ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G602696 · 1983-01-21 00:00:00 — m. fl. revisorers förslag angående regionala organisation (1982/83:11) innebär bl. a. att av 23 avdelningskontor bibehålls endast åtta. Ett av de avdelningskontor som omvandlas till kassakontor är kontoret i . Vi motsätter oss en sådan försämring av organisation i norra . bör, enligt vår mening, uttala sig för att avdelningskontoret i bibehålles. Med hänsyn till de geografiska förhållandena finner vi starka skäl för att bibehålla avdelningskontoret i . Revisorernas förslag innebär att avdelningskontor kommer att finnas i och . Detta innebär en alltför gles representation av avdelningskontor i ett område som utgör mer än halva . Enligt vår mening bör även verk ta regionalpolitiska hänsyn i sin verksamhet. är inom största lånekontor. Ränteinkomsterna från hypoteks- och avbetalningslånerörelsen uppgår till ca 2,7 milj. kr. , vilket motsvarar kontorets nuvarande driftskostnader. har ur krigs- och beredskapsplanläggningssynpunkt ett strategiskt läge. Detta framgår klart av föredragningspromemoria av rörande krigsorganisation. utgör centrum inte enbart för utan också i flera avseenden för en region som omfattar flera län. Det är därför ur regionalpolitisk synpunkt angeläget att avdelningskontoret i upprätthålles. Det är också av vikt att det inomnordiska ekonomiska samarbetet kan främjas. Ett avdelningskontor i skulle kunna spela en större roll vid de alltmer ökande ekonomiska kontakterna inom Kvarkenområdet och med . Med hänvisning till det anförda hemställer vi att som sin mening ger fullmäktige i till känna att i bör bibehållas. () ()
mot · G602701 · 1983-01-20 00:00:00 — Motion 1982/83:701 Statens vattenfallsverks byggande i egen regi har i sin företagstidning nr 8 1982 informerat om att företaget har för avsikt att ta över om- och tillbyggnad av egna äldre anläggningar i egen regi, arbeten som tidigare utförts av entreprenörer. Dessutom avser man att gå ut till andra statliga och kommunala organ och marknadsföra sin egenregiorganisation. gör vidare anspråk på att bygga de anläggningar som krävs för nya energikällor, exempelvis torvutvinning och gasledningar genom . Pågående uppdrag utom och inom ger en omsättning av 670 milj. kr. 1982/83 och sysselsätter i genomsnitt 2 100 personer. Bland projekten märks kontorsbyggnader, friluftsbad, fritids- och motionsbyggnader, oljecisterner etc. Enligt min mening är det av marknadsekonomiska skäl fel av ett statligt affärsverk som att på detta sätt gå ut på entreprenadmarknaden med sina egenregiresurser. Det leder till en snedvridning av konkurrensförhållandena och uppenbara risker för ett sämre utnyttjande av totala inkomstkällor i verksamheten och påverkar affärsmässigheten. Den låga investeringsvolymen i kräver ökade insikter om följderna av egenregiverksamheten hos statliga och kommunala organ. De t. ex. i verksamma entreprenadföretagen kan i en starkt krympande marknad, där samhällsorgan i ökande utsträckning bedriver byggnadsverksamhet, tvingas att ompröva sina verksamheter, vilket kan få till följd att betydande upphandlingar inte kommer att bli föremål för rationell anbudskonkurrens. Det kan inte heller vara riktigt att samhället övervältrar sina sysselsättningsproblem på de privata företagen. Det är slutligen ett rättvisekrav att de anställda i den privata byggindustrin skall ges rätt att på likvärdiga villkor få vara med och lämna anbud på de investerings- och underhållsprojekt som avses att genomföras av skilda samhällsorgan. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn av statens vattenfallsverks principer i vad gäller dess egenregiverksamhet.
