ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G6021174 · 1983-01-25 00:00:00 — 1982/83 1174-1187 Avdrag för räntekostnader för schablontaxerad fastighet I många fall ger vare sig lagtext eller deklarationsblankett detaljerade uppgifter om vilka avdrag en skattskyldig har rätt att göra i sin självdeklaration. Avgränsningen mellan yrkande och oriktig uppgift är i många fall svår att urskilja. Ett yrkande kan uppfattas som oriktig uppgift och skattetillägg kan utdömas. Det är väsentligt att skattereglerna utformas så att de skattskyldiga har en rimlig möjlighet att göra rätt. Likartade kostnader bör om möjligt behandlas på samma sätt under olika inkomstslag eller också måste deklarationsblanketten eller i deklarationsanvisningarna utmärkas att särregler gäller. Om så inte sker, ökar antalet oriktiga deklarationer och skattemyndigheternas arbetsbelastning för relativt bagatellartade ärenden ökar. För skattskyldiga kan fel som gjorts, även om de skett i god tro, leda till skattetillägg. Ränta är till exempel ett snävare begrepp, när det gäller schablonvillor än fastigheter. Av ren okunnighet kan deklaranten förledas tro att till räntekostnader hör också bankens kostnader för avisering, låneuppläggning och liknande. Avdrag får faktiskt också göras för hypoteksinstitutens separat aviserade administrationskostnader. Utredningen om taxeringsförfarandet och skatteprocessen kan enligt utredningsdirektiven föreslå förändringar även vad gäller materiella beskattningsregler. I direktiven sägs bl. a. att ett sätt att minska resursåtgången i granskningsarbetet är att göra de materiella reglerna enklare. Särskilt angeläget för praktisk hantering är att uppnå förenklingar som rör ett stort antal deklarationer, dvs. i första hand löntagardeklarationer. Uppgifter om schablontaxerade fastigheter förekommer i ett stort antal löntagardeklarationer. En förenkling av avdragsrätten så att både räntekostnaderna och omkostnader för lånet görs avdragsgillt, skulle förenkla deklarationsförfarandet för ett stort antal deklaranter. Åberopande det nu anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående rätten till avdrag för ränteomkostnader vid schablontaxerad fastighet.
mot · G6021175 · 1983-01-25 00:00:00 — m. fl. Översyn av tullens verksamhet I ett industrialiserat land är dess transportmöjligheter av gods och personer till och från landet av avgörande betydelse. De främsta transportgrenarna sjöfart, järnväg, flyg och landsvägsfordon svarar gemensamt för att vårt näringslivs saluförare (försäljare) och gods når kunderna på den internationella marknaden. Likaså att av oss köpta fabrikat och råvaror smidigt når mottagare inom landet. Ett flexibelt och välfungerande transportväsende är av vital betydelse för ett lands ekonomi och utveckling. Störningar i transportsystemen kan få svåra konsekvenser för produktionen och arbetstillfällena. För den internationella trafiken utövar resp. länder en viss kontroll genom tull- och passpolismyndigheter. Okontrollerad invandring och införsel av narkotika är våra svåraste gränsproblem samt utförsel av kapital. Dessa avarter i den internationella handeln ställer stora krav på främst våra tullmyndigheters samlade resurser. Samhällets förväntningar att tullen skall bemästra de problem som här nämnts gör att transportsystemets funktioner i vissa fall störs eller hindras i sin utveckling. Som exempel kan nämnas sekundärflygets utveckling i vårt land. Många av våra inrikesflygplatser har eller är på väg att etablera reguljära internordiska flyglinjer. Dessas etablering får inte vara beroende av tullmyndigheternas organisatoriska tröghet när det gäller att exempelvis omfördela sina resurser. Oroande är också att nyetableringar kan ske inom transportväsendet endast om