ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G6022332 · 1983-04-12 00:00:00 — Motion 1982/83:2332 Vissa skogspolitiska åtgärder, m. m. 1982/83:145) Skogsbesprutning med selektiva metoder Regeringen föreslår i proposition 1982/83:145 ändringar i nu gällande lag om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark. Lagförslaget innehåller ett generellt förbud mot spridning av lövbekämpningsmedel. Förbudet omfattar även metoder där enskilda trädstammar behandlas (fickning, stubbehandling och liknande metoder). Det kommer dock att finnas möjlighet till undantag från det generella spridningsförbudet. Frågor om undantag skall prövas av . Kommunerna skall kunna besluta om inom vilka områden skogsbesprutning skall vara helt förbjuden. Denna motion kommer att uteslutande behandla de metoder där enskilda trädstammar behandlas (fickning etc.). Det är ur en rad synpunkter olyckligt att dessa metoder intagits i förslaget till lagstiftning. gällande lag innehåller inga regler av liknande typ. De selektiva bekämpningsmetodema bör enligt vår mening även i fortsättningen vara tillåtna. De representerar en miljövänlig metod där en låg mängd bekämpningsmedel sprids per ytenhet. Ur arbetsskyddssynpunkt bör metoderna vara fördelaktiga då mekanisk röjning inte behöver återupprepas. En mekanisk röjning utan kemisk stubbbehandling behöver ju i normalfallet upprepas en eller två gånger på grund av lövuppslag vid den avsågade stubben. De kemiska medel som kan användas vid dessa metoder har mycket låg giftighet (klass 3). Som jämförelse kan nämnas att betydligt giftigare klass 2-medel i stor omfattning används i våra bostäder och i våra trädgårdar. Med hänsyn till vad som ovan anförts hemställs att beslutar att den i proposition 1982/83:145 föreslagna lagstiftningen om skogsbesprutning icke skall innefatta den spridning som innebär att enskilda trädstammar behandlas med bekämpningsmedel . () ()
mot · G6022335 · 1983-04-13 00:00:00 — Motion 1982/83: 2335 m. fl. Förslag om tilläggsbudget III till statsbudgeten för / 83 (prop. 1982/83:125) Sjöfart: Kreditgarantier till svenska rederiföretag I propositionen föreslår regeringen besluta att 1) medge att stöd i form av kreditgaranti till svenska rederier förlängs att gälla till , 2) att bemyndiga fullmäktige i att utöver tidigare anvisad ram ikläda staten kreditgarantier till svenska rederier intill ett sammanlagt belopp av . är syftet för stödet att medverka till en önskad strukturrationalisering av rederibranschen. De svårigheter, som landets sjöfartsnäring f. n. brottas med, beror främst på den vikande världshandeln och på det höga kostnadsläge som minskat svenska rederiers konkurrenskraft jämfört med utländska rederiers. Det är därför av värde att stöd i form av kreditgarantier finns tillgängligt för att underlätta offensivt inriktade strukturrationaliseringar. Enligt beslut kunde garantier ställas fram till utgången av 1983. Av den anvisade ramen om 230 milj. kr. återstår f. n. drygt 140 milj. kr. Med hänsyn till behovet av en ytterligare strukturrationalisering inom rederinäringen finns det anledning att medge att kreditgarantier upp till det oförbrukade beloppet skall kunna ställas fram till utgången av 1984. När det gäller den föreslagna utvidgningen av ramen är propositionens motivering bristfällig. Svenska staten har i olika sammanhang iklätt sig kreditgarantier för mycket stora belopp. Det finns därför anledning att vara ytterst restriktiv när det gäller ytterligare åtaganden. , som förlupit , har 90 milj. kr. av den då anvisade ramen ianspråktagits. Även med hänsyn tagen till den ytterligare försämrade sjöfartskonjunkturen synes den nu oförbrukade delen av ramen vara fullt tillräcklig för de återstående 11/2 åren. Det bör här åter påminnas om att syftet med detta stöd är att underlätta strukturrationalisering. Med hänvisning till vad som anförts hemställs 1. att bifaller regeringens hemställan under mom. 1, 2. att avslår regeringens hemställan under mom. 2. () PER STENMARCK (m) () () () () () ()
mot · G6022336 · 1983-04-13 00:00:00 — Motion 1982/83:2336 Förslag om tilläggsbudget lil till statsbudgeten för / 83 (prop. 1982/83:125) I förslaget till tilläggsbudget finns i industridepartementets bilaga 9, punkt , : Kraftstationer m. m. ett förslag om att skall förvärva vissa aktier i (). Jag har ingenting att invända mot det planerade förvärvet men anser att det skall finansieras på det sätt som vattenfallsverket har föreslagit. Det bör alltså inte finansieras över statligt anslag utan genom utnyttjande av verkets rörelsemedel. Med hänvisning till det anförda hemställs att bemyndigar regeringen att medge att förvärva av aktierna i med finansiering genom en utökning av ramen för rörliga krediter med 200 milj. kr. till 550 milj. kr.