mot · G602702 · 1983-01-20 00:00:00 — m. fl. Den statliga liksom flertalet kommunala former av upphandlingsförordningen förutsätter att samtliga omständigheter skall bedömas då en myndighet antar ett anbud. Ändå visar erfarenheten att affärsmässiga bedömningar i de flesta fall tillmäts den avgörande betydelsen. En omständighet som spelar en allt större roll är den samhällsekonomiska effekten, främst sysselsättningsmässigt, av större offentliga upphandlingar av förnödenheter. beräknas den offentliga upphandlingen från näringslivet ha uppgått till ca . En ökad självförsörjningsgrad bör eftersträvas och kan sannolikt uppnås utan att vi behöver komma i konflikt med internationella konventioner och överenskommelser. Såväl GATTkoden som EFTA-bestämmelsema lämnar ett visst utrymme för nationell upphandling i industripolitiska syften. Det finns åtskilliga exempel som visar hur det svenska näringslivet kan utnyttja beställningar från den offentliga sektorn när det gäller att ta fram nya produkter för exportmarknaden. Det handlar om områden som sjukvård, samhällsplanering, miljövård, energiplanering m. m. Även om effekten på samhällsekonomin av en upphandling är svår att bedöma och därför inte ensam kan vara avgörande vid anbudsprövning, bör alla möjligheter undersökas att främja vårt eget näringslivs konkurrenskraft, industriella nyskapande och tekniska utveckling genom att förstärka samspelet mellan den offentliga sektorn och våra inhemska företag. Mot denna bakgrund anser vi att nuvarande bestämmelser för offentlig upphandling i tillämpliga delar bör omprövas. Normer för en bedömning av de samhällsekonomiska effekterna av offentlig upphandling och särskilda tillämpningsanvisningar borde kunna utarbetas av t. ex. statens industriverk. Med hänvisning till ovanstående hemställs att begär att regeringen låter utfärda anvisningar för tillämpning av upphandlingsförordning i enlighet med vad som anförs i motionen. () ()
mot · G602705 · 1983-01-20 00:00:00 — m. fl. Beskattningen av ersättning till förtroendevald för barntillsynskostnad Enligt kommunallagen har kommun rätt att utge ersättning till kommunalt förtroendevald för barntillsynskostnader som vederbörande haft i samband med kommunalt sammanträde. Motivet för detta är att underlätta rekryteringen av småbarnsföräldrar till kommunala styrelser och nämnder samt att underlätta deras deltagande i sammanträdena. Av skattemyndigheterna betraktas denna ersättning som en typ av arvode åt förtroendemannen och beskattas, trots att ersättningen vidarebefordras till barnvakten i fråga. Det vore rimligare och mera i överensstämmelse med bestämmelsens syfte, att utbetalda medel betraktas som en kostnadsersättning, jämställd med reseersättning. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening uttalar att ersättning som kommun utbetalat till förtroendevald som ersättning för barntillsynskostnad skall betraktas som kostnadsersättning och inte som arvode. () ()
mot · G602707 · 1983-01-21 00:00:00 — m. fl. Slopande av skatt på etanol producerad av inhemska råvaror energipolitik bygger på att vår energiförsörjning i så stor utsträckning som möjligt måste baseras på förnyelsebara energikällor. Det öppnar nya möjligheter för jordbruket som får en ökad betydelse för energiförsörjning. Jordbruket kan på flera sätt förbättra vår energiförsörjning. Framställning av etanol ur spannmål är väl det som snabbast kan ge resultat. Betydande kvantiteter etanol kan användas för att ersätta bensin utan nämnvärd förändring i motorer och distributionssystem. Vid framställning av etanol av spannmål erhålls som biprodukt ett proteinrikt djurfoder. Det ger också en ökad användning av spannmål, vilket är betydelsfullt inte minst för . Investeringarna i etanoltillverkning blir lönsamma om de positiva effekterna på bytesbalans och beredskap beaktas fullt ut. Det är viktigt från samhällets sida att det bedrivs en intensiv forsknings- och försöksverksamhet på detta område. Av avgörande betydelse för en positiv utveckling av tillverkning av etanol är också att beskattningen av etanol producerad på inhemsk råvara görs skattefri. De positiva effekterna på bytesbalansen och ett minskat oljeberoende är här av avgörande betydelse. För är denna fråga viktig såväl för jordbruket som ur sysselsättningssynpunkt. I byggs f. n. en anläggning för etanoltillverkning av spannmål. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att beslutar att etanol som produceras på inhemska råvaror bör vara helt skattefri. () () minab/gotab 1983 73457