så medger genom att exempelvis aktuella utrikestransporterande företag lämnar ekonomiskt vederlag för tullverksamheten. På grundval av flygverksamhetens omfattning m. m. är landets flygplatser indelade i tullklasserna a till d. Olikheterna i flygplatsernas klassindelning medför att helt olika tillämpningar av tullhantering och avgifter blir följden trots likartad verksamhet. Detta måste uppfattas som förvånande och stötande av både flygföretag och passagerare. Sammanfattningsvis vill jag framhålla att landets tullverksamhet skall finansieras endast utifrån de budgetramar och taxor som fastställts av , att internordisk samverkan inom tullverksamheten skall prövas samt att geografiska omflyttningar av bland annat personalresurser skall vara möjlig vid verksamhetsförändringar i transportsystemet. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer jag om att uttalar sig för en översyn av landets tullverksamhet syftande till ett omtänkande i vad det avser metoder och organisation. () ()
mot · G6021176 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1176 m. fl. Befrielse från mervärdeskatt för Konstfrämjandet Av kulturpolitiska skäl är försäljning av konst som ägs av konstnärer befriat från mervärdeskatt. Den möjligheten utnyttjas också av gallerier, konstföreningar och andra utställningsarrangörer samt av de flesta grafikföretag. Även försäljningar av konst genom auktioner är befriad från mervärdeskatt. I praktiken sker den största konstförsäljningen utan pålägg för mervärdeskatt. Ett undantag utgör som genom avtal och fast köp enligt vår mening på många sätt tar på sig ett större ansvar för de konstnärer som Konstfrämjandet samarbetar med. Men detta förfarande medför ingen befrielse från mervärdeskatt. Konstfrämjandet som har som ett delmål att i konstbildande syfte sälja god konst till låga priser, tvingas genom mervärdeskatten ta ut ett försäljningspris som kommer att ligga högre. Detta medför att Konstfrämjandet har svårt att fullfölja sin uppgift att förse de kulturellt underförsörjda miljöerna med god konst. En följd av detta blir dessutom att Konstfrämjandets möjligheter att ge konstnärerna nya uppdrag minskar avsevärt. Konstfrämjandets bokslut uppgick /81 till ca 16,5 milj. kr. Bokslutet följande budgetår 1981/82 minskade till 14,8 miljoner och budget för /83 beräknas uppgå till 13,5 miljoner. Verksamheten har alltså i kronor räknat minskat i omfattning. Konstfrämjandet är för sin verksamhet beroende av statliga anslag, försäljningsverksamhet, medlemsavgifter, etc. Mervärdeskatten blir således en viktig faktor i ansträngningarna att hålla låga priskonkurrerande erbjudanden. framhöll i betänkande 1981/82:18 beträffande liknande motion följande: Utskottet vill för sin del uttala förståelse för de problem som redovisas i motionen och som illustrerar det i beskattningssammanhang välkända förhållandet att varje undantag från skatt från en skatt skapar behov av nya undantag. Vid en rent privat verksamhet av motsvarande slag skulle kravet på konkurrensneutralitet möjligen kunnat påkalla ändringar i lagstiftningen men eftersom det nu gäller en statsunderstödd konstdistribution synes det utskottet naturligt att frågan i stället prövas i samband med anslagstilldelningen till verksamheten. Utskottet avstyrker således bifall till motionen. I årets budgetproposition har Konstfrämjandet erhållit statsbidrag med ett belopp som uppräknats . De av skatteutskottet föregående gång uttalade förhoppningarna om prövning av anslagsbeloppet så att det löser Konstfräm jandets problem har alltså inte skett. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär utredning om förutsättningarna för att befria från erläggande av mervärdeskatt för de i motionen anförda verksamheterna. () () 1* 1982183.
