mot · G602903 · 1983-01-21 00:00:00 — Vi föreslår ett anslag på 155 milj. kr. för Särskilda program och 40 milj. kr. för Miljö, markvård och energi. Utnyttjandegraden av katastrofanslaget har varit mycket låg. Vid utgången av /82 var 261 milj. kr. outnyttjade, varav 139 milj. kr. Det synes vara tillräckligt att anslå 100 milj. kr. för nästkommande budgetår. Skulle ytterligare behov av katastrofmedel uppstå under budgetåret finns möjligheter till omdisponeringar inom biståndsanslaget. ger en internationellt sett mycket stor andel av sitt bistånd via FN-organen. Detta är ett resultat av en stark svensk uppslutning bakom FN:s målsättningar. Det föreligger betydande tveksamhet beträffande många av FN-organens effektivitet. Alltför stor del av FN-organens anslag förefaller gå till administration. Förmodligen är vårt svenska bilaterala bistånd betydligt effektivare. I den mån FN-organen inte snabbt kan öka sin effektivitet bör överväga att successivt minska sitt bistånd via dessa organ. För att stärka samordningen inom FN-systemet bör åtminstone huvuddelen av biståndet gå genom UNDP och . Genom att slussa pengarna till fackorganen genom UNDP ökar UNDP:s möjligheter att samordna fackorganens verksamhet. Återflödet från det multilaterala biståndet är betydligt lägre än från det bilaterala. Även här är det således angeläget att försöka öka återflödet. Vi föreslår att anslaget Cl bibehålles oförändrat i förhållande till innevarande budgetår, dvs. 1 767 milj. kr. Det är angeläget att enskilda organisationer intensifierar sin verksamhet på biståndsområdet. Erfarenheterna torde visa att enskilda organisationers insatser exempelvis genom kyrkans mission, Röda korset och Rädda barnen ofta har hög effektivitet. Även andra folkrörelser och de politiska partierna borde kunna stimuleras till u-landskontakter, som skulle kunna medverka till en demokratisk utveckling i våra samarbetsländer. hjälper SIDA olika enskilda organisationer att genomföra biståndsprojekt genom att tillskjuta pengar utöver dem som organisationerna samlar in bland medlemmar och andra. På detta sätt har bl. Moderata kvinnoförbundets fadderprojekt i kommit till. SIDA kan också i de länder där man har personal stationerad ge rent administrativ hjälp till organisationerna, utan att det i någon större utsträckning behöver belasta biståndsanslagen. En av de stora fördelarna med ökat enskilt bistånd är att detta kan ges till likasinnade i utvecklingsländerna. Enskilda organisationer behöver inte stödja regeringar och kan därmed bidra till en ökad pluralism i utvecklingsländerna, en nödvändig förutsättning för en demokratisk samhällsutveckling. Inte minst i södra har bl. mission möjlighet att bistå verkligt utsatta grupper utan att hjälpen behöver gå via odemokratiska regimer. Vi föreslår att utöver den i budgetpropositionen angivna ökningen på 25 milj. kr. ytterligare 15 milj. kr. anslås till de enskilda organisationernas arbete, som därmed får ett totalanslag på 230 milj. kr. I ett läge med dåliga statsfinanser och en negativ bytesbalans är det uppenbart att den möjliga biståndsnivån påverkas av biståndets utformning. Om återflödet ökar, klarar vår ekonomi en högre biståndsnivå. Det råder knappast någon oenighet om att det idealiska vore om samtliga i-länder tillämpade obundet bistånd. Det skulle ge möjlighet att själva välja de varor och tjänster som passar dem. Biståndet skulle därmed bli effektivare. Ett obundet bistånd skulle också stå i bättre överensstämmelse med frihandelsprinciperna och därmed vara till bästa nyttan inte bara för mottagarländerna utan också för givarländerna på lång sikt. Flertalet industriländer har emellertid valt den kortsiktiga lösningen att binda biståndet till upphandling i givarlandet. tillämpar 100procentig bindning av sina blygsamma biståndsinsatser. bör fortsätta att i internationella sammanhang verka för en allmän avbindning av biståndet från industriländerna. tvingas vi konstatera att inte har lyckats uppnå detta genom att föregå med gott exempel. Vi tvingas också konstatera att återflödet av biståndsmedel till vårt land är lägre än till andra