mot · G6022337 · 1983-04-13 00:00:00 — Motion 1982/83:2337 m. fl. Förslag om tilläggsbudget III till statsbudgeten för / 83 (prop. 1982/83:125) Propositionens uppgifter om Statens vattenfallsverks förvärv av aktier i () är mycket knapphändiga. Det har inte heller varit möjligt att som stått till buds få fram det material som är nödvändigt för en acceptabel analys av förvärvet. Föredragande konstaterar att förvärvet görs till en lägre nivå än vid förvärv av kraftrörelse. Några bevis för detta redovisas inte. Aktierna har ett nominellt värde av . och förvärvas till ett pris av . I en tidigare uppgörelse var priset . Efter införande av den särskilda vattenkraftsskatten har omförhandling skett och priset alltså sänkts med , vilket kan synas anmärkningsvärt litet med hänsyn till att regeringspartiet i andra sammanhang hävdat att vattenkraftsskatten inneburit en mycket betydande sänkning av värdet på vattenkraft. BGK redovisade 1981 en vinst på 9,9 milj. kr. Det kan noteras att BGK:s resultat belastas med 8 milj. kr. avseende räntor och kursförluster för 3:e kämkraftsaggregatet i . Genom delvis avyttring av oljelager har BGK gjort en försäljningsvinst på 7 miljoner och har upplöst av lagerreserver med 15,6 miljoner. 15 miljoner har avsatts till investeringsfonden, men någon avskrivning utöver plan har inte gjorts. Finansiella intäkter överstiger finansiella kostnader med 13,4 milj. Utan detta stora finansnetto och vinsten på oljeförsäljningen skulle B KG visat ett negativt resultat efter planenliga avskrivningar. förvärv av 84083 aktier innebär, enligt vår information, att ökar sitt aktieinnehav från 23,6 till . Den direkta avkastningen på de 337,4 miljoner som vill investera i detta aktieförvärv torde bli mycket liten. Vi har ingen möjlighet att bedöma värdet av de samordningsvinster som kan göras, men vi är mycket tveksamma till att de kan vara av den storleksordningen att ett företag som 1981 inte gett någon egentlig vinst kan ha ett värde som överstiger i balansräkningen redovisade tillgångar med mycket mer än en miljard. Att i ett mycket ansträngt statsfinansiellt läge belasta statens budget med denna typ av utgifter kan i vaije fall inte försvaras. har föreslagit att förvärvet finansieras med rörelsemedel, vilket kan motiveras av bl. att förvärvet inte kommer att ge någon direktavkastning av betydelse under åtskilliga år. Möjligheterna att belasta förvärvet med normala räntekrav föreligger sannolikt inte. På grund av ett alltför bristfälligt beslutsunderlag kan vi inte göra en fullständig bedömning av förvärvet och begränsar därför vårt yrkande till att hemställa att beslutar att godkänna förvärv av 84083 endast under förutsättning att det helt finansieras med rörelsemedel och att avslå propositionens förslag om att anvisa 337,4 milj. kr. för att täcka kostnaderna för förvärvet. () () () i () () ()
mot · G6022346 · 1983-04-13 00:00:00 — m. fl. Vissa varvsfrågor, m. m. 1982/83:147) I den rådande arbetsmarknadssituationen i med fler än 30000 personer utanför den ordinarie arbetsmarknaden kommer den neddragning som sker vid Uddevallavarvet och Skandiaverken att få allvarliga konsekvenser. Även om man kan klara den huvudsakliga nedskärningen genom s. k. naturlig avgång, innebär det att ca 400 arbetstillfällen försvinner. Härtill kommer hotet om ytterligare nedskärningar och nedläggningar vid andra företag i . Det är då nödvändigt att möta den väntade uppgången i arbetslöshet med aktiv arbetsmarknadspolitik. Av de insatser som görs med AMS-medel bör man enligt vår uppfattning prioritera dem som är företags- och samhällsekonomiskt riktiga och som har betydelse för framtiden. Så får t. ex. investeringar i väg- och brobyggande stor effekt på byggnads-, stål- och verkstadsindustrin, som den offentliga konsumtionen minskas genom inbesparade driftkostnader för fatjorna. I är fyra broobjekt