mot · G602187 · 1983-01-11 00:00:00 — m. fl. Röstning genom ombud, m. m. I vissa fall kan valsedel avlämnas genom bud. kan äkta makar genom anordnande av s. k. valsedelsförsändelse tjänstgöra som bud åt varandra. För något årtionde sedan utvidgades möjligheten att rösta genom bud till andra kategorier. Väljare som på grund av sjukdom, rörelsehinder eller hög ålder inte kan inställa sig i vallokalen får således numera lämna valsedel genom bud. Som bud får den anlitas som är väljarens barn, barnbarn, fader, moder, syskon eller vårdare och som fyllt . Vidare kan lantbrevbärare utnyttjas. Dessa budröstningar har tillkommit för att i görligaste mån förhindra att fysiska handikapp omöjliggör utövandet av rösträtten. Genom noggranna föreskrifter om hur valsedelsförsändelse skall iordningställas har man sökt förebygga möjligheterna till otillbörlig påverkan på den röstande. Det är således den röstande själv som skall lägga ner sin valsedel i ett innerkuvert och tillsluta detta. Därefter läggs innerkuvertet i ett ytterkuvert på vilket den röstande på heder och samvete intygar att han eller hon tillhör någon av de kategorier som har rätt att rösta med hjälp av bud. Budet och ett närvarande vittne skall dessutom intyga att allt gått rätt till. De många överklagandena till valprövningsnämnden och nämndens beslut i anledning av dessa visar dock att förfarandet inte alltid är invändningsfritt. Iordningställandet av valsedelsförsändelser har i en del fall uppenbarligen skett på ett sätt som inte utesluter otillbörlig påverkan. I något fall har val fått göras om. I efterhand är det dock ofta mycket svårt att fastställa vad som skett vid det tillfälle när valsedelsförsändelsen gjorts i ordning. En genomgång av ett betydande antal fall visar dock att förfarandet är slentrianmässigt och att man inte strikt iakttar de regler som finns. Hur frekvent detta är kan inte med säkerhet fastställas, eftersom man kan utgå ifrån att många fall av ur rättssäkerhetssynpunkt diskutabla förfaranden aldrig kommer till myndigheternas kännedom. Som framgått av vad som sagts ovan kan inte bara släktingar utan även vårdare tjänstgöra som bud vid röstning med valsedelsförsändelse. Överklaganden till valprövningsnämnden visar att begreppet vårdare tolkas olika och att det förekommit att valförrättare vägrat att godta valsedelsförsändelser av det skälet att man inte ansett att budet kunnat göra anspråk på att vara vårdare för den röstande. Den osäkerhet som finns härvidlag är inte tillfredsställande. Den innebär att valförrättare kan göra mycket olika bedömningar och att begreppet vårdare i en del fall kan ges en mycket diffus Men den innebär också att röstberättigade som handlat i god tro kan få sina valsedlar underkända genom att valsedelsförsändelserna inte godtas. Uttalanden i förarbetena till gällande lag ger ingen stringent ledning. I proposition 1965:106 anförde departementschefen följande: När fråga icke är om yrkesmässig vårdare, torde det kravet böra upprätthållas att vederbörande i skilda ting lämnar väljaren ett bistånd som icke är av helt obetydlig eller tillfällig karaktär. Detta uttalande kan uppenbarligen tolkas på vitt skilda sätt, vilket också sker. vallagskommitté uppmärksammade i betänkandet SOU 1980:45 problemet men nöjde sig med att anta att de rättsfall om otillbörligt verkande vid val som förekom val skulle leda till en skärpt uppmärksamhet och kontroll. Men även val har det förekommit överklaganden som visar att praxis varierar och att osäkerheten om innebörden av begreppet vårdare är stor. För den prövande myndigheten är det svårt att utan mycket ingående undersökningar göra en tillfredsställande bedömning i efterhand. Den vidgning av möjligheterna att rösta som budröstningen genom valsedelsförsändelse innebär bör bibehållas. Den medför att många som annars skulle vara förhindrade att rösta nu kan göra detta. Men det är viktigt att respekten för gällande regler