mot · G6022308 · 1983-04-11 00:00:00 — 1982/83: 2308 m. fl. Vissa administrativa frågor inom den allmänna försäkringen, m.m. (prop. 1982/83:127) Decentralisering är en av bärande principer. Decentralisering i beslutsprocessen och starkt lokalt inflytande är mycket betydelsefullt. Fler människor kan påverka och få insyn i aktuella samhällsfrågor. Beslutsprocessen blir, enligt vår mening, också effektivare och snabbare i en decentraliserad organisation. I motion 1982/83:564 har vi närmare utvecklat vår syn när det gäller en decentralisering inom den allmänna försäkringen. a. berörs i denna motion också RFV-översynen, roll, uppgifter och organisation (DS S 1981:13) som ligger till grund förden nu angivna propositionen. I propositionens sammanfattning av RFV-översynen framhålls att RFV:s anvisningar i så stor utsträckning som möjligt bör ges formen av riktlinjer och ramar för kassornas verksamhet och agerande. Genom en sådan decentralisering ges ökat utrymme åt kassornas bedömning och därmed stimulerande arbetsinnehåll för personalen. Ett första resultat av RFV-översynens första delbetänkande var införandet av ett nytt budgeteringssystem. beslut om sambudgetering bör leda till att försäkringskassorna inom de givna ramarna får ökat utrymme för självständigt handlande. Som betonas i RFV-översynen bör myndighetstillsynen därför i hög grad inriktas på utfärdande av allmänna riktlinjer i stället för detaljerade föreskrifter. Detta är en modell som skapar förutsättningar för en decentralisering av ansvar och arbetsuppgifter som är mycket betydelsefull. Det är dock nödvändigt att det sker en fortlöpande prövning av arbetsfördelningen mellan RFV och försäkringskassorna för att ta till vara alla de möjligheter som onekligen finns till decentralisering. Det bör därvid prövas om inte fler uppgifter kan decentraliseras än de som angavs i direktiven till översynsutredningen. Som vi framhöll i motion nr 1982/83: 564 bör man i detta sammanhang också pröva en överflyttning av arbetsuppgifter från försäkringskassornas centralkontor till lokalkontoren. Liknande förslag har framförts från försäkringskassorna själva och från . Vi föreslår därför att regeringen ges i uppdrag att efter utredning framlägga förslag till överflyttning av arbetsuppgifter till försäkringskassornas centralkontor och lokalkontor. Det finns många skäl som talar för att ge försäkringskassorna och lokalkontoren ökad kompetens. Vi vill understryka vad föredragande statsråd framhåller om försäkringskassornas betydelsefulla roll som beslutande organ i det absoluta flertalet individuella försäkringsärenden. En lokal förankring och en spridd kontorsorganisation är därför av avgörande betydelse när det gäller förbättrade kontakter mellan allmänhet och myndighet. I detta sammanhang vill vi särskilt framhålla de möjligheter som kan finnas till anordning av olika uppgifter och samverkan över områdesgränserna. När det gäller ansvarsfördelningen mellan RFV och försäkringskassorna och tillsynsansvaret delar vi uppfattningen att RFV i egenskap av central förvaltningsmyndighet har befogenheten att bestämma fördelning mellan verket och kassorna. vill vi dock betona vad framhållit i sitt remissyttrande att RFV bör begränsa sitt deltagande i socialförsäkringens direkta drifts- och verkställighetsfrågor. För att minska den centrala detaljregleringen bör verkets anvisningar begränsas och i stället ersättas av rekommendationer. Förtroendemannamedverkan i försäkringskassornas verksamhet är en annan viktig faktor i arbetet för en mera decentraliserad struktur. Det är angeläget att den översyn som pågår inom RFV/mynnar ut i förslag till vidgade möjligheter till medverkan för de förtroendevalda i beslutsprocessen. Enligt propositionens förslag skall utbildnings- och informationsverksamheten även fortsättningsvis ankomma på RFV. Självfallet måste verket ha ett övergripande ansvar och se till att det blir enhetlighet i information och utbildning. Men det finns enligt vår mening uppgifter som med fördel skulle kunna decentraliseras till försäkringskassorna utan att kravet på enhetlighet i information och lagstiftning för den skull sätts åt sidan. Det är snarare så att kunskapen om lokala förhållanden och förtrogenheten med fältet kan vara till god nytta när det gäller utformandet av informationsmaterial. Detsamma gäller innehållet i personalutbildningen. I propositionen föreslås att revisionskontorets verksamhet skall utvidgas till att omfatta även den del av försäkringsadministrationen som handhas av kassorna. Revisionskontoret bör därvid ersätta den externrevisor som RFV utser i varje kassa. Behovet av lokal anknytning skulle enligt propositionens förslag tillgodoses genom de två av utsedda revisorerna. Vi delar kommitténs uppfattning att det är angeläget med en ökad samordning. Regeringens förslag att ersätta externrevisorn i varje kassa med revisionskontoret får dock inte leda till att den internrevision som utförs av de lokala kassorna upphör. Vi förutsätter