ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G7023 · 1983-10-19 00:00:00 — 1983/84 3-10 m. fl. Dubbelbeskattningsavtal mellan och Sri kanka (prop. 1983/ 84:2) I proposition 1983/84:2 föreslås en lag om dubbelbeskattningsavtal mellan och . I artikel 13 punkt 4 i dubbelbeskattningsavtalet föreskrivs att vinst på grund av överlåtelse av aktier och andelar i bolag får beskattas i den avtalsslutande stat i vilken de utges. innehåller inte motsvarande bestämmelse, men den stämmer väl överens med de ändringar i intern svensk rätt som gjorts (SFS 1983:452). Dessa ändringar sammanhänger i sin tur med att regeringen antog ett förslag om utvidgning av skattskyldigheten i för aktievinster m. m. 1982/83:144). Moderata samlingspartiet yrkade i motion 1982/83:2406 avslag på nämnda proposition. Med hänvisning till motion 1982/83:2406 hemställer vi att avslår artikel 13 punkt 4 i det avtal som ingår i propositionen. () () BO () () () () () 1 1983184.3 sami.
mot · G70230 · 1983-10-26 00:00:00 — Särskilda sysselsättningsåtgärder för /84 (prop. 1983/84:26) kommuner förvaltar en enorm förmögenhet, som till största delen är omsatt i s. k. realkapital, t. ex. gator, vägar, broar, skolor, daghem, VA-nät, fjärrvärmeanläggningar, idrottsplatser osv. Siffrorna i de kommunala balansräkningarna visar däremot inte hur det ser ut med denna förmögenhets allmäntillstånd. Däremot finns det undersökningar som visar att underhållet är kraftigt eftersatt. Stora gemensamma värden riskerar att förspillas, som förutsättningarna att bedriva verksamhet kraftigt undergrävs. I flera avseenden är detta en realitet . Det kommunala realkapitalet har en sådan omfattning att man inte längre förmår att klara underhållet. Särkilt kommer detta till uttryck beträffande de kommunala VA-näten. Det finns undersökningar som visar att inte särskilt många kommer att lyckas sköta det underhållet på ett tillfredsställande sätt. Men inte underhållet av VA-nätet kan det bli inte bara kostsamt utan också ett allvarligt miljöproblem. Detta senare gäller särskilt då man når fram till den tidpunkt då avloppsledningarna är så dåliga att avloppsvattnet lämnar ledningsnätet och infiltreras i marken i stället för att transporteras vidare till reningsverket. Ett rätt utfört underhåll minskar de kommunala driftkostnaderna. I detta förutsätts att underhållsåtgärderna kan sättas in innan anläggningarna börjat förfalla. Men - och det är det som är problemet - kommunerna saknar de finansiella resurser som krävs för att klara underhållet. I en situation med strukturell arbetslöshet, som kan förväntas bli mycket långvarig, finns därför starka skäl att mer konsekvent genomföra en omdisponering av de resurser som finns i AMS regi, dvs. att beredskapsmedel omdisponeras till investeringsmedel som ställs till kommunernas förfogande. Mycket talar för att sysselsättningseffekten kan bli bättre än då AMS använder pengarna till beredskapsarbeten av mera traditionell karaktär. I många fall diskvalificeras den här typen av investeringar med angivande av att dagsverkskostnaden blir för hög. Detta synsätt verkar grunda sig på en mätning av utgiften (investeringen) dividerad med antalet direkt sysselsatta på arbetsplatsen. Detta är en snäv avgränsning av sysselsättningseffekten. En reinvestering i t. ex. det kommunala VA-nätet skulle - utöver på själva arbetsplatsen - erbjuda betydande sysselsättning också inom transportväsendet, stålindustrin (rörtillverkning) och cementindustrin (rörtillverkning). 1* 1983184. Med hänvisning till vad som anförts i motionen föreslår vi att hemställer hos regeringen att den lägger fram förslag om att beredskapsmedel omdisponeras till insatser för att klara underhåll av kommunala kapitaltillgångar.
