mot · G6021575 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1575 m. fl. Bostadsbyggandets omfattning och inriktning I årets budgetproposition (bil. 13, ) är regeringen mycket försiktig när det gäller målsättningar för bostadsbyggandet. Man ger uttryck för en förhoppning att nedgången av nybyggnadsverksamheten i bostadssektorn skall kunna begränsas . Däremot sägs det att ombyggnadsverksamheten väntas fortsätta att öka . Man noterar den kraftiga minskningen av antalet påbörjade lägenheter , att kostnaderna inom bostadsproduktionen stigit mycket kraftigt och att de höga kostnaderna inom nyproduktionen är ett allvarligt problem och utgör ett hinder för ett ökat byggande. Utvecklingen på bostadsmarknaden leder allt längre bort från de bostadssociala målen. Bostadsbyggandet har fortsatt att sjunka, och alla prognoser pekar på ett rekordlågt bostadsbyggande för den närmaste framtiden. I de flesta kommuner har bostadsbyggandet tillåtits att sjunka till nivåer som kraftigt understiger vad som tidigare planerats. Den öppna bostadsbristen är nästan borta med undantag för och ett 20-tal andra kommuner eller regioner. Men fortfarande bor många hushåll trångt och i omoderna eller halvmoderna lägenheter. Många hushåll som skulle behöva en bättre och rymligare bostad har inte råd att efterfråga en sådan. Den dolda bostadsbristen har en mycket stor omfattning. Den nybyggnad som skett har ofta fått fel inriktning med hänsyn till behovet. De ekonomiska förutsättningarna, fördubblingen av byggnadskostnaderna på en femårsperiod och ökade orättvisor då det gäller samhällets bostadssubventioner till fördel för ägda bostäder har lett till en snedvridning på bostadsmarknaden. I takt med att produktionskostnaderna rusat i höjden och därmed hyresnivån har kraven på minskade bostadsytor och minskat bostadsbyggande ökat. I småhusen, som haft en ytmässig överstandard, är kravet berättigat. Då det gäller lägenheter i flerbostadshus måste man vara kritisk och uppmärksam på att inte utrymmes- och utrustningsstandarden minskas så att bostadens funktion försämras för barnfamiljer, handikappade och äldre människor. De lägenheter som skall byggas måste tillgodose olika hushållsbehov. Mindre lägenheter för ungdomar, men även stora lägenheter för barnfamiljernas behov måste byggas i större omfattning. Inriktningen måste i huvudsak vara att producera lägenheter för uthyrning, i olika hustyper, med kommunalt ägande och förvaltning. Den alltmer ökade efterfrågan på mindre lägenheter, att nästan alla önskemål och byten av lägenheter handlar om att byta ned sig till mindre bostad, är mycket oroande. Likaså att allt fler ungdomar tvingas bo kvar i eller flytta tillbaka till föräldrahemmet, även om man både behöver och vill ha egen bostad. Detta beror i huvudsak på de kraftigt ökade hyrorna, framför allt i nyproduktionen. Genom att låta produktionskostnader och hyror fortsätta att öka kommer efterfrågan också att minska. Det är en lösning som har borgerliga förespråkare, framför allt i moderata samlingspartiet. En sådan lösning kan och får inte accepteras då den är oförenlig med en bostadspolitik med social inriktning. kommunisterna har även till årets i olika motioner föreslagit åtgärder i syfte att stoppa hyresutplundringen och pressa ned boendekostnaderna. Förslagen i årets budgetpropositionen är helt otillräckliga. Det minskade behovet av anslag till räntebidrag (ca 800 milj. som följer av räntesänkningen till bör emellertid göra det möjligt att vidta mer kraftfulla åtgärder. Ett bostadsbyggande av den omfattning som sker är inte tillräckligt för en bra bostadsförsörjning. Att stimulera ett ökat bostadsbyggande och följdinvesteringar är samhällsekonomiskt gynnsamt och positivt på många sätt. Byggandet får kraftiga spridningesffekter, vilket innebär att också annan produktion och antalet arbetstillfällen ökar. Byggandet fungerar som en motor för stora delar av näringslivet. Den ökade ombyggnadsverksamheten är bra och nödvändig men ökar inte antalet lägenheter, tvärtom blir det en viss minskning efter sanering och ombyggnad av äldre hus som ofta har mycket små lägenheter. Både ombyggnad och nyproduktion är så dyr att det hindrar en angelägen modernisering och förbättring och en ökning av bostadsbeståndet. Hyrorna blir så höga att det är svårt att få uthyrt. Tveksamheten från många kommuner och nedbantningen av bostadsbyggnadsprogrammen är uttryck för detta. Bostadsbyggandet måste enligt vpk:s mening öka i förhållande till nuvarande omfattning, och som mål bör anges en igångsättning av minst 50 000 lägenheter genom nybyggnad och minst 25 000 lägenheter genom ombyggnad. Därtill bör läggas energisparåtgärder och kompletteringsbebyggelse för kollektiva boendeformer, gemensamhetslokaler etc. Nyproduktionen skall främst avse hyresbostäder som ägs och förvaltas av kommunerna och deras allmännyttiga bostadsföretag. Med hänvisning till det anförda föreslås att uttalar sig för en bostadsbyggnadsplan som innefattar igångsättningen av minst 50 000 lägenheter genom nybyggnad, huvudsakligen av hyresbostäder under de allmännyttiga bostadsföretagens förvaltning, samt minst 25 000 lägenheter genom ombyggnad. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)