ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G6021831 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1831 En institution för ortopedisk medicin vid , m. m. Sjukdomar i beräknas leda till en samhällsekonomisk kostnad i storleksordningen . En betydande del av dessa sjukdomsbesvär skulle kunna elimineras och/eller reduceras, ifall de kunskaper som finns inom den s. k. ortopediska medicinen kunde komma i första hand öppenvården till del. har ortopedklinikerna i landet utgjort det medicinska centra, varur kunskapen om och behandlingsmetoderna för sjukdomar i bibringats blivande läkare. har emellertid ortopedklinikernas verksamhet ändrat karaktär, främst som en följd av den snabba utvecklingen på proteskirurgins område. Det faktum att ortopedklinikerna bytt namn från ortopedisk till ortoped-kirurgisk klinik är ett uttryck för en ändrad profil. Det skall här påpekas att denna förändrade profil varit angelägen och nödvändig, och möjliggjort ett förändrat livsinnehåll och värkfrihet för tusentals personer. Men har den ortopedisk-kirurgiska utvecklingen inneburit att andra sjukdomar i , exempelvis förslitningssjukdomar, muskelfästesinflammationer, kroniska ryggbesvär, inte ägnas samma utvecklingsuppmärksamhet längre. Inom läkarkåren finns, särskilt bland distriktsläkare och företagsläkare, ett mycket stort intresse för utbildning inom det ämnesområde som kallas Ortopedisk Medicin. Genom enskilda initiativ såväl som inom ramen för för Ortopedisk Medicin och inom ramen för den kursverksamhet som bedrivit, har olika typer av utbildning inom den medicinska ortopedin bedrivits. vidareutbildning (NLV) har också anordnat veckokurser med denna nya inriktning. Med tanke på den omfattning som sjukdomar f. n. har och med tanke på den stora grupp, exempelvis distriktsläkare, som skulle behöva genomgå utbildning, är utbildningsinsatserna otillräckliga. Det är därför angeläget att en bred satsning på den ortopediska medicinens område genomförs. Satsningen bör innehålla två huvudkomponenter: dels insatser för att på något universitet etablera ortopedisk medicin som egen specialitet, dels insatser för att bredda och utöka utbildningsmöjligheterna för i första hand läkare inom den öppna vården. Sjukdomar inom finns rikt representerade inom alla geografiska områden. Om olika områden jämförs, synes dock en ökad frekvens föreligga i skogsbygderna i norra delen av landet. Det vore därför naturligt att uppbyggnaden av en medicin i första hand koncentreras till . Beträffande utökade utbildningsmöjligheter bör dessa kunna uppnås genom att vidareutbildning (NLV) ges ökade resurser för ändamålet, som sedan kan användas för att på bästa sätt utnyttja den handlednings- och utbildningskapacitet som finns inom landet. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att begär att regeringen, i samråd med sjukvårdsregion, utreder en uppbyggnad av en medicin vid , 2. att i övrigt som sin mening ger regeringen till känna vad som ovan anförts om läkares vidareutbildning i ämnet ortopedisk medicin.