givarländer. Detta måste vi göra något åt. Om vi tvingas öka bindningen av det svenska biståndet är det angeläget att slå fast att det endast får bli tal om enkel bindning, dvs. att inköp måste ske i . Däremot bör inte inköpen få styras till vissa regioner eller företag. har ett väsentligt större återflöde av biståndsmedel än , trots att den formella bindningsgraden är obetydligt större. I stället har man valt att stödja projekt som ligger väl till för västtyska företag. Dessa har därmed kunnat hävda sig väl i konkurrensen. Låt företagen vara med! Vi föreslår ett mer aktivt samarbete med näringslivet. Detta kan ta sig uttryck i att företrädare för främst handels- och industridepartementen får delta i de årliga biståndsförhandlingarna mellan SIDA och mottagarländerna. Därigenom kan biståndspersonalen tillföras kunskap om svensk industris kapacitet och möjligheter. Det bör också vara möjligt att i vissa fall överlåta hela biståndsprojekt på företag som sedan får svara för genomförandet av projektet. Intresse för sådana insatser torde finnas inom näringslivet. Man uppnår därigenom inte bara fördelen av att kunna öka återflödet utan höjer dessutom sannolikt kvaliteten i biståndet i och med att expertis på det aktuella området kan medverka i projektet. Ett annat sätt att öka återflödet är att minska på det obundna importstöd som utgår till biståndsmottagarna. Det obundna importstödet medför att svenska pengar får bekosta inköp från andra industriländer med en betydligt mindre generös inställning i sin biståndsgivning. Detta kan inte anses rimligt, och det obundna importstödet bör därför tas bort. Importstöd bör i huvudsak endast omfatta stöd till upphandling från . Ett likartat problem erbjuder de s. k. lokala kostnaderna. Att täcka de lokala kostnaderna för ett projekt innebär i realiteten att landet erhåller utlandsvaluta på samma sätt som genom det obundna importstödet. Denna utlandsvaluta utnyttjas sedan för upphandling från andra industriländer, dvs. Vi har inte heller någon som helst kontroll över vilken typ av upphandling dessa medel används till. Att medlen i sin helhet inte går till utvecklingsmål är tyvärr också sannolikt. täcker en inte obetydlig del av kostnaderna inom ett mottagarland för genomförandet av utvecklingsprojekt. Vår uppfattning är att de lokala kostnaderna för biståndsprojekt normalt bör täckas av landet självt. insatser bör därför i huvudsak begränsas till att täcka kostnaderna för de resurser som inte finns inom mottagarlandet. bör således fortsättningsvis vara mer restriktivt vad gäller att täcka de lokala kostnaderna för projekten. Att kräva att landet självt skall svara för de lokala kostnaderna kan också ses som ett led i tänkandet att biståndet bör vara en hjälp till självhjälp. Genom att landet självt täcker mer av kostnaderna tvingas landet även till en strängare prioritering av olika insatser. I diskussionerna kring återflödet är det väsentligt att framhålla att vi i större utsträckning bör stödja projekt inom sådana områden där vi har särskilt god kunskap inom det svenska näringslivet. Vi bör således försöka identifiera de områden där önskemål sammanfaller med förekomsten av ett konkurrenskraftigt svenskt utbud. Att på detta sätt söka öka återflödet vore fördelaktigt för båda parter. Dels skulle vi få bättre balans i våra utrikes affärer, dels skulle få ett högklassigt bistånd, som byggde på god svensk kunskap. Bland de områden som bör komma i fråga kan nämnas vattenkraft och annan energiförsöijning, vattenförsörjning i , hälso- och sjukvård i olika former, skogsbruk och skogsindustri, mineralutvinning, kartläggning, meteorologi och telekommunikationer. Vi bör också utnyttja svensk kompetens på miljöområdet. Som exempel kan nämnas återplantering av skog, inrättande av naturskyddsområden och åtgärder mot ökenspridning. I ett längre framtidsperspektiv bör u-hjälpen inordnas i ett målmedvetet arbete på att återställa och bygga upp förödda naturkapital och att återskapa den ekologiska balans som gått förlorad. Hit hör exempelvis skogsplantering och upprustning av degenerande vegetationsbälten i syfte att återskapa