mot · G602797 · 1983-01-20 00:00:00 — Per m. fl. Hälso- och miljöfarliga varor I översikten till proposition 1982/83:100, bil. Den stora användningen av kemikalier är ett allvarligt hot mot miljön. Vi har kunskaper endast om en begränsad del av de skadliga effekter som användning av olika kemiska ämnen medför. Trots att en rad olika åtgärder vidtagits för att förbättra kontrollen, framstår kemikalieanvändningen som ett av de allvarligaste långsiktiga hälso- och miljöproblemen. Samhällets kontroll över användningen av kemiska ämnen och produkter behöver därför effektiviseras och samordnas. För att se över pågående verksamhet och lägga fram förslag till insatser för en förbättrad kontroll kommer en särskild kemikommission att tillkallas. Den nya regeringen har sålunda uttalat sig för att vidta åtgärder på det område denna motion behandlar. Oaktat detta finner vi det lämpligt att återupprepa de förslag som vi tidigare framfört till och som också det nuvarande regeringspartiet ställt sig bakom på flera punkter under sin period i opposition. Motionsbehandlingen leder ju också till att får en redovisning om de här viktiga miljöfrågornas läge för riksdagsbehandlingen. Allmänt om ramlagen om hälso- och miljöfarliga varor efter det innebar en snabb tillväxt inom industrin och en bibehållen eller ökad produktion inom jordbruket med en kraftig minskning av antalet sysselsatta där. Produktionsökningen inom industrin och den mycket stora produktivitetsökningen inom jordbruket har samband med en fortgående ökning av kemikalieanvändning. som den ökade kemikalieanvändningen i samhället bidragit till ett ekonomiskt utrymme för ökad välfärd, har den också blivit ett hot både mot människor och mot miljö. och ökade insikterna om dessa hot. Det resulterade för del i ny lagstiftning på området. Den svenska lagstiftning som specifikt riktar sig mot riskerna med kemikalier är Lagen om hälso- och miljöfarliga varor (LHMV). Den trädde i kraft och har sålunda snart verkat . Den fick formen av en ramlag som angav de allmänna principer som skall gälla på området. Den konkreta tillämpningen av lagen överlämnas därmed till regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Tillämpningen grundas legalt i en kungörelse som baseras på den av antagna ramlagen. ternas tillståndsgivning och övervakning kommer sedan att grundas på kungörelsen och på utbildad praxis. Eftersom tillämpningsbestämmelserna inte kräver lagändring kan de vara flexibla och tämligen snabbt anpassas till de nya förhållanden som uppstår till följd av den tekniska utvecklingen och landvinningar inom forskningen. Principerna i LHMV är bra och hör till de mest långtgående vid en internationell jämförelse. Särskilt viktiga är här bestämmelserna om bevisföringen. Den normala bevisbördan i ett mål är att den som lider skada skall bevisa samband mellan sin skada och dens verksamhet från vilken skadan anses komma. Man kräver med andra ord liken på bordet för att kunna fälla den som vållat skadan. Hänsyn tas vid en normal bevisföring också till skadevållarens uppsåt. I vad gäller skadeståndsansvar finns emellertid också en annan ordning, strikt eller objektivt skadeståndsansvar. Det innebär att bevisning inte alls krävs för vållandet. En sådan ordning tillämpas i vissa fall. Ordningen enligt LHMV innebär inte direkt att strikt ansvar gäller, men näst intill. Här skall gälla en omvänd bevisföring. Den som antas ha vållat skadan skall bevisa att han inte har vållat den. Det som krävs av den skadelidande är att vederbörande skall visa att det föreligger en från goda vetenskapliga grunder uppkommen misstanke om skaderisk. Att det verkligen skall läggas en sådan tolkning i LHMV:s 1 § fastlades i den utskottsskrivning som godkändes av i samband med att lagen antogs , som svar på en motion från Vänsterpariet kommunisterna. Förhandsgranskning av kemiska ämnen och produkter Ända sedan LHMV antogs har vi av och till återkommit med motioner där vi aktualiserat ett system med förhandsgranskning. En sådan granskning kan utformas så att den blir mer eller mindre omfattande. Resurskravet för en sådan förhandsgranskning beror just av hur omfattande granskningen blir och är alltid beroende av tillgången till en lättillgänglig dokumentation. Den ordning som skulle bli mest resurskrävande är förprövning av varje enskild produkt. Den finns f. n. redan för bekämpningsmedel och för varor som står bekämpningsmedel nära. Denna förhandsgranskning kan och bör utvidgas till att omfatta allt fler produkter, men måste antagligen begränsas till sådana produkter som kan anses som särskilt hälso- och miljöfarliga. Detta därför att antalet produkter är så stort och varje enskild undersökning kräver stora resurser. En annan typ av förhandsgranskning är mindre resurskrävande och begränsar sig till kemiska ämnen. Ett sådant system finns redan i och inom EG. Vi anser för vår del att en sådan granskning skall införas också i och att skall delta i ett internationellt utbyte av data för att spara resurser. En förutsättning för genomförande av dessa våra förslag beträffande förhandsgranskning av kemiska produkter och ämnen torde vara att produktregistret är färdigställt upp till en viss informationsnivå. Vi återkommer till just detta nedan. Redan vid antagandet av LHMV stod det klart att det skulle behöva byggas upp ett produktregister. En sådan uppbyggnad påbörjades också efter det att lagen antagits av . Men uppbyggnaden har gått långsamt. Kommersiella intressen har också sökt lägga hinder för registrering av produkter med hänvisning till behovet av sekretess för produkters