ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G6021660 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1660 Konsumentverksamhet i syfte att stödja och förbättra konsumenters ställning bedrivs ute i landet på länsstyrelser och i kommuner. På länsstyrelserna finns totalt 39 hemkonsulenttjänster. Av dessa har 8 vakantsatts i besparingssyfte. Den rekommenderade utbyggnaden av konsumentverksamhet har ej skett i förväntad omfattning. finns verksamhet i 201 kommuner men endast 41 har heltidsanställd konsumentvägledare. Beredskapen är alltså otillfredsställande i landet med tanke på den nedskärning utsatts för. Hemkonsulenternas arbetsuppgifter består av utbildning av lärare, personal i social verksamhet och andra vidareförmedlare med tonvikt på konsumentekonomi. Marknadsbevakning och projektarbete genomförs för och undersökning och uppföljning av konsumenters situation sker kontinuerligt inom länet liksom bevakning av konsumentfrågor inom . Eftersom konsumentverksamhet saknas i åtskilliga kommuner ligger ansvaret för rådgivning till enskilda konsumenter kvar hos många hemkonsulenter. Med de problem som uppstår i samband med att privatekonomin försämras måste det vara helt fel att skära ned på en verksamhet som hjälper enskilda att reda upp sin situation på bästa sätt. Eftersom många unga människor saknar viktiga vardagskunskaper behövs information och utbildning inom det hushållsekonomiska området. För att en verksamhet av detta slag skall kunna genomföras och ge resultat måste tillräckliga resurser finnas. Antalet tjänster måste bevaras och vakanser återbesättas. Även sedan kommunernas verksamhet är fullt utbyggd behövs den regionala konsumentverksamheten som en plattform mellan central och lokal nivå. Hemkonsulenternas mångskiftande arbetsuppgifter medför stor splittring. Många uppgifter har tillkommit utan att andra har försvunnit. För att åstadkomma en effektiv verksamhet är det nödvändigt med arbetsfördelning. Det kan endast uppnås med en arbetsenhet på minst två tjänster. För att utnyttja resurserna på bästa sätt krävs en naturlig förankring i . Konsumentverksamheten har möjlighet att nå längre och konsumenternas intressen bör kunna bli bättre tillgodosedda om arbetet bedrivs i nära samverkan med andra funktioner inom . Med hänvisning till det anförda hemställs* *Se även motion 1982/83:1661. 1. att hos regeringen anhåller om att länsstyrelserna måtte bibehålla nuvarande antal hemkonsulenttjänster oförändrat och att vakanserna återbesätts, 2. att hos regeringen anhåller om att konsumentverksamheten ges en naturlig förankring i .
mot · G6021661 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1661 Ökade ekonomiska resurser till länsstyrelserna för konsumentverksamhet Med hänvisning till vad som anförts i motion 1982/83:1660 hemställs att hos regeringen anhåller om att länsstyrelserna tilldelas ekonomiska resurser för att bedriva konsumentverksamhet. () ()
mot · G6021663 · 1983-01-25 00:00:00 — m. fl. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1982/83:1662 hemställer att hos regeringen hemställer om att regeringen låter utreda förutsättningarna för en ökning av gemensamma forsk () () () () () () ()
mot · G6021664 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1664 m. fl. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1982/83:1662 hemställer att hos regeringen hemställer om att regeringen låter utreda förutsättningarna för bättre kommunikationer och mer enhetliga taxebestämmelser på . () () () () () () ()
mot · G6021665 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1665 m. fl. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1982/83:1662 hemställer att hos regeringen hemställer om att regeringen låter utreda förutsättningarna för en fri och gemensam arbetsmarknad på . () () ()