mot · G6021177 · 1983-01-25 00:00:00 — och av snabba momsändringar En effektiv konjunkturpolitik förutsätter att mervärdeskatten då och då ändras. Ändringarna medför dock extra kostnader för detaljhandeln i samband med de prisändringar som följer och som möjligt skall anges på varorna - kostnader som beräknats till ca 200 milj. kr. Ändringar av mervärdeskatten åsamkar också detaljhandeln extra kostnader när tidpunkten för ändringen inte sammanfaller med företagens redovisningsperiod och när den måste ske med mycket kort varsel. I en motion av m. fl. (motion 1981/82:496) och (motion 1981/82:1681) hemställs att rikdagen måtte ge regeringen till känna önskemålen om att momsändringar skall genomföras i samband med ändrad redovisningsperiod samt att förberedelsetid för prisommärkning m. m. bör vara minst . Efter skatteutskottets avstyrkande (SkU 1981/82:71) avslog den gjorda hemställan. motivering för avstyrkan var att motionärernas yrkande innebär att man i viss mån skulle inskränka regeringens och handlingsfrihet. motivering för avstyrkan kan dock inte anses övertygande. Regering och riksdag måste ju alltid i sitt handlande ta hänsyn till vilka effekter föreslagna åtgärder kan väntas få för medborgarna. Det är ju för deras skull alla beslut i fattas. Den kostnadsökning som drabbar handeln till följd av alltför för prisändringar drabbar ju i sista hand konsumenterna. På bör således ankomma att avväga huruvida denna kostnadsökning uppväger den inkomstökning som staten kan väntas få till följd av en snabbt genomförd momshöjning. En närmare analys av denna fråga synes väl motiverad med hänsyn till de relativt stora kostnader som det här är fråga om. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en utredning om fördelar och nackdelar för handeln av momsändringar med kort varseltid.
mot · G6021178 · 1983-01-25 00:00:00 — Beskattningen av ideella föreningars insamling av returpapper I ekonomiskt kärva tider måste också stödet till de ideella organisationerna ses över. En av följderna av vårt ekonomiska läge är att också idrottsrörelsen måste se sina bidrag reducerade i förhållande till den tidigare utvecklingen. På olika sätt försöker idrottsföreningarna att lösa sina ekonomiska behov. Mängder av ideellt arbete läggs också ned. Ett område som ligger väl till för idrottsföreningarna är insamling av returpapper. Tyvärr är denna verksamhet skattebelagd i sin helhet om den sker under en längre sammanhängande period. Detta gör att idrottsföreningarnas ansträngningar att på egen hand lösa sina ekonomiska problem icke tillräckligt understöds. Även om den statliga inkomstskatten på ideella föreningars beskattningsbara inkomst endast är så går föreningarna miste om ett värdefullt tillskott i en ofta mager kassa. Det torde inte råda några delade meningar om den värdefulla insats som idrottsrörelsen gör för vårt lands ungdom. kommer även denna verksamhet att drabbas av minskade offentliga bidrag. Det bör då ligga i samhällets intresse att tillse att föreningarna uppmuntras att genom egna initiativ bidra till sina verksamheter. Ett lämpligt sätt är att engagera föreningsmedlemmarna i insamling av returpapper. Detta bör uppmuntras av samhället genom att insamling av returpapper blir skattefri för ideella föreningar även om verksamheten sker under en längre sammanhängande period. Med stöd av ovanstående hemställs att hos regeringen anhåller om förslag till skattebefrielse för all returpappersinsamling i ideella föreningars regi.
mot · G6021179 · 1983-01-24 00:00:00 — Motion 1982/83:1179 Avdragsrätt vid beskattningen för kontor i egen bostad Många yrkesutövare och mindre egenföretagare har sitt kontor, eller utrymme för sina administrativa göromål som följer av verksamheten, direkt i bostaden. Detta har varit lämpligt dels av rent rationella skäl, dels beroende på att kostnaderna för kontorsverksamheten därmed har kunnat nedbringas. När sedan vederbörande i samband med avgivande av självdeklaration begärt avdrag för de kostnader för den administrativa eller kontorsbundna verksamheten, har denna begäran inte bifallits. Helt självklart måste vederbörande taxeringsmyndighet noga pröva motiveringen för gjorda framställning. Det är nödvändigt att prövningen görs på ett sådant sätt att skäliga avdrag verkligen får göras. Åtskilliga klagomål, formella eller informella, kommer fram i samband med att taxeringsmyndigheterna inte godkänner begärda avdrag. Utifrån detta förhållande är det angeläget att en översyn görs beträffande avdrag för kontorskostnader m. m. i egna bostaden, så att verkliga och skäliga kostnader godkänns som avdragsgilla. Med anledning av ovanstående hemställs att hos regeringen begär en översyn av bestämmelserna om avdrag för kontorskostnader i egen bostad, så att verkliga och skäliga kostnader godkänns som avdragsgilla.
