mot · G70247 · 1983-11-07 00:00:00 — m. fl. Beskattningen av energi (prop. 1983/84:28) I proposition 1983/84:28 föreslås att nuvarande principiella ordning med särskilda punktskatter på energi bibehålls. Det förslag som energiskattekommittén (SOU 1982:16-17) enligt sina direktiv utarbetade med en kombination av mervärdeskatt på energi och en differentierad energiskatt avvisas sålunda. Regeringen anger två skäl mot att övergå till ett nytt energibeskattningssystem. Ett genomförande av utredningens förslag skulle medföra omfördelningseffekter till nackdel för hushållssektorn och den offentliga sektorn men till fördel för näringslivet. Därtill kommer de kontrollproblem som är förenade med dels att beskattningen av bensin skulle lämnas utanför mervärdeskattesystemet, dels att inköpt energi i vissa fall endast delvis utnyttjas i mervärdeskattepliktig verksamhet. Att utredningens majoritetsförslag mött en relativt negativ remissopinion är knappast överraskande. Konstruktionen att utöver en övergång till mervärdeskatt på energiområdet (bortsett från bensin) införa en ny differentierad styrskatt på i stort sett samma totala intäktsnivå som dagens energibeskattning innebär fler nackdelar än fördelar. Att därefter genom en icke obetydlig sänkning av den allmänna momsnivån söka motverka omfördelningseffekterna av övergången till mervärdeskatt saknar uppenbarligen trovärdighet. Det bästa hade varit att följa den uppläggning som reservationsvis förordades av moderata samlingspartiets företrädare i utredningen, dvs. övergång till mervärdeskatt på energiområdet kombinerad med en särskild energilikformig punktskatt på en förhållandevis låg nivå. Omfördelningseffekterna hade därmed kunnat begränsas. hade det för näringslivet väsentliga önskemålet om en med övriga varor likvärdig beskattning av energin kunnat tillgodoses. Den konkurrensutsatta industrin hade därmed i energibeskattningshänseende kommit att likställas med ett betydande antal utländska konkurrenter, som helt eller delvis kan avlyfta energiskattebördan. Det är beklagligt att något konstruktivt försök inte görs i propositionen att reformera energibeskattningen från dessa utgångspunkter. Mervärdeskattebeläggning tillsammans med en i princip energilikformig punktbeskattning på energin hade varit att föredra framför de tämligen godtyckligt avvägda punktskattenivåer som föreslås. , dess majoritetsförslag och den nu föreliggande propositionen präglas alla av orealistiska föreställningar om vilka styreffekter en särskild energibeskattning kan ha när det gäller att främja en viss önskad energipolitik. En naturlig utgångpunkt, som i propositionen redovisas närmast i förbigående, är att den avgörande faktorn är den totala prisnivån för en viss energiråvara, inte den i priset ingående skattebelastningen. I propositionen framhålls att energiskattesystemet bör främja tiilkomsten av vissa energiinvesteringar för oljeersättning och energihushållning. Dessutom bör hänsyn tas till olika energikällors effekter på miljön, bytesbalansen, försörj ningstryggheten, sysselsättningen och den industriella utvecklingen. Att åstadkomma ett logiskt och konsistent skattesystem på energiområdet är omöjligt, om ett så stort antal, ofta mot varandra stridande syften, skall tillgodoses. De konkreta förslagen till nya skattesatser framstår följdriktigt som nyckfulla approximationer och vittnar om en övertro på statsmaktens förmåga att rätt kunna styra hundratusentals enskilda investeringsbeslut. Kolskatten skall, i etapper, höjas till att motsvara ca hälften av skatten på olja; naturgasskatten aviseras bli ca tre fjärdedelar av samma skatt, medan nuvarande skatt på inhemska bränslen (ved, torv) helt avskaffas. Skattesatserna relateras alltså i första hand till oljeskatten. Det förtjänar då att påtalas att den senaste höjningen av denna skatt inte hade någon energipolitisk motivering alls. Syftet var i stället att genom skattehöjningen dels finansiera kostnaderna