mot · G602711 · 1983-01-20 00:00:00 — förste vice talmannen m. fl. Sambeskattningen av makar som arbetar i eget jordbruk m. m. För medhjälpande make i jordbruk, rörelse eller fåmansföretag kvarstår allt jämt ett betydande mått av sambeskattning. Understiger den medhjälpande makens arbetsinsats - i vissa fall beskattas hennes/hans inkomst hos den andre maken. Skulle den medhjälpande maken arbeta i jordbruket eller rörelsen och för detta erhålla . blir skatten ca . om de beskattas var för sig, Den andre makens inkomst har antagits vara . Är den högre blir effekterna av sambeskattningen ännu hårdare. Den individuella beskattningen infördes . Det är hög tid att ta bort också de kvarstående resterna av sambeskattningen i dessa fall. De nya reglerna bör gälla från och med innevarande år. På utskottet måtte ankomma att utarbeta erforderlig lagtext. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar avskaffa sambeskattningen av makar som arbetar i eget jordbruk, fåmansföretag eller rörelse. () ()
mot · G602712 · 1983-01-20 00:00:00 — m. fl. Beskattning av halm som husbehovsbränsle I motion 1981/82:1208 av m. fl. (m) yrkandes att halm som används till husbehovseldning inte skall inkomstbeskattas. Motivet var att beslöt att skogsägare inte skulle beskattas för värdet av vedbränsle från egen fastighet. Det var då rimligt att halmen var osäljbar och det var dessutom ur miljösynpunkt angeläget att minska halmbränningen på fälten. Vid behandlingen av motionen uttalade ett enigt skatteutskott bl. a. följande (SkU 1981/82:47). Enligt utskottets mening bör värdet av halm behandlas enligt reglerna för naturaförmåner. Halm saknar f. n. i sig själv något saluvärde. Det innebär enligt utskottets mening att halm som bränsle har ett värde som motsvarar merkostnaderna för detta användningssätt, dvs. endast kostnaderna för pressning. Enligt vad utskottet erfarit har värderingen varierat mellan olika taxeringsnämnder. Det är givetvis att berättigat önskemål att få en enhetlighet även i denna fråga, t. ex. genom att ta in normer för värderingen i länsanvisningarna på samma sätt som skett tidigare beträffande veden. Utskottet utgår från att denna fråga kommer att uppmärksammas av . Med det anförda avstyrkte utskottet bifall till motionen och en enig riksdag följde utskottet. hade man alltså kunnat förvänta sig att i länsanvisningarna skulle anges att halmens värde ur inkomstskattesynpunkt blott skulle utgöras av pressningskostnaderna. har emellertid gjort en utredning och då kommit fram till att halm har en marknad och således då också ett marknadsvärde. Med anledning härav har RSV funnit att det inte går att lämna ett meningsfullt förslag som kan utgöra ett komplement till de allmänna bestämmelserna i 42 § KL. Med den behandling ärendet fått är handläggning korrekt, men återspeglar enligt vår uppfattning inte intentioner i frågan. Vi anser att hos regeringen anhåller att åtgärder vidtas så att värdet av användning av halmbränsle vid eget uttag sätts såsom anvisats i motionen. Med stöd av ovanstående hemställs att uttalar sig för att förmånen av halm som husbehovsbränsle vid inkomsttaxering inte åsätts annat värde än vad som motsvarar kostnaderna för pressningen. L. () i