mot · G70232 · 1983-10-26 00:00:00 — Särskilda sysselsättningsåtgärder för /84 (prop. 1983/84:26) Regeringen föreslår i proposition 1983/84:26 att statliga myndigheter, landsting och kommuner skall kunna inrätta s. k. ungdomslag för arbetslösa ungdomar i åldern . För kommunerna skall dessa åtgärder vara tvingande. I och med detta förslag har samhället genom beslut i två omgångar utsträckt samhällets ansvar för ungdomens inträde på arbetsmarknaden. Först genom det beslut rörande skolans vidgade ansvar för ungdom i åldern som togs . Eftersom den obligatoriska skolplikten upphör vårterminen det år den unge fyller , tar samhället ansvar . Det finns dock en grupp elever för vilka samhället utsträckt skolplikten till , nämligen de förståndshandikappade. Dessa elever bedöms behöva en längre inlärningstid för att uppnå nödvändiga färdigheter för att kunna etablera sig i ett arbete. Samhällets ansvar för denna grupp ungdomars inträde i arbetslivet bör vara lika stort som för ungdomar som gått vägen över det ordinarie skolväsendet. Följaktligen bör dessa elever ges samma rättigheter till ungdomsplatser och ungdomslag som övriga ungdomar. Jag ser det som mycket allvarligt att en handikappgrupp på detta sätt ej kan ta del av de möjligheter som står andra samhällsmedborgare till buds. De förståndshandikappade ungdomarna har svårare att själva bemästra en situation utan arbete eller annan sysselsättning än andra ungdomar. Även om de förståndshandikappade ungdomarna utgör en liten grupp anser jag att det är synnerligen angeläget att dessa inte ställs utanför de nu föreslagna åtgärderna. Om så sker missar samhället också en möjlighet att lära övriga 18-19-åringar att ta ett socialt ansvar för de svagare i samhället. Med det anförda hemställer jag att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om en åldersgräns för särskoleelever avseende ungdomsplatser.
mot · G70233 · 1983-10-26 00:00:00 — Särskilda sysselsättningsåtgärder för /84 (prop. 1983/84:26) I kampen mot arbetslöshet måste skapandet av regelrätt arbete vara det förnämsta medlet. Därnäst kommer utbildning. Det senare har framför allt två fördelar, dels ger det den enskilde bättre möjligheter att fungera i arbetslivet, dels är det en tillfällig insats, som inte kräver ökade kostnader . Insatsen är alltså temporär. I dagens läge med svår ungdomsarbetslöshet är därför utbildning en viktig arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Vi vill här ta fram en möjlighet att nedbringa denna arbetslöshet. bifalls ca 3 200 ansökningar om vapenfri tjänst. Härav skall ca 2 400 ha grundutbildning och ca 800 s. k. korttidsutbildning. Dessvärre grundutbildas endast ca 2 000 . Omkring 400 tillförs en kö. Denna uppgår nu till omkring 5 000 personer, vilket har åstadkommit väntetider upp till för de vapenfria tjänstepliktiga. Detta är otillfredsställande. I dagens läge bör detta kunna avhjälpas genom att staten tillfälligtvis betydligt ökar utbildningen. Därigenom skulle man dels något kunna bringa ned arbetslösheten, dels minska kön och ge de vapenfria tjänstepliktiga den utbildning som de under alla omständigheter skall ha. Med anledning av det anförda hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av utbildningsplatser för vapenfria tjänstepliktiga inom civilförsvaret. minab/gotab 1983 77083