mot · G6021180 · 1983-01-24 00:00:00 — Motion 1982/83:1180 () har i ett betänkande Kontroll av räntor föreslagit att det införs en allmän skyldighet för banker m. fl. att till ledning för inkomsttaxeringen självmant lämna kontrolluppgifter om kontohavarnas kapitaltillgodohavanden och ränteintäkter. F. n. gäller att skattemyndigheterna efter anmaning kan infordra uppgifter av detta slag från bankerna. Vid kontroller av detta slag som genomförts har avslöjats att betydande belopp undanhållits från beskattning. Enligt vår uppfattning är det angeläget att det förslag som RSV avgivit genomförs. Uppgifterna från bankerna bör på samma sätt som kontrolluppgifterna från arbetsgivarna kunna införas på resp. skattskyldigs taxeringsavi. Detta gör att kontrollen från deklarationsgranskarnas sida inte blir mer komplicerad än vad den är när det gäller inkomstuppgifterna. På detta sätt skulle betydande belopp komma fram till beskattning och därmed ökade inkomster till stat och kommuner. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen begär förslag till införande av allmän skyldighet för banker m. fl. att till ledning för inkomsttaxeringen självmant lämna kontrolluppgifter om kontohavarnas kapitaltillgodohavanden och ränteintäkter. () ()
mot · G6021181 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1181 Skattesystemet och det privata ägandet Det institutionella ägandet av svenskt näringsliv har ökat kraftigt . Det svenska skattesystemet har klart som syfte att motverka privata aktieinnehav. Privatpersoner skall betala skatt på aktieutdelningar och förmögenhetsskatt på aktieinnehavet. Institutionella placerare är ofta befriade från dessa skattepålagor. Exempelvis klassificeras ett bolags aktieinnehav i ett annat bolag såsom skattebefriade organisationsaktier när innehavet överskrider av aktiekapitalet. Detta medverkar till att svenska företag i ökad omfattning äger varandra eller ägs av institutionella penningsplacerare. Detta ökar det anonyma ägandet som den ekonomiska brottsligheten tenderar anta okontrollerbar omfattning till följd av att privata aktieägare kan utöva samma kontroll av företagens ekonomiska verksamhet som . Att en skattelagstiftning tillåts gynna viss ägarform och missgynna annan uppfyller inte dagens krav på rättvisa. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att hos regeringen begär utredning som syftar till att skattesystemets utformning blir likvärdig oavsett ägarform.
