mot · G6021363 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1363 Ny linjestruktur för högskoleutbildningen inom det administrativa och ekonomiska området Regeringen har i budgetpropositionen i princip anslutit sig till de riktlinjer för utformningen av högskoleutbildningen inom det administrativa och ekonomiska området som föreslagits av UHÄ och som tidigare tagit ställning till. Det innebär att nuvarande linjer skall ersättas med tre allmänna utbildningslinjer, ekonomlinjen, förvaltningslinjen och linjen för personal- och arbetslivsfrågor. UHÄ har föreslagit att samtliga tre linjer skall omfatta 140 poäng, dvs. sju terminers utbildning, ett förslag som har fått starkt stöd av remissinstanserna. Regeringen vill emellertid nu begränsa omfattningen av såväl ekonomlinjen som linjen för personal- och arbetslivsfrågor till endast 120 poäng. Detta kullkastar helt förutsättningarna för den aktuella linjereformen. Vid utbildningens uppläggning kommer oundvikligen olika mål i konflikt med varandra. Det gäller dels kraven på yrkesinriktning och vetenskaplig inriktning, dels kraven på bredd och fördjupning i utbildningen. De hittillsvarande erfarenheterna av de treåriga utbildningslinjerna på det aktuella området har visat att det knappast går att förena krav på bredd och djup inom ramen för en treårig utbildning. Detta gäller också konflikten mellan yrkesinriktning och vetenskapsinriktning. Samstämmiga remissinstanser understryker att det är nödvändigt med minst sju terminers utbildning om det skall vara möjligt att förena de olika kraven. Vid planeringen av utbildningslinjerna bedömdes praktikinslag som viktiga främst för att stärka yrkesförberedelsen, men det fanns också andra motiv. Praktiken skulle kunna engagera de studerande till förbättrade studieprestationer och göra de studerande mer självständiga och kritiska till utbildningens innehåll. Den ger också de studerande en idé om vilka arbetsuppgifter som utbildningen bl. a. kan förväntas leda fram till. Ämnena förutsattes också kunna dra nytta av närmare kontakter med yrkeslivet. Det står redan nu helt klart att praktiken har spelat en betydelsefull roll i utbildningen, och de uppsatta målen har till övervägande delen uppnåtts. Detta framgår bl. a. av en rapport från i (Hur blev det i praktiken? En utvärdering av den studieintegrerade praktiken inom det filosofiska utbildningsområdet. PFU:s rapportserie, rapport 12, , ). Inom den nuvarande beteendevetenskapliga linjen, som är den närmaste motsvarigheten till linjen för personal- och arbetslivsfrågor, ingår inte tl 1982183. obligatorisk praktik enligt den centrala planen. I har man dock på denna linje liksom på de övriga lokalt infört obligatorisk praktik. Detta inslag bedöms som ytterligt angeläget, särskilt för de studerande som i sin kommande yrkesutövning kommer att ha arbetsuppgifter inom området arbetsliv och personalfrågor. Det är viktigt för dem att kunna hantera konflikter mellan personer, olika typer av problem bland anställda, förhandlingar och arbete, som syftar till att förändra gällande system m. m. För de studerande på den framtida linjen för personal- och arbetslivsfrågor blir det en stor nackdel att inte få möjlighet till handledd praktik under utbildningen. En sådan avses inte att inrymmas inom de 120 poängen och kan knappast heller göra det, om kraven på vetenskaplig inriktning och fördjupning också skall kunna upprätthållas i någon mån. Den handledda praktiken kan under inga omständigheter ersättas av obligatorisk arbetslivserfarenhet. Den senare avser ju endast att de studerande skall ha erfarenhet av någon typ av anställning. Den handledda studiepraktiken däremot syftar till att den studerande under kvalificerad handledning skall få arbeta med något problem som ligger nära det framtida yrkesarbetet. Därvid får vederbörande möjlighet att pröva hur de teoretiska kunskaperna kan användas i praktiken och får på så sätt ett perspektiv på utbildningen. Detta inslag kan inte ersättas av yrkesarbete efter utbildningen, då handledning av universitetshandledare inte längre står till buds och ej heller de vunna erfarenheterna längre kan återkopplas till utbildningen. Självfallet kan inte heller den handledda studiepraktiken ersättas av förpraktik, eftersom vederbörande i den stituationen saknar teoretiska kunskaper att omsätta i praktiken. I detta sammanhang finns det anledning att avvisa förslaget att införa yrkeslivserfarenhet som särskilt förkunskapskrav för tillträde till linjen för personal- och arbetslivsfrågor. Det är inte motiverat att införa ett sådant krav för endast en av linjerna. Kraven på yrkesinriktning och behovet av handledd praktik, särskilt vad gäller linjen för personal- och arbetslivsfrågor, samt kraven på vetenskaplig inriktning, fördjupning och bredd i utbildningen kan således svårligen uppnås om inte samtliga tre aktuella linjer har en omfattning av minst 140 poäng. Regeringen har som enda skäl för att ge ekonomlinjen och linjen för personal- och arbetslivsfrågor en omfattning av blott 120 poäng hänvisat till den statsfinansiella situationen. Detta är i och för sig en fullgod anledning till återhållsamhet. Men föreslår regeringen att ett s.k. ekonomiskt basblock, en treterminersutbildning, skall ges på en mängd mindre högskoleorter. En sådan utbildning av etappekonomer ter sig helt orimlig. Det finns knappast heller någon framtida arbetsmarknad för dem. Detta är uppenbarligen ett slöseri med knappa resurser. Det är ett missriktat försök att ersätta kvalitet med kvantitet. I stället bör en del av dessa resurser tas i anspråk för att ge såväl ekonomlinjen som linjen för personal- och arbetslivsfrågor den ursprungligen tänkta omfattningen av 140 poäng. Med stöd av det anförda hemställs 1. att bemyndigar regeringen att inrätta tre allmänna utbildningslinjer, ekonomlinjen, förvaltningslinjen och linjen för personal- och arbetslivsfrågor, om 140 poäng vardera, , 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om arbetslivserfarenhet som villkor för särskild behörighet för linjen för personal- och arbetslivsfrågor. () ()