd genom upptäckten att stolpar impregnerade med ett tidigare använt medel (s. k. BIS-salt och K 33) befaras ha svårupptäckta rötangrepp, som medfört avsevärda säkerhetsrisker för personalen genom stolpfall och risk för allvarliga personskador. Rötangreppet sker oftast under marknivå på en i övrigt frisk stolpe. En annan allvarlig komponent med K 33-impregnerade stolpar är upptäckten att de läcker arsenik, som därmed är ett hot mot miljön. Även om en övergång till kreosot-impregnerade stolpar inte är helt problemfri, så är metoden både i avseende på drift och underhåll överlägsen BIS och K 33. övergången till kreosotstolpar beräknas av verket kunna ske av . Hela behov bör kunna täckas av kreosotstolpar 1987/88. Verket har inga egna anläggningar för denna behandling. I en av rapporter, Studier av utsvettning hos kreosotimpregnerade stolpar, sägs bl. a. att våtlagring är en bra metod för att minska risken för utsvettning man föreskriver våtlagring . Vattnet skall antingen vara sjövatten eller recirkulerande vatten. har ett årsbehov av 85 000100 000 stolpar. Ett konsortium bestående av kommer att leverera 59 000 stolpar till , därav 33 000 från Mellanskog, somför övrigt har två sågverk i , varav ett är Mellanskogs största sågverk. En anläggning för kreosotbehandling av stolpar skulle därför vara lämpligt att förlägga till i många hänseenden. Det finns riklig tillgång till vatten, närhet till råvaruhantering och det skulle vara positivt ur sysselsättningssynpunkt. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande lokalisering av för kreosotbehandling till . () ()
mot · G6021959 · 1983-01-25 00:00:00 — m. fl. Förbindelsen mellan och , beläget norr om huvudön, upprätthålls medelst avgiftsfria färjor. finns 2 färjor i drift på denna linje. Båda är isgående. I regel fungerar denna förbindelse tillfredsställande, men vissa olägenheter förtjänar att påpekas. I samband med sommartidens turistström uppstår ofta besvärande köbildning vid färjelägena, men även under andra årstider finns vissa problem. Genom besvärande vindar och strömbildningar uppstår ibland störningar i trafiken vilket medför förseningar och andra svårigheter för många Fåröbor som arbetar i samhälle eller gå i skola på huvudön. Normalt förekommer givetvis också vissa problem för t. ex. ambulans, brandkår osv. att vid behov snabbt komma Fåröborna till hjälp. Vid nattrafik från och till tillämpas tidsbeställning. Befolkningen på har framställt önskemål om en bro för att förbättra sin trafiksituation. Man har aktualiserat frågan genom motioner till och på annat sätt. på har en positiv inställning till byggandet av en broförbindelse och har gjort vissa utredningar. utredning omfattar bottenundersökningar i sundet och skissförslag har upprättats för 3 olika broalternativ. Dessa förslag avses utgöra underlag för vidare konstruktionsritningar. Vissa kostnadsberäkningar har också utförts. Dessa visar att kostnaderna blir något olika beroende på vilka lösningar som väljs, om man väljer t. ex. låg svängbro eller högbro. Likaså kan kostnaderna variera beroende på var i sundet ett brobygge sker, men kostnadsberäkningarna tyder på en summa runt 80 å 90 milj. kr. Byggnadstiden beräknas till . Av den trafikräkning som kontinuerligt genomförs framgår att transporterade färjorna i medeltal 665 fordon och 115 cyklar över sundet. Trafikflödet var givetvis inte jämnt fördelat över året. Om man begränsar statistiken till sommarmånaderna så var dygnsmedeltalet 1 500 fordon och 370 cyklar. med det högsta trafikflödet så fraktade färjorna 2 100 fordon och 520 cyklar över sundet. Under de årtionden som brodiskussionen förts har tiden arbetat för en bro över beroende dels på den ökade trafiken, dels på de snabbt stigande driftskostnaderna. En stigande kostnadspost är drivmedel till färjorna. Dessa drar ca . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om byggande av en bro över i . () ()
mot · G602196 · 1983-01-11 00:00:00 — Motion 1982/83:196 Återbetalningsskyldighet för viss ersättning enligt lagen om allmän försäkring 20 kap. 4 § lag om allmän försäkring har följande lydelse: Har någon genom oriktiga uppgifter eller genom underlåtenhet att fullgöra honom åvilande uppgifts- eller anmälningsskyldighet eller annorledes förorsakat att ersättning utgått obehörigen eller med för högt belopp, eller har någon eljest obehörigen eller med för högt belopp uppburit ersättning och har han skäligen bort insett detta, skall återbetalning ske av vad för mycket utbetalats, där ej i särskilt fall anledning föreligger att helt eller delvis eftergiva återbetalningsskyldighet. Har återbetalningsskyldighet ålagts någon enligt första stycket, må vid senare utbetalning till honom i avräkning å vad för mycket utgått innehållas skäligt belopp. Som framgår av dom i försäkringsöverdomstolen, FÖD 82:23, har dock försäkringskassa inte haft laga grund att ålägga en tandläkare återbetalningsskyldighet för av honom felaktigt uppburen tandvårdsersättning och verkställa kvittning enligt lagen om allmän försäkring av honom tillkommande tandvårdsersättning mot vad han felaktigt uppburit. Bestämmelserna i 20 kap. 4 § lagen om allmän försäkring om återbetalningsskyldighet har inte ansetts tillämpliga på sådan ersättning. Detta torde leda till slutsatsen att försäkringskassa inte kan ålägga vårdgivare återbetalningsskyldighet för ersättning han felaktigt uppburit från kassan. Lagen om allmän försäkring (AFL) bör därför ändras så att 20 kap. 4 § i denna lag kan tillämpas när kassan felaktigt utbetalt ersättning till vårdgivare (landsting, läkare, tandläkare och sjukgymnaster) med stöd av de olika taxorna. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär förslag om sådan ändring av 20 kap. 4 § lagen om allmän försäkring som åsyftas i motionen.