mot · G6021182 · 1983-01-19 00:00:00 — m. fl. Enligt den framlagda budgetpropositionen krävs att statliga myndigheter fortlöpande gör sådana rationaliseringar och omprioriteringar att verksamheten kan bedrivas med i huvudsak oförändrad ambitionsnivå, men lägre reala resurser än under närmast föregående budgetår. Därför måste arbetskrävande onödig byråkrati rensas bort inom den offentliga förvaltningen. Ett exempel på sådan onödig byråkrati är bl. a. rutinerna vid stämpelbeläggning av handlingar från kronofogdemyndigheterna. Kronofogdemyndigheterna har ju som bekant bl. a. till uppgift att stämpelbelägga vissa handlingar. Detta går till på så sätt att myndigheten har en liten förskottskassa och från postverket köper stämpelmärken av lämpliga valörer. av alla stämpelbelagda handlingar sänds per post till beställaren, som har att lösa ut försändelsen på sin postanstalt. Pengarna redovisas därefter till kronofogdemyndigheten, som för dessa har att köpa nya stämpelmärken och sända ut nya postförskott. En oavbruten kretsgång alltså. Detta förfarande borde kunna förenklas på så sätt att kronofogdemyndigheten på kuvertet endast anger det belopp med vilket försändelsen skall utlösas, vilket postverket sedan tar ut av adressaten och behåller. och postverket borde således ta upp överläggningar i syfte att förenkla rutinerna när det gäller stämpelbelagda handlingar. Mot bakgrund av det anförda yrkar vi att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kostnadsbesparingar inom statsförvaltningen. () ()
mot · G6021185 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1185 m. fl. Beskattningen av utländska experter i svenska företag råder stora svårigheter för tekniskt avancerade svenska företag att rekrytera utländska experter för stadigvarande anställning i . Frågan behandlades i skatteutskottet under /82 i anledning av en moton i ärendet. Utskottet uttalade då förståelse för problemet men ansåg inte någon ytterligare åtgärd vara påkallad från sida då ärendet var föremål för beredning inom vederbörande departement. Någon lösning på skattefrågorna för utländska experter har emellertid ännu inte presenterats. kan konstateras att företagens behov av bästa tillgängliga expertis är minst lika strategiskt viktigt för vår internationella konkurrenskraft som . Med tanke på att nedskrivningen av den svenska valutan gjort än mindre attraktivt för forskare som har en stor del av sina utgifter utomlands även under några års arbete i , är behovet av en särbehandling i skattehänseende för denna grupp allt viktigare. Därför bör hos regeringen anhålla om en snabbutredning med uppdrag att framlägga förslag till förmånsbehandling i skattehänseende av utländska experter till tekniskt avancerade svenska företag. Med stöd av ovan hemställs att hos regeringen anhåller om en snabbutredning med uppdrag att framlägga förslag till förmånsbehandling i skattehänseende av utländska experter med anknytning till tekniskt avancerade svenska företag. () ()
mot · G6021189 · 1983-01-25 00:00:00 — Befrielse i vissa fall från erläggande av kvarskatteavgift Enligt uppbördslagen (85 § 2 mom.) kan besluta om nedsättning av kvarskatteavgift till av underlaget, om den kvarstående skatten beror på förhållande över vilket den skattskyldige ej kunnat råda. I de fall medger en dylik reducering har den således bekräftat att den anser att kvarskatten uppkommit av skäl som den skattskyldige ej haft möjlighet att bedöma. Man kan då ställa den principiella frågan varför en straffavgift över huvud taget skall erläggas i en sådan situation. Den naturliga konsekvensen av ett konstaterande att den skattskyldige inte kunnat råda över de förhållanden som orsakat kvarskatten borde ju rimligen vara att han då ej heller skall påföras någon kvarskatteavgift. Därest en dylik åtgärd av någon anledning stöter på oöverstigliga hinder att genomföra generellt, så borde åtminstone avgiften helt kunna slopas i de fall då kvarskatten orsakats genom felaktigheter begångna av myndigheter. Den enskilde som fullgör sina förpliktelser skall ju inte behöva bestraffas för en felaktighet som begåtts av en myndighet och som han inte kunnat råda över. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att hos regeringen begär förslag om en sådan ändring av uppbördslagen att skattskyldig helt befrias från kvarskatteavgift i de fall då kvarskatten orsakats av felaktigheter som begåtts av myndighet. HANS NYHAGE (m) 1* 1982/83.
