mot · G6021057 · 1983-01-24 00:00:00 — Informationsrätten skall kunna utnyttjas utan att fackliga representanter blir belagda med sekretess av företag och myndighet, därför måste lagtexten ändras där informationsrätten beskärs av sekretessreglerna. Lagstadgad strejkrätt för lokal och central fackförening. All lagtext som förhindrar lokal och central fackförening att tillgripa strejkvapnet måste slopas. Vetorätt för fackföreningar. Lagen måste kompletteras med vetorätt för fackföreningar i följande frågor: företagsnedläggelser, rationaliseringar, avskedanden och omplaceringar; i alla entreprenadfrågor; i data- och rationaliseringsfrågor. Rätt för fackförening att anordna möten på betald arbetstid. Lagen måste kompletteras med lagstadgad rätt för fackförening att anordna möten på betald arbetstid. Forskare som anlitas av central eller lokal facklig organisation skall ha fritt tillträde till arbetsplatsen. Lagen måste kompletteras med rätt för forskare som anlitas av central eller lokal organisation att ha fritt tillträde till arbetsplatsen. Strejkrätt - bort med strejkskadestånd Skall förhandlingsverksamheten för en fackförening vara meningsfull krävs att fackföreningen inte hindras att vidta stridsåtgärd när den anser det befogat. Strejken är arbetarnas och fackföreningens främsta motvikt mot arbetsköparnas makt och ägande till produktionsmedlen. I lagen bör därför inskrivas att lokal och central facklig organisation har rätt till stridsåtgärd. Därmed kan MBL:s fredspliktsparagrafer utmönstras ut lagstiftningen. Strejkskadestånden skall se till att det svider i skinnet, som uttryckte det 1976. Genom att man utmönstrar fredspliktsparagraferna och gör strejken till ett legalt vapen skulle alla strejkskadestånd försvinna. Vpk kräver att inga strejkskadestånd skall kunna utdömas. Däremot bör lagstiftningen beröva arbetsköparna möjligheten att tillgripa lockout. Maktförhållandet mellan kapital och arbete är i grunden oförändrat. De senaste årens erfarenheter har givit otaliga exempel därpå: företagsnedläggelser, avskedanden, rationaliseringar, permitteringar etc. I kraft av sitt ägande till produktionsmedlen har kapitalägarna en nästan total överlägsenhet i frågor av avgörande betydelse för löntagare, regioner och hela samhällsekonomin. Allt tal om jämställda parter med motsvarande konfliktverktyg - strejk och lockout - som balanserar varandra är felaktigt och grundar sig på en borgerligt influerad samhällsanalys. Avtalsrörelsen ställde dessa odemokratiska missförhållanden i centrum. - SAF - lockoutade nästan 800 000 arbetare. Ett fåtal kapitalägares representanter- SAF:s ledning - kunde med sin storlockout ställa arbetarna utan försörjning, ytterligare försämra landets produktionsmöjligheter och därmed allvarligt riskera folkhushållets resurser för framtiden. Löntagarna, som i själva verket representerar folkmajoriteten och utgör basen för produktion och välfärd i landet, har strejkvapnet som sitt enda verktyg i kampen om fördelningen av produktionsresultatet. Strejken är arbetarnas enda och sista vapen i en arbetskonflikt. Han/hon drar tillbaka sin arbetskraft som kapitalet behöver för att berika sig. Kapitalisterna äger naturtillgångar, energin, kapitalet, fabrikerna och varorna och behärskar forskning, tekniken och handeln - ja, hela grunden för nationens liv och framtid. Människan måste arbeta för att klara sin försörjning och vara med och bygga landet för framtiden. SAF hotar de arbetande till deras existens genom en lockout. Medan arbetarnas försörjningsmöjligheter hotas genom lockout, hotar strejken endast den rikes/kapitalägarens möjligheter att berika sig. Strejk och lockout är inte jämförbara vapen mellan jämbördiga parter. Därför kräver kommunisterna att lockout skall förbjudas genom lagstiftning. Lagstiftningen har att göra en klar skillnad på lockout och strejk. Så är inte fallet . är det enda västeuropeiska land som i grundlagen ger arbetsgivarna rätt att använda lockout. I andra länder är lockouten starkt begränsad eller förbjuden. I , , och måste arbetsgivarna t. o. m. betala lön till dem som lockoutas. Förbud mot avskedande vid strejk klasslagar med strejkförbud sätter en kraftig hämsko på den fackliga kampen. har strejkförbudet skärpts ytterligare. i svensk lagstiftning har införts anvisningar om att deltagande i strejk kan utgöra saklig grund för avskedanden. Sådana anvisningar finns i lagen om