mot · G6021666 · 1983-01-25 00:00:00 — Förbud mot bruket av narkotika Sedan narkotikalagen trädde i kraft har innehav, tillverkning, smuggling m. m. av narkotika varit förbjudet i . Det har varit ologiskt att inte också bruket av narkotika varit förbjudet. Denna oklarhet har lett till tvekan i rättstillämpningen på så sätt att åklagarna t. ex. inte beivrade s. k. mindre narkotikaförseelser med hänvisning till att bruket inte var förbjudet. Men framför allt har det lett till oklarhet vid upplysningsarbetet riktat till ungdomen och till att ingripande mot missbruk i begynnelsestadiet försenats och problemen tillåtits förvärras. Det vore också lämpligt att den svenska lagstiftningen gjordes likadan som den norska och finska som redan har förbud mot bruk av narkotika. Stöd till besprutning av narkotikaodlingar i producentländerna Då narkotikahandel och missbruk har direkt motverkande effekt på samhällsutvecklingen, måste förekommande narkotikahandel bekämpas för att det svenska biståndets positiva effekter inte skall omintetgöras. Svenskt bistånd till utvecklingssektorn måste därför bindas till effektiv bekämpning av förekommande narkotikaodling, varav det i det amerikanska jordbruket använda ogräsmedlet paraquat visat sig vara effektivt. Den av understödda bekämpningen av narkotikaodling i producentländerna bygger på frivillig övergång till annan odling, vilket har lett till att odlingen har kunnat fortsätta. Frivillighet i narkotikaodlingen strider dessutom mot de av underskrivna mot narkotikan vilka förbjuder narkotikaodling för den kriminella marknaden. I linje med detta skall finansiella stöd till UNFDACis odlingsbekämpningsprogram som bygger på frivillighetens princip inte fortsätta. Skärpta åtgärder mot finansieringen av narkotika Hjärtat av narkotikahandeln, finansieringen och transaktionerna med illegala medel, måste speciellt stävjas. Det är rimligt att anta en omsättning på minst 5, troligen endast för den svenska marknaden av narkotika. Eftersom ingen annan metod för illegal valutautförsel har denna storleksordning, är det rimligt att anta att den organiserade brottsligheten använder sig av den elektroniska penningöverföringen till utlandet. skälet borde hårdare kontroll av valutautförsel med elektroniska terminaler utredas. Den nuvarande bankutredningen bör dessutom få som tilläggsdirektiv att bibehålla den nuvarande banklagens krav på svenskt medborgarskap för att äga en bank och utreda hur detta krav också skall tillämpas på finansbolagen, främst de s. k. merchantbankerna. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs* att hos regeringen anhåller om förslag till förbud mot narkotikabruk. *Se även motionerna 1982/83:1667-1668.
mot · G6021667 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1667 Med hänvisning till vad som anförts i motion 1982/83:1666 hemställs att hos regeringen anhåller om åtgärder för bekämpning av narkotikaodling.
mot · G6021668 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1668 Med hänvisning till vad som anförts i motion 1982/83:1666 hemställs att hos regeringen anhåller om skärpta åtgärder mot finansieringen av narkotikahandeln. minab/gotab 1983 73550
mot · G6021670 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1670 m. fl. Generalplan för statliga ADB-system Med hänvisning till vad som anförts i motion 1982/83:1669 hemställer 1. att beslutar att begära att regeringen låter utarbeta generalplaner för decentralisering av RS-systemet inom skatteförvaltningen samt de statliga redovisnings- och lönesystemen System S och SLÖR, 2. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om generalplaner för statliga ADB-system, 3. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om kartläggning av kostnaderna för olika produktionsfaktorer. () () . ÅSLING (c) . () () () () () () () ()
mot · G6021671 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1671 m. fl. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1982/83:1669 hemställer att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om tilläggsdirektiv till sårbarhets () () . ÅSLING (c) . () () () () () ()
mot · G6021672 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1672 m. fl. Med hänvisning till vad sorn anförts i motion 1982/83:1669 hemställer att beslutar begära att regeringen låter utarbeta en generalplan för decentralisering av socialförsäkringens ADB () () . ÅSLING (c) . () () () () () () () ()