av stort intresse. till ligger främst i plan och kan därför anses klar. De övriga broarna är Svanesund-Kolhättan, Malö-Fröjdendal och Malmön-Tullboden. Dessa objekt ingår i eller har nära anknytning till den kustväg från i söder över Orust-Malmö-Skaftö-Lysekil till i norr som Interkommunala arbetsgruppen för en kustväg genom har som målsättning. En översiktlig kalkyl visar att är en investering som genom minskade driftkostnader skulle vara återbetald , och . Bland vägobjekten vill vi särskilt framhålla Svanesund-Vräland-Ellös på , infarten till , väg 162 delen GåsebergBuahöjd, väg 164 från Dalslandsgränsen fram till E6 samt den fortsatta upprustningen av . Samtliga dessa bro- och vägobjekt ligger i norra och mellersta . Enligt vår uppfattning bör de AMS-medel som tilldelats i betydande utsträckning inriktas på de av oss redovisade objekten, som både ger sysselsättning och skapar bestående värden. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om AMS-medel till väg- och brobyggande i . () () () ()
mot · G6022351 · 1983-04-13 00:00:00 — Ändrade regler om förvärv av hyresfastigheter m.m. (prop. 1982/ 83:153) I den departementspromemoria som bl. a. utgjort undantag för förslag i den nu framlagda propositionen behandlades frågan om förvärvsavgift för brott mot lagen om förvärv av hyresfastighet (tillståndslagen) och frågan om ett fastighetsägarregister. Vad beträffar förslaget om förvärvsavgift anförs i promemorian att det från vissa utgångspunkter är motiverat att införa en sanktionsavgift för brott mot tillståndsplikten vid aktie- och andelsförvärv. I promemorian anförs att ett straffrättsligt sanktionssystem inte kan anses som en tillfredsställande lösning för att förbättra efterlevnaden av tillståndsplikten enligt lagen. Förslaget om förvärvsavgift avvisas i propositionen. Bostadsministern anser att förslaget utsatts för en ganska kraftig remisskritik och att promemorieförslaget skulle behöva överarbetas om det föreslagna avgiftssystemet skulle införas. Bostadsministern utesluter dock inte att det kan finnas anledning att diskutera avgiftsfrågan på nytt. Hans avsikt är att följa frågan med uppmärksamhet. Även enligt vår uppfattning finns skäl att ett fortsatt utredningsarbete görs i avsikt att överväga någon form av sanktionsavgift för att säkra efterlevnaden av tillståndslagen avseende aktie- och andelsförvärv. bör genom ett tillkännagivande till regeringen ge sin anslutning till uppfattningen om behovet av ytterligare översyn avseende en sanktionsavgift. har tidigare behandlat frågan om ett rikstäckande fastighetsägarregister (se CU 1981/82:18). Motivet för ett sådant register är att det skulle underlätta kommunernas möjligheter att kontrollera nya förvärvare av hyresfastigheter. Även denna fråga tas upp i departementspromemorian. Med hänsyn till bl. a. att vissa kommuner i samarbete med diskuterar att bygga upp en central informationskälla som skall betjäna alla landets kommuner med erforderliga uppgifter om fastighetsägare anförs att skäl nu inte finns att inrätta ett fastighetsägarregister i statlig regi. Enligt bostadsministerns uppfattning är det uppenbart att ett centralt, statligt register över fastighetsägare verksamt skulle kunna bidra till att förbättra kontrollmöjligheterna. Åtminstone f. n. hindrar dock, enligt hans uppfattning, det statsfinansiella läget att ett sådant register inrättas. Vi delar bostadsministerns uppfattning om behovet av ett fastighetsägar1 1982183. Rättelse: S. 2, sista rader Står: () Rättat till: () Vi finnér det viktigt att frågan ytterligare övervägs inom regeringens kansli eller i annat lämpligt sammanhang och att regeringen för redovisar sin syn på frågan utifrån dessa nu begärda överväganden. Även detta bör ges regeringen till känna. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förvärvsavgift och fastighetsägarregister.
