ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G602283 · 1983-01-14 00:00:00 — Källskattesystemets allmänna målsättning är att preliminär skatt skall erläggas med belopp som så nära som möjligt motsvarar den slutliga skatten. Många skattskyldiga har sidoinkomster som kan medföra att skatteavdragen blir otillräckliga. Förordnande har utfärdats att preliminär skatt också skall utgå på vissa andra inkomster även om dessa inte utgör den huvudsakliga inkomsten av tjänst. Sådant förordnande har bl. a. gjorts i kungörelse (1973:1125) om skatteavdrag för sjukpenning. har utfärdat anvisningar om tillämpning av bestämmelserna om skatteavdrag på sjukpenning m. m. (RSV 1980:11). I anvisningarna sägs att om en skattskyldig har inkomst både från arbetsgivare och ersättning från kan en för låg skatt komma att tas ut. Det åvilar då den skattskyldige att själv begära ett förhöjt skatteavdrag. Källskattesystemet är nu så inarbetat i det allmänna medvetandet att det för många löntagare kommer som en obehaglig överraskning att otillräcklig skatt har inbetalats. medför allmänna påfrestningar för den skattskyldige som gör att han kanske inte alltid har så lätt att uppmärksamma den passus i erhållet informationsblad som säger att han själv skall begära anpassning av skatteavdraget. Följden av detta kan bli stora restskatter som medför varaktiga problem med den personliga ekonomin. har uppmärksammat detta problem och har i ett aktuellt yttrande till regeringsrätten anfört att samråd ägt rum med i denna frågeställning. Någon lösning har emellertid enligt detta yttrande ännu inte visat sig möjlig. Skattskyldiga av denna kategori drabbas också av kvarskatteavgift. Denna avgift kan nedsättas från till om den skattskyldige påförts kvarskatteavgift och skillnaden mellan den slutliga och preliminära skatten beror på förhållanden som den skattskyldige inte råder över. Otillräcklig skatt vid sjukpenning har inte bedömts vara grund för nedsättning av kvarskatteavgiften. Det borde finnas möjligheter för och att finna rutiner som automatiskt medför bättre anpassning till erforderligt skatteavdrag. Dessutom borde bristande skatteinbetalning på grund av sjukpenning vid sidan om arbetsinkomst i särskilt fall kunna vara grund för nedsättning av kvarskatteavgiften. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att beslutar att hos regeringen begära en översyn av reglerna för det källskatteavdrag som görs av försäkringskassa vid utbetalning av sjukpenning i enlighet med vad i motionen anförts.
mot · G602284 · 1983-01-13 00:00:00 — m. fl. För resekostnadsersättning vid enskild tjänst sorn utgår i form av traktamente gäller särskilda bestämmelser i punkt 3 av anvisningarna till 33 § KL. Dessa bestämmelser innebär att de ökade levnadskostnaderna vid tjänsteresor utanför den vanliga verksamhetsorten utan närmare utredning skall anses ha uppgått till belopp motsvarande traktamentet, dock högst till ett s. k. normalbelopp som motsvarar högsta dygnstraktamente enligt statens allmänna resereglemente. Normalbeloppet fastställs av () för varje kalenderår. Statlig eller myndighet är inte skyldig att lämna kontrolluppgift beträffande icke skattepliktig kostnadsersättning. Enskild arbetsgivare skall däremot i kontrolluppgift ge specificerade upplysningar om samtliga förrättningar som arbetstagaren haft och de traktamentsbelopp som utgått. Traktamenten som inte överstiger . eller inte avser får dock redovisas genom kryssmarkering. Enskild arbetsgivare kan dock få dispens från uppgiftsskyldigheten och förhållandet skall då också endast redovisas genom kryssmarkering. Frågan om den skattemässiga behandlingen av traktamenten har varit föremål för riksdagsbeslut. har motioner om skärpta regler för traktamentsbeskattningen avvisats med hänvisning till pågående utredning. Den åsyftade utredningen, traktamentsbeskattningssakkunniga, tillsattes . Enligt uppgift från kommitténs