sammansättning. Detta anser vi inte vara något vägande skäl emot produktregistrering ens om man ser skälet från de kommersiella intressenas synpunkt. Det är inga större svårigheter att analysera fram av vilka ämnen en produkt består och även ange hur de olika ämnena fördelar sig kvantitativt. Det som har verkligt intresse från sekretessynpunkt är inte sammansättningen utan metoderna och utrustningen i själva tillverkningsprocessen. Dessutom skyddas nya produkter ofta av patent. En viktig fråga för produktkontrollen är att produktregistret, så snart det bara är möjligt, ställs i ordning till den nivå som fordras för att ämnes- och produktionskontroll skall kunna påbörjas. Inriktningen torde få bli att produktregistret i första hand byggs upp till den nivå som behövs för förprövning och kontroll av kemiska ämnen och sedan efter hand byggs upp för en alltmera utbyggd produktkontroll. Alla godkända kemiska ämnen bör kunna listas in i registret, och en förutsättning för att ett ämne alls skall få hanteras är att det aktuella ämnet finns med i registret. De undersökningar som skall ligga bakom ett ämne eller en produkt som finns i registret skall bl. a. omfatta ämnets eller produktens effekter vad gäller tumörframkallande, fosterskadande eller genetiska effekter samt eventuell anrikning i näringskedjorna ute i naturen. Den ämnes- och produktkontroll som ovan nämnts är givetvis viktig i sig, men av samma vikt är att den information man samlar kring denna kontroll görs tillgänglig och förs ut både till de som yrkesmässigt hanterar ämnena och produkterna och till konsumenterna. För att detta skall ske fordras det en organiserad produktinformation. I ett sådant informationssystem måste ingå att inte bara de myndigheter som har till uppgift att övervaka efterlevnaden av LHMV får tillgång till all lagrad information utan också de skyddsombud som har att företräda sina arbetskamrater i arbetsmiljöfrågor. Vidare måste i denna information ingå ett utbyggt system med skyddsblad som anger rätt hantering och varnar för risker och ett system med märkning av såväl kemiska ämnen som produkter med samma uppgifter i en mera kortfattad och lättförståelig form. I den samlade dokumentationen skall också finnas redan fastlagda gränsvärden för ämnen och produkter. En uppgift för produktkontrollen bör också vara att samla och tilhandahålla underlag för de myndigheter som ansvarar för arbetsmiljön i vad gäller underlag för fastläggande av nya gränsvärden. Det kan gälla nya ämnen eller produkter eller justering av gränsvärdena för gamla. Härvid skall man eftersträva att lägga de hygieniska gränsvärdena med flerfaldig säkerhetsmarginal. För särskilt farliga ämnen skall ett nollvärde eftersträvas. Att det i praktiken går att nå långt om ambitionen verkigen finns visar arbetet med att sänka värdet i luften vid tillverkning där vinylklorid förekommer. Trappa ner giftanvändningen! Vi menar att om vi skall uppnå en livsvänlig miljö måste giftanvändningen minskas så långt som är praktiskt möjligt. Det måste i vissa fall innebära att man inför totalstopp och i andra att giftanvändningen avsevärt minskas. Vi anser att giftanvändningen i parker och privata trädgårdar helt skall stoppas. För jordbruket och trädgårdsnäringen anser vi att giftanvändningen skall nedtrappas på ett planerat sätt. Underlag för en sådan plan torde föreligga när den pågående utredningen har slutfört sitt arbete. Vad gäller tillsatserna av kemiska ämnen i livsmedel och djurfoder anser vi att också här bör göras en översyn som syftar till avskaffande av tillsatser, neddragning eller forskande efter ersättningar som kan medföra mindre risker. Tillsats av antibiotika i djurfoder anser vi bör bli föremål för särskild prövning. Konkretisera tillämpningsbestämmelserna till LHMV och effektivisera övervakningen Som redan förut nämnts är LHMV en ramlag som för sin tillämpning är helt beroende av tillämpningsbestämmelser som lätt kan ändras av regeringen eller av den myndighet som regeringen bestämmer. Vi förordar att, förutom den fortlöpande förändring som ständigt måste ske, det görs en genomgripande översyn och konkretisering av tillämpningsreglerna . Det bör ske när produktregistrets uppbyggnad nått så långt att ett bra underlag finns. För att detta skall få genomslag ute på fältet måste också övervakningen göras effektivare. Tillsynsmyndigheterna måste ha nödvändiga resurser, men en organiserad samverkan med skyddsombuden och de fackliga organisationer som valt dessa torde utan ökade kostnader för det allmänna kunna göra övervakningen betydligt effektivare. Ett sådant mål bör vara lättare att uppnå när det finns en omfattande kunskapsbas i ett ämnes- och produktregister att falla tillbaka på. Mot bakgrund av det anförda yrkar vi 1. att hos regeringen begär genomförande av förhandsgranskning av kemiska ämnen och produkter i enlighet med vad i motionen anförts, 2. att hos regeringen begär fortsatt och skyndsam uppbyggnad av produktregistret i syfte att nå de funktioner som i motionen anförts, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om produktinformation och utfärdande av hygieniska gränsvärden, 4. att hos regeringen begär åtgärder syftande till förbud mot användande av bekämpningsmedel i parker och privata trädgårdar och en plan för minskad giftanvändning inom jordbruk och trädgårdsnäring, 5. att hos regeringen begär åtgärder för att minska tillsatserna av kemikalier i livsmedel och djurfoder enligt vad i motionen anförts, 6. att hos regeringen begär en översyn av i enlighet med vad i motionen anförts. PER (vpk) (vpk) (vpk)