mot · G6021783 · 1983-01-25 00:00:00 — I diskuteras emellertid nu ett förslag från administrationen om att bygga en anläggning som skulle kunna tillverka s. k. binära stridsgaser. Sådana stridsgaser är avsevärt säkrare att lagra och lättare att hantera än de som finns i de amerikanska förråden. har en rad uppgifter gjort gällande, att i strid med använt stridsgaser i , och . Berättelser om flygplan som fäller gult regn har bildat utgångspunkten för mycket omfattande ansträngningar att vetenskapligt bevisa användningen av sovjetiska stridsgaser i dessa länder. och de berörda länderna har självfallet energiskt dementerat dessa uppgifter. Man har dock ej varit beredd att låta oberoende undersökningsgrupper besöka de områden, där enligt flyktingrapporter gult regn förekommit. En expertgrupp inom FN har, bl. a. med svensk medverkan, undersökt de anklagelser som främst riktat mot rörande användningen av kemiska stridsmedel i och . Efter ett utomordentligt noggrant arbete har expertgruppen redovisat sina slutsatser. Den konstaterade, att det av en rad skäl inte gått att entydigt bevisa att förekomsten av vissa ämnen var att hänföra till insats av kemiska stridsmedel, men att de samlade indicierna för att så var fallet var starka. Enskilda medlemmar av expertgruppen har i sina uttalanden gått längre än vad gruppens skrivna rapport gör. presenterade dessutom ytterligare detaljer vad gäller den påstådda användningen av olika former av kemiska stidsmedel i främst . Olika oberoende experter har ansett detta material betydligt tyngre i sin bevisföring än det som tidigare presenterats från amerikansk sida och som varit föremål för utvärdering av bl. Det inträffade visar, att ett verksamt förbud mot kemiska vapen också måste omfatta förbud mot tillverkning och lagring av dessa samt tillfredsställande kontroll över att dessa förbud också efterlevs. Kan framsteg i riktning mot sådana förbud inte nås är riskerna för en alltmer omfattande produktion, lagring och användning av kemiska stridsmedel i olika delar av världen överhängande. bör, inom ramen bl. a. för nedrustningskommittén i , verka för ett avtal om förstörelse av existerande förråd av kemiska stridsmedel, förbud mot tillverkning av nya och olika typer av kontroll- och inspektionsmekanismer för att säkerställa efterlevnaden. Kontrollfrågan har varit stötestenen när det gällt möjligheterna att uppnå ett sådant avtal. Traditionellt motsätter sig så gott som varje kontrollåtgärd. har det dock förekommit antydningar om att skulle vara berett att acceptera viss inspektion för att säkerställa avtalets efterlevnad. bör även verka för att en internationell vetenskaplig undersökningsgrupp i FN:s regi får besöka de områden i bl. a. , och , där användning av giftgaser påstås ha förekommit. I samband med avtal om totalt förbud mot bakteriologiska vapen misslyckades man med att förse avtalet med kontrollbestämmelser. förstörde de förråd av biologiska stridsmedel man hade. Ett utbrott av den dödliga och utomordentligt smittsamma sjukdomen mjältbrand vid en avspärrad militär forskningsanläggning i i har emellertid lett till misstankar om att det i fortfarande bedrivs forskning om och produktion av bakteriologiska vapen. har tillbakavisat de amerikanska uppgifterna om att utbrottet av mjältbrand i Sverdlovsk berodde på militär produktion och har anfört andra förklaringar till den märkliga epidemin. Händelser som dessa visar med all önskvärd tydlighet på betydelsen av att varje avtal om förbud mot tillverkning, lagring och användning av kemiska och biologiska vapen förses med fungerande och tillförlitliga kontrollbestämmelser. Vid misstanke om överträdelser bör oberoende inspektioner på platsen kunna ske. Så länge sådana tillbakavisas kvarstår misstanken om att överträdelser faktiskt ägt rum. Hotet om kemisk och biologisk krigföring är på många sätt minst lika allvarligt som hotet om kärnvapenkrig. Ändå har det getts betydligt mycket mindre uppmärksamhet. kan spela en aktiv roll när det gäller att påvisa dessa risker och bereda vägen för fungerande avtal som undanröjer hotet om kapprustning på detta fruktansvärda område. Öppen redovisning av militära utgifter Den sekretess som finns i vissa länder när det gäller omfattningen av de militära utgifterna utgör ett hinder för ett förtroendefullt internationellt samarbete för att främja avspänning och fred. Detta gäller självfallet främst och dess allierade. Medan de militära kostnaderna i de västliga länderna i allt väsentligt är kända, och dessutom föremål för inträngande och kritisk debatt år , råder i en total sekretess kring de militära satsningarna. Följden har också blivit, att det kommit att råda en osäkerhet om hur mycket som bl. verkligen satsar på sina militära rustningar. Detta har lett till minskat förtroende och ökad osäkerhet. En ökad öppenhet när det gäller militära kostnader skulle vara ett viktigt bidrag till ökat internationellt förtroende. En viktig uppgift för nedrustningsarbetet måste bli, att övertyga även den sovjetiska ledningen om att detta borde ligga i