upprätthålls, att otillbörlig påverkan på de röstande förhindras och att reglerna är så utformade att de kan tillämpas på ett för den röstande förutsebart och för alla röstande likartat sätt. Erfarenheten visar att budröstningen kan innebära frestelser för politiskt aktiva att påverka partivalet i själva valhandlingen. De fall som uppmärksammats har främst gällt intagna på vårdanstalter. Det är därför enligt vår mening angeläget med skärpt vaksamhet härvidlag. Det kan ske genom att ansvariga myndigheter inför valen på ett mera energiskt sätt än inpräglar vikten av att de regler som gäller för budröstning iakttas och att brott mot dessa regler innebär allvarliga förseelser. Detta bör framhållas i såväl de broschyrer som går ut till allmänheten som i de särskilda anvisningar som riktar sig till vårdanstalter och röstmottagare. Vi föreslår att uttalar att regeringen ger , som är högsta valmyndighet, i uppdrag att beakta detta när materialet inför nästa val utformas. Vad gäller det ovan uppmärksammade problemet med begreppet vårdare är det inte möjligt att lösa detta genom allmänna uttalanden från sida. Motivuttalanden till en lag kan inte ersättas med nya motivuttalanden såvida inte själva lagen ändras. Vi föreslår därför en ändring av texten i vallagen. Man kan ha olika uppfattningar om i vilken riktning en sådan lagändring bör gå. En enkel lösning på problemet är att föreskriva att var och en som anges som vårdare på valsedelsförsändelsen också av valförrättarna skall accepteras som ett behörigt bud. En sådan lösning är dock enligt vår mening inte lämplig. leda till ett aktivt insamlande av röster från grupper av medborgare som är väl kapabla att själva avge sin röst hos röstmottagare. Möjligheterna till otillbörlig påverkan skulle öka. Vidare bör i princip valhandlingen som helhet vara en personlig aktivitet. Röstning med bud bör även vara ett kompletterande undantag för dem som själva inte kan inställa sig hos valförrättare. Det som ur allmänna synpunkter är mest lämpligt och som också bäst stämmer med de ursprungliga intentionerna när budröstningen infördes är således en inskränkning av begreppet vårdare till att avse de fall där ett vårdnadsförhållande verkligen föreligger. Någon i alla lägen helt entydig regel är inte möjlig att formulera. Men det bör vara möjligt att uppnå ett betydande mått av precision. Med den formulering vi föreslår nedan avser vi således ett stabilt, varaktigt och/eller av samhället sanktionerat vårdnadsförhållande. Att man vid spridda tillfällen brukar se till vederbörande eller ge hjälp i speciella frågor skall inte anses grunda något vårdnadsförhållande. Gränsen bör gå vid de insatser som normalt görs, t. ex. av en hemsamarit. Vidare anser vi att vårdnadsförhållandet bör kunna styrkas inför röstmottagare. Det är ganska verklighetsfrämmande att utgå ifrån att valförrättarna skall kunna ha en sådan personkännedom att en muntlig uppgift skall kunna tillgodose kontrollkravet. Det visar den erfarenhet vi har av det nuvarande förfarandet. Det enklaste är att föreskriva att arten av vårdnad skall anges på själva valsedelsförsändelsen. Uppgifterna där bör åtminstone i efterhand lätt kunna kontrolleras, vilket även blir ett preventivt skydd mot felaktiga påståenden. Vi föreslår således att vårdnadsförhållandet styrks på det sätt som här angetts. Med hänvisning till vad som anförts i motionen föreslår vi 1. att beslutar uttala att regeringen skall ge den centrala valmyndigheten, , i uppgift att informera om reglerna för budröstning på det sätt som angetts i motionen, 2. att beslutar att vallagen 11 kap. 3 § skall ha den lydelse som anges nedan: 3 § Väljare som eller hans vårdare och som fyllt . som yrkesmässigt eller på ett därmed likartat sätt ger väljaren vård av mera Sådan valsedelsförsändelse är känt för dem. skall ange i vilket vårdnadsförhållande han står till väljaren. Vittne skall ha på ytterkuvertet. () () () () () () () ()