att detta klart regleras i de anvisningar som utfärdas beträffande samordning av revisionskontorets och internrevisionens insatser. Utredningen om ADB inom den allmänna försäkringen m. m. lade i sitt principbetänkande (SOU 1981: 24) fram förslag till organisation av socialförsäkringens ADB-verksamhet. Utredningen uppfattade inte sitt uppdrag som en snäv teknisk/ekonomisk utredning utan studerade hur olika tekniska lösningar påverkar verksamheten FK:s och samt personalen hos kassorna och verket. Utredningen behandlade såväl systemutvecklingsfrågor som datordriftens organisation. Det beslut som måste fattas om den framtida ADB-verksamhetens inriktning innebär ett vägval för framtiden av stor betydelse för administrationens funktion och effektivitet. Innan slutlig ställning tas till utformningen av ett kommande ADB-system bör statsmakterna göra en principiell bedömning av den framtida ADB-verksamhetens inriktning. Utredningens förslag var därför i första hand av principiell karaktär. mål och inriktning för den framtida ADB-verksamheten: Medverka till att med god ekonomi uppfylla de servicemål som gäller för administrationen av den allmänna försäkringen. Lösa de kapacitetsproblem som ursprungligen var motiv för utredningens tillsättande. Minska komplexiteten och sårbarheten jämfört med dagens situation. Så långt möjligt uppfylla krav och önskemål från olika intressenter (allmänhet, FK och RFV, olika personalgrupper m.fl.). Ta till vara fördelar som den fortsatta ADB-utvecklingen medför. Tillgodse framtida behov av anpassning till nya organisationsmönster och till nya krav på egenskaper och funktioner. ALLFA:s förslag till organisation av datordriften innebär att driften av sjukförsäkringssystemet (sjukpenning, föräldrapenning och övriga dagersättningar) förläggs till FK:s 26 centralkontor. Datordriften för övriga system-, pensions-, bidrags- och statistiksystem skulle bibehållas vid den centrala anläggningen liksom viss utdataproduktion för sjukförsäkringssystemet och vissa övriga gemensamma funktioner. Föreslagen organisation kunde utvecklas mot en mer fullständig spridning av datordriften till FK. Utredningen föreslår också att nuvarande ansvars- och beslutsförhållanden - huvudmannaskapet - vad gäller ADB-verksamheten förändras så att försäkringskassorna, med tidsmässig koppling till utredningens förslag i 1982/83:2308 4 övrigt, tillförsäkras ett förstärkt inflytande över ADB-verksamheten i en organisationsform där FK har majoritet. ALLFA.s betänkande har remissbehandlats. , och LO har uttalat sig positivt om ALLFA:s förslag. Däremot är statskontoret, och negativa till utredningens förslag. Statskontoret har exempelvis inte funnit tillräckligt starka skäl för en så omfattande förändring som ALLFA föreslår. Ett genomförande av ALLFA^ förslag till datordriftsstruktur skulle enligt statskontoret bli tids- och resursmässigt omfattande, tekniskt komplicerat samt utomordentligt kostsamt. I stället förordas fortsatt utveckling av den nuvarande strukturen. Även RFV avstyrker ALLFA:s förslag men framhåller att man bör pröva alternativ som medför en visserligen långsammare, men betydligt säkrare utveckling i den av ALLFA anvisade riktningen. RFV anser bl. a. att ett samlat utrednings- och förändringsarbete bör startas möjligt. På förslag av regeringen (prop. 1981/82: 123) beslutade 1982 om en samordnad datapolitik. 1 propositionen angavs bl. a. politiska riktlinjer för datateknikens utveckling och användning i samhället. Dessa riktlinjer anvisar en klar inriktning på hur systemutveckling och datordrift bör oganiseras och utföras inklusive frågor om s. k. systemstruktur, inflytande, utbildning och beslutsunderlag. a. är detta formulerat i ett antal rekommendationer som hämtats från datadelegationens rapport datapolitik (DsB 1981:20). I propositionen ansluter sig den dåvarande regeringen till datadelegationens bedömning och anser att rekommendationerna anvisar väsentliga utgångspunkter för det fortsatta datapolitiska arbetet och ställer sig bakom den allmänna inriktningen som rekommendationerna har. har redovisat en liknande inställning (FiU 1981/ 82:34). I propositionen säger föredragande statsråd att det är mycket angeläget att en samordnad datapolitik utformas bl. a. för att tillvarata datateknikens positiva möjligheter och åstadkomma en utveckling och användning av datatekniken under demokratisk styrning och kontroll. Datafrågorna har beröringspunkter med en rad sektorpolitiska områden och bör därför behandlas med utgångspunkt från ett tvärpolitiskt synsätt. Detta utvecklas vidare i proposition 1981/82:123. a. sägs att hänsynstagande till datapolitiska frågor om arbetsförhållanden och personalutveckling kan i investeringssammanhang leda till att investeringsbeloppen blir något högre jämfört med om renodlat tekniskt/ekonomiska skäl får avgöra investeringsnivån. Rekommendationerna i ovan nämnda proposition behandlar ett stort antal frågor. De utgår från samlade erfarenheter och kunskaper om vad som