mot · G6021673 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1673 m. fl. Med hänvisning til! vad som anförts i motion 1982/83:1669 hemställer 1. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motion anförts om utbyggnaden av kabelTV-nätet, 2. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om tilläggsdirektiv till massmediautredningen. () () . ÅSLING (c) . () () () () () ()
mot · G6021674 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1674 m. fl. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1982/83:1669 hemställer 1. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts rörande fortsatt bred utbildning i datafrågor under /84 samt ungdomsorganisationernas roll i denna, 2. att beslutar att i skrivelse till regeringen begära att en professur inom området datasamhällets konsekvenser skall inrättas enligt vad som i motionen anförts, 3. att beslutar att i skrivelse till regeringen begära att ett samlat handlingsprogram beträffande utbildningsfrågor inom dataområdet utarbetas, 4. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts rörande inriktning av datalära i ungdomsskolan och på högskolan. () () . ÅSLING (c) . () () () () () ()
mot · G6021675 · 1983-01-25 00:00:00 — m. fl. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1982/83:1669 hemställer att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts angående inrättande av fem CAD/CAM-centraler på olika platser i landet. () () . ÅSLING (c) . () () () () () ()
mot · G6021676 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1676 m. fl. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1982/83:1669 hemställer att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande datautbildning inom arbetsmarknadsutbildningen (AMU). () () . ÅSLING (c) . () () () () () () () () minab/gotab 1983 73551
mot · G6021677 · 1983-01-25 00:00:00 — 1982/83 1677-1692 Motion 1982/83:1677 Fasta besökstider för allmänheten hos statsråd Rätten för enskilda medborgare att anföra besvär över myndigheters beslut hos regeringen är gammal i . Den är också så omfattande att det, med visst fog, måste ifrågasättas om inte vissa besvärsärenden torde kunna föras till ett särskilt organ och inte behandlas vid regeringssammanträden. måste statsråden självklart ha täta kontakter med olika medborgare och medborgargrupper. Det är absolut nödvändigt för att kunna vara lyhörd för den allmänna opinionen. Vilka personliga kontakter som tas eller kommer till stånd blir dock i hög grad beroende på vederbörande statsråd personligen. Det finns ingen absolut rätt att få tala med ett statsråd. Härtill kommer att statsrådens arbetstid är så pressad att de har mycket liten möjlighet att lyssna på alla enskilda som ringer eller sätta ut besökstid för dem som själva önskar uppvakta i något ärende. Detta kan lätt leda till att det beror på tillfälligheter om en enskild medborgare som har ett angeläget ärende når fram med det personligen eller inte. I vårt grannland har allmänheten möjlighet att , mellan klockan 10.00-11.00 , träffa statsråden på deras tjänsterum. Om ett statsråd inte kan ta emot en viss torsdag meddelas detta i förväg i pressen. Det står varje besökare fritt att ta upp vilket ämne han eller hon så önskar. Man kan även göra en föranmälan till departementet om vilken fråga man ämnar ta upp så att statrådet skall kunna förbereda sig eller sätta sig in i den aktuella frågan före besöket. Det finns inga regler för denna företeelse som allmänt betraktas som en praxis som har förekommit i det danska sedan 1890talet. Denna danska sed borde den ta till sig. Det borde inte heller i vara nödvändigt med lagstiftning. God vilja räcker för att möta medborgarna en bestämd timme . Däremot torde det vara säkrare att den danska seden införs i om ställer sig bakom en rekommendation. 1 1982/83. Med stöd av det anförda hemställer jag att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om besökstid för allmänheten hos statsråden.
