mot · G602873 · 1983-01-24 00:00:00 — m. fl. Avdragsrätt för reparationer i schablontaxerade småhus, m. m. beslut att anta lagen om avdrags- och uppgiftsskyldighet beträffande vissa uppdragsersättningar och därav föranledda författningsändringar har kommit att väcka viss debatt . Framför allt har i massmedia framförts kritik mot lagen under påstående att den skulle innebära en skyldighet till angiveri. Lagregleringen kan, även om den kan anses behäftad med vissa brister, ändock inte karakteriseras som en form av angiveri. Angiveri är definitionsmässigt en handling som innebär att någon anmäls för ett brott som är begånget. Skyldigheten att i deklarationen redovisa vissa utbetalda ersättningar är inget angiveri. För det första gäller skyldigheten alla utbetalningar och inte endast de där den uppgiftsskyldige kan befara att mottagaren av ersättningen har för avsikt att undandra ersättningen från beskattning. För det andra finns skyldighet att avge kontrolluppgift, för övrigt redan när ersättningen uppgår till lägst , när någon som inte är egen företagare utfört arbete på fastigheten. Från centerhåll har framförts förslag om införandet av avdragsrätt för reparationer även på schablontaxerade fastigheter. I skatteutskottets betänkande 1978/79:61 som var föranlett av motioner från bl. a. () och () begärdes en utredning om möjligheterna att genom ändrade regler för villabeskattningen uppnå förbättringar av inkomstredovisningen och underlaget härför. I motion 1981/82:861 av () och () begärdes en utredning av det motstående intressets princip. Förslaget innebar att det borde undersökas om inte skattekontrollen skulle kunna förbättras genom att privatpersoner i ökad utsträckning medgavs avdrag vid beskattningen för vissa utgifter, t. ex. i fråga om villor, och därigenom får ett direkt intresse av att redovisa inköp av material och utgivna arbetslöner. Utskottet hänvisade i sitt betänkande 1982/83:5 till sitt tidigare beslut och fann inte skäl att förorda någon förnyad framställning från . Självfallet är denna fråga av sådan karaktär att det erfordras ett omfattande underlag för att beslut skall kunna tas. En omläggning skulle få omfattande konsekvenser för hela bostadsbeskattningen och måste därför bedömas i ett större perspektiv tillsammans med hela bostadsbeskattningen. Det var också väl medvetna om detta som vi ansett det nödvändigt att vidta åtgärder, åläggandet av uppgiftsskyldigheten, för att minska skatteundandragandet på detta område. skulle innebära ett effektivare sätt att åstadkomma en mindre svart sektor än genom lagen om uppgiftsskyldighet. I direktiven till den bostadspolitiska utredningen (Dir 1982:94) anförs följande om denna fråga: Uppmärksamhet har även riktats mot en annan form av skatteundandragande som anses följa av frånvaron av avdragsrätt för kostnader för löpande reparationsarbeten vid den schablonmässiga inkomstbeskattningen. Egnahemsägare har nämligen ansetts vara ointresserade, åtminstone från ekonomiska utgångspunkter, av att lämna uppgifter om vilka reparationsarbeten som utförs på huset. Detta har också ansetts kunna fresta dem att anlita hantverkare som erbjuder sina tjänster till lägre pris under förutsättning att de inte behöver betala skatt på inkomsterna. Denna fråga diskuteras i departementspromemorian (Ds B 1980:10) Den grå arbetskraften och skattekontrollen. Man för där fram tanken att som ett incitament för egnahemsägare att lämna uppgift om utförda reparationsarbeten på huset införa en begränsad avdragsrätt för reparationskostnader. 1982/83:11 om avdrags- och uppgiftsskyldighet beträffande vissa uppdragsersättningar konstateras att många remissinstanser har ansett att denna möjlighet borde utredas vidare med sikte på att söka komma fram till ett konkret förslag. De förslag som redovisas i propositionen rör emellertid bara frågan om en uppgiftsskyldighet för bl. a. villaägare att lämna vissa uppgifter om utförda arbeten på fastigheten. Även från sida har önskemål om en utredning av dessa spörsmål framförts (rskr 1978/79:425). För egen del vill jag konstatera att förslaget i propositionen visserligen inte utgör något led i arbetet på att åstadkomma ett bättre beskattningssystem för egnahemmen som sådana utan främst syftar till att komma till rätta med den beskrivna typen av kvittolösa uppgörelser. Som påpekats i den nämnda departementspromemorian synes det också dra åtskilliga komplikationer med sig. Förslaget bör dock beaktas när man överväger vilka fördelar en mer konventionell beskattning kan ha framför schablonmetoder. En annan möjlighet att komma till rätta med det nyssnämnda problemet skulle kunna vara att ändra realisationsvinstbeskattningen. En modell skulle kunna vara att vid vinstberäkningen bara medge avdrag för kostnader som har verifierats på särskilt angivet sätt, kanske då i förening med någon form av årlig registrering. Kommittén är givetvis oförhindrad att även i andra hänseenden pröva realisationsvinstreglernas närmare utformning mot bakgrund av utformningen av den årliga beskattningen. Enligt vår uppfattning är inte genom den utformning som direktiven fått, den begäran om utredning om möjligheterna att genom ändrade regler för villabeskattningen uppnå förbättringar av inkomstredovisningen och underlaget härför som beslöt om 1979 verkställd. Problemen med illojal konkurrens från företag och enskilda som inte fullgör sina åligganden mot samhället är betydande inom byggsektorn. Seriösa företagare har en nästan hopplös situation när det gäller att konkurrera om reparationsjobb. Omfattningen av den svarta sektorn är betydande. har beräknat att 30 miljarder omsatts på s. k. svarta jobb . Beräkningar inom bygg-, rör-, el- och måleribranscherna tyder på att den aktuella omfattningen inom byggsektorn uppgår till ca eller omkring 27 000 årsarbetare. Den direkta konsekvensen av den illegala verksamheten är ett betydande inkomstbortfall för stat och kommun. Vidare sätts skattesystemets uppgift som fördelningspolitiskt instrument ur spel när stora grupper har möjlighet att helt eller delvis arbeta utanför systemet. Det är mot denna bakgrund mycket angeläget att ett adekvat underlag tas fram för ställningstagande av regering och riksdag. bör hos regeringen begära att den bostadspolitiska utredningen genom tilläggsdirektiv ges i uppdrag att utföra den utredning som begärde 1979 och som man erinrat om . Utredningen måste göras så att ett konkret förslag till hur en minskning av den svarta sektorn inom byggbranschen skall kunna åstadkommas. bör enligt vår uppfattning som sin mening uttala att skattereglerna om möjligt bör utformas så att incitament ges att anlita näringsidkare och enskilda som fullgör sina åligganden gentemot samhället. Med hänvisning till vad som anförts hemställs 1. att hos regeringen begär att den bostadspolitiska utredningen genom tilläggsdirektiv ges i uppdrag att utreda möjligheterna att genom ändrade regler för villabeskattningen uppnå förbättringar av inkomstredovisningen och underlaget härför, 2. att som sin mening uttalar att skatteregler om möjligt bör utformas så att incitament ges att anlita näringsidkare och enskilda som fullgör sina åligganden gentemot samhället. () () minab/gotab 1983 73463