mot · G6021867 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1867 och Hans Nyhage Gymnasieskolans dimensionering /83 gäller en ny planeringsordning för gymnasieskolans dimensionering. Det nya systemet innebär bl. a. att elevplatsramar i gymnasieskolan fastställs för tre budgetår i sänder. För det andra och det tredje budgetåret har ramarna karaktären av planeringsramar. I enlighet med beslut har regeringen fastställt planeringsramar för budgetåren 1983/84 och 1984/85. Inför /84 skall ta ställning till dels slutliga ramar för det närmaste budgetåret, dels planeringsramar för budgetåren 1984/85 och 1985/86. Föredragande statsråd anför att den nya planeringsordningen tillkom för att ge bättre förutsättningar för en långsiktig planering och för att åstadkomma en smidig beslutsordning, där största möjliga hänsyn kan tas till olika lokala behov och förutsättningar. Det är därför viktigt att ändringar i de preliminära ramarna så långt som möjligt undviks. Vi delar den uppfattningen men finnér att det med dessa utgångspunkter är angeläget att regering och riksdag ägnar större uppmärksamhet åt den långsiktiga trendinriktningen på undervisningssektorer, när det gäller dimensioneringen av gymnasieskolan. Att osäkerheten om framtiden försvårar så långsiktiga beslut som utbildningsplanering innebär stryks under i utbildningsekonomiska utredningens informationsskrift Utbildning, produktion, samhälle. Utredningen säger att det inte finns anledning att tro att relationerna mellan tillverknings- och tjänstesektorerna inom arbetsmarknaden kommer att förändras radikalt . Den förändring som kan skönjas är att tillverkningssektorn sysselsätter allt färre. Den sysselsättningsökning som kan ske inom överblickbar framtid kommer att vara förlagd till tjänstesektorn. Föredragande statsråd säger med utgångspunkt från detta, att de förslag hon lägger fram tar sikte på att dimensionera gymnasieskolan dels efter ungdomarnas intresse av olika utbildningar, dels efter den kunskap som finns om arbetsmarknadens behov, dels också efter kommunernas möjligheter att anordna utbildning. Därför föreslås en justering av de av beslutade ramarna /84 och 1984/85, som främst skulle innebära en markant ökning av framför allt den ekonomisk-merkantila sektorn, medan den humanistisk-samhällsvetenskapliga sektorn skulle fortsätta att minska i allt snabbare takt. Som skäl för detta anförs att inom ekonomiskmerkantil sektor finns utbildningar, vilka i och för sig är teoretiskt inriktade men ändå ger god förberedelse för att gå ut på arbetsmarknaden, vilket i mycket ringa utsträckning skulle gälla för det humanistisk-samhällsvetenskapliga utbildningsområdet. Vi delar föredragandens uppfattning i stort, men finner inte att den större hänsyn till ungdomarnas intressen, som föredraganden säger sig vilja ta, avspeglas i förslaget om den fortsatta kraftiga neddragningen av humanistisk-samhällsvetenskaplig sektor. En väl underbyggd anpassning till arbetsmarknadens behov av gymnasieskolans dimensionering är i allra högsta grad önskvärd, men de skäl som anförs för dimensioneringen av ekonomisk-merkantil sektor finner vi inte övertygande. Det föreligger tvärtom en betydande risk att vi nu utbildar för arbetslöshet. Vi finner det under dessa omständigheter bättre att kunna erbjuda de ungdomar som inte kommer att få plats på arbetsmarknaden möjlighet till den kvalitativt goda, allmänbildande allroundutbildning som de treåriga linjerna ger. Vi kan acceptera föreslagna ramar för /84. För budgetåren 1984/85 och 1985/86 däremot bör föredraganden återkomma till med förslag till ramar, som bättre tillgodoser ungdomarnas intressen. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om inriktningen av planeringsramarna vad avser gymnasieskolans dimensionering. HANS NYHAGE (m)