mot · G7022204 · 1983-01-01 00:00:00 — kan inte rusta i kapp med stormakterna och militärallianserna, som beslutat att fortsätta den militära upprustningen. De svenska militärutgifterna kan inte öka i takt med militäralliansernas, och det svenska försvarets utveckling måste utgå ifrån en mer realistisk bedömning av vårt lands behov och förutsättningar. Försvarssatsningarna måste likaså, bättre än , inordnas och övervägas gentemot övriga delar i den svenska säkerhetspolitiken. De allvarliga bristerna inom civilförsvar och ekonomiskt försvar, som måste åtgärdas, och vårt lands strävan att hålla tillbaka och helst minska världens militärutgifter, omöjliggör nya stora anslagsökningar för det militära försvaret. Mot denna bakgrund är det nödvändigt att i grunden omstrukturera det militära försvaret och att förändra totalförsvarets nuvarande sammansättning. I det senaste försvarspolitiska beslutet () ingick satsningen på ett nytt svenskt stridsflygplan, Gripen .Detta beslut binder framöver vid en försvarsstruktur och vid utgifter i mångmiljardstorlek. Mindre än efter beslut framstod det som en felsatsning, vars ekonomiska konsekvenser för totalförsvarets ekonomi redan varit förödande och som riskerar att helt och hållet undergräva hela det försvarspolitiska beslutet . Försvarsledningen har därför också begärt utökade ekonomiska ramar för totalförsvaret. a. därför har också budgetarbetet med försvarsanslagen försenats, och regeringen har aviserat att en särskild proposition skall avlämnas senare under vårriksdagen. Mot denna bakgrund framstår det som nödvändigt att riva upp eller så kraftigt som möjligt begränsa projektet med ett nytt svenskt stridsflygplan. Vpk kommer att i särskilda partimotioner ta upp ovannämnda frågor och hänvisar i övrigt till dessa. En allsidig och balanserad utrikeshandel är för sin produktion och ekonomi mycket beroende av utrikeshandel, både i vad gäller export av industriprodukter och import av insats varor till industrin. Detta utlandsberoende gör mycket känsligt och sårbart för ekonomiska och politiska störningar i vår omvärld. För , som ett alliansfritt och neutralt land, utgör också det faktum att huvuddelen av den svenska utrikeshandeln är koncentrerad till och västländer som ingår i NATO ett problem. Det är dels ett problem som yttrar sig i en särbehandling av vårt land, dvs. att exporten och importen bestäms av politiska beslut, dels i starka bindningar och beroenden som kan skada tilltron till vår ställning som neutralt och alliansfritt land. Handeln och det utlandsberoende den medför har intagit en undanskymd och underordnad roll i de säkerhetspolitiska analyserna. Detta är en allvarlig brist, som i en kris- eller krigssituation kan få mycket allvarliga följder för vårt lands självförsörjning och försvarsförmåga. Av särskild betydelse är i detta sammanhang krigsmaktens stora beroende av leveranser och reservdelar till olika militära vapen. Det nya stridsflygplanet, Gripen, består i en stor utsträckning av utländska komponenter, och planets allra viktigaste delar är dessutom omgärdade av politiska villkor och förbehåll. Huvuddelen av dessa delar, som visserligen produceras i , kommer från . Detta är, som många påpekat, förenat med stora risker för våra möjligheter att upprätthålla både vårt oberoende och tilltron till vår neutralitet och alliansfrihet. Utrikeshandeln, utlandsberoendet och sårbarheten måste bli föremål för ökad uppmärksamhet och på ett konsekvent och samlat sätt ingå i våra säkerhetspoltiska bedömningar och i utformningen av den svenska säker Vpk har i särskild partimotion tagit upp de ovan nämnda frågorna och hänvisar i övrigt till denna. Tillsätt en parlamentarisk säkerhetspolitisk studiegrupp Som framgår av denna motion har begreppet säkerhetspolitik fått en bredare och allsidigare innebörd. Men de säkerhetspolitiska studier och analyser som ligger till grund för riksdag och regerings ställningstaganden grundas i hög grad på de bedömningar som görs inom ramen för det arbete försvarskommittéema utför som underlag för de återkommande försvarsbesluten. Detta är en otillfredsställande ordning, eftersom dessa överväganden är alltför kortsiktiga och bestämda av ekonomiska och militära faktorer. Dessa studier har likaså en alltför begränsad omfattning och berör endast marginellt frågor såsom nationell suveränitet, oberoende, sårbarhet och självförsörjning. Politiska insatser för att främja fred, avspänning och nedrustning behandlas inte alls. Detta innebär att den önskvärda och nödvändiga sammanvägningen av alla delar i den svenska säkerhetspolitiken inte görs, vilket inte är till fördel för våra säkerhetsintressen. Därför borde regeringen tillsätta en parlamentarisk säkerhetspolitisk studiegrupp, med företrädare för alla partier, som har uppgiften att utifrån ett bredare och långsiktigare synsätt göra säkerhetspolitiska studier, vilka kan ligga till grund för beslut i olika säkerhetspolitiska frågor, t. ex. beslut om totalförsvaret, initiativ i freds- och nedrustningsarbetet, samhällsplanering och andra områden som måste ingå i ett bredare säkerhetspolitiskt synsätt. Säkerhetspolitiken har utformats under stor enighet. De meningsmotsättningar som funnits har sällan handlat om de bakomliggande principerna utan om tillämpningen och utformningen av den svenska säkerhetspolitiken. I takt med de säkerhetspolitiska förändringarna i vår omvärld har dock den säkerhetspolitiska debatten blivit allt livligare, och nya meningsmotsättningar har uppkommit. Det beror dels på att vissa politiska grupperingar motsätter sig såväl de bakomliggande principerna som utformningen av säkerhetspolitiken, dels på de nya och förändrade krav säkerhetspolitiken står inför. Principerna för den svenska säkerhetspolitiken är av gammalt datum, och begreppet säkerhetspolitik har med tiden breddats och fått en allsidigare sammansättning. Denna utveckling har varit nödvändig och kommer att fortsätta. Säkerhetspolitiken måste analyseras och diskuteras, för att försvara den mot angrepp och för att öka vår säkerhet i en i övrigt alltmer osäker värld. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att ånyo uttalar sig för inrättandet av en nordisk kämvapenfri zon, som ett led i strävandena att åstadkomma ett fritt från kärnvapen, 2. att uttalar stöd för förslag om inrättande av en kärnvapenfri korridor i mellan NATO- och Warszawapaktsländerna, 3. att uttalar stöd för förslaget om en frysning av utplaceringen av nya kärnvapen i och återupptagna förhandlingar om begränsning av kärnvapenarsenalema, 4. att godkänner vad som i motionen anförts om kärnvapenavskräckningen och tillkomsten av ett system för gemensam säkerhet, 5. att godkänner vad som i motionen anförts om för förtroendeskapande åtgärder i , 6. att godkänner vad som i motionen anförts om ett bredare och allsidigare sammansatt säkerhetspolitiskt synsätt, 7. att med anledning av vad som anförts i motionen för övervägande som sin mening ger regeringen till känna förslaget om att tillsätta en parlamentarisk säkerhetspolitisk studiegrupp, bestående av företrädare för alla partier. (vpk) (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)