egen arbetsplanering beräknades arbetet avslutas . Något betänkande har dock ännu inte avlämnats. Det är enligt vår uppfattning angeläget att kommittén ges direktiv att i så god tid avsluta sitt arbete att en proposition kan föreläggas . Nya regler måste beslutas i så god tid att de kan träda i kraft fr. o. m. . har en rad fall av rent missbruk av de nuvarande traktamentsreglerna avslöjats. Olika varianter har förekommit, bl. a. har ersättningar för inhemska förrättningar gjorts om till utlandstraktamenten, dubbla traktamenten för två förrättningar utgått m. m. Det är inte minst utifrån risken för en alltmer urgröpt skattemoral viktigt att de nya reglerna utformas så att möjligheterna till missbruk minimeras. En första förutsättning för att detta skall vara möjligt är att alla arbetsgivare åläggs att ange vilka traktamentsersättningar som utgått och att endast undantag görs för traktamentsutbetalningar av mindre omfattning. Kontroll av att dessa uppgifter är korrekta bör göras i större omfattning än vad som är Hårdare krav på lämnande av specificerade uppgifter om vilka kostnader som varit förenade med förrättningen bör ställas på de skattskyldiga. En reformering av traktamentsbeskattningsreglerna i enlighet med vad som här anförts är en mycket viktig uppgift för regering och riksdag. Genom den aktuella utredningen bör ett tillfredsställande underlag för en reformering av reglerna ha skapats. Skulle så inte vara fallet bör en snabb översyn göras så att den ovan skisserade beslutsplanen ändock kan följas. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om en reformering av reglerna för beskattning av traktamenten. () () () () () . ÅSLING (c) () () minmb/gotab 1983 73353
mot · G602287 · 1983-01-13 00:00:00 — Skattefrihet för intäkter av hobbyarbete Vårt svenska samhälle berikas av olika ting. Ett värdefullt område är utförandet av olika handarbeten. Den som icke yrkesmässigt framställer handarbeten, virkade och knypplade dukar eller spetsar, handsnickerier, träbearbetning e. d. bör vid försäljning av alster befrias från skyldigheten att betala skatt för inkomsten, då den är att anse som hobbybetonad. är andra slag av hobbies, såsom exempelvis bärplockning, hundavel i mindre skala befriade från skatt. För att uppnå jämlikhet mellan olika slag av hobbies bör skattskyldigheten undanröjas . Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening gör gällande att skattskyldighet för hobbyarbeten ej skall föreligga i enlighet med motionen.
mot · G602288 · 1983-01-13 00:00:00 — förste vice talmannen m. fl. Åtgärder mot sambeskattningens negativa effekter I motioner har vi lagt fram ett stort antal exempel på sambeskattningsregler som missgynnar äktenskapet och i fråga om samboende, ej gifta par, tillkomsten av gemensamt barn. a. har vi angripit sambeskattningen av förmögenheter. Till makars (motsvarande) sammanlagda förmögenhet läggs också eventuella barns, styvbarns och fosterbarns tillgångar. Gränsen för skattefrihet har därvid inte satts högre för de sammanräknade förmögenheterna än för ensamstående. Ej heller sker beskattningen efter lägre skattesats. Två sammanboende utan barn kan således ha ända . i tillgångar utan att beskattas, gifta med barn, styvbarn och fosterbarn högst . Den s. k. 80185-procentsregeln kan få nära nog konfiskatoriska effekter för den som gifter sig med någon som faller under denna begränsningsregel. Vid reavinstbeskattning av äldre aktier medges schablonavdrag med . Makar får dock endast tillgodogöra sig högst . tillsammans mot det dubbla beloppet om de taxeras var för sig. S. k. B-inkomster hos makar och jämställda har vidare sambeskattats genom att - så snart de översteg . - från första kronan skatteberäknas på toppen av inkomsten hos den make som har högst inkomst. Denna frigräns var oförändrad då den individuella beskattningen infördes. Fr. o. m. taxering () ändras det tidigare gränsbeloppet . till ett grundavdrag om . Detta överensstämmer med vad i tidigare väckta motioner föreslagit som ett provisorium men räcker inte långt för dem som drabbas. Inflationen och ränteutvecklingen har nämligen lett till att det realkapital, vars avkastning undantas från sambeskattning, kan sägas uppgå till endast hälften av det som gällde 1971, trots 5 000-kronorsavdraget. års taxering skall sambeskattning av B-inkomster endast ske vid beräkning av tilläggsbelopp, dvs. för makar vars gemensamma B-inkomster tillsammans med inkomsten hos den make som har högst A-inkomst överstiger den s. k. brytpunkten. Skatteskärpningen kan trots detta bli betydande. Nettointäkt av annan fastighet behandlas alltid som B-inkomst, även i de inte ovanliga fall då ägaren och/eller dennes make helt eller delvis har sin dagliga gärning förlagd till arbete i och med fastigheten. Detta leder dels till att intäkten sambeskattas, dels till att ägaren - och i förekommande fall medhjälpande make - inte har möjlighet till ATP eller sjukpenning på den del av inkomsten som härrör från arbetet med fastigheten, dels till att avdrag inte medges för premie för frivillig pensionsförsäkring, eftersom sådan avdragsrätt numera är begränsad till A-inkomster. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär skyndsamt förslag om ändring av de skatteregler som missgynnar äktenskapet som samlevnadsform eller, för sammanboende par, tillkomsten av barn, 2. att hos regeringen begär skyndsamt förslag till åtgärder innebärande att den som arbetar i och med egen fastighet A-beskattas och därmed får möjlighet till ATP, sjukpenning samt avdragsrätt för frivillig pensionsförsäkring. () PER ()
mot · G602289 · 1983-01-13 00:00:00 — Motion 1982/83:289 Inrättande i polisdistrikt av en rotel för ekonomiska brott I proposition 1982/83:100 föreslås att en ekonomisk rotel skall inrättas i polisdistrikt. För att en eko-rotel effektivt skall kunna bekämpa den ekonomiska brottsligheten krävs ett nära samarbete med såväl länsåklagare som länspolischef och . Då dessa myndigheter finns i residensstaden talar starka skäl för att den ekonomiska roteln inrättas där. Det finns i övrigt inga hinder mot en lokalisering av eko-roteln till polisdistrikt. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om inrättande av eko-rotel i polisdistrikt.
mot · G602291 · 1983-01-13 00:00:00 — Återställande av dokument till PLO Research Centers bibliotek De israeliska trupperna har plundrat i västra och fört bort hela på 25 000 böcker på arabiska, engelska och hebreiska samt tryckpress, mikrofilmer, manuskript m. m. Palestinierna har därmed plundrats på sitt kulturella arv, sin historia och sin nationella identitet. Denna plundring av ett folks historiska dokument strider mot internationell rätt och mot folkrättens principer om krigförandes ansvar för att skydda civil egendom. måste kraftfullt medverka till att detta material återlämnas till palestinierna. Kulturella institutioner bör också engageras i detta arbete. Universitet och organisationer bör informeras om plundringen och gripa in och utöva påtryckning mot . Palestinierna måste få tillbaka sina historiska dokument. Deras rätt till historia och identitet får ej förmenas dem. Mot bakgrund av ovanstående hemställer jag att hos regeringen begär kraftfulla åtgärder som kan medföra att dokumenten återställs till palestinierna. minab/gotab 1983 73379