mot · G602713 · 1983-01-20 00:00:00 — m. fl. Likörtillverkning av norrländska bär Den svenska alkoholkonsumtionen uppgår till , varav sprit och vin. Alla instanser är ense om att denna konsumtion är för hög. Genom upplysning om alkoholens skadeverkningar, restriktioner kring köp och försäljning samt genom beskattning av alkoholhaltiga drycker försöker myndigheterna pressa ner alkoholkonsumtionen. Detta anser vi riktigt. Utav den totala alkoholkonsumtionen tillverkas av spriten i , medan vintillverkning knappast alls förekommer. Sprittillverkning får endast ske genom Vin- och Spritcentralen. Sådan produktion får icke ske av enskilt vinstintresse. Detta anser vi också riktigt. importerade alkoholhaltiga drycker för 475,8 milj. kr., varav spritdrycker för 182,9 milj. kr. I denna siffra ingår import av likör. Den totala konsumtionen av likör var . Andelen svensktillverkad likör var alltså vilket innebär en minskning . Detta anser vi vara fel. Råvaran till den svensktillverkade likören består av svarta vinbär, körsbär, slånbär och björnbär. Däremot tillverkar vi i inte någon likör på åkerbär, hjortron och tranbär, tre bärsorter som bevisligen går bra att göra likör av. Detta innebär att det är av bär från södra och mellersta delen av landet som likör tillverkas, inte av de tre bärsorter som huvudsakligen finns i . En svensk tillverkning av hjortronlikör, åkerbärs- och tranbärslikör skulle ge arbete åt den av arbetslöshet hårt drabbade norra delen av vårt land som det skulle förbättra vår handelsbalans. Ett avgörande hinder för att starta svensk tillverkning av norrländska bärlikörer och därmed få större avsättning för dessa norrländska bär är den svenska utformningen av alkoholbeskattningen. På grund av det svenska kostnadsläget och på grund av att det går åt mycket arbete att samla ihop dessa bär blir de mycket dyra i inköp för Vin- och Spritcentralen. Enligt bestämmelserna skall alkoholskatt sedan läggas på alla i drycken ingående råvaror varför det höga inköpspriset flerfaldigas. Med det pris Vin- och Spritcentralen sedan måste ta ut kan vi inte konkurrera med t. ex. de finska likörerna. På detta sätt ökar vi importen, minskar sysselsättningen och försvårar användandet av svenska råvaror. I tillverkas svart vinbärslikör. Denna svenska tillverkning skulle kunna ökas och importen minskas i samma mån. Svarta vinbär kan med fördel odlas i och en svensk likörtillverkning i skulle kunna ge ökad avsättning och därmed ökad odling av dessa bär. Med hänvisning till vad vi ovan anfört hemställs 1. att av regeringen begär en utredning om möjligheten att konstruera beskattningen av alkoholhaltiga drycker så att användningen av inhemska råvaror inte missgynnas, 2. att hos regeringen anhåller om åtgärder för att till lokalisera en statlig fabriksenhet för tillverkning av likörer, byggd på svenska råvaror. () ()
mot · G602714 · 1983-01-21 00:00:00 — har ansvariga myndigheter krävt att polisen i skall få en ny förvaltningsbyggnad. Det nuvarande polishuset kan inte anses fylla rimliga krav vare sig på arbetsmiljö för personalen eller på service till den allmänhet polisen har att betjäna. Såväl polisens fackliga organisation som kommun har också i flera sammanhang påtalat detta otillfredsställande förhållande. De otidsenliga och trånga lokalerna saknar således utrymme för omklädning och dusch och bristen på personalutrymmen är allvarlig. Speciella utrymmen för awisitering saknas. Mottagningsrummet för allmänheten utgör endast . Radiokommunikationsrummet ligger i omedelbar anslutning till receptionen. har riktat allvarliga anmärkningar mot lokalerna och krävt att åtgärder vidtas. Såväl som har framfört krav om att nybyggnation skall genomföras. Även och länsarbetsnämnden har framfört motsvarande krav. I det svåra sysselsättningsläge som länets byggnadsarbetare befinner sig i får kravet på nybyggnation av polishus i extra tyngd. I årets budgetproposition finns trots detta ej nybyggnation med i investeringsprogrammet, vilket är anmärkningsvärt. Detta i synnerhet som samtliga förberedelseåtgärder är vidtagna för att påbörja byggnationen. bör således uttala sig för att nybyggnationen kommer till stånd. En ny och ändamålsenlig byggnad för polisen i skulle dessutom leda till ett rationellare utnyttjande av personalen, vilket naturligtvis är angeläget sett ur samhällets synpunkt. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående nybyggnad av polishus i . () ()