mot · G6021834 · 1983-01-25 00:00:00 — 1982/83 1834-1840 Utvecklingen inom läkemedelsområdet har varit intensiv . Praxis vid förskrivning och användning av läkemedel har påverkats av bl. a. forskningens nya rön, introduktionen av nya läkemedel, medicinsk debatt, läkarutbildningen och införandet av ersättningen för läkemedelskostnader. Endast vissa av dessa frågor har blivit föremål för översyn. Förutsättningarna för och tillämpningen av läkemedelslagstiftningen har därmed ändrats betydligt. Någon samlad bedömning av läkemedelsfrågorna har emellertid inte gjorts då den alltjämt gällande läkemedelsförordningen infördes. En ny samlad översyn ter sig höggradigt angelägen och bör göras av en utredning. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en utredning för översyn av läkemedelslagstiftningen. () ()
mot · G6021835 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1835 m. fl. Förslaget om bidrag ur arbetarskyddsfonden till löntagarorganisationerna I budgetpropositionen 1981/82:100 bilaga 12 hemställer departementschefen att måtte bemyndiga regeringen att ur arbetarskyddsfonden fördela medel till löntagarorganisationerna för forskningsinitierande verksamhet. har visserligen tidigare beslutat om sådant stöd, men detta beslut har mindre väl stämt överens med riktlinjer som gav vid inrättandet av arbetarskyddsfonden. Dåvarande departementschefen anförde också mot den bakgrunden budgetproposition att ett sådant stöd inte borde vara permanent. Om sådan forskningsinitierande verksamhet skall ingå i organisationernas arbete bör de också finansiera den själva. Vi menar att detta synsätt fortfarande bör gälla och att de fackliga organisationerna inte skall erhålla sådant stöd för forskningsinitierande verksamhet i fortsättningen. Med anledning av ovanstående hemställs att måtte besluta avslå regeringens hemställan om bemyndigande att ur arbetarskyddsfonden fördela bidragsmedel till löntagarorganisationerna för forskningsinitierande verksamhet. () () ()
mot · G6021836 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1836 Vårdplatser för reumatikersjuka barn Antalet reumatiskt sjuka barn i vårt land uppgår till ungefär 3 000. Man räknar med att ytterligare ca 150 fall av kronisk ledgångsreumatism hos barn tillkommer . Av dem behöver åtminstone reumatologisk specialistvård , vilket motsvarar 30-35 vårdplatser. F. n. finns det endast 18-20 vårdplatser för reumatiska barn, nämligen vid den barnreumatologiska enheten vid . Eftersom antalet vårdplatser är så litet, kan väntetiden bli mellan ett och , om det inte rör sig om ett akut fall. Enligt en vårdutredning behövs det, förutom den i , ytterligare en specialavdelning, omfattande 8-10 platser. Det är alltså nödvändigt med en ökning av antalet vårdplatser för reumatiska barn. Det är också mycket viktigt att vården decentraliseras. måste barn från hela landet behandlas vid enheten i . Detta förhållande medför i många fall stora påfrestningar både för barnen själva och för föräldrarna, eftersom barnen kanske måste vistas långt borta från hemmet. På grund av långa resvägar kan de kanske inte få besök så ofta av sina anhöriga. Vid en decentralisering och utbyggnad torde t. ex. och kunna komma i fråga. Som en sammanfattning kan anföras att det är angeläget dels att inrätta flera vårdplatser för reumatiska barn, dels att decentralisera vården så att den kan ske på flera platser i landet. Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställs att uttalar att man vid uppgörandet av de regionala sjukvårdsplanerna bör ta hänsyn till behovet av en ökning av antalet vårdplatser för reumatikersjuka barn. 1* 1982183.
mot · G6021837 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1837 Enligt semesterlagen är frånvaro från arbetet på grund av arbetsskada semesterlönegrundande. Detta gäller även om den anställde inte utfört något arbete alls under kalenderåret och även om den anställde inte senare kan återgå i arbetet. Praktiskt taget alla arbetstagare omfattas vid arbetsskada av trygghetsförsäkringar som tecknats av deras arbetsgivare. Dessa försäkringar garanterar att arbetstagare som skadas i arbetet erhåller full ersättning för inkomstförlust till den del han inte erhållit sådan ersättning enligt lagen om arbetsskadeförsäkring. Vid bestämmande av inkomstförlusten medräknas även vad den anställde skulle ha intjänat i "semesterlön om han inte hade skadats. Eftersom den arbetsskadade sålunda genom försäkring garanteras full ersättning för inkomstförlust, inkl. förlorad semesterlön, kan den arbetsskadade därför inte gärna anses ha någon ytterligare rätt till ersättning från arbetsgivaren. Semesterlagens bestämmelser för beräkning av semesterlön har emellertid erhållit en sådan lydelse att de ger intrycket att ersättning som erhålls från avtals- eller socialförsäkringen inte, i fråga om semesterrätt, skulle träda i stället för ersättning utgiven av arbetsgivaren. Med hänsyn till den oklarhet som bestämmelserna föranleder finner jag det nödvändigt med ett klarläggande. De berörda bestämmelserna i semesterlagen bör kunna upphävas eftersom förlust av lön för semester som skulle intjänats aldrig uppkommer. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar anta följande förslag till ändring av semesterlagen (SFS 1977:480) 17 § p. 1: "ledighet på grund av sjukdom i den mån frånvaron under intjänandeåret icke överstiger ,.