mot · G6022352 · 1983-04-13 00:00:00 — Motion 1982/83:2352 m. fl. Ändrade regler om förvärv av hyresfastigheter m. m. 1982/ 83:153) 1 proposition 1982/83:153 föreslås ändring i 2 § i lagen om förvärv av hyresfastigheter som innebär att SBC inte längre omfattas av undantagen från lagen. Motiven för lagstiftaren om rätt till fastighetsförvärv för ombildning till bostadsrätt var angelägenheten av att stärka hyresgästernas ställning när en fastighet avses försäljas. Genom en s. k. intresseanmälan om att bilda bostadsrättsförening gavs hyresgästerna i ett bostadshus företräde till förvärv av fastigheten. Vi anser möjligheterna för hyresgästerna att kunna övergå till bostadsrätt så värdefulla att nya spärrar inte skall sättas för detta. Vi föreslår därför att 2 § andra stycket dels behåller nuvarande lydelse när det gäller riksorganisation av bostadsrättsföreningar, dels att fastigheter där hyresgästerna gjort anmälan om intresseanmälan undantas. Förslaget i propositionen om undantag även för regional organisation godtar vi. Vi föreslår därför att 2 § andra stycket får följande lydelse: om staten, kommun, landstingskommun, kommunalförbund, aktiebolag, som helt ägs av kommun eller landstingskommun, allmännyttigt bostadsföretag, riksorganisation av bostadsrättsföreningar eller regional organisation av riksorganisation av bostadsrättsföreningar eller bostadsrättsförening ansluten till sådan organisation samt hyresgäster som gjort intresseanmälan enligt lagen (1982:352) om rätt till fastighetsförvärv för ombildning till bostadsrätt är förvärvare. I konsekvens med detta erfordras ej heller ändring i 60 a § i bostadsrättslagen. I propositionen föreslås även sådan ändring av 2 § i lagen om rätt till fastighetsförvärv för ombildning till bostadsrätt att egendom som ägs av staten, kommun, landstingskommun, kommunalförbund, allmännyttigt bostadsföretag eller aktiebolag som helt ägs av en kommun eller landstingskommun undantas från lagens tillämpningsområde. Den nämnda lagstiftningen infördes för att stärka de boendes inflytande vid försäljning av en fastighet. Genom att hyresgästerna i en fastighet bildat en bostadsrättsförening och gjort en s. k. intresseanmälan hos inskrivningsmyndigheten, blir fastighetsägaren - vid en försäljning skyldig att först erbjuda hyresgästerna att köpa fastigheten. Lagstiftningen gör ingen skillnad mellan ägarkategorier. Endast hus med färre än fem lägenheter är undantagna. Genom propositionens förslag ställs hyresgäster i hus ägda av de inledningsvis nämnda ägarkategoriema i sämre läge än andra hyresgäster. Vi anser detta omotiverat och felaktigt. En ändring i lagstiftningen är överflödig. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi 1. att beslutar att 2 § i lagen om förvärv av hyresfastighet erhåller lydelse i enlighet med motionens förslag, 2. att beslutar att ändringen i bostadsrättslagen, benämnd 60 a §, avslås, 3. att beslutar att avslå förslaget till ändring av 2 § i lagen om rätt till fastighetsförvärv för ombildning till bostadsrätt. () ()
mot · G6022353 · 1983-04-13 00:00:00 — Motion 1982/83:2353 m. fl. Reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. m. 1982/ 83:162) I proposition 1982/83:162 föreslås att sockerbetsarealen minskas med 500 ha med sikte på en areal 1985 på högst 51500 ha. Arealen som uppgick till 53000 ha motiverades bl. a. av att fortsatt drift vid Karpalunds sockerbruk därmed möjliggjordes. De nu föreslagna minskningarna av arealen motiveras av att den inhemska skörden överstigit konsumtionen såväl 1981 som 1982. Det måste i detta sammanhang noteras att skördarna dessa år var klart större än normalskörden. Det är enligt vår uppfattning synnerligen tveksamt om en neddragning av betarealen skall ske med hänsyn till skördeår utöver de normala. gäller också att vid normalskörd skall en del socker importeras till . Denna import motiverades urpsrungligen med att man på så vis