deras långsiktiga intresse. Att jämföra militära satsningar i olika länder är ibland förenat med betydande svårigheter. Antaganden om växelkurser, produktivitet och annat har stor betydelse för det resultat man kommer fram till. Olikheterna mellan de öppna västekonomierna och de slutliga östliga planekonomierna gör ibland jämförelser mellan t. ex. amerikanska och sovjetiska försvarssatsningar mycket komplicerade. I och har förts en mycket livlig debatt om olika möjliga metoder för att mäta de sovjetiska militära utgifterna. Det har gällt såväl dessa utgifters storlek som den belastning de utgör för det sovjetiska folkhushållet i övrigt och möjligheterna att jämföra dessa kostnader med motsvarande kostnader i främst . De rent metodtekniska svårigheterna att mäta dessa kostnader, och att jämföra dem med motsvarande kostnader i andra länder, är betydande. Därtill kommer den totala sekretess som omger varje liten del av de sovjetiska militära satsningarna. Enligt de bedömningar som görs av den amerikanska nedrustningsmyndigheten satsade 1979 av sin statsbudget och av sina samlade ekonomiska resurser på militära ändamål. För är motsvarande siffror och , medan siffrorna för de olika västeuropeiska länderna ligger på ännu lägre nivåer. För länderna utanför föreligger vissa möjligheter att bedöma omfattningen av de militära satsningarna. Den statistik över offentliga utgifter som internationella valutfonden IMF publicerar och som omfattar IMF:s samtliga 124 medlemsländer visar t. ex. en minskning av de militära satsningarnas del av de offentliga utgifterna i samtliga dessa länder från 1974 till 1979. Inom FN har bedrivits ett omfattande arbete för att söka finna tekniskt accepterade metoder för att kunna jämföra de militära utgifterna i olika länder. Detta arbete har skett bl. a. på svenskt initiativ. Ett av resultaten av FN:s arbete på denna punkt har blivit utarbetandet av ett system för inrapportering av militära utgifter. inrapporterar ett femtontal länder, däribland , sina militärutgifter enligt ett schema som tillåter internationella jämförelser. Av supermakterna deltar , men icke , i detta arbete. Detta är en avgörande brist. som arbetet med att vidareutveckla de metoder som används för dessa jämförelser drivs vidare, bör olika vägar prövas för att söka åstadkomma en sovjetisk anslutning till detta system. Det kan inte uteslutas, att möjligheterna till framgång i detta ärende rent tekniskt skulle öka om arbetet koncentrerades på att finna enhetliga och öppna redovisningsformer för militärutgifter i . Trots betydande olikheter i ekonomisk struktur och politiska system i är möjligheterna till framgång sannolikt större än när hänsyn dessutom måste tas till de mycket speciella problem som de olika utvecklingsländernas ekonomier utgör i detta sammanhang. Inom ramen för uppföljningsarbetet av ESK, och förberedelserna för en europeisk nedrustningskonferens, bör därför aktualisera frågan om separata europeiska överenskommelser om öppen redovisning av olika typer av militära utgifter. En sådan skulle självfallet omfatta samtliga ESK-stater och kunna bli ett mycket verksamt instrument i strävan att successivt minska den misstro som finns mellan de bägge militära blocken i . Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att uttalar vad som i motionen anförts om sambandet mellan frihet och fred i , 2. att uttalar att vid ESK-förhandlingar och i andra förhandlingar om förtroendeskapande åtgärder bör verka för att dessa utformas så att de medför en reell förstärkning av berörda parters informationsmöjligheter i enlighet med vad som i motionen anförts, 3. att uttalar att kravet på balans mellan de tre korgarna i ESK:s slutdokument icke får åsidosättas, 4. att godkänner vad som i motionen anförts om en eventuell europeisk nedrustningskonferens, 5. att uttalar betydelsen av att också sådana specialförband som nämns i motionen beaktas i.arbetet på CSBM, 6. att uppdrar åt regeringen att påbörja studier om fördjupade förtroendeskapande åtgärder i i enlighet med vad i motionen anförts, 7. att uttalar vad som i motionen anförts om vikten av att reducera kärnvapen i , 8. att begär att regeringen fortsätter arbetet med ytterligare internationella undersökningar om användning av kemiska vapen enligt vad i motionen anförts, 9. att begär att regeringen intensifierar ansträngningarna för att få till stånd ett heltäckande internationellt avtal om förbud mot kemiska vapen, 10. att uttalar att aktivt skall verka för att avtal om förbud mot B-vapen förses med effektiva kontrollbestämmelser. 11. att uppdrar åt regeringen att verka för ett system för redovisning av militära utgifter såväl inom FN som i i enlighet med vad i motionen anförts, 12. att uttalar att förslag om åtgärder för att främja internationell nedrustning skall ha ett balanserat innehåll där hänsyn tas till berörda staters samlade styrkor, 13. att godkänner vad som i motionen i övrigt anförts om syftet med och inriktningen av svensk nedrustningspolitik. () () () () () () () BO () (m) () () minmb/gotmb 1983 73565