mot · G70234 · 1983-10-26 00:00:00 — Propositionen innehåller också ett antal förslag av mindre omfattning i fråga om byggnadsarbetsmarknaden. Det föreslås att ytterligare medel anvisas för byggande och utrustning av allmänna samlingslokaler, för förbättring av boendemiljön samt för åtgärder inom områden med stor andel outhyrda lägenheter. Därtill kommer att förslag aviseras i fråga om ett tioårigt program för underhåll, reparation och ombyggnad på bostadsområdet (det s. k. ROT-programmet). Det vore enligt vår uppfattning ändamålsenligt att tog ställning till alla dessa förslag , så att en samlad bedömning av läget på bostadsbyggnadsmarknaden kunde göras. Vi avvisar därför de nu framlagda förslagen. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om finansiering av arbetsmarknadspolitiska insatser med besparingar inom andra områden och ej skattehöjningar, 2. att uttalar att kollektiva löntagarfonder är oförenliga med vår socialt inriktade marknadsekonomi, 3. att avslår förslaget om ungdomslag, 4. att begär att regeringen återkommer med förslag om ett flexibelt system för 18- och 19-åringar enligt de riktlinjer som anförs i motionen, 5. att begär att regeringen i överläggningar med parterna prövar de i motionen anvisade vägarna till en generell utvidgning av ungdomarnas arbetsmarknad, 6. att hos regeringen begär en utredning om nedsatta arbetsgivaravgifter med successiv avtrappning enligt de riktlinjer som anförs i motionen, 7. att hos regeringen begär förslag om ändrade regelsystem för den allmänna löneavgiften och socialförsäkringsavgifterna i fråga om nyföretagande enligt de riktlinjer som anförs i motionen, 8. att hos regeringen begär förslag om slopande av förmögenhetsbeskattningen av arbetande kapital i små och medelstora företag, 9. att begär att regeringen ger i uppdrag att utvärdera ungdomsplatsernas utbildningsinslag, 10. att godkänner de i motionen förordade riktlinjerna för rekryteringsplatser med fortsatt möjlighet att anordna enskilda beredskapsarbeten, 11. att hos regeringen begär förslag till statsbidragssystem för lärlingsutbildning första året, andra året och tredje året, 12. att beslutar om inrättande av ytterligare 1 500 platser i gymnasieskolan, 13. att begär att regeringen ger universitets- och högskoleämbetet i uppdrag att omprioritera kursutbudet inom dataområdet för fortbildning av lärare enligt vad som sägs i motionen, 14. att ger regeringen i uppdrag att skyndsamt inleda överläggningar med näringslivet i syfte att förändra organisationen av vissa delar av yrkesutbildningen i enlighet med vad som anförs i motionen, 15. att avslår förslaget i propositionen om 199 milj. kr. 16. att avslår förslaget i propositionen om ytterligare 500 milj. kr. till Sysselsättningsskapande åtgärder, 17. att avslår förslagen i bilaga 3 () i propositionen. () () () ()
mot · G70239 · 1983-10-28 00:00:00 — Ändring i brandlagen (1974:80) (prop. 1983/84:13) I proposition 1983/84:13 föreslås en ändring i 21 § brandlagen (BrL) främst av administrativ karaktär. I paragrafen regleras kommunernas möjlighet till ersättning av statsmedel för vissa räddningstjänstkostnader. Sålunda kan kommun få ersättning för räddningstjänst med anledning av oljeutflöde till havs eller i kustvatten samt i vissa namngivna insjöar m. m. Ersättning kan också utgå för sanering av oljeskador samt för räddningstjänst vid annat nödläge. Enligt BrL (12 § första stycket) skall överta ledningen och förordna särskilda befälhavare för räddningstjänsten vid nödläge som kräver så omfattande räddningsåtgärder att ett särskilt ledningsorgan behövs för samordning av räddningstjänsten eller för samordning av räddningstjänsten med annan verksamhet. Vid sådant nödläge får förordna att också brandstyrka i kommun inom länet där räddningsåtgärder ej behöver vidtas skall delta i räddningstjänsten. I 20 § BrL stadgas bl. a. att kommun är berättigad till ersättning av statsmedel för kostnad som har åsamkats kommun med anledning av att kommunens brandstyrka har deltagit i räddningstjänst enligt förordnande av med stöd av 12 § första stycket. Av det ovan anförda framgår att övertagande av ledning m. m. för räddningstjänsten också innebär att staten delvis tar över kostnadsansvaret. Detta har inneburit att i vissa fall avstått från