mot · G6021960 · 1983-01-25 00:00:00 — Pensionärsrabatter på telefon- och TV-avgifter har redovisat en årlig vinst av trots att enligt verket är telefonens lågprisland. Det kan därför ej vara tvingande ekonomiska skäl, som föranlett en betydande höjning av taxan för lokala telefonsamtal från . Före denna dag kunde man tala obegränsad tid för dygnet runt. Efter nämnda dag är taxen per sexminutersperiod på vardagar och obetydligt lägre övrig tid. De som särskilt drabbas av denna betydande samtalshöjning är de svaga i samhället, pensionärer och särskilt ensamma rörelsehindrade och sjuka, vilkas enda kontakt med yttervärlden mycket ofta är genom telefonen och för vilka en timmes telefonsamtal med någon anhörig eller vän kanske lika ensam och rörelsehindrad betyder så mycket för att bryta den svåra isoleringen och göra tiden mera meningsfylld. blir en timmes lokalsamtal tio gånger så dyrt. Anmärkningsvärt är även att höjningen av lokalsamtalens taxor ej gjorts och lika för alla utan är beroende av var man bor. Sålunda kommer höjningen att ske för vissa delar av och trakten däromkring först och i andra delar av landet först . Om någon höjning över huvud taget skulle ha skett, borde den ha varit lika för alla och skett . Den nu företagna höjningen bör därför ändras. Om så ej sker, bör liksom SJ m. fl. kompensera de svagast ställda genom någon slags pensionärsrabatt, exempelvis av de fasta telefonavgifterna och TV-avgiften. Åberopande det anförda hemställs att måtte besluta att hos regeringen begära en snar ändring av de företagna taxehöjningarna för lokala telefonsamtal och ifall så ej sker införande av en pensionärsrabatt beträffande de fasta telefonavgifterna och TV-avgiften.
mot · G6021961 · 1983-01-25 00:00:00 — 1982/83 1961-1972 m. fl. har behovet att flytta sträckningen och bygga om , som går från och norrut mot i , diskusterats. Det har av alla myndigheter fastslagits att det är nödvändigt att detta vägprojekt prioriteras högt vid anslagsäskandena. startades etapp 1 och II av Rv 29 E 66 med hjälp av tidigarelagda vägmedel. Enligt planerna skulle denna del av ombyggnaden vara klar men kan öppnas för trafik . Genom skrivelser och uppvaktningar har i , länsarbetsnämnd m. fl. till regeringen och AMS påtalat behovet av extra statliga insatser för att lindra det svåra sysselsättningsläget i . Flera förslag till statliga investeringsobjekt har presenterats som är klara att med kort varsel startas. Ett av dessa objekt är , etapp III E 66, beräknad kostnad 24,1 milj. kr. För att lindra arbetslösheten bland byggnadsarbetarna och entreprenadföretag i västra /84 är detta byggnadsprojekt nödvändigt. Ur vägbyggnadssynpunkt är det bra om etapp lil startas /84 så att trafiken till och från Karlshamnsområdet inte behöver anslutas provisoriskt till färdigbyggd etapp. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar som sin mening ge regeringen till känna att utbyggnaden av , etapp III i , får högsta prioritet vid eventuell utdelning av extra anslag till vägbyggande i landet. () () 1 1982/83.