mot · G602294 · 1983-01-13 00:00:00 — Kostnadsansvaret för arkeologiska undersökningar har haft att ta ställning till frågan om kostnadsansvaret vid arkeologiska undersökningar enligt fornminneslagen 9 §. Därvid har uttalats en medvetenhet om att ganska betydande olägenheter för det aktuella arbetsföretaget kan uppkomma av lagens regler. har emellertid avvisat krav om ändring i förevarande regler under hänvisning till att gällande regler ändock är ett uttryck för en avvägning mellan olika intressen. I många av våra äldre städer, exempelvis , , m. fl. i , krävs ofta omfattande arkeologiska undersökningar innan marken kan exploateras. Det är självklart att vi inte får förstöra delar av vårt unika kulturarv utan att få det väl dokumenterat. Syftet med de arkeologiska utgrävningarna är att skapa bättre förutsättningar att förstå äldre tiders levnadsmönster och kultur och därmed också bättre förutsättningar att förstå dagens samhällsmiljö. Vad som däremot förefaller orimligt är att kostnaderna för en sådan arkeologisk kartläggning skall drabba vissa byggnadsföretag på ett sätt som för en del närmast kan betecknas som godtyckligt. I sitt betänkande 1976/77:1 uttalade KrU: Det är också förståeligt att den som belastas med utgifter av ifrågavarande slag känner sig försatt i en oförmånlig situation i förhållande till den som inte är i motsvarande läge. I vissa fall har de arkeologiska undersökningarna blivit av sådan omfattning att det förefaller obilligt att de skall belasta arbetsföretaget enligt nu gängse regler. Möjligheterna till undantag från gängse regler är beroende av de resurser som ställs till förfogande för att på annat sätt bestrida nu aktuella kostnader. Detta är heller ingen tillfredsställande ordning. Om samhället har behov av mera omfattande arkeologiska undersökningar måste dessa också kunna finansieras av samhället. Fornminneslagens regler bör ändras i enlighet härmed. Den utredning som tillsatts bör få direktiv att arbeta mycket snabbt då problemen är stora på många orter i vårt land. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande översyn av kostnadsansvaret för arkeologiska undersökningar vid markexploatering.
mot · G602295 · 1983-01-13 00:00:00 — Svensk ekonomi är starkt exportberoende och det råder bred enighet om att en exportledd tillväxt är nödvändig för att lösa balansproblemen i vår ekonomi. Många olika faktorer påverkar möjligheterna att öka vår exportvolym. Relativpriserna har självfallet stor betydelse för möjligheterna till exportframgångarna, men därutöver behövs t. ex. analyser av nya maskiner, information om regler och sedvänjor i nya exportländer och åtgärder för att underlätta för de små och medelstora företagen att nå ut på de stora exportmarknaderna. Det är således viktigt att den svenska exportindustrin har goda kunskaper om exportmarknaderna. och handelssekreterarna gör i detta avseende betydelsefulla och värdefulla insatser. För att nå ytterligare framgångar på exportsidan är det emellertid enligt min mening nödvändigt att vi i någon form introducerar exportutbildning. Sådan exportutbildning kan ske på olika nivåer och inom olika befintliga utbildningar. Exportkunnande kan läggas in som ett moment i gymnasieutbildningen på exempelvis ekonomisk, samhällsvetenskaplig och teknisk linje. Man kan tänka sig exportutbildning som yrkesteknisk högskola i första hand inriktad på försäljargruppen. Självfallet kan exportutbildning också ingå i den reguljära högskoleutbildningen, t. ex. ekonomutbildningen. I en exportutbildning bör innefattas viktiga marknadsländers ekonomiska förhållanden, kultur, politik, religion, affärsetik, affärsjuridik, umgängesformer osv. Syftet bör - i vart fall på högskolenivå - vara att få till stånd en utbildning som ger kvalificerade förutsättningar för internationell marknadsföring. Regeringen bör med det snaraste pröva förutsättningarna för införande av exportutbildning. erfarenheter bör därvidlag självfallet utnyttjas. som man undersöker möjligheterna att anordna en bredare exportutbildning bör universitets- och högskoleämbetet få i uppdrag att i samarbete med försöksvis anordna exportutbildning på högskolenivå på något håll i landet. Det kan då vara naturligt att man i första hand introducerar ett inslag av exportutbildning i ekonomutbildningen. Med anledning härav hemställer jag att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om särskild exportutbildning.