mot · G6021839 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1839 Inrättande av ett vetenskapligt råd för information om riktig kost , , vill att livsmedelsverket och skall starta ett vetenskapligt råd. Rådet skulle ha till uppgift att samla in uppgifter om kosten, vilket vi säkerligen behöver för att kunna använda våra matpengar på ett riktigt sätt. Man menar att debatten om vår mat är förvirrad. Det vetenskapliga rådet skulle kunna bringa viss ordning i debatten. Just nu är det särskilt viktigt att pengarna till maten används så riktigt som möjligt. Många hushåll har mindre pengar än tidigare att röra sig med. Det synes ligga nära till hands att matpengarna naggas i kanten när nerdragningar i hushållsbudgeten framtvingas. LRF vill att rådet skall samla in vetenskaplig kunskap och nya rön, som livsmedelsindustrin och massmedia kan ha nytta av. Rådet föreslås arbeta på det sätt som nedlagda MEK gjorde. MEK var medicinska expertgrupp för kost och motion. Det kan inte finnas någon tvekan om att det föreslagna rådet kan ha en viktig uppgift att fylla. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen sägs om vikten av att ett vetenskapligt råd startas,vari livsmedelsverket och ingår.
mot · G6021840 · 1983-01-25 00:00:00 — Det kan inte i något avseende försvaras, att skolan inte förmår fullgöra sin undervisningsskyldighet, utan vart tionde barn, praktiskt taget alla från arbetarklassen, går ut i livet med ofullständig grundskola. Lika litet kan det försvaras att tiotusentals barn är utan tillsyn medan föräldrarna arbetar. Det måste vara en skam för ett utvecklat samhälle att tvingas konstatera att tiotusentals av dess ungdomar tvingas gå år utan arbete. Det borde vara en nesa för en nation att uppleva, att man så till den grad har kapitulerat för kommersiella krafter, att man låter dessas vulgariteter och spekulationer i våld och primitiva sociala relationer och reaktioner dränka nationens egna tafatta försök att överföra sin kultur och sina värderingar till sina ungdomar. Till dessa frågor återkommer kommunisterna i andra motioner till årets . En betydande del av narkotikamissbruket utgörs av tillfällighetsmissbruk. Det är personer som mer eller mindre av en tillfällighet kommer i kontakt med narkotika och sedan aldrig prövar på det igen. De inser konsekvenserna av ett missbruk och ett beroende och värderar andra ting i sina liv på ett sådant sätt, att de inte är beredda att riskera dem. De flesta av dessa kan nås genom olika grenar av organisationslivet och stärkas i sitt avståndstagande från de narkotikabärande subkulturerna. Däremot är problemet ett helt annat med de människor som verkligen är involverade i de subkulturer där narkotika accepteras eller missbruket gynnas. Deras deltagande i subkulturen motsvaras av ett avståndstagande från majoritetskulturen. Den öppning som finns där utgörs av s. k. klientorganisationer, exempelvis RFHL, som består till stor del av f. d. missbrukare som slutit sig samman för att bekämpa missbruket. Deras verksamhet bör på alla sätt stödjas av staten och kommunerna. Med införandet av socialtjänstlagen kommer kommunerna att få ett allt större ansvar för det direkta vårdarbetet i och med att statens bidrag trappas ner. Detta sker i ett svårt ekonomiskt läge, när kommunerna redan berövats åtskilliga miljarder av de tidigare borgerliga regeringarna. Det finns all anledning att genom en parlamentariskt sammansatt socialdelegation följa upp arbetet med att genomföra i dess olika aspekter. bör hemställa hos regeringen om att en sådan delegation tillsätts. En central uppgift för en sådan delegation måste vara att studera olika former av social misär, med eller utan anknytning till missbruksproblematik, och lämna förslag till samordning av statliga och kommunala insatser. Under hänvisning till det anförda föreslås 1. att hos regeringen hemställer att överläggningar upptas med folkrörelserna i syfte att uppnå en intensifierad kamp mot alkohol och andra droger samt återkommer till med förslag om resursbehov, 2. att hos regeringen hemställer om tillsättande av en parlamentariskt sammansatt socialdelegation med uppdrag att följa förverkligandet av socialtjänstlagen i enlighet med vad som anförs i motionen. (vpk) C.