mot · G602767 · 1983-01-20 00:00:00 — m. fl. I budgetpropositionen 1982/83 (Bilaga 10) föreslår utbildningsministern att det inte görs någon antagning till sjökaptens- och sjöingenjörslinjerna vid högskolan i //84. Huvudskälet är att antalet antagna i förhållande till de tillgängliga utbildningsplatserna varit otillfredsställande lågt. Utbildningsministern säger med hänvisning till det fattade riksdagsbeslutet om en minskning av organisationen, så finns det ett stort antal outnyttjade platser i både och . En sammanställning som gjorts av Universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) över antalet studerande i sjöbefäls- och driftteknikerutbildningarna () vilken bifogas som bilaga visar att det genomgående för hela landet finns ett stort antal outnyttjade platser i sjökaptens- och sjöingenjörslinjerna, med andra ord den nya utbildningen. Därför är det förvånande att privatutbildning tillåts på styrmans- och sjökaptensutbildning, med starka redareintressen - både ekonomiskt och intressemässigt - i bakgrunden. Visserligen är det en åtgärd som skett under den borgerliga regeringstiden, men det blir inte bättre av att den utbildningen tillåts fortsätta. De motiv som ibland framförts i debatten kring sjöbefälsutbildningen, att utbildningsanstalterna är olämpligt lokaliserade till , och är inte hållbara med hänvisning till tillgänglig statistik. Om man exempelvis ser på sjökaptensutbildningen, så har 12 elever på 24 platser, 15 elever på 24 platser. Samma är förhållandet inom sjöingenjörsutbildningen där har 14 elever på 24 platser och 15 på motsvarande antal tillgängliga platser. Detta förhållande med privatutbildning med redareintressen och de skärpta tillträdeskraven (högskolekompetens) måste nödvändigtvis medföra ett minskat underlag under ett antal övergångstidsår, speciellt med hänsyn till att eleverna dessutom måste ha 27 månaders praktik innan de är behöriga att söka utbildningen. Av den tidigare åberopade sammanställningen i bilaga 3 framgår ju också att elevunderlaget, speciellt i ökat år . I samma bilaga framgår också att i den kvarvarande äldre utbildningen till sjöingenjör/driftingenjör utbildningsplatserna i utnyttjas närmast hundraprocentigt. Motiveringen i budgetpropositionen att utbildningsministern inte vill föreslå några större förändringar i utbildningsutbudet med hänsyn till den utredning som blivit tillsatt att se över sjöbefälsutbildningens dimensionering är säkert välgrundad. Men varför då inte låta de tre skolorna som så beslutat skall ha sjöbefälsutbildning fortsätta med nuvarande dimensionering till dess att utredningen presenterat sina tankegångar och förslag om den framtida dimensioneringen? Vi vill nämna ett exempel, mot bakgrunden av att utbildningsministern säger sig förorda en tillfällig minskning av antalet nybörjarplatser. Inom sjökaptensutbildningen har de tre skolorna vardera 24 nybörjarplatser. Här har den tidigare beskrivna privatutbildningen sjökaptensutbildning. Dessutom föreslås få 48 nybörjarplatser och 72, medan då enligt förslaget i budgetpropositionen inte skulle få någon platstilldelning /84. Ett räkneexempel säger att 3 x 24 nybörjarplatser blir 72 som varit tillgängliga vid de tre högskoleenheterna med sjö- och driftutbildningslinjer. Budgetpropositionens förslag måste väl med den välvilligaste tolkningen kallas en omfördelning, därför att 72 plus 48 nybörjarplatser som föreslås blir så vitt vi kan förstå en ökning med 48 sammanlagt. Det blir först en omfördelning och en ökning på bekostnad av . Antalet platser i den nya utbildningen ökas, men en av de skolor där utbildningen beslutats - - får ingen tilldelning av nybörjarplatser. Det är förvånande att inte riksdag och regering skall ha instrument att besluta om utbildningsorganisationens volym och se till att den organisationen utnyttjas före att privata redareintressen skall starta utbildning och kräva samhällets medverkan i examination och genom andra åtgärder att ge dessa privatutbildade den behörighet som de måste ha för att fullgöra tjänst i svensk sjöfart. Speciellt när utbildningsplatser står till förfogande inom det samhälleliga utbildningsväsendet. Därför att det kan väl inte vara meningen att svenska redareintressen genom det svenska utbildningsväsendets medverkan skall få tillfälle att utbilda sjöbefäl av olika kategorier på s. k. utflaggade fartyg. Den utbildningen har i sig enligt vad vi kan förstå ganska många frågor som borde kunna besvaras. Varför då inte i stället bedriva utbildningen inom en av det svenska samhället självt bedriven utbildning med alla möjligheter till insyn både av utbildningens kvalitet och bedrivande i övrigt. Med hänvisning till det anförda och främst mot bakgrunden av att kommittén för sjöbefälsutbildningens dimensionering påbörjat sitt arbete föreslår vi att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna att ingen ändring av antalet intagningsplatser bör ske vid de tre sjöbefälsskolorna i , och för /84. () () BO () () () ()