mot · G6021190 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1190 Hans Nyhage m. fl. Avdrag vid beskattningen för s. k. kompanjonförsäkringar En stor del av de små och medelstora företagen är s. k. familjeföretag eller kompanjonföretag. För kompanjonföretagen kan olika typer av förvecklingar inträffa som gör att företagets framtid äventyras. För att i möjligaste mån undvika att ett kompanjonföretag måste upphöra exempelvis på grund av dödsfall har försäkringsbolagen en s. k. kompanjonförsäkring där delägarna försäkrar varandra, varigenom verkningarna av en förveckling elimineras och företaget kan leva vidare intakt. Kompanjonförsäkringar är emellertid mycket ekonomiskt betungande för resp. delägare. Premierna, som av förklarliga skäl är stora, är inte avdragsgilla vid inkomsttaxeringen. När det däremot gäller pensionsförsäkringar är premierna avdragsgilla vid inkomsttaxering och beskattning sker först vid utfallet. Inom ramen för vissa regler skulle också de s. k. kompanjonförsäkringspremierna kunna vara avdragsgilla och bli föremål för beskattning först när försäkringen utfaller. Med dagens höga skatteläge kan det vara svårt att avsätta tillräckliga medel för till kompanjonförsäkringar. Det borde därför ligga i samhällets intresse att ge verksamma företag bättre förutsättningar att överleva exempelvis vid generationsväxlingar. Med stöd av ovanstående hemställs att hos regeringen anhåller om att regeringen utreder frågan om möjligheterna att medge avdragsrätt för till s. k. kompanjonförsäkringar. HANS NYHAGE (m) () ()
mot · G6021191 · 1983-01-25 00:00:00 — Åtgärder för att sprida aktieägandet Hur ägandet till företagen skall fördelas bland medborgarna hör till de mest omdiskuterade frågorna . De politiska ideologiska motsättningarna kommer i öppen dager vid valet mellan att fördela ägandet mellan olika individer å ena sidan och att låta folket samfällt äga genom olika kollektiva ägarformer å den andra. Samstämmighet tycks emellertid råda när det gäller kritiken av det relativt starkt koncentrerade ägandet när det gäller aktier och annat ägande av företagen. visar undersökning efter undersökning att medborgarna vill få till stånd en förändring som innebär ett spritt enskilt ägande inte ägande genom kollektiva organ. Inte minst finns det ett starkt stöd för ett spritt individuellt ägande av aktier bland de anställda i resp. företag. ansåg enligt en IMU-undersökning att ett större ägande för de anställda i företagen bör ske genom att enskilda anställda får egna aktier eller andelar i de företag där de arbetar. hade enligt en uppföljande undersökning siffran stigit till . Inte desto mindre kan hävdas att just denna typ av ägandespridning är belagd med straffbeskattning, det förekommer att företag, just i syfte att sprida ägandet bland de anställda, gör nyemissioner på förmånliga villkor riktade direkt till de anställda. De anställda kan alltså därigenom köpa aktier i det egna företaget till underpris. I princip kan man tala om en gåva från de tidigare ägarna. Eftersom denna förmån har direkt anknytning till det faktum att vederbörande är anställd får emellertid den enskilde skatta för värdet av hela den förmån som låg i det låga aktiepriset. Flera förtag som velat sprida aktieägandet på detta sätt har, ibland först i efterhand, upptäckt denna nesliga avigsida för de anställda av ett gott initiativ, syftande till ett spritt ägande. Det bör särskilt understrykas att riktade emissioner på förmånliga villkor till andra än anställda inte leder till någon sådan extra beskattning. Det är knappast någon tvekan om att man med gällande regler måste skattebelägga förmånsvärdet på det sätt som sker. Lika uppenbart är det att dessa regler kraftigt försvårar en form av ägandespridning som enligt min uppfattning i stället borde stimuleras och som dessutom har en betydande uppslutning i den allmänna opinionen. bör därför begära att regeringen lägger fram förslag om förändrade regler på denna punkt. Det skattebortfall som skulle bli följden av regeländring är helt försumbart. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att hos regeringen begär förslag till ändring i skattelagstiftningen så att emissioner på förmånliga villkor till de anställda inte skall föranleda någon extra beskattning av de som tecknar aktier.