-H. (vpk) MAJ (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) INGA (vpk)
mot · G6021842 · 1983-01-21 00:00:00 — Motion 1982/83:1842 i Barn- och ungdomsfilm Behovet av insatser för att öka möjligheterna för barn och ungdomar att se god kvalitetsfilm är stort. Biografnedläggelser fortsätter, framför allt i glesbygden. Många barn och ungdomar blir hänvisade till videotittande i hemmet eller hos kamrater. De filmer som hyrs är ofta inte avpassade för barn och ungdomar och ofta är inga vuxna med vid tittandet. Filmvisningar i föreningar eller på biografer är av många skäl att föredra. Möjligheten att, tillsammans med vuxna, bearbeta filmupplevelserna är avsevärt större i det fallet. Även ur kvalitetssynpunkt är denna form av filmvisning att föredra. görs stora uppoffrande insatser av ideellt arbetande föreningsledare för att barn och ungdomar skall få se kvalitetsmässigt god film. Behovet av stöd i form av utbildningsinsatser och information om filmer m. m. är dock stort. Det är därför nödvändigt att de statliga insatserna på detta område förstärks. har det nya filmavtalet verkat. I filmavtalet betonas Svenska Filminstitutets samlande roll för filmfrågor samt ansvaret för visningsfrämjande åtgärder. Två nya nämnder bildades, visningsnämnden och som har ansvar för visningsfrämjande åtgärder för vuxenfilm resp. barn- och ungdomsfilm. Regeringen föreslår ett anslag på 5 milj. kr. till för visningsfrämjande ändmål. Av dessa 5 milj. kr är redan . specialdestinerade i form av försöksverksamhet med video (2 miljoner), och anslag till Folkets och (1 890 000) till filmvisning för vuxna. anvisar regeringen inget speciellt användningsområdet. Det är enligt vår uppfattning nödvändigt att de kvarvarande medlen reserveras för visningsfrämjande ändamål för barn och ungdom. Som har nämnts innebar det nya filmavtalet en rad organisatoriska förändringar på barnfilmområdet. Barnfilmrådet upplöstes och en speciell nämnd utsågs av regeringen, och ungdomsfilm. efter ikraftträdandet kan man skönja en viss organisatorisk förvirring. Det finns inget som reglerar det inbördes förhållandet mellan nämnderna och institutets styrelse. Några exempel på förhållanden som skapar osäkerhet: o Svenska Filminstitutets styrelse utses av regeringen o och utses också av o Medelstilldelningen sker av riksdag till Svenska Filminstitutets styrelse som i sin tur fördelar medel till nännderna 0 Personal som skall arbeta för nämnderna anställs av . Nämnderna har liten möjlighet att påverka. Det faktum att både visningsnämnden och utses av regeringen borde ses som ett uttryck för att nämnderna skall vara fristående från . Nämndernas möjlighet att arbeta fristående från SFI är emellertid hårt kringskuren eftersom både medelstilldelning och anställningsfrågor avgörs av . Enligt vår uppfattning bör regerigen utfärda kompletterande regler som på ett bättre sätt reglerar det inbördes förhållandet mellan och visningsnämnden och nännden för barn- och ungdomsfilm. Dessa regler skall då syfta till att undanröja de hinder som finns för att de båda nämnderna skall kunna arbeta fristående från . att begär att regeringen med vad som framförts i motionen utformar klarare regler mellan och samt visningsnämnden.