en fungerande vattencykel och att hejda ökenspridningen. Det kan nämnas att skogsområdena i utvecklingsländerna beräknas ha minskat till hälften, vilket är en ytterligt allvarlig utveckling. Detta är långsiktiga satsningar där det kan vara svårt för utvecklingsländerna att satsa av sina egna knappa resurser. I vissa fall, som när det gäller naturskyddsområden, kan det också vara av intresse för hela världssamfundet att naturområden skyddas. I propositionen diskuteras vikten av att det svenska biståndet inriktas på landsbygdsutveckling. Det är helt klart att en produktionshöjning inom jordbruket, där en majoritet av befolkning får sin utkomst, är av avgörande betydelse för framåtskridandet i de fattiga länderna. bör därför, som också sker , inrikta en betydande del av biståndet på landsbygdsutveckling. är det uppenbart att en positiv utveckling på landsbygden är intimt förknippad med den utvecklingspolitik som länderna i fråga för. är ett exempel på hur landets egna åtgärder genom satsning på tvång och en olämplig prispolitik fått en kraftigt fallande livsmedelsproduktion. I och vill regeringarna enligt marxistisk modell satsa på kollektivjordbruk, vilket också fått till effekt att utvecklingsansträngningarna i fråga om jordbruket hitintills misslyckats. möjligheter att hjälpa till i fråga om jordbruksutveckling kan således i vissa fall var utomordentligt begränsade på grund av den utvecklingspolitik som förs i programlandet. Värt att uppmärksamma är också att den svenska kompetensen och resursbasen är begränsad när det gäller utvecklingen av jordbruk i tropiska odlingsbetingelser. Vidgas begreppet landsbygdsutveckling till att gälla jordbruksföretagets organisation, kooperation, skogsbruk samt infrastrukturella investeringar på landsbygden, dvs. transporter, vattenförsörjning, telekommunikationer, hälso- och sjukvård m. m. så är den svenska kompetensen däremot god. Vår slutsats är således att det svenska biståndet till landsbygdsutveckling bör omfatta sådana insatser. Förmånliga u-landskrediter (u-krediter) Systemet med u-krediter infördes . Systemet innebär att mjuka krediter kan ställas till förfogande för utvecklingsfrämjande projekt. Eftersom krediten ges för svenska leveranser medverkar de till en ökad svensk export. Krediterna bör emellertid endast ges till uländer som kan bedömas kreditvärdiga. Krediten är därför inte en ersättning för bistånd till de fattigaste och kreditsvagaste länderna utan bör ses som ett komplement som kan användas för en del av programländerna och för att bredda samarbetet med en del utanför kvoten av programländer. U-krediterna har visat sig vara ett flexibelt instrument, och systemet bör successivt byggas ut. Moderata samlingspartiet tillstyrker den utökade satsningen på förmånliga u-landskrediter. Vi anser dock att krediterna måste avse länder som kan bedömas ha tillräcklig kreditvärdighet. Att ge krediter till länder med låg kreditvärdighet skulle innebära risk för att biståndsanslaget intecknas i förväg. Enligt vår mening bör alla förmånliga u-landskrediter garanteras gentemot biståndsramen. Den utvärdering av biståndet som äger rum är inte tillräcklig. Utvärderingen och kontrollen måste förbättras. mål måste sättas upp för varje projekt, så att projektet som sådant kan följas upp och utvärderas. Även för det multilaterala samarbetet bör ställa ökade krav på utvärdering och större effektivitet. Likaså är det angeläget att uppföljning och värdering av den i massmedia ofta återkommande granskningen och kritiken av vårt bistånd sker. Svenska biståndsinsatser bör bedömas av experter och organ fristående från de svenska biståndsmyndigheterna. Ett ökat internationellt forskningssamarbetet på detta område är också angeläget. Biståndsanslagen har vuxit mycket snabbt . Den stora andelen importstöd av biståndet till programländerna, , samt de betydande outnyttjade ackumulerade reservationerna, på biståndsanslaget i dess helhet, samt på det anslag som administreras av SIDA, vittnar om betydande svårigheter att omsätta de anslagna medlen i effektivt bistånd. SIDA diskuterar dessa problem i sin anslagsframställning