mot · G6021255 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83: 1255 m. fl. Viss ändring av studiestödslagen I samband med socialtjänstlagens ikraftträdande upphörde barnavårdslagens bestämmelser att gälla. I barnavårdslagen fanns klara regler vad gäller samhällsvårdens upphörande. Frivilligt omhändertagande enligt 31 § fick inte fortgå längre än till dess barnet uppnått . Efter kan en placering i familjehem dels vara en åtgärd enligt SOL, dels en tvångsåtgärd enligt lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga, LVU. Vården skall upphöra vid fyllda , i undantagsfall om det är fråga om tvångsåtgärder enligt LVU. När det gäller placering enligt SOL finns ingen sådan tidsgräns fastställd. Detta faktum har visat sig medföra vissa tveksamheter och frågeställningar vid socialnämndernas tillämpning av lagen. En placering i familjehem enligt SOL är en åtgärd enligt 6 §. Där framgår att den enskilde har rätt till bistånd av försörjning och sin livsföring i övrigt, om hans behov inte kan tillgodoses på annat sätt. Det är ju mycket vanligt att ungdomar placerade i familjehem genomgår gymnasiestudier. (Den unge kanske har blivit tvångsmässigt placerad enligt LVU men vid omprövning har placeringen övergått i frivilliga former.) Här uppkommer frågan hur studierna skall finansieras. torde av praxis och i enlighet med bestämmelser i ta på sig ett ekonomiskt ansvar även efter det barnet fyllt , men här kan hävdas att behovet kan tillgodoses på annat sätt, nämligen genom studiestöd. Det är här som bristerna i överensstämmelse mellan SOL och studiestödslagen blir uppenbara. Rätten till studiestöd begränsas dels av den unges egna ekonomiska förhållanden, dels av hans/hennes föräldrars. Studiestödslagens 3 kap. 27 § föreskriver dock att 1 fråga om fosterbarn gäller vad som sägs om föräldrar i stället fosterföräldrarna. Genom den nya sociallagstiftningen finns det skäl ta bort citerade bestämmelse i studiestödslagen. Anledningarna är flera: Begreppet fosterbarn och fosterföräldrar har borttagits ur sociallagstiftningen. Placeringen i familjehem är inte tidsbegränsad längre. Reglerna får en orättvis verkan. Det måste direkt slås fast att familjehemsföräldrarna inte själva har någon försörjningsbörda gentemot de barn de har mottagit för placering i familjen. För placeringen utgår ersättning enligt överenskommelse vid varje enskild placering. När placeringen som sådan inte längre gäller, men barnet fortfa rande bor i det tidigare familjehemmet måste den unge betraktas som inackorderad eller inneboende med egen ekonomi. Att hans/hennes rätt att söka studiestöd då skall begränsas genom 3 kap. 27 § studiestödslagen kan ej vara riktigt. Ungdomarna har ju i samband med placeringen i familjehem skilts från vårdnadshavarna. När socialnämnden beslutar att ej längre låta placeringen bestå grundar sig det beslutet i att syftet med placeringen uppnåtts. I detta läge måste den unge anses ha fristående ekonomi och rätt att söka studiestöd som om han/hon vore ensamboende. I ett längre perspektiv får studiestödslagens bestämmelse i 3 kap. 27 § en negativ effekt också i jämförelsen biologiska barn familjehemsplacerade barn. I ekonomiskt ansträngda tider som många nu lever under tvingas ungdomar som bor i det biologiska hemmet att söka studielån på grund av familjens bristande ekonomiska resurser. Ett barn placerat i familjehem torde inte kunna komma i motsvarande situation. Endera befinns familjehemsföräldrarnas inkomst för hög för att lån skall kunna beviljas eller ställs kravet på socialnämnden att svara för fortsatt ekonomiskt stöd . Vi har här något pekat på de konsekvenser som blir följden av att vissa regler i sociallagstiftningen och studiestödslagen inte stämmer överens. Vi anser det föreligga behov av en översyn av studiestödslagens regler att i fråga om fosterbarn gäller vad som sägs om föräldrar i stället fosterföräldrarna. Mot bakgrund av det anförda yrkar vi att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en förändring av 3 kap. 27 § studiestödslagen. () AXEL () () () ()