kunde stödja u-ländemas produktion. Det gällde i första hand . Den minskning av sockerbetsarealen som föreslås kan komma att äventyra en fortsatt drift vid Karpalund. Vi menar att det inte finns några motiv för att över huvud taget importera sådant socker som kan framställas här i landet. Det finns därför anledning att bibehålla den nuvarande sockerbetsarealen. föreslog för sin del en ökning av sockerbetsarealen till 54400 ha. Vid en normalskörd skulle därmed samtliga sockerbruk kunna bevaras och självförsöijningsgraden uppgå till . Ett visst importutrymme skulle således finnas. Mot denna bakgrund hemställer vi att beslutar att sockerbetsarealen skall vara lägst 53000 ha och högst 54400 ha. () ()
mot · G6022355 · 1983-04-14 00:00:00 — Motion 1982/83:2355 Ändring i lagen (1980:2) om finansbolag, m. m. 1982/83:154) 1 proposition 1982/83:154 föreslås att möjligheterna för utländska rättssubjekt att förvärva aktier i finansbolag och fondkommissionsbolag t. v. skall begränsas. Förslaget innebär att samma rättssubjekt som är förhindrade att förvärva bankaktier genom teckning eller överlåtelse i princip förhindras att förvärva aktier i finansbolag och fondkommissionsbolag. Denna utvidgning av etableringskontrollslagen för utlänningar (1982:617) innebär att näringsfriheten ytterligare begränsas för utländska rättssubjekt. Vi delar inte den i propositionen framförda uppfattningen att de rådande struktur- och konkurrensproblemen skulle fördjupas om utlänningar etablerar finansbolag här i landet. De konkurrensproblem som åberopas mellan banker och finansbolag är en följd av de omfattande regleringar som gäller för banker. Dessa snedvridningar bör inte lösas med ytterligare regleringar och etableringsbegränsningar för finansbolag utan genom att bankväsendet avregleras. Propositionen är en skärpning av den utlänningsfientlighet som kännetecknar den svenska bankrörelselagstiftningen. I stället för att ytterligare begränsa utländska företags och medborgares möjligheter att bedriva bank- och finansbolagsverksamhet i borde enligt vår mening kapitalmarknaden öppnas för utlänningar. Det är lika väsentligt att reciprocitet råder inom bank- och finansverksamheten som inom annan företagsverksamhet. som svenska banker i stor utsträckning etablerat sig i utlandet är ett av de få länder som inte tillåter utländska banker att etablera sig i . (Fi 1976:04) fick i uppdrag att utreda frågan om utländska bankers etablering i . Den nya utredning som regeringen nu aviserar och som bl. a. skall se över frågan om utländsk etablering på den svenska kreditmarknaden är enligt vår mening att beteckna som en fördröjningsmanöver. Att regeringen nu förlänger och utvidgar rådande begränsningar för utlänningar på det finansiella området är helt i linje med andra isolationistiska drag, som efter höstens val kommit till uttryck i t. ex. på svenska företags investeringar utomlands, utlänningars köp av svenska aktier, försäljning av utländska aktier i m. m. Med hänvisning till det anförda hemställs att avslår proposition 1982/83:154. AXEL () () () . HÖGMARK (m) () () () () ()
mot · G6022356 · 1983-04-14 00:00:00 — Motion 1982/83:2356 Åklagarväsendets regionala organisation m. m. 1982/83:158) bildar tillsammans med ett länsåklagarområde med som stationeringsort. Regeringens nu framlagda proposition om ändrad indelning innebär en ändring för del så till vida att , och län tillsammans ska utgöra en statsåklagarregion där skall vara stationeringsort. Åter en samhällsfunktion som fråntas . En enhällig länsstyrelse i sitt yttrande över den utredning som föregått regeringsförslaget att utredningen underskattat vikten av nära kontakt mellan länsåklagare och andra myndigheter t. ex. polisen, och länspolischefen. Jag delar denna uppfattning. Regeringens proposition i denna del bör avslås. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att avslår proposition 1982/83:158 i denna del.