och anför ett stort behov av kapacitetsförstärkning. I ett särskilt yttrande till SIDArs petita föreslår de socialdemokratiska ledamöterna att SIDA och biståndskontoren förstärks med 20 tjänster . Spännvidden mellan detta förslag och budgetpropositionens förslag om inrättande av en ytterligare tjänst vid biståndskontoret i är högst påtaglig. Enligt vår uppfattning är det hög tid att en organisationsöversyn företages av SIDA, och vi välkomnar därför budgetpropositionens förslag i detta hänseende. Översynen bör företagas av oberoende expertis och vara förutsättningslös i så måtto att arbetsfördelningen mellan biståndskontor och hemmamyndighet inbegripes, att arbetsfördelningen mellan länderbyrån och sektorbyråerna överses, att frågor rörande anlitande av utanförstående konsulter, rekryteringar till SIDA m. m. omfattas. Alla demokratier har en skyldighet mot sig själva att främja de värden deras eget styrelseskick bygger på. Denna hållning är oförenlig med stöd till regimer som är motståndare till eller likgiltiga inför mänskliga rättigheter och social utveckling. Så hette det i den borgerliga trepartiregeringens utrikespolitiska deklaration . Det är också en bra beskrivning av vilka principer som borde gälla för svensk biståndspolitik. Vi har en skyldighet både mot oss själva och mot människorna i att med vårt bistånd försöka främja en demokratisk samhällsutveckling i . Vårt ansvar i biståndssammanhang slutar inte vid överföring av resurser. Vi måste också ge friheten en chans. Erfarenheten har visat att ekonomisk utveckling och demokrati varit de avgörande faktorerna för att skapa ett drägligt samhälle. Ett samhälle som ger inflytande åt individen är en förutsättning för att de uppsatta utvecklingsmålen skall kunna uppfyllas. Det går inte att moraliskt eller politiskt försvara avsaknaden av demokrati i något land. kan inte vara något undantag. I ländervalet måste därför, vid sidan av fattigdomskriteriet, även demokratimålet lyftas fram. Sådana som slår vakt om de mänskliga rättigheterna och strävar efter en demokratisk utveckling för både män och kvinnor bör prioriteras. Vi måste i det sammanhanget se demokratisk samhällsutveckling som en dynamisk process. Demokrati uppstår inte över . Det är emellertid uppenbart att det är möjligt att avgöra huruvida ett visst land är på väg i demokratisk riktning, eller om det ijärmar sig från målet. Inställningen till mänskliga rättigheter är ofta avgörande för en sådan bedömning. Enligt vår uppfattning måste biståndssamarbetet omprövas och i sista hand avbrytas med mottagarländer som bedriver anfallskrig eller har trupper på främmande territorier eller i vilka de grundläggande mänskliga rättigheterna systematiskt kränkes. har enligt åtagit sig att verka för fred och mänskliga rättigheter. Detta åtagande bör gälla även vårt biståndssamarbete. Uppgifter om att tvångskommenderad arbetskraft användes i anslutning till SIDA-stödda projekt har förekommit i två fall. Det ena gäller skogsprojektet i , och det andra gäller skogsavverkning i anslutning till Bai . Uppgifterna har kunnat varken bekräftas eller dementeras på ett tillfredsställande sätt av de svenska statsmakterna. är bundet av internationella konventioner bl. a. att påtala och motarbeta tvångsarbete. Det borde vara en självklar sak att svenskt bistånd ej användes i projekt där tvångsarbete förekommer. Vi föreslår att gör ett uttalande härom. De som, trots fattigdom och bristande traditioner, ändå försöker sig på demokrati måste ges konkret stöd. Det kan t. ex. ta sig uttryck i parlamentariskt bistånd, där vår riksdag via studiebesök, utbyten av delegationer och information hjälper parlament i . Det är inte minst viktigt att våra politiska partier och folkrörelser engagerar sig i samarbetet med . Genom stöd till likasinnade grupper i kan de svenska partierna och organisationerna främja en demokratisk samhällsutveckling. Att åstadkomma en demokratisk samhällsutveckling och respekt för mänskliga rättigheter runt om i världen är en skyldighet för alla. att målet för den svenska utvecklingshjälpen skall vara att stödja uländernas egna ansträngningar