att ingripa. Enligt min uppfattning finns anledning av pröva om inte ledningsansvaret enligt 12 § BrL skall frikopplas från kostnadsansvaret. Utgångspunkten för om skall överta ledningsansvaret bör vara att den mest lämpliga ledningen och samordningen av räddningstjänstarbetet skapas utan att därmed följer ett statligt kostnadsansvar. Hur kostnaderna skall bestridas torde få avgöras i särskild ordning. ledningsansvar m. m. kan omfatta räddningstjänst men inte den sanering som ofta kan behövas på grund av inträffat större oljeutflöde. Detta saneringsarbete berör inte sällan flera kommuner. Det finns goda skäl överväga att ge möjligheten till ett ansvar även i denna fas, om saneringsarbetet berör flera kommuner eller av annat skäl är särskilt omfattande. Även såvitt rör saneringsarbetet synes lednings- och kostnadsansvaret böra åtskiljas. Vad i denna motion anförts om överväganden beträffande utformningen av det statliga lednings- och kostnadsansvaret vid räddningstjänstingripanden samt om ledningsansvaret vid saneringsarbeten till följd av vissa olyckor 1 1983/84. bör ges regeringen till känna. Regeringen bör för redovisa sin syn på frågan i förening med eventuella förslag till ändrad lagstiftning. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i denna motion anförts om samordnings- och kostnadsansvar vid räddningstjänstingripanden m. m., 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i denna motion anförts om samordning av saneringsarbete efter vissa räddningstjänstingripanden m. m. P. O. ()
mot · G7024 · 1983-10-19 00:00:00 — m. fl. Dubbelbeskattningsavtal mellan , samt och (prop. 1983/84:5) I proposition 1983/84:5 föreslås en lagom dubbelbeskattningsavtal mellan samt och . I artikel 13 punkt 2 i avtalet föreskrivs att vinst, som en fysisk person med hemvist i en av staterna förvärvar genom överlåtelse av aktier eller andra liknande rättigheter i bolag med hemvist i den andra staten, beskattas i sistnämnda stat. innehåller inte motsvarande bestämmelse, men den stämmer i stort överens med de ändringar i intern svensk rätt som gjorts (SFS 1983:452). Dessa nya svenska regler är i sin tur en följd av den antagna propositionen om utvidgning av skattskyldigheten i för aktievinster m. m. 1982/83:144). Moderata samlingspartiet yrkade i motion 1982/83:2406 avslag på denna proposition. Med hänvisning till motion 1982/83:2406 hemställer vi att avslår artikel 13 punkt 2 i det avtal som ingår i den aktuella propositionen. () ()
mot · G70240 · 1983-10-28 00:00:00 — Rätten till offentlig försvarare (prop. 1983/84:23) I regeringens proposition 1983/84:23 föreslås att nuvarande regler för rätten till offentlig försvarare skärps samt att reglerna ges en mer preciserad lydelse. Avsikten med skärpningen är att återföra domstolarnas praxis till den nivå som avsågs med nuvarande lagstiftning. Jag delar departementschefens uppfattning i vad gäller såväl skärpningen som preciseringen. I departementschefens exemplifiering av särskilda skäl 3 a § punkt 3 saknas emellertid den grupp utlänningar som varken är förtrogen med vårt rättssystem eller har kunskaper i det svenska språket. Denna grupp är den som kanske sämst av alla har möjlighet att hävda sig och bör därför ha tillgång till offentlig försvarare även vid mindre allvarliga brott. För att få enhetlig domstolspraxis bör därför uttala att särskilda skäl föreligger för misstänkt som är utlänning och att offentlig försvarare därför bör förordnas. Med hänvisning till vad som ovan framförts hemställer jag att förklarar att under begreppet särskilda skäl särskilt skall beaktas sådana personliga förhållanden som att den misstänkte inte behärskar svenska språket eller i övrigt har särskilda svårigheter att ta till vara sin rätt på grund av att han är utlänning. HANS () i 1* 1983/84.