utmärker väl fungerande tillämpningar av datateknik hos företag och myndigheter. Ett genomgående tema är att användarnas inflytande måste öka vad gäller utveckling och drift av datasystem. Ett annat tema är att datateknik bör vara en stödteknik för anställda med sakansvar och sakkunskap för vissa arbetsuppgifter. Ett tredje tema är utbildningens roll för att ge användarna kompetens att på olika sätt utöva inflytande och medverka/ ansvara för arbetet. Ett fjärde tema är att se på samspelet mellan mål, organisation, teknik och människor i en verksamhet. Ett femte tema är decentralisering av datakraft och kunnande. Dessa tema måste gälla också för socialförsäkringen. Även om den nuvarande ADB-verksamheten genom sin tidiga uppbyggnad resulterade i lösningar som då var tillgängliga men som i mera begränsad utsträckning uppfyller de datapolitiska utgångspunkter som redovisats. I proposition 1982/83: 127 framför föredragande statsråd den meningen att det nu varken är möjligt eller nödvändigt att binda sig för en viss utformning av ADB-verksamheten på det sätt som föreslagit. I stället aviseras ytterligare utredningsarbete för att bl. a. belysa möjligheterna att på lägga en ökad del av ADB-verksamheten närmare användarna ute i försäkringskassorna. Denna försiktiga och tveksamma inställning till de decentraliseringsförslag som presenterat kan vi inte dela. Enligt vår mening finns det redan tillfredsställande underlag för att inleda en förändring i riktning mot en decentraliserad driftstruktur av socialförsäkringens nuvarande centrala ADB-system. En arbetsgrupp tillkallades sålunda av dåvarande dataminister . Arbetsgruppens uppgifter var att utarbeta en långsiktig generalplan för socialförsäkringens ADB-verksamhet med syfte bl. a. att sammanväga befintligt utredningsmaterial och långsiktigt ange vägen till en decentraliserad struktur för ADB-verksamheten. Generalplanen skulle omfatta en tioårsperiod och vara vägledande för de många beslut om investeringar som måste tas . Vid regeringsskiftet överlämnades gruppens material tillsammans med en skrivelse till socialministern med hemställan att en ny grupp skulle tillsättas med uppgift att fullfölja generalplanen. Vid behandling av ADB-frågor inom socialförsäkringen angav i en reservation som sin mening att en långsiktig generalplan borde utarbetas för socialförsäkringens ADB-system. Syftet med en sådan generalplan är att ange vägen till en decentraliserad struktur av ADB-verksamheten och därigenom ge vägledning också för de investeringsbeslut som måste fattas . föreslog därför att en generalplan skulle utarbetas av regeringen för decentralisering av socialförsäkringens ADB-system (SfU 1982/83:15). Något stöd för denna uppfattning fick vi dock inte i . Vi anser emellertid att det är av avgörande betydelse att en plan upprättas med inriktning på en decentralistisk ADB-utveckling. Därför upprepar vi detta förslag. Om ett politiskt inriktningsbeslut inte tas kommer dessa politiska avgöranden i stället att föras över till berörda myndigheter med deras ibland vitt skilda utgångspunkter. Det är en självklarhet att beslut om inriktning och struktur för viktiga ADB-system är en politisk fråga som måste tas av regeringen. Datapolitiken anvisar att försäkringskassorna och dess personal skall ha ökat inflytande och ansvar. Det krävs då en kompetensutveckling vid kassorna som främst bör ske genom att vissa kassaanställda får kompletterande utbildning i ADB, systemutveckling och rationalisering. Kassorna skulle kunna utföra den största delen av systemutvecklingen, införandet av systemen och även handha datordriften för de system som direkt berör kassornas verksamhet att vara första instans i samband med försäkringsärenden. Om huvudmannaskapet för ADB-verksamheten bibehålls oförändrat innebär ovanstående uppgiftsfördelning att RFV delegerar till kassorna att utföra exempelvis nämnda uppgifter och ansvara för dem inför verket. En sådan delegering bör ske i den takt som kassorna får erforderlig kompetens att på ett effektivt och säkert sätt genomföra arbetsuppgifterna. Om huvudmannaskapet för kassornas ADB-verksamhet skulle ändras och om kassorna därvid skulle få ett avgörande inflytande kan denna arbetsfördelning mellan verket och kassorna komma att ändras i viss utsträckning. Kassorna skulle då få ökade arbetsuppgifter och ett mera totalt ansvar för ADB-verksamheten inför statsmakterna. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi 1. att hos regeringen begär förslag till decentralisering av arbetsuppgifter till försäkringskassornas centralkontor och lokalkontor, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen beträffande en fortsatt internrevision vid kassorna, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen beträffande decentralisering av uppgifter inom utbildnings- och informationsverksamheten, 4. att begär att regeringen låter utarbeta en generalplan för decentralisering av socialförsäkringens ADB-system. () () () () () () i () () () () ()