för att förstärka ubåtsskyddet (för ), dels därefter delfinansiera andra steget av inkomstskatteomläggningen. Missbrukas oljebeskattningen på samma vis även innebär propositionens förslag att hela raden av andra energiskatter måste höjas. Enligt vår mening bör energiskattesatserna i princip vara energilikformiga. Eventuellt erforderliga subventioner och direkta statsstöd på energiområdet bör redovisas öppet och i normalfallet inte få formen av skatterabatter. Detta ställningstagande står i överensstämmelse med de ståndpunkter som redovisades av moderata samlingspartiet vid behandlingen av ett antal förslag på energipolitikens område (NU 1982/83:33). Sålunda uttalades bl. a. att de statliga styrmedlen på energiområdet är för omfattande och detaljerade samt att energipolitiken kan understödja arbetet på att skapa balans i samhällsekonomin endast om marknadsmässiga hänsyn tillåts spela den avgörande rollen vid omvandlingen av energisystemet. Endast på sådana grunder kan rationella investeringsbeslut fattas av industrier, kommuner och enskilda energikonsumenter. Som tidigare framhållits förordar vi en övergång till mervärdeskatt på energiområdet kombinerad med en särskild energilikformig punktskatt på en förhållandevis låg nivå. Eftersom parlamentariska förutsättningar för en sådan övergång saknas vill vi beträffande de nu föreslagna skattejusteringarna - mot bakgrund av vad som tidigare anförts - särskilt framhålla följande: I propositionen understryks med rätta att det från samhällsekonomiska utgångspunkter är angeläget att användningen av skogsbränsle inte försvårar skogsindustrins möjligheter att erhålla träfiberråvara. En utredning om konsekvenserna för skogsindustrins virkesförsörjning av en ökad användning av skogsråvara för eldningsändamål har slutförts. Utredningen remissbehandlas f. n. Ett avskaffande av nuvarande mervärdebeskattning på inhemska bränslen bör under inga förhållanden beslutas innan en slutlig utvärdering av utredningens resultat hunnit ske. Vi kan därför inte biträda propositionens förslag att ved och torv nu skall befrias från mervärdeskatt. Ett möjligen erforderligt - men under alla omständigheter på förhand tidsbegränsat - stöd till torv och ved som bränslen bör som ovan framhållits inte få formen av skatterabatter utan redovisas direkt och öppet. Den anmärkningsvärt låga skattesatsen för kol bör justeras. En energilikformig beskattning skulle f. n. innebära en skattesats om ca . Att på en gång genomföra en så kraftig höjning skulle sannolikt få oönskade effekter. En etappvis höjning till nämnda nivå bör dock nu inledas. Propositionens förslag om en höjning till . per ton fr. o. m. och till . per ton fr. o. m. tillstyrks. Resterande höjningar upp till den nivå energilikformigheten stipulerar bör genomföras i etapper fram till . Vi biträder förslaget att kol och koks som används i metallurgiska processer bör undantas från beskattning. Beträffande det aviserade förslaget om en skattesats för naturgas, som per energienhet anges till ca tre fjärdedelar av skatten på olja, vill vi erinra om vår principiella ståndpunkt att beskattningen bör vara energilikformig och att eventuellt erforderliga statliga subventioner bör redovisas såsom sådana. Ett stöd till sydgasprojektet via lägre skatter kan vi sålunda inte acceptera. Förslaget om återbetalning under vissa förutsättningar av skatt för el som används i större avkopplingsbara elpannor tillstyrks. Genom systemet med återbetalning möjliggörs en öppen redovisning av stödets storlek. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att beslutar att förslaget till lag om ändring i lagen (1968:430) om mervärdeskatt nu avslås, 2. att beslutar att den i motionen förordade successiva skatteuppräkningen i fråga om kol till en energilikformig nivå genomförs, 3. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna de i motionen förordade riktlinjerna för den framtida energiskattepolitiken. () () BO () () () () ()