mot · G6022307 · 1983-04-11 00:00:00 — Motion 1982/83:2307 m. fl. Vissa administrativa frågor inom den allmänna försäkringen, m. m. 1982/83:127) I proposition 127 behandlas , RRV:s, uppgifter och organisation och arbetsfördelningen mellan verket och försäkringskassorna. Det framhålls som angeläget att i klarläggande syfte slå fast vad som skall ingå i verkets uppgifter varigenom ansvarsfördelningen mellan verket och kassorna klargörs. omfattas av de allmänna principer som gäller inom statsförvaltningen om centrala myndigheters ledningsansvar för sin sektor, deras skyldighet att befrämja samordning, rättssäkerhet, service och effektivitet samt i fråga om central detaljreglering av regionala och lokala organ. Dessa principer gäller följaktligen också för administrationen av socialförsäkringen. Försäkringskassorna är emellertid inte statliga myndigheter utan självständiga offentligrättsliga organ och någon förändring av denna status ifrågasätts inte. Emellertid finansieras deras uppgifter av allmänna medel och verksamheten är statligt reglerad varför de enligt propositionen är att jämställa med statliga organ. Härav skulle då följa en generell befogenhet för inom ramen för gällande författningsregler att bestämma vilka uppgifter som skall ankomma på resp. försäkringskassorna. Detta kan tolkas så, att tilldelas en mera underordnad roll i försäkringsadministrationen än tidigare och skall lyda direkt under verket som del av verket. A andra sidan framhålls att den ökade tyngd som ges åt verkets ledningsoch tillsynsfunktion har till syfte att säkerställa en rättvis och likformig lagtillämpning över hela landet. Behovet av administrativ styrning har, sägs det, också minskat i och med genomförd förändring av budgetering av kassornas förvaltningskostnader och administrativa anvisningar kan därför huvudsakligen ges i form av riktlinjer och ramar. Slutligen framhålls vikten av att alla möjligheter till decentralisering tas till vara vid arbetsfördelningen mellan verket och kassorna. Såsom självstyrande organ för statsunderstödd verksamhet har försäkringskassorna utgjort en ändamålsenlig, kompetent och rationell företagsform för administrationen av en föränderlig, snabbt expanderande och mångskiftande socialförsäkring. Kassorna har en decentraliserad organisation, som är baserad på ett väl förgrenat nät av lokala kontor. ger en närhet till de försäkrade som i förening med en omfattande förtroendemannamedverkan i kassornas beslutprocesser stimulerar utveckling av kunskap, kompetens och effektivitet hos kassornas personal och bildar motvikt mot utvecklandet av negativ byråkrati. Inte minst har kassorna utvecklat en god kostnadskontroll över sina förvaltningsutgifter, varigenom dessa utgjort en i stort sett oförändrad andel av socialförsäkringens totala ekonomiska omslutning, nämligen . Propositionen ger inte klarhet om förhållandet mellan kassor och verk beträffande kontroll- och styrandefunktionen i fråga om administrationen. Framträdande i propositionen är ett krav på enhetlig lagtillämpning genom att ersättningsregler m.m. tillämpas likformigt och rättvist över hela landet. Detta krav kan inte ses utan samtidig blick på syftet med en vidgad förtroendemannamedverkan som också övervägs i propositionen. En överflyttning av ärendeprövning och beslut från tjänstemän till förtroendevalda måste ge visst utrymme för hänsynstagande till individuella omständigheter samt syfta till såväl likvärdighet som likformighet i behandlingen. I propositionen framhålls som väsentligt att RFV har det centrala och övergripande ansvaret för utbildnings- och informationsverksamheten på socialförsäkringsområdet och att det av ekonomiska och rationella skäl inte skulle vara försvarbart att vaije försäkringskassa utarbetade sitt eget utbildnings- och informationsmaterial. understryks vikten