mot · G602298 · 1983-01-13 00:00:00 — m. m. Överallt där människor vistats och verkat har ortnamn skapats; behovet av ortnamn är lika gammalt som kulturen själv. Igenom ortnamnen talar vårt förflutna till oss på ett alldeles särskilt påtagligt sätt. Namnen berättar om bygdernas utveckling från äldsta till nuvarande tid, som de ger oss inblickar i hur våra förfäder såg på sig själva och sin omgivning. Ortnamnen är en nationell tillgång som det gäller att värna om. och SJ är två statliga verk som skulle kunna medverka till att våra ortnamn finge större publicitet. Jag är själv en flitig SJ-resenär och skulle finna det synnerligen intressant att veta vilka tätorter - mindre och större - som man passerar under resans lopp. Om det till äventyrs finns några stationshus kvar, finns ibland namnet kvar på dessa. Jag anser att SJ bör sätta upp skyltar längs järnvägen för information till resenärerna om var man befinner sig. Det är också viktigt att stat och kommun medverkar till bevarande av stationshus och banvaktsstugor. Den tid kanske inte är så avlägsen när vi blir överens om att eftersom rälsar ändå ligger - och tågen går - förbi våra tätorter, kunde det vara möjligt att stanna på flera ställen och låta människor åka med. Även om jag inte vill föreslå att detta skall genomföras, anser jag att både SJ och bör ta sig en funderare på spörsmålet. Vad gäller har man befarat att det skall stå på alla vägskyltar . Alla vägar lär ju bära till . När man kör ut från exempelvis tätort till står det på en skylt och på en annan. Men om man då skall till eller gäller det att hålla reda på vilken av vägarna man skall välja. När man väl kommit upp på har man inget val även om man förstår att man kört fel. Då gäller det att komma av på nästa avfart och med en kringgående körning komma på rätt väg. Jag vill också påpeka att skyltningen är märklig vid avfarter från E 4. Ett exempel: Vid i står det angivet . Ja, det är riktigt - men före passerar man den gamla ärevördiga staden , dit en stor mängd människor beger sig på marknad . Varför denna vanvördiga behandling av gamla orter? Skylten ute vid E 4: an är stor och rymmer fler ortnamn. Kostnaden måste därför vara av ringa värde, men till stor fördel för oss ortsbor. är de exemplen jag framfört från min egen landsdel, men efter diskussioner med andra har det framkommit att vägskyltningen är lika förunderlig i hela landet. En översyn och omskyltning bör alltså ske . Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna att ortnamnskyltar skall uppsättas utmed järnvägen och att omskyltning skall ske utmed i enlighet med vad som anförts i motionen. minab/gotab 1983 73359
mot · G602303 · 1983-01-14 00:00:00 — i och företags medlemskap i I den senaste valrörelsen engagerade sig SAF på ett orättfärdigt och onyanserat sätt mot den offentliga sektorn och de samhällsägda företagen. Dessa angrepp pågår fortfarande. Många samhällsägda företag är medlemmar i och betalar stora summor i medlemsavgifter. Det kan inte vara rätt att samhällsägda företag skall pumpa in pengar i en organisation som sedan använder dessa till att motarbeta bidragsgivaren. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar uttala sig för att samhällsägda företag inte bör tillhöra . HANS () i
mot · G602304 · 1983-01-13 00:00:00 — m. fl. Vägförbättr ingar i Eslöv-Tomelilla-området Enligt beslut av regeringen kommer järnvägen att nedläggas fr. o. m. . har trafiken upprätthållits med bussar vilket vållar problem då taxorna på bussarna som ersätter tåg varit betydligt högre än taxors. Problem har också varit den låga vägstandarden på stora delar av vägsträckan, vissa underhållsförbättringar har dock gjorts men i alltför ringa omfattning. När nu trafiken övertas av kommer enligt beslutet turtätheten att betydligt förbättras vilket är positivt för invånarna i de här områdena. För att ge invånarna ett effektivt utbyte av den här förändringen så måste ökningen av antalet turer kompletteras med kortare restider. Förkortningen av restiderna synes svår om ej snabba åtgärder vidtas på vägarna. Under en följd av år har vi socialdemokrater motionerat om att beredskapsmedel skulle