mot · G70242 · 1983-10-28 00:00:00 — Förlängd tillämpning av allmänna prisregleringslagen (1956:236) (prop. 1983/84:32) I proposition 1983/84:32 föreslås att tillämpningstiden för den allmänna prisregleringslagen, som utgår , förlängs . Allmänna prisregleringslagen är, med undantag för vissa bestämmelser, i tillämpning . Början till en avveckling av vissa inslag i prisregleringen togs av dåvarande center-folkpartiregeringen . Fullmaktslagen behölls emellertid, huvudsakligen därför att ställning ännu inte tagits till prisregleringskommitténs förslag. Den socialdemokratiska regeringen utnyttjade lagens möjligheter till en period med prisstopp från till . Därefter återinfördes förhandlingsskyldigheten med SPK, och avvecklades även denna skyldighet att förhandsanmäla prishöjningar till verket. Anledningen var att prisutvecklingen då bedömdes som lugn. inställning är att prisreglering inte tjänar syftet att hålla tillbaka prishöjningar, annat än som selektivt prisstopp under en . En av prisreglering har tvärtom negativa effekter på företagsamheten och konkurrensläget mellan olika företag. Regeringen motiverar sitt förslag med att det kan bli nödvändigt att med kort varsel kunna införa olika former av prisregleringar som ett led i den ekonomiska politiken. anser att det vore fel att på det sätt som propositionen ger uttryck för använda ett regleringssystem som medel i den ekonomiska politiken. Denna bör i stället föras med mer generella instrument och inte olika typer av administrativa regleringar. Vi anser därför att det inte finns någon anledning att ytterligare förlänga tillämpningen av den allmänna prisregleringslagen. En sådan förlängning skulle innebära att regeringen utan att inhämta godkännande kunde sätta olika paragrafer i lagen i kraft. Vi menar i stället att regeringen, om behov av sådana regleringar skulle inträffa, bör begära godkännande. Detta kan ske med kort varsel genom förslag till i vanlig ordning. Med hänvisning till ovanstående hemställs att avslår proposition 1983/84:32.
mot · G7026 · 1983-10-19 00:00:00 — och (prop. 1983/84:16) I proposition 1983/84:16 framförs en rad förslag som i stort inebär en kodifiering av den praxis som råder bland seriösa fastighetsmäklare. Den registrering som i propositionen föreslås skall bli obligatorisk motsvaras av den frivilliga auktorisation som görs hos handelskamrarna. Likaså finns överensstämmelser i vad gäller krav på utbildning och personlig redlighet. Den självsanering som branschorganisationen medverkar till fyller sin funktion så långt det är möjligt. Trots att det i propositionen föreslås ett antal tvingande regler redovisas inte vilken omfattning kontrollfunktionen förväntas få och i vilken utsträckning en sådan faktiskt kan spåra och hindra oseriösa yrkesutövare. Som argument för en lagstiftning talas på flera ställen i propositionen om att samhällets kontroll av fastighetsmäklarnas verksamhet är begränsad och att det inte finns något hinder mot att också personer som är mindre lämpade för yrket etablerar sig som mäklare. Detta skulle vara särskilt betänkligt med tanke på den ansvarsfulla uppgift som mäklaren har gentemot de köpare och säljare som anlitar dem. anser inte att det faktum att en yrkesgrupp har ansvarsfulla uppgifter i sig motiverar att samhället skall ha kontroll över densamma. För att en lag skall ha sitt berättigande skall den i det här fallet dels hindra eventuellt missbruk i yrkesfunktionen, dels kunna kontrolleras i vad gäller efterlevnaden. I propositionen ges inte tillfredsställande bevis för någondera. skall lägga upp ett register som kontrollerar registrerade mäklare, dvs. de mäklare som är seriösa. För detta avser man att ta ut en avgift. Men på vilket sätt kontrollerar man vilka och hur många som arbetar utan att vara registrerade? I propositionen ges ingen ledning. Förslagen innebär troligen endast att man inför en ökad byråkrati samt att kostnaderna blir högre, vilket drabbar kunderna. Enligt vår uppfattning gynnas konsumenterna bäst genom att de mäklare som arbetar seriöst visat vilka fördelar det innebär att kunden vänder sig till en auktoriserad yrkesutövare. anser därför att nuvarande system bör fortsätta att gälla och yrkar avslag på proposition 1983/84:16. Med hänvisning till ovanstående hemställs att avslår proposition 1983/84:16.