mot · G6021845 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1845 Verksamheten vid Svensk arkivinformation i Svensk arkivinformation i , SVAR, har som uppgift att göra arkivmaterial tillgängligt för forskning och utbildning, medverka till att säkerställa hotat arkivmaterial av stort intresse för kommande generationer och underlätta bl. a. bibliotekens och museernas verksamhet. Det är också av stor betydelse för släktforskningen. Projektet har förlagts till för att ge sysselsättning i en av arbetslöshet svårt drabbad bygd. SVAR startade sin verksamhet som resultat av ett beslut av den förra regeringen. Dåvarande arbetsmarknadsministern gav i uppdrag att bevilja bidrag av lönekostnaderna för lokalt rekryterad arbetskraft till SVAR. Bidrag får utgå för högst 20 personer. SVAR bedrivs alltså f. n. som beredskapsarbete. Avsikten med beslutet var emellertid inte att arbetstillfällena skulle bli av temporär natur. Avsikten var att i det ordinarie budgetarbetet överföra ansvaret för den fortsatta driften till anslag under utbildningshuvudtiteln. Till stor överraskning återfinns emellertid inte något anslag i den budgetproposition som den socialdemokratiska regeringen lagt fram. Det är djupt oroande. De människor som fått meningsfull och värdefull sysselsättning inom SVAR ställer sig självfallet frågande. Det är både med hänsyn till verksamheten vid SVAR och till den berörda personalen angeläget att fortsatt drift garanteras. Med hänvisning till ovanstående hemställs att uttalar att verksamheten vid Svensk arkivinformation i ska bibehållas och uppdrar åt regeringen att lägga fram förslag som tryggar driften.
mot · G6021847 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1847 m. fl. Svenska staten efterskänkte 1967 vissa lån på 100 milj. kr. som den tagit upp i under . Som motprestation uppförde den ett kulturcentrum i Esbo utanför för och . Centret invigdes av de två ländernas statschefer. Hitintills har Hanaholmens verksamheter dels gällt arrangemang i egen regi, dels gällt kurser som arrangerats av svenska och finska organisationer. Även samnordiska arrangemang förekommer. I egenregiverksamheten ingår seminarier och kurser om och samhälls-, kultur- och näringsliv samt föredrag och programaktiviteter kring bildkonst, litteratur, film och övriga konstformer. har Hanaholmen utnyttjats av svenska riksdagsutskott. Det är allmänt omvittnat att Hanaholmen fyller en viktig funktion. Finansieringen av centret sker huvudsakligen genom avgifter för kurserna i fråga samt från överskotten av den s. k. hotellverksamheten vid centret. av kostnaderna täcks på det sättet. Resterande del täcks genom bidrag från den svenska och den , varvid det svenska bidraget utgör ca en tredjedel och det finska två tredjedelar. 1981 var det svenska bidraget 174 800 mk och det finska 310 000 mk. Det finns skäl till att de finska bidragen är större än de svenska, speciellt om man beaktar de kapitalkostnader som skulle kunna belasta Hanaholmen från avskrivna lån. Eftersom lånen är efterskänkta - av väl kända och helt rimliga skäl - bör hänsyn till dessa inte längre tas vid den svenska anslagstilldelningen. Viktigast är dock att om nuvarande finansiering permanentas kommer Hanaholmens karaktär av en för och gemensam angelägenhet att förändras så att Hanaholmen alltmer blir en intern finsk angelägenhet. Trots allt kommer den alldeles dominanta delen av de rörliga medlen från finska källor då kursavgifterna och överskotten från hotellverksamheten är de viktigaste resurserna. Det borde vara ett svenskt intresse att Hanaholmen förblir ett gemensamt centrum för såväl som . En annan utveckling vore genant för . Av den anledningen borde de svenska och finska täckningsbidragen till Hanaholmen vara av samma storlek, vilket för del 1981 hade inneburit att de svenska bidragen höjts från 174 800 mk till 310 000 mk, vilket motsvarar en ökning med ca 200 000 Skr. Eftersom vårt statsfinansiella läge inte tillåter ökade satsningar under de närmaste åren kan en förstärkning av anslagen till bara ske genom omfördelningar inom nuvarande anslagsramar. bör ge regeringen till känna att så bör ske inför budgetarbetet /85. Erforderliga medel får tas från tillgängliga medel för kulturell och internationell verksamhet. En höjning av anslagen bör givetvis ske på sådant sätt att de svenska och finska satsningarna koordineras. Under hänvisning till vad som anförts hemställs 1. att i skrivelse till regeringen framhåller värdet för av den verksamhet som bedrivs vid för och , samt 2. att begär att regeringen i budgetarbetet inför /85 gör sådana omprioriteringar att det svenska bidraget till blir lika stort som det finska bidraget. () () ()