av att kassornas kunskaper och erfarenheter tas till vara i den centrala verksamheten och att det samarbete som bedrivs mellan RFV och kassorna fortsätter. Det kan givetvis inte komma i fråga att sådana delar av utbildnings- och informationsverksamheten som rationellt endast kan genomföras gemensamt skulle splittras till varje kassa för sig. Utan inskränkning i RFV:s övergripande ansvar för utbildnings- och informationsverksamheten bör det emellertid vara både möjligt och ändamålsenligt att när det gäller det praktiska handhavandet och genomförandet låta sådana tidigare tillämpade samverkansformer bestå som gör det möjligt för kassorna att genom egna beslut, och ifrån rationell synpunkt lämplig omfattning, samordna utbildnings- och informationsverkamheten. Även i fråga om den enhetliga lagtillämpningen, som givetvis ej kan ifrågasättas, borde en mer ingående analys av möjligheter och problem göras, dels mot bakgrund av den aviserade ökningen av förtroendemannainflytandet, dels mot bakgrund av utbildnings- och informationsverksamheten, som praktiskt, med hjälp från och försäkringskasseförbundet, skötts snabbt och effektivt av kassoma själva. I propositionen föreslås att det revisionskontor som granskar RFV:s verksamhet också skall delta i revisionen av kassornas förvaltning och därvid ersätta den externrevisor som RFV utser i varje kassa. Behovet av en samordning av maskinella och rutiner i socialförsäkringsärenden är obestridligt. Förslaget torde kunna godtas för genomförande i de avseenden som erfordras för att syftet med att åstadkomma en samordnad revision av och ADB-rutiner skall bli fyllt. Härav behöver dock inte automatiskt följa de övriga konsekvenser och förändringar som anförs resp. föreslås i propositionen och mot vilka invändningar kan framföras. Revisor vid revisionskontor har att utföra redovisningsrevision. Förvaltningsrevision ankommer på RRV att utföra. Eftersom kassornas verksamhet finansieras med allmänna medel anses de omfattade av RRV:s förvaltningsrevision. Förvaltningsrevisionen i kassorna genomförs av kassornas externrevisorer varav den av RFV utsedde yrkesrevisorn vanligen får betraktas som den ledande och den av revisorerna som genom sin övriga verksamhet äger sådan allmän erfarenhet, kompetens och överblick som erfordras för att kunna göra relevanta jämförelser mellan förhållandena i kassan och andra jämförbara verksamheter. Övriga revisorer kan anses företräda mera allmänna kontroll- och insynsintressen. Intet finns som talar för att denna revision vare sig i sak eller omfattning utan olägenhet kan ersättas av förvaltningsrevision utförd av RRV. Utan hinder av att revisionskontoret engageras i redovisningsrevision i kassan bör såsom utses en tredje externrevisor, en auktoriserad yrkesrevisor. Revisionskontorets medverkan kan därvid ses som en mot bakgrund av kassornas ekonomiska ersättning väl motiverad förstärkning på ett viktigt samordningsavsnitt. Revisionskontoret föreslås vidare bli ett slags samordnande huvudman för kassornas internrevisorer, vilka därigenom skulle komma att underställas såväl RFV och RRV. En sådan förändring innebär en försvagning av revisorns roll. Internrevisionen bör oförändrat ha status av en inom varje kassa fri kontroll- och revisionsinstans till kassastyrelses och kassalednings tjänst. Åberopande det ovan anförda hemställs 1. att vid behandlingen av proposition 1982/83:127 med anledning av det i motionen anförda genom uttalande tydligare klargör funktions- och ansvarsfördelningen mellan och kassorna, 2. att vid behandlingen av proposition 1982/83:127 bifaller förslaget om att engagera revisionskontor vid i revisionen inom försäkringskassorna i den del som gäller samordnad revision av ADB-mässiga och handläggningsrutiner, men avslår övriga föreslagna förändringar i fråga om revisionen. () ()