mot · G602572 · 1983-01-19 00:00:00 — m. fl. I samband med att abortlag trädde i kraft gjordes en ökad satsning på de förebyggande åtgärderna mot abort. Avsikten var att förhindra ett allför stort antal aborter. Antalet aborter har heller inte stigit utan ligger ganska på 30 000 1975. I dessa förebyggande åtgärder ingick en utbyggnad av preventivmedelsrådgivningen. Tillgänglig statistik visar att man också lyckats i intentionerna att stimulera denna utbyggnad. var ökningen kraftig. Sedan minskade antalet besök, både i absoluta och i relativa tal t. o. m. 1981 inträffade på nytt en ökning till nära nivå. F. n. ligger rådgivningskapaciteten per 1 000 kvinnor i fertil ålder på 350 besök . Antalet besök varierar starkt mellan länen. har t. ex. 524 och och län 439 rådgivningsbesök per 1 000 fertila kvinnor, medan län ligger 226 och på 278 besök per 1 000 fertila kvinnor. Exemplen , och visar att andelen besök kan öka med uppsökande verksamhet. Men det finns också många län, där andelen rådgivningsbesök ligger lägre och som också har en omfattande uppsökande verksamhet. Det finns inga enkla samband mellan andelen preventivmedelsrådgivning och aborttal. Aborttalen visar på regionala skillnader som bl. a. hänger samman med befolkningsstruktur, traditioner, samlevnadsmönster och arbetsmarknad. Det finns dock i de flesta län ett mer eller mindre starkt behov att bygga ut preventivmedelsrådgivningen ytterligare. gjordes en inventering av preventivmedelsrådgivningen i hela landet. Syftet var att få en mer nyanserad bild än bara uppgifter om antalet rådgivningsbesök kan ge. Denna kartläggning visar också att preventivmedelsrådgivningskapaciteten är mycket ojämnt fördelad över landet. Det aktuella befolkningsunderlaget bör vara en självklar utgångspunkt när man beräknar dimensioneringen av rådgivningen och då skall även hänsyn tas till aktuell åldersfördelning bland de fertila kvinnorna, t. ex. den aktuella tonårspuckeln. har beräknat behovet av rådgivningskapacitet till 500 besök per 1 000 fertila kvinnor. för hälsoupplysning har i en rapport, Att arbeta med sex och samlevnad, gjort denna beräkning. Genom att analysera fertiliteten och preventivmedelsanvänd ningen hos kvinnor i fruktsam ålder, har man räknat ut vilka resurser som behövs. Om man inbegriper inte bara de kvinnor som använder sig av de vanligaste kontraceptiva medlen, p-piller och spiraler, utan också de som vill ha någon form av preventivmedel men ännu inte nyttjar dem, uppskattas behovet till hälften av alla kvinnor i fruktsam ålder, vilket innebär 500 besök för rådgivning per 1 000 fertila kvinnor. Därtill kommer behovet av uppsökande verksamhet, i skolor, på arbetsplatser, fritidsgårdar osv. Stora resurser måste satsas på denna verksamhet. Det är också viktigt att nå ut med den uppsökande informativa verksamheten till män och satsa på nya preventivmedel för män. 1981 gjordes 351 rådgivningsbesök per 1 000 fertila kvinnor, dvs. 600 000 besök till en kostnad av 50 milj. kr. Om antalet rådgivningsbesök hade motsvarat det beräknade behovet av 500 besök per 1 000 fertila kvinnor skulle det 1981 gjorts 850 000 besök. Totalt skulle då kostnaderna ha uppgått till 83 milj. kr. Det är av vikt att rådgivningen byggs ut. Men det är också av vikt att rådgivningen är av bra kvalitet och anpassas till människors behov. Det förekommer t. ex. sällan kvällsmottagningar trots att det säkert finns ett stort behov av detta. Kapaciteten är för det mesta betydligt lägre än . Detta skapar stora problem främst på de orter där befolkningen ökar . Väntetiderna är på vissa håll oacceptabelt långa. Telefontiderna är knappt tilltagna vid vissa mottagningar. Den yttre kvaliteten inom rådgivningen måste på många håll kraftigt förbättras. Det är angeläget att får de resurser som behövs för att kunna följa, bevaka och samordna det abortförebyggande arbetet. bör också ha ansvaret att stimulera och initiera till projekt som berör sex och samlevnad på och landstingskommunal nivå. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att preventivmedelsrådgivningen bör byggas ut både kvantitativt och kvalitativt och att dimensioneringen vad gäller preventivmedelsrådgivningen bör vara sådan att hälften av alla kvinnor i fruktsam ålder skall kunna nås av sådan rådgivning, 2. att hos regeringen hemställer om åtgärder för att utöka den uppsökande verksamheten inom preventivmedelsrådgivningen och att denna inriktas också på män, 3. att hos regeringen hemställer om åtgärder så att den abortförebyggande informationen inom byggs ut. 1* 1982/83. INGA (vpk) (vpk) (vpk) MAJ (vpk) (vpk)