mot · G6021678 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1678 och kostnader för allmänna val Fria hemliga val är en förutsättning för demokratin. Men därav följer inte automatiskt att de behöver vara så dyra som de är i . I när budgetunderskottet ständigt stiger och alla partier söker besparingsmöjligheter borde vi inte heller tveka att spara på utgifterna för de allmänna valen. Det är inget hot mot demokratin om vi ser över valdistriktsindelningen åtminstone i tätorterna, så att valdistriktet får fler röstande. Som exempel vill jag hänvisa till att vid den vallokal där jag delade ut valsedlar vid valet hade av de röstberättigade poströstat. Valförrättarna satt och hade tråkigt därför att så få kom till lokalen! Med tanke på att alla valförrättare arvoderas av allmänna medel skulle det innebära icke föraktliga besparingar att radikalt minska antalet valdistrikt. Det är inget hot mot demokratin om vi låter trycka mindre än 100 valsedlar per röstberättigad. Visserligen används miljoner överblivna röstsedlar som kladdpapper både av sparsamma statstjänstemän och partiarbetare, men otryckt kladdpapper är billigare. Att det inte behövs 100 valsedlar per väljare torde inse. Det är inget hot mot demokratin om vi ransonerar antalet valkuvert som tillhandahålls politiska partier gratis. Det torde inte stå hugade väljare i kö hos något parti just för att få valkuvert som ju ändå finns på posten och i vallokalerna. Det är inget hot mot demokratin om vi begär av den som önskar poströsta att han gör det före valdagen eftersom möjligheter finns under en månad före valet. Antalet väljare som röstar på postanstalterna är av de väljare som poströstar. Det är däremot till hjälp för demokratinom vi haren ekonomi i balans; den kan vi bara åstadkomma om vi prövar alla statliga utgifter. På grund av det anförda hemställer vi att hos regeringen anhåller om en översyn av vallagstiftningen i syfte att - utan skadeverkningar för demokratin åstadkomma besparingar i statens och kommunernas utgifter för de allmänna valen.
mot · G6021679 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1679 i Den kommunala kompetensen I vissa kommuner i landet har beslut fattats om att kommunen skall vara kärnvapenfri zon. Det kan starkt ifrågasättas om kommunernas kompetens innefattar möjlighet till beslut av detta slag. Om kommunerna i större omfattning beslutar i sådan riktning kan övergripande nationella intressen bli svåra att samordna och hävda. Frågan om kärnvapenfria zoner är en angelägen nationell fråga som enligt min mening tillkommer regering och riksdag att besluta om. En annan ordning skulle rubba den avvägning som gjorts mellan å ena sidan den kommunala självstyrelsen och å andra sidan och regeringens ansvar för landets utrikespolitik, vilket särskilt i tider av internationell oro skulle kunna åstadkomma besvärliga avvägningsproblem. Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställs att begär att regeringen tar de initiativ som erfordras för att klargöra den kommunala kompetensens räckvidd för de områden som berörs i motionen.
mot · G6021680 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1680 i till skydd för medborgarna En generalklausul inom ett visst lagstiftningsområde avser komma till rätta med problem eller oegentligheter som inte åsidosätter den aktuella lagstiftningens bokstav men väl dess mening och anda. Sådan i lag uttryckt övergripande mening finns inom skattelagstiftningen. har hänt att företrädesvis gamla människor fått orimligt hög förbrukningsavgift på vatten från kommunens vattennät. I ett fall har en ensamstående äldre kvinna debiterats en vattenkostnad på ca . Kontroll av vattenmätaren och eventuella läckor i fastigheten har inte förklarat den höga förbrukningen. Tekniskt riktig debiteringsgrund har i dessa fall kunnat konstateras, varför krav på helt orimliga belopp har kvarstått. Likväl torde sunt förnuft ändå ge stöd för tanken att fel i form av mätarfel eller annat fel i debiteringsförfarandet ändå har ägt rum. Feldebitering av liknande slag torde aldrig helt kunna undvikas. För dem som drabbas härav torde i de flesta fall beloppet ha kännbar ekonomisk betydelse. Härtill kommer säkerligen känslan av otillräcklighet eller rent av rättslöshet då den enskilde skall hävda sin rätt mot kommunen. Från kommunens sida uppstår lätt, även i de mest uppenbara felsituationer, rädslan för prejudicerande effekter om man inte på varjehanda sätt bevakar sin förmenta fordran. För att pinsamma incidenter av detta slag inte skall behöva hända borde regeringen ges i uppdrag att utarbeta förslag till komplettering av kommunallagen med en övergripande målformulering tillskapad för kommuninnevånarna i en generalklausul. Då det således är uppenbart att en feldebitering ägt rum utan att felkällan har kunnat spåras skall det likväl vara möjligt att med stöd av denna regel göra skälig debitering av avgift. Skälighet torde utan alltför stora svårigheter kunna uppnås med stöd av tidigare förbrukning, likartade hushålls förbrukning e. d. Med stöd av vad i motionen anförts hemställs att begär att regeringen framlägger förslag om en generalklausul av påyrkat slag i kommunallagen. 1* 1982183.