mot · G6022357 · 1983-04-14 00:00:00 — Motion 1982/83:2357 m. fl. Åklagarväsendets regionala organisation m. m. 1982/83:158) I proposition 1982/83:158 till föreslås att fr. o.m. inte skall ha egen länsåklagare utan tillsammans med bilda en region med statsåklagarmyndighet placerad i . Den föreslagna organisationsändringen innebär för vidkommande, att länet tillsammans med skall bilda en statsåklagarregion. stationeringsort föreslås bli . Vid myndigheten skall finnas en statsåklagare, en biträdande statsåklagare samt en distriktsåklagare för regionens behov. Någon hållbar, saklig motivering för att låta bilda statsåklagarregion med har inte framlagts. Det har gjorts gällande, att de föreslagna ändringarna skulle medföra betydande organisationsvinster. En omständighet, som inte tillräckligt beaktats, är den att resekostnaderna för åklagarna måste bli väsentligt mycket större än tidigare och att även behov för täckning av den genom resor ökade frånvaron kan komma att uppstå. Som en ännu mera betänklig konsekvens skulle för polisens del följa tidsspillan och kostnader för resor utom det egna länet. I propositionen anförs: Inom åklagarväsendet finns ett starkare samband mellan dessa båda län än inom andra förvaltningsområden. Sålunda brukar länsåklagama i och vikariera för varandra. Detta är ett vilseledande argument. Länsåklagaren i har haft vikariatsutbyte med såväl som . Vikariatsförhållandena är helt betydelselösa för frågan om sammanslagning. Detta framhålls i länsåklagarens eget remissyttrande och bör därför ha varit tillgängligt vid skrivandet av propositionen. har enhälligt avstyrkt och uttalar i sitt yttrande en stark oro för att ändringen kan försvåra länsmyndigheternas möjligheter att verka effektivt i det brottsbekämpande arbetet. Detta kan i synnerhet befaras bli fallet vid bekämpningen av den ekonomiska brottsligheten, i vilket arbete integration mellan olika länsmyndigheter är av särskilt stor betydelse. Dessutom är propositionsförslaget ett avsteg från en väl fungerande och fast rotad administrativ indelning i län. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar att avslå proposition 1982/83:158 i här behandlad del. () ()
mot · G6022358 · 1983-04-14 00:00:00 — Motion 1982/83:2358 Åklagarväsendets regionala organisation m. m. 1982/83:158) I regeringens proposition 1982/83:158 föreslås riktlinjer för en ändrad regional indelning inom åklagarväsendet. Enligt förslaget skulle och sammanföras till en myndighet med placering i . Detta vore enligt vår uppfattning ett synnerligen olyckligt beslut. All utveckling av den offentliga verksamheten har kännetecknats av en ökad decentralisering med syfte att göra myndigheternas verksamhet effektivare och att motverka byråkratisering och krångel. Likaså ligger det ett stort värde i en god person- och lokalkännedom med väl utvecklade kontaktvägar. I propositionen framhålls också att länsåklagaren skall upprätthålla kontakter och samråd med övriga regionala myndigheter, inte minst när det gäller att bekämpa den ekonomiska brottsligheten. Visserligen förekommer det i stor omfattning också mål av större geografisk räckvidd när det gäller ekonomisk brottslighet, narkotikabrott eller andra grövre brott som kräver samverkan över större regioner, men vi har svårt att inse att dessa kontaktbehov skulle vara särskilt utvecklade gentemot . Det finns ytterligare en lång rad skäl som talar emot den nu föreslagna omorganisationen men i detta avseende vill vi hänvisa till de yttranden som avgivits av länsåklagarmyndigheten och i . Slutligen kan vi inte undgå att sätta denna decentraliseringsiver i samband med det arbete som pågår för att åstadkomma en sammanläggning också av kronofogdemyndigheterna till större distrikt. Med hänvisning till det anförda hemställs att avslår regeringens proposition 1982/83:158. () ()