mot · G70235 · 1983-10-27 00:00:00 — m. fl. Rätten till offentlig försvarare (prop. 1983/84:23) I proposition 1983/84:23 föreslås att nuvarande regler för rätten till offentlig försvarare skärps. Reglerna skall också ges en mera preciserad lydelse. Syftet är enligt propositionen att återföra domstolarnas praxis till den nivå som avsågs med nuvarande lagstiftning. Vpk föreslår att avslår denna proposition. Vi har följande skäl för detta förslag: Det kan inte anses belagt att domstolarna numera tillämpar en alltför generös praxis när det gäller att förordna om offentlig försvarare. De undersökningar som åberopas visar att tilltalade med offentlig försvarare har ökat , som andelen tilltalade som dömts till annan påföljd än böter eller villkorlig dom inte har ökat i samma utsträckning. Detta förhållande kan dock, som också påpekats i ett remissyttrande, lika väl innebära att det skett förändringar i målsammansättningen vid domstolarna eller att domstolarna ändrat praxis i påföljdsfrågor. Om också det är riktigt att tillämpningen blivit mera generös finns det inte något som säger att den blivit för generös. Regeringen vill återföra praxis till den nivå som avsågs med nuvarande lagstiftning men argumenterar inte för varför detta skulle vara den riktiga nivån. Det finns väl i stället skäl att anta att den praxis som utvecklats vid domstolarna stämmer bättre med allmänhetens behov av rättshjälp än tankarna bakom en föråldrad och dessutom oprecis lagstiftning. Förslaget drabbar framför allt arbetarklassen. De som kommer i kläm om propositionens förslag genomförs är de som inte har råd att anlita en egen privat försvarare och som inte heller har förmåga att uttrycka sig muntligt och därmed själva klara av eventuella vittnesförhör och pläderingar under rättegången. Varken en aktiv processledning eller en utökning av rådgivningsverksamheten kan enligt vår mening ersätta en försvarares bistånd vid rättegången. Inom arbetarklassen finns de med låg lön, kort skolutbildning och ofta också med en alltför stor vördnad för överheten. kommer dessa till korta i rättsapparaten. Föreliggande förslag kommer att förstärka tesen att rättssäkerhet heter pengar. Vi anser inte att rättssäkerheten och likheten inför lagen skall kunna inskränkas av statsfinansiella skäl. I propositionen anges en besparing om minst 5 milj. kr. Lika viktigt är dock, menar man, att bromsa utgiftsökningen. Den kostnadskalkyl som läggs fram i propositionen är dock ytterst osäker. I flera remissyttranden pekas på faktorer som kan komma att verka fördyrande, t. ex. inställda förhandlingar och flera överklaganden. Vi anser alltså inte att det finns skäl för någon skärpning av rätten till offentlig försvarare. En precisering av lagstiftningen, som det kan finnas skäl att göra, bör utgå från att misstänkta skall ha rätt till offentlig försvarare. Eventuella undantag kan sedan definieras i lagtexten. Med en sådan lagstiftning skulle det finnas större förutsättningar för en likhet inför lagen. Det bör i detta sammanhang påpekas att om en misstänkt döms har han skyldighet att ersätta statsverkets kostnader efter förmåga (enligt rättshjälpstaxan). Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att avslår proposition 1983/84:23, 2. att hos regeringen hemställer om ett nytt lagförslag i enlighet med vad som anförts i motionen. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) minab/gotab 1983 77084