i ökande utsträckning användas för att förbättra de mindre och medestora vägarna i mellersta och sydöstra vilka berörs av det här området, men utan resultat. Det är därför angeläget att medel för beredskapsarbeten omfördelas och nytillförs till vägarbeten inom det här området. Det är välbekant att beredskapsarbeten skall utföras där samhället får ut den största framtidseffekten. Hit hör vägbyggande och vägförbättring. Vägarna längs denna bandel fyller väl de här kraven. Det synes också angeläget att vissa onormalt krokiga vägsträckor helt nybyggs, och här bör lämpligen den tidigare järnvägsbanken utnyttjas. Med de medel som ställts till förfogande och den stora arbetslöshet som finns i bör utbyggnads- och förbättringsarbeten i detta område kunna ge sysselsättning åt ett stort upptagningsområde då man får betrakta som ett arbetsområde och det här berörda området finns i mellersta delarna. Genom en omfördelning av beredskapsmedel till vägarbeten bör förbättringar av vägarna snabbt kunna ske inom det här aktuella området, som det skapas sysselsättning åt människor och bättre restider åt befolkningen i området. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen hemställer att statens vägverk i samverkan med ges i uppdrag att som beredskapsarbete utföra vägförbättringar i området som berörs av järnvägsnedläggningen . () ()
mot · G602305 · 1983-01-14 00:00:00 — och i Praktikplatser för vuxna arbetslösa Arbetslöshet upplevs av många som förödande, särskilt om arbetslösheten blir långvarig. Man känner sig överflödig. Ingen frågar efter ens tjänster, man blir stående utanför arbetsgemenskapen. Den arbetslöse får sin försörjning genom ett väl utvecklat socialt skyddsnät - arbetslöshetsersättning, KAS eller socialhjälp. Så långt är allt gott och väl. Men människan lever icke av bröd allenast! Många upplever tillvaron som tom och innehållslös utan kontakter med arbetskamrater och utan att känna att man gör nytta. Många arbetslösa frågar sig: Kunde jag inte få utföra något nyttigt under arbetslösheten, t. ex. gå ärenden åt äldre, sysselsätta sjuka på långvården eller utföra någon annan syssla, som den ordinarie personalen i kommuner och landsting inte hinner med - eller kunde jag inte utföra vissa tjänster utanför den ordinarie arbetsstyrkan i det enskilda näringslivet? När det gäller ungdomarnas arbetslöshetsproblem har uppfinningsrikedomen varit stor och många okonventionella lösningar har föreslagits och delvis genomförts. a. har förslaget om s. k. samhällstjänst för ungdomar, som uppbär någon form av understöd, upptagits till seriös diskussion. uppdrog åt regeringen att komma med förslag i denna fråga i samråd med . Precis som man kan ställa krav på viss arbetsprestation från de ungas sida under uppbärande av arbetslöshetsunderstöd för att undvika sociala bieffekter, precis lika väl kan man ifrågasätta om inte samma krav borde ställas på vuxna arbetslösa. tillförs samhället värdefulla arbetsinsatser. Givetvis skall kravet finnas kvar på aktivt arbetssökande och stämpling . Den arbetslöse skall - liksom nu - vara skyldig att ta anvisat arbete. Arbetsförmedlingen skall anvisa praktikplats vid stämplingstillfället och kontakt upprätthållas med berörda myndigheter och arbetsplatser. Det förefaller kanske djärvt att föreslå att arbetslösa, arbetsvilliga personer skulle gå bredvid ordinarie personal och utföra vissa arbetsuppgifter, som den ordinarie personalen inte hinner med. Diskussionen om sjukhusvärdinnornas vara eller inte vara i våra landsting står ännu i färskt minne. I ett mycket kärvt arbetsmarknadsläge - med tendens till ökad arbetslöshet - måste dock nya idéer prövas för att - om möjligt - eliminera skadeverkningar av långvarig arbetslöshet. 1 1982/83. kan ses som en träning inför reella arbetsuppgifter och bör av arbetsmarknadens parter uppfattas som ett försök att ge meningsfull sysselsättning i stället för att man passiviseras . Förslaget avser inte konkurrens med befintlig eller budgeterad personal. Med stöd av ovanstående föreslår vi att hos regeringen hemställer om en snabb utredning rörande praktikslussar för vuxna i enlighet med motionen. () ()