till ekonomisk och social utveckling, att det svenska biståndssamarbetet skall utformas så att det stöder de fattiga människornas strävan mot en bättre tillvaro, större åsiktsfrihet och tillgång till demokratiska rättigheter, att en helhetssyn skall prägla relationer till så att också näringslivets och de enskilda organisationernas kompetens och erfarenhet tas till vara, att samarbetet med programländerna skall vidgas och nya samarbetsformer även med andra och u-landsgrupper skall prövas, att vi i vårt länderval bör prioritera sådana som slår vakt om de mänskliga rättigheterna och strävar efter en demokratisk utveckling, att biståndssamarbetet skall omprövas och i sista hand avbrytas med mottagarländer som bedriver anfallskrig eller har trupper på främmande territorier eller i vilka de grundläggande mänskliga rättigheterna kränks, att svenskt bistånd ej får användas i projekt i samband med vilka tvångsarbete förekommer, att skall undvika såväl att bli en alltför dominerande biståndsgivare till enskilda länder som att ytterligare koncentrera biståndet till ett fåtal länder, att en växande del av biståndsanslaget skall användas för speciella insatser inom områden där har god kompetens t. ex. miljö och energi, att hänsyn skall tas till befintliga reservationer vid fastställande av anslagsbelopp för nästa budgetår, samt att förekomsten av stora reservationer på vissa anslag inom biståndsbudgeten skall leda till antingen en frysning eller en reducering av anslagsnivån för att åstadkomma bättre balans mellan biståndsbehov och utnyttjandegrad, att måtte godkänna vad som i motionen anförts om principerna för utfästelser om bistånd till programländer, att bör vara restriktivt när det gäller att täcka de lokala kostnaderna för biståndsprojekt, att importstöd endast i undantagsfall bör användas för upphandling av varor och tjänster i annat land än . att biståndsavtalen skall breddas till samarbetsavtal, att utvärderingen och kontrollen av biståndets effektivitet skall förbättras, samt att åtgärder för att öka återflödet av bistånd skall vidtagas på det sätt som finns angivet i motionen. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att uttalar att vid länderval bör prioritera så dana som slår vakt om de mänskliga rättigheterna och strävar efter en demokratisk utveckling, 2. att uttalar att biståndsarbetet skall omprövas och i sista hand avbrytas med mottagarländer som bedriver anfallskrig eller har trupper på främmande territorier eller i vilka de grundläggande mänskliga rättigheterna kränks, 3. att uttalar att en växande andel av biståndet skall användas för insatser inom områden där har god kompetens, t. ex. energi och miljö, kommunikationer, vattenförsörjning osv., 4. att uttalar att biståndsavtalen breddas till samarbetsavtal, 5. att måtte godta vad som i motionen anförs om stöd till landsbygdsutveckling, 6. att uttalar att svenskt bistånd ej får användas i projekt i samband med vilka tvångsarbete förekommer, 7. att begär att regeringen vidtar åtgärder för att öka återflödet av biståndet i enlighet med vad som anges i motionen, 8. att till Bidrag till internationella biståndsprogram för /84 anvisar ett reservationsanslag av , 9. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts rörande de förmånliga u-landskrediterna, a) bibehåller landramarna på oförändrad nivå i förhållande till /83 för , , , , , , och , b) minskar propositionens förslag till landramar för till 400 milj. kr., för till 300 milj. kr., för till 125 milj. kr. och för till 80 milj. c) tillstyrker propositionens förslag till landramar för , , , , Sri Lankaoch , d) anslår 100 miljoner till regionala insatser, e) bibehåller landramarna på oförändrad nivå i förhållande till /83 för humanitärt bistånd till och södra , f) fastställer medelsramen för Särskilda program till 155 milj. kr. samt anslår under särskild anslagspost benämnd Miljö- och markvård samt energi 40 milj. g) anslår 100 milj. kr. för katastrofer m. m., h) anslår 230 milj. kr. till Enskilda organisationer, i) anslår ett reservationsanslag till Bilateralt utvecklingsarbete för /84 på . () () (m) () () () ()