mot · G602717 · 1983-01-20 00:00:00 — Upphovsrätten till TV-program för utlandssvenskar, m. m. Det finns ett stort behov hos utlandssvenskar att få se svenska TVprogram. Likledes kan vidaresändning av TV-program på andra områden vara minst lika angelägna, t. ex. i undervisningen och på olika institutioner men också för rent kommersiella ändamål. Motioner om detta har tidigare behandlats av , t. ex. 1976/77:178 och 1979/80:613. Försvars- resp. lagutskottet ansåg det inte nödvändigt att göra något uttalande därom till regeringen. Man har hänvisat till de förhandlingar som pågått mellan parterna för att träffa uppgörelse om upphovsmannarätten. Det vore visserligen värdefullt om en överenskommelse kunde träffas, men efter av förhandlingar förefaller det vara uteslutet att uppnå en lösning av det problemet den vägen. Det är tredje part, nämligen allmänheten, som blir den drabbade parten. Många är verksamma utomlands i rikets eller företags och organisationers tjänst. De behöver den stimulans som kontinuerlig information om svenska förhållanden kan ge. Vi anser att det nu är nödvändigt att lagstifta om upphovsmannarätt och ersättning. Så har skett utomlands, där allmänheten på ett helt annat sätt har getts möjlighet att utnyttja TV-programmen. borde därför göra en beställning till regeringen om att förelägga förslag till lag i fråga om upphovsmannarätt och ersättning för vidaresändning av TV-program i . Med stöd av ovanstående hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen sagts om nödvändigheten av att lagstiftningsvägen lösa problemet om upphovsrätt och ersättning när det gäller svenska TV-programs vidaresändning till svenskar i utlandet och i . () () 1* 1982183.
mot · G602719 · 1983-01-21 00:00:00 — Motion 1982/83:719 Inrättande av en prejudikatinstans för ar render ättsmål För arrendetvister finns vissa speciella processuella regler i 8 kap. 29-33 §§ jordabalken. Enligt denna reglering avgöres en del arrendetvister av arrendenämnd som första och fastighetsdomstol som sista instans medan några slag av arrendetvister dessutom kan föras vidare till hovrätt. För flertalet arrendetvister gäller emellertid att de icke kan föras upp till högsta domstolen. Enligt kungörelse om fastighetsdomstol finns det 24 fastighetsdomstolar varjämte ytterligare tre tingsrätter är fastighetsdomstol för visst slag av arrendetvister. Hovrätterna är sex till antalet. Detta betyder att det finns en teoretisk möjlighet att samma principfråga kan avgöras på 24 eventuellt 27 olika sätt i mål som icke kan föras vidare från fastighetsdomstol. I mål som kan föras till hovrätten kan samma fråga i princip avgöras på sex olika sätt. Denna tingens ordning är uppenbart otillfredsställande och medför stor ovisshet om rättsprinciperna inom arrenderätten. Särskilt bland jordbruksarrendatorerna råder ett utbrett missnöje med förhållandet. 9 kap. 18 § jordabalken kan anföras som exempel på vilken betydande praktisk olägenhet den bristfälliga processuella regleringen medför. Det anförda lagrummet behandlar den betydelsefulla frågan om jordägarens skyldighet att nybygga eller ombygga byggnad eller annan anläggning som skadats av olyckshändelse eller förslitits så att den icke längre tjänar sitt ändamål. För tillämpningen av bestämmelsen har avgränsningen av arrendatorns underhållsskyldighet mot jordägarens byggnadsskyldighet stor betydelse. Departementschefen uttalar härom att den närmare avgränsningen skall överlämnas till rättstillämpningen. Arrendetvister om tillämpningen av 9 kap. 18 § JB får emellertid enligt 8 kap. 35 § JB inte överklagas sedan fastighetsdomstol meddelat sin dom. Detta betyder att den gränsdragning som enligt departementschefen skall överlämnas till rättstillämpning i praktiken kan avgöras på 24 olika sätt, dvs. att var och en av landets allmänna fastighetsdomstolar kan tillämpa sin princip. Naturligtvis kommer detta aldrig att ske i praktiken, men det sagda illustrerar hur djupt otillfredsställande läget är. Inom hyresrätten ledde motsvarande förhållande till att man 1974 tillskapade bostadsdomstolen såsom prejudikatinstans. Det synes uppenbart att man bör inrätta en motsvarande domstol inom arrenderätten så att även där en för rättstillämpning betryggande prejudikatstillämpning kan äga rum. Det förutsätts att vederbörande utskott utarbetar erforderlig lagtext. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär utredning om inrättandet prejudikatinstans inom arrenderätten.