mot · G6021848 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1848 m. fl. Bidrag till folkhögskoleelevers förbund Under anslaget B 52, Bidrag till ungdomsorganisationernas centrala verksamhet m. m. redovisas att föreslagit att folkhögskoleelevers förbund (SFEF) skall få bli statsbidragsberättigat och godkännas för bidrag enligt gällande förordning. har SFEF fått - och beräknas också få för kommande verksamheter - ett generellt verksamhetsbidrag från SÖ. Bidraget ligger ungefär på samma nivå som bidraget till ungdomsorganisationer. Kostnaden för statens del blir således vid en förändring av bidragsgivare i stort sett oförändrad. Det beslut ställs inför är således mer av tekniskadministrativ karaktär än ekonomisk. För förbundets del kommer dock ett beslut om att ingå i statsbidragssystemet för ungdomsorganisationer att innebära betydligt förbättrade villkor för verksamheten. Det förhåller sig nämligen så att de organisationer som beviljats statliga bidrag som även beviljas bidrag på landstings- och nivå. beslut om att organisationen ingår i detta bidragssystem är ett villkor för att erhålla sådana bidrag. Med stöd av vad som anförts hemställs att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om bidrag till folkhögskoleelevers förbund. () ()
mot · G6021849 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1849 Institutet har byggt upp en omfattande dokumentation i frågor som rör immigrations- och minoritetspolitik såväl i som i andra länder. Eftersom allt fler både enskilda, organisationer och institutioner hos institutet efterfrågar och erhåller information i dessa frågor fyller enligt vår mening en viktig samhällsfunktion - detta utan att det får något som helst statligt stöd för just denna verksamhet. I budgetproposition har under litt. B 3 upptagits ett anslag som Bidrag till särskilda kulturella ändamål. Av det totala anslaget disponerar regeringen . för att tillgodose olika uppkommande medelsbehov. Vi föreslår att av dessa medel beviljas ett anslag för sin dokumentationsservice. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar att regeringen av disponibla medel under utbildningshuvudtiteln litt. B 3 Bidrag till särskilda kulturella ändamål ger ett anslag till . () () minab/gotab 1983 73597
mot · G602185 · 1983-01-12 00:00:00 — i Ny princip för sekretesslagstiftningen gällande - och under ständig omarbetning varande - sekretesslag tillkom i det vällovliga syftet att på ett ställe sammanföra alla sekretessbestämmelser, som nödvändiggörs av samhällsutvecklingen och datatekniken i relation till den grundlagsfästa offentlighetsprincipen. Redan efter har sekretesslagstiftningen blivit alltmera snårig, ju flera bestämmelser, som ändras eller läggs till, desto mera nalkas man frågan om det inte till slut skulle vara enklare att definiera undantagen från sekretess än undantagen från offentlighetsprincipen. Man finge då en lagstiftning, som hade sekretess till huvudregel - till skydd av den personliga integriteten resp. för rikets försvar känsliga uppgifter etc. - men angav i stället vilka uppgifter, som är offentliga. Det kunde faktiskt vara skäl att låta utreda vilket lagkomplex som i längden skulle bli redigast för medborgarna: ett som definierar undantagen från offentlighetsprincipen eller ett som definierar vilka uppgifter som är offentliga. Mot bakgrund av det anförda hemställs att hos regeringen begär förnyad utredning om sekretesslagstiftningen i enlighet med vad som anförs i motionen.