mot · G6021681 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1681 m. fl. Statligt stöd åt handikapptidskrifter Handikappade är i stort behov av information, inte bara om samhället de lever i och om den kultur samhället erbjuder framför allt friska människor, utan i minst lika hög grad om de speciella problem som de olikartade, särskilda handikappgrupperna har - samt vetskap om möjliga vägar ur problemen, kanske genom nya tekniska hjälpmedel, nya sociala förmåner etc. Denna direkta information - om problem, hjälpmedel, förmåner etc. - ser handikapporganisationerna som sin väsentliga uppgift att ge medlemmarna, att berätta vad som händer inom resp. handikappgrupps område. Tidskrifterna har därtill stor betydelse när det gäller att skapa en känsla av gemenskap och därmed bryta den isolering som ofta blir följden av ett handikapp. Men många handikapporganisationer har ekonomiska problem med utgivningen; tidningsprodukter har som bekant, år , blivit en allt dyrare affär; papperskostnaderna stiger, tryckerikostnaderna likaså och inte minst distributionskostnaderna. Flera handikapporganisationer ser med oro på denna utveckling som kan betyda att tidskrifter måste läggas ner eller kraftigt beskäras till format och i fråga om distribution - med en utebliven eller starkt reducerad information som följd. Det statliga tidskriftstödet ger en viss, ny trygghet åt utgivningen vars ekonomi dock till största delen är baserad på medlemsavgifter. Dessa avgifter täcker dock blott till en ringa procent kostnaderna för framställning av ett tidskriftsnummer till var och en betalande (med medlemsavgift eller del av medlemsavgift) abonnent. räknas inte som kulturtidskrifter och kan därför inte påräkna statligt kulturtidskriftstöd. Vi anser det vara en angelägenhet, med rätt till högsta prioritet, att staten tryggar en fortsatt - och även utvecklad - information via tidskrifter till landets handikappade. Därför bör klarläggas handikapporganisationernas omfattande tidskriftsutgivning och tidskrifternas behov av årligt garanterat statligt stöd i likhet med kulturtidskriftstödet. Med stöd av vad som ovan angivits hemställs att begär att regeringen utreder frågan om handikapporganisationernas tidskriftsutgivning. () () () () () ()
mot · G6021683 · 1983-01-24 00:00:00 — Det faktum att filmen inte får visas för barn har startat en ny debatt om barnfilmcensuren. Utan att hysa någon mening om vad som är lämpligt eller ej beträffande E.T., har debatten aktualiserat behovet av en översyn av censurbestämmelserna för barnfilm. F. n. finns en åldersgräns vid och en vid . Det faller på biografvaktmästarna att kontrollera huruvida biobesökande barn uppnått stadgad ålder eller ej. Det är en tveksam ordning. Det vore sannolikt en bättre ordning att föräldrarna fick avgöra om deras barn får se en viss film eller ej. I en översyn av de nuvarande bestämmelserna bör detta system prövas. Erfarenhet av denna ordning kan hämtas från bl. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande översyn av bestämmelserna för barnfilmcensuren.