mot · G602720 · 1983-01-20 00:00:00 — Bibehållande av generalkonsulatet i Säo Som framgår av bilaga 5 till budgetpropositionen 1983 kommer generalkonsulat i Säo , , att läggas ned. Ett betydande antal svenska företag är etablerade i Säo , och ett stort antal svenskar är verksamma där. Det är av vital betydelse för svensk export och ett ökat handelsutbyte mellan och att generalkonsulatet i Säo får fortsätta sin verksamhet. Om ett av generalkonsulaten i måste upphöra med sin verksamhet av besparingsskäl måste det anses mindre skadligt för svensk export om generalkonsulatet i läggs ned. Med stöd av det anförda hemställs att uttalar sig för att generalkonsulat i Säo skall fortsätta sin verksamhet.
mot · G602722 · 1983-01-20 00:00:00 — m. fl. Den positiva utvecklingen i fortsätter. Framgångarna efter 1978, då hotet från utländsk intervention och delning av landet avvisades, har varit stora. Utvecklingen av landsbygden, alfabetiseringen, utbyggnaden av hälsooch sjukvården och sociala program i övrigt fortskrider, trots en stor brist på resurser och utbildad personal. Det är allmänt omvittnat av svenska biståndsarbetare att hjälpen utifrån, från och andra länder och institutioner, verkligen används effektivt och kommer de bäst behövande till del. Tiden före kejsarens fall 1974 utmärktes av stagnation och tillbakagång. Det är först med den nya regimen som en vändning till det bättre inträffat. Men det tar självfallet att vända på en underutveckling under en feodal regim, som gjorde till ett av de fattigaste länderna i världen och tillät en orättvis fördelning som gjorde stora svältkatastrofer till regel snarare än undantag. Svält är en daglig realitet i för miljontals människor även . Men den stora skillnaden mot förut är att den nuvarande regimen arbetar aktivt och vidtar konkreta åtgärder för att få fram livsmedel till de drabbade områdena. Därigenom har katastrofer av det slag som inträffade kunnat undvikas. Men ytterligare hjälp behövs. Under de borgerliga regeringarna stryptes biståndet till av politiska skäl. Det var en självklar borgerlig politik eftersom landet försöker utveckla böndernas, de jordlösas och städernas fattigbefolknings inflytande och makt. Det kan bara ske genom att de stora jordägarna, den gamla överklassen och mark- och husägare i städerna förlorar sin makt. har regeringen följt SIDA:s rekommendation och ökat det svenska biståndet till . Det är bra, men vpk anser att den neddragning som tidigare skett motiverar en ytterligare höjning och kommer därför att föreslå detta i partiets biståndsmotion. Men det finns andra områden än biståndspolitik som är värda att uppmärksamma. Som vpk tidigare påpekat har mycket gott rykte i . Det beror inte på de senaste årens svenska politik, utan har sina rötter mycket längre tillbaka i tiden. Förbindelserna mellan och det gamla går ända tillbaka till den tid då de första svenska missionärerna började arbeta där. Många av nuvarande ledare har fått sin första skolutbildning i svenska missionsskolor. Vid de italienska fascisternas angrepp 1935 gav ett aktivt stöd både diplomatiskt och praktiskt. har svenska officerare utbildat etiopier inom både armé Detta ger en god grund att bygga på och samarbetet var omfattande fram till kejsardömets fall. Den förändring till det sämre som då inträffade och som fördjupades under den borgerliga regeringstiden måste nu vändas i sin motsats. är för sin del mycket intresserat av utökade förbindelser, vilket visats genom den delegation med bred sammansättning som besökte . Samarbetet och kontakterna bör utökas både när det gäller handel, ekonomi och kultur. Med hänvisning till det framförda föreslås att hos regeringen hemställer om åtgärder för utökade förbindelser med i enlighet med vad som anförs i motionen. (vpk) (vpk) HANS (vpk) (vpk)