mot · G6021168 · 1983-01-24 00:00:00 — Möjlighet för serviceföretag att göra inbetalningar på särskilt investeringskonto Inom servicenäringen finns ett stort antal branscher och företag. Gemensamt för dessa är att de tillhandahåller service av olika slag. Serviceindustrin har snabbt ökat i tillväxt och spelar en viktig roll i samhällsekonomin. Den rollen kan väntas bli än mer betydelsefull. Mot denna bakgrund är det angeläget att en mer nyanserad syn på den svenska industrin kommer till stånd. Den traditionella bilden av industrin som en tillverkningsindustri bör ersättas med bilden av industrin som en tillverknings- och serviceindustri. I lagstiftningen har serviceindustrins problem endast undatagsvis tillgodosetts. Inom skatte- och arbetsrätten finns åtskilliga exempel på hur tillverkningsindustrin styrt lagstiftaren. Exempelvis bygger 1970-talets omfattande arbetsrättslagstiftning helt på de förutsättningar som gäller för den stationära tillverkningsindustrin. Den traditionella synen på industrin genomsyrar också de åtgärder som genomförts och de förslag som framförts av den nya regeringen. Den beslutade devalveringen leder enligt regeringen till att industrins vinster kommer att öka under åt 1983. För att inte dessa vinster skall tillfalla företagens ägare har bl. a. beslutat om en lag om inbetalning på särskilt investeringskonto. I förlängningen är syftet med denna lagstiftning att ökade investeringar skall åstadkommas inom industrin. Resonemanget om devalveringsvinster är endast relevant för tillverkningsindustrin. Serviceindustrin utmärks av att den producerar tjänster och inte varor samt att den främst verkar inom landet och sålunda endast har en begränsad exportförsäljning. Exportföretagens devalveringsvinster kommer därför inte serviceföretagen till godo, tvärtom torde många serviceföretag i stället få ökade kostnader till följd av devalveringen. Inte heller investeringstanken kan appliceras på serviceföretagen. Ökade investeringar väntas leda till ökad produktion och därmed höjd sysselsättning. Inom serviceindustrin leder inte ökade investeringar säkert till ökad sysselsättning. Endast egenom att förbättra konkurrenssituationen kan ökad sysselsättning uppnås inom serviceindustrin. Mot denna bakgrund kunde man vänta sig att serviceföretagen skulle undantas från lagens obligatoriska vinstavsättning eller att dessa företag skulle kunna få dispens från detta obligatorium. I stället har i propositionen angetts att dispensregeln endast i undantagsfall skall tillämpas och att serviceföretagens speciella situation inte i sig utgör någon omständighet som bör utgöra dispensgrund. På motsvarande sätt har i propositionen angetts att de särskilda investeringsfonderna får tas i anspråk för bl. a. investeringar i byggnader, markanläggningar och inventarier samt kostnader för forskning och utveckling. Denna uppräkning är klart inriktad på tillverkningsindustrins förutsättningar. En mer nyanserad syn på den svenska industrin borde leda till att exempelvis utbildning och marknadsföring även angavs som tillåtna investeringsområden. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att hos regeringen anhåller om förslag till ändring i lagen om inbetalning på särskilt investeringskonto i enlighet med vad som förordas i motionen.