mot · G7029 · 1983-10-19 00:00:00 — m. fl. Fastighetsmäklare (prop. 1983/84:16) Enligt proposition 1983/84:16 skall rätten att utöva mäklarverksamhet vara beroende av registrering hos . Vid denna registrering skall bland annat pröva vederbörandes lämplighet för yrket, dvs. avgöra huruvida vederbörande är en redbar och seriös yrkesutövare. Förslaget innebär sålunda en inskränkning i näringsfriheten. Ett sådant ingrepp förutsätter mycket starka skäl, och förslag av den innebörden måste därför kunna stödjas på tungt vägande omständigheter. Departementschefen har emellertid - anmärkningsvärt nog - icke redovisat några som helst omständigheter. Han bara tycker att det finns skäl att införa en samhällelig tillsyn över mäklarkåren i dess helhet (s. 9). Gällande ordning är fullt tillfredsställande från den enskildes synpunkt. En annan sak är att det kan framstå som rimligt att en mäklare genom en särskild ansvarsförsäkring ger sina kunder och andra berörda ett skydd mot fel eller försummelser i mäklarverksamheten. Flertalet fastighetsaffärer sker genom mäklare som är medlemmar i fastighetsmäklares riksförbund (AFR). Av de förmedlingar som gjordes skedde av hyresfastigheterna, av villafastigheterna och av fritidshusen genom dit anslutna mäklare. Att procenttalen för villafastigheter och fritidshus är så markant lägre för dessa kategorier av objekt än för hyreshus torde kunna förklaras med att direktförsäljningar av villor och fritidshus är mera vanligt. Innan lagstiftningsåtgärder vidtas i fråga om försäkring bör det ankomma på branschorganisationen att på ett effektivt sätt lösa försäkringsfrågorna för sina medlemmar. Den som önskar bistånd med ett juridiskt uppdrag av vad slag det vara må kan anlita advokat, om han så önskar, men han har full frihet att anlita även annan person utanför advokatkårens krets. På samma sätt kan den som köper bil vända sig antingen till en branschansiuten säljare eller till säljare som står utanför sådan branschorganisation. Några skäl som - med kränkande av valfrihetens princip - bör föranleda uppställande av skråtvång inom förevarande område finns enligt vår mening inte, så mycket mindre som etableringskontroll begränsar fri konkurrens och motverkar god produktutveckling. Att märka är också att småhusköpskommittén avvisade tanken på ett obligatoriskt auktorisationssystem (SOU 1981:102 s. 225). Det ligger slutligen i sakens natur att det föreslagna rekvisitet lämplighet inrymmer subjektiva värderingar och därigenom skapar risk för olikheter i rättstillämpningen. På nu anförda skäl hemställer vi att avslår proposition 1983/84:16 i vad därigenom uppställs krav på registrering såsom villkor för att vara fastighetsmäklare. () () () () () () () () () () () ()
mot · G702103 · 1983-11-15 00:00:00 — Vissa ekonomisk-politiska åtgärder, m. m. 1983/84:40) Miljöavgift på bekämpningsmedel och handelsgödsel De nu förhärskande produktionsmetoderna med handelsgödsel och bekämpningsmedel har tvingats fram genom jordbrukspolitiken och en jordbruksforskning med ensidigt kemisk inriktning. Jordbrukarna har ett stenhårt rationaliserings- och lönsamhetskrav på sig att ständigt öka skördarna med allt mindre arbetsinsats. Kvalitet och långsiktig markvård har inte betonats. De statliga rådgivarna rekommenderar stordrift, handelsgödsel och bekämpningsmedel för att uppnå målet. Det är därför oförskämt att som i propositionen lasta straffavgifter på jordbrukarna för att de följt de statliga expertråden och förhandlingsresultaten. När nu kunskapen blivit mer allmän att handelsgödsel och kemiska bekämpningsmedel har negativa miljöeffekter är det samhällets skyldighet att hjälpa jordbrukarna att ändra produktionsinriktning utan att de skall behöva lida ekonomisk skada. De ökade avgifter som propositionen vill ta ut på jordbrukskemikalier bör användas inom jordbruksprisregleringen och forskningen och därmed komma jordbruket till godo. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna att miljöavgifter på handelsgödsel och bekämpningsmedel bör återföras till jordbruket.