anställningsskydd som antogs 1973 och i medbestämmandelagen (MBL) som beslutades . Strejkrätten är en av de mest grundläggande demokratiska fri- och rättigheterna. En kämpande fackföreningsrörelse och arbetarrörelse kan aldrig godkänna inskränkningar i strejkrätten eller att strejkande skall kunna avskedas. Orsakerna till strejkerna finns i huvudsak hos oresonliga arbetsköpare. Rättmätiga krav från de arbetande motarbetas och gör situationen ohållbar, vilket utmynnar i strejk. Oresonliga arbetsköpare kan provocera fram en konflikt och sedan med stöd av lagen avskeda de strejkande. Lagen och anvisningarna i lagen om anställningsskydd och medbestämmandelagen måste förändras. kommunisterna kräver att deltagande i strejk aldrig får utgöra saklig grund för avskedande. Rätt för facklig förtroendevald att solidarisera sig med strejkande Fackligt förtroendevalda känner det som en tung börda att behöva gå emot sina egna medlemmar, när dessa tvingas ta till strejkvapnet för att ge uttryck för berättigade krav. Lagen måste ge möjligheter för fackligt förtroendevalda att solidarisera sig med medlemmarna, när dessa tvingas till konflikt. Rätt till politisk verksamhet på arbetsplatserna Rätt till politisk verksamhet tillhör de grundlagfästa rättigheterna. Men i arbetslivet begränsas eller förnekas denna rätt i kraft av äganderätt och myndighetsbeslut. Arbetsköparna bedriver politisk verksamhet på arbetsplatserna genom att påverka de anställda med sina värderingar. Denna rätt skall också de anställda och deras fackliga organisationer ha. Alla fackliga frågor är i grunden politiska frågor - även när de förs fram av politiskt obundna organisationer. Rätt till internationalla solidaritetsmanifestationer utan begränsningar Kampen mot de transnationella bolagen och stöd för sociala och nationella befrielserörelser spelar en växande roll i den fackligt-politiska kampen i alla länder. Internationella solidaritetsaktioner skall kunna genomföras utan hänsyn till lagstiftningen i andra länder. Förändring i arbetsrättslagstiftningen kräver även att förtroendemannalagen förändras. Följande riktlinjer bör ligga till grund för förändringar av förtroendemannalagen: Lagen utsträcks till att omfatta möjligheter att ta till vara medlemmarnas intressen i mer allmänna samhällsfrågor liksom politisk verksamhet. Den fackliga organisationen skall ges rätten att bestämma omfattningen av tidsåtgången för det fackliga uppdraget. Rätten till fackliga möten på betald arbetstid skrivs in i lagen. Den fackliga organisationen skall ha rätt till tillträde till de arbetsplatser där det finns medlemmar, och de fackliga experter som den fackliga organisationen anlitar skall ges samma rättighet. Facklig organisation som företräder minst en femtedel av de anställda skall omfattas av lagen om facklig förtroendemans ställning Sanktionsbestämmelserna som kan ådömas facklig organisation eller förtroendeman, skadestånd enligt förtroendemannalagen, skall utgå ur lagen. Med hänvisning till ovanstående föreslås 1. att hemställer hos regeringen om förslag som innebär a) att arbetsmarknadslagarna tillförs följande demokratiska rättigheter för fackförening: dels utvidgad förhandlingsrätt och informationsrätt i alla frågor utan undantag, att gälla även på koncernnivå, dels lagstadgad strejkrätt för lokal och central fackförening, dels vetorätt för fackförening i följande frågor: företagsnedläggelser, rationaliseringar, avskedanden och omplaceringar, i alla entreprenadfrågor, i data- och teknikfrågor samt arbetsorganisationsfrågor, b) att inga strejskadestånd skall kunna utdömas och därmed fredspliktsbestämmelserna i lagen utmönstras, c) att deltagande i strejk aldrig får utgöra saklig grund för avskedande, d) att facklig organisation och dess förtroendevalda skall ha rätt att solidarisera sig med strejkande utan påföljder eller hinder i lagstiftningen, e) att rätten att tillgripa lockout upphör och att arbetsköparnas möjlighet att använda lockout som ekonomiskt påtryckningsmedel omöjliggörs, f) att de anställda och deras fackliga organisationer skall ha rätt till politisk verksamhet på arbetsplatsen, g) att fackföreningarna skall ha rätt till internationella solidaritetsaktioner utan begränsningar, 2. att hemställer hos regeringen om förslag till förändring av förtroendemannalagen enligt de riktlinjer som anges i motionen. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)