mot · G6021684 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1684 Skyldighet för kommun att utse officiant vid borgerlig begravning Enligt 1 § lagen (1957:585) om jordfästning bör, när någon avlidit, såvitt möjligt hans önskan rörande jordfästning och gravsättning iakttas av den som ombesörjer begravningen. I 4 § samma lag sägs att rätten till gravsättning på allmän begravningsplats inte skall vara beroende av att den avlidne tillhört visst trossamfund eller att jordfästning ägt rum eller att den förrättas i viss ordning. Därmed har såväl rätten till civil och "borgerlig begravning som friheten från begravningsritual blivit lagfäst. I linje härmed finns inte heller någon instruktion om utformningen av en borgerlig begravning. 1 5 § nämnda lag sägs vidare att vid jordfästning och gravsättning må intet förekomma som strider mot förrättningens helgd och allvarliga innebörd. Enligt 2 § lagen (1963:537) om gravrätt m. m. åligger det församling eller i vissa fall borgerlig kommun att hålla allmän begravningsplats. Däremot finns inte någon skyldighet (men väl möjlighet) för borgerlig kommun att hålla officiant vid borgerlig begravning. Åtminstone ett 40-tal av landets kommuner har också utsett borgerliga begravningsförrättare. Uppdraget brukar i allmänhet uppfattas som ett hedersuppdrag, och borgerliga begravningsförrättare utses ofta bland kommunfullmäktiges ledamöter eller andra kommunala förtroendemän. Vanligen utses förrättarna av kommunfullmäktige men en viss delegering till annat organ förekommer också. Vid väcktes en motion (1975:415) av och (båda s) om kommuns skyldighet att utse officiant vid borgerlig begravning. behandlade den i sitt betänkande 1975/76:20 p 5. Utskottet hemställde att skulle avslå motionen med hänvisning till de pågående överläggningarna om de framtida relationerna mellan staten och kyrkan. följde utskottets hemställan. Frågan om begravningsväsendets framtida organisation har senast behandlats av utredningen (Kn 1979:04) om begravningsverksamheten. I utredningens betänkande (SOU 1981:36) Begravningsverksamheten har alternativa förslag till lösningar av frågan framlagts. Utredningen konstaterar att det ibland är förenat med svårigheter att ordna en borgerlig begravning. Ett viktigt skäl till detta synes vara brist på officianter. En av beslutad skyldighet för kommun att utse officiant vid borgerlig begravning har inget egentligt samband med frågan om relationerna mellan stat och kyrka. Däremot skulle det väsentligt underlätta för många familjer att ordna en icke-religiös begravning för avlidna släktingar, som själva önskat en sådan. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om att kommun skall vara skyldig att utse officiant vid borgerlig begravning.
mot · G6021685 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1685 Besvärstiden enligt förvaltningslagen (FL) är . Tiden räknas från det att myndighets beslut kommit den sökande (motsv.) till del eller kungjorts genom anslag på myndighets anslagstavla till det att besvärshandling inkommit till besvärsmyndighet. I FL anges också hur tid skall beräknas med hänsyn till postgången. I FL betraktas postgången som en integrerad del av behandlingen av ett ärende. Sedan FL infördes har emellertid förutsättningarna ändrats i detta avseende då bl. a. postgången blivit sämre samt postverket slopat den allmänna utbärningen av post . Detta, jämte det ofta tillämpade kungörelseförfarandet, minskar i praktiken den enskildes tillgängliga tid för anförande av besvär. För att den enskildes rätt bättre skall kunna tillvaratas utan att de samlade handläggningstiderna för ett ärende blir alltför långa bör besvärstiden i FL ökas till en månad. Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar att besvärstiden enligt förvaltningslagen skall vara en månad.