mot · G702100 · 1983-11-15 00:00:00 — Det är angeläget att förskollärarutbildningen kan behållas i . Där utgör den en av grundvalarna för högskoleutbildningen på orten. Vi finner det rimligare att en motsvarande neddragning görs i i stället. Regeringens förslag om nedläggning av förskollärarutbildningen i innebär att enda permanenta högskoleutbildning försvinner. Självfallet har detta allvarligt oroat skilda organ på . Man hade där snarare inriktat sina ambitioner på att komplettera och vidareutveckla högskoleutbildningen. För vår del kan vi acceptera att förskollärarutbildningen nu avvecklas på grund av överutbildning med åtföljande sysselsättningsproblem. Vi finner det dock ytterst angeläget att UHÄ och i anstränger sig till det yttersta för att utnyttja de ledigblivna utbildningsresurserna. I diskussionerna har lokal turistlinje, friskvårdslinje, YTH-linje för cementindustri m. m. nämnts som möjligt alternativ. bör ge regeringen till känna vad här anförts rörande högskoleutbildning på . Enligt uppgift förbereder rektorsämbetet vid ett alternativt besparingsförslag. Förslaget innebär bl. a. en neddragning av hushållslärarlinjen (12 platser) och praktisk pedagogisk utbildning för studerande enligt äldre studieordning (61 platser). Vi finner det angeläget att utskottet i sin beredning av ärendet tar hänsyn till de alternativa besparingar som rektorsämbetet kan komma att presentera. Det torde vara av stort allmänt värde om en forskningsanknuten förskollärar- och fritidspedagogutbildning kan behållas i om än i reducerad omfattning (60 platser behålls på vardera utbildningen). Den arbetsmarknadsmotiverade neddragningen kan ske genom viss reducering av den mycket omfattande utbildningen i . Den samlade besparingseffekten av vårt förslag bör bli väl så stor som den regeringen föreslår. Vi finner det därutöver rimligt att det samlade utbildningsutbudet i blir föremål för en översyn i syfte att tillvarata de samordningsvinster som kan stå till buds. Det gäller universiteten i och samt . UHÄ bör ges i uppdrag att i samverkan med de berörda göra en sådan översyn. I fråga om de fyra stora gamla universiteten måste det anses rimligt att betydande rationaliserings- och effektivitetsvinster står att finna. Ett rationaliseringskrav motsvarande av grundutbildningslagen bör därför ställas på dessa utbildningsenheter. Detta kan beräknas ge 7 milj. kr. för /85. Den rörliga kredit som lantbruksstyrelsen har haft att disponera har varit ett värdefullt medel i ansträngningarna att förstärka de aktiva jord- och skogsbrukarnas brukningsenheter och deras utkomstmöjligheter. Genom komplettering med skog till lantbruksfastigheter förbättras lantbrukarnas möjligheter till sysselsättning och säkrare försörjningsunderlag. Det är därför angeläget att den inköpta marken försäljs till de enskilda brukarna och att den rörliga krediten hålls på nuvarande nivå. Prisreglerande åtgärder på jordbrukets område Livsmedelssubventionerna har visat sig vara ett bra fördelningspolitiskt instrument. Utredningen om differentierad moms konstaterade så sent som att livsmedelssubventionerna har verkat utjämnande mellan familjer med olika inkomster och har haft störst betydelse för familjer med flera barn. som vi vet hur angeläget det är att stödja barnfamiljerna lägger regeringen ökade pålagor på dessa grupper utan någon kompensation. Utöver minskad subvention tillkommer påslag i handeln och ökade momskostnader med totalt 200 milj. kr. Höjningen av matpriserna kommer en månad före den normala höjningen som en följd av jordbruksprisregleringen. Neddragningen av livsmedelssubventionerna träder i kraft så att pensionärer inte får kompensation förrän . Om minskningen av livsmedelssubventionerna genomförs kommer det att få allvarliga effekter också för livsmedelsindustrin och jordbruket. Som ett exempel bör pekas på effekten för får- och lammkött. Totalt utgår 22 milj. kr., varav 0,5 milj. kr. i livsmedelssubventioner, 11,5 milj. bl. pristillägg och med 10 miljoner utgörande ersättning för införselavgiftsmedel. Borttagande av medlen skulle innebära höjt partipris med /kg. Det är en höjning som drastiskt skulle påverka konsumtionen av får- och lammkött och inom vissa områden rycka undan grunden för produktionen. Neddragningen av livsmedelssubventionerna kommer i då utrymme för detta varken finns i inkomster hos barnfamiljer eller hos jordbrukare och livsmedelsindustri. Skogsvårdsavgiften skall användas för sådana ändamål som är till nytta för skogsbruket som sådant eller på sådant sätt att alla skogsbrukare kan få del av dem. Med detta synsätt täcker den nuvarande skogsvårdsavgiften mer än väl anslagsbehovet för de ändamål skogsvårdsavgiften enligt fastlagda principer skall finansiera. Vissa anslag som täcks av skogsvårdsavgiftsmedel måste anses tveksamma enligt ovan redovisade principer. Vissa bidrag av utpräglad regionalpolitisk karaktär för inland finansieras med budgetmedel. stöd till skogsbruket bör jämställas med regionalpolitisk! stöd till andra näringar där näringen som sådan inte betalar detta stöd och detta bör då inte heller gälla för skogsbruket. Mot denna bakgrund avvisar en höjning av skogsvårdsavgiften. Bekämpande av smittsamma husdjurssjukdomar har betydligt färre sjukdomsfall i salmonella hos människan än i andra länder där befolkningen lever under liknande förhållanden som hos oss. Orsaken är den effektiva salmonellakontrollen i animalieproduktionen i . Riskerna med sjukdomens snabba smittspridning via livsmedel motiverar statens möjligheter att beordra utslaktning av smittade besättningar. Av humanitära och ekonomiska skäl gäller det att stoppa smittan . I följd av detta svarar också staten för huvuddelen av kostnaderna vid åtgärder i besättningarna. Genom vidtagande av en rad åtgärder har statens kostnader kunnat begränsas. Ytterligare kostnadsminskningar beräknas uppstå i takt med att de tidigare beslutade förebyggande åtgärderna får full verkan. Detta återspeglas bl. a. i att lantbruksstyrelsen minskat sitt äskande för salmonellaersättningar till 13 milj. kr. Det är fullt möjligt att statens kostnader kan bli ännu lägre genom de förebyggande åtgärder lantbruksstyrelsen och näringen själv vidtagit. Lantbruksstyrelsen har gjort en prognos för som pekar på 7,6-7,7 milj. kr. - främst på grund av åtgärder inom kycklingproduktionen. En övervältring av kostnaderna på djurägarna enligt propositionen skulle äventyra salmonellakontrollen. Risk finns då att enskilda drabbade djurägare inför stora risker underlåter att anmäla sjukdomsfallen. Den av regeringen förutsatta organiserade hälsokontrollen för slaktnötbesättningar, som är en förutsättning för en försäkring, finns inte och är inte tekniskt möjlig att införa till . anser att med försämrade ersättningsregler finns risk för att bekämpningen av salmonella inte skall bli framgångsrik. Denna oro har också livsmedelsverket och lantbruksstyrelsen gett uttryck åt. anser dock att det finns möjligheter att minska statens utgifter med 8 milj. kr., eftersom man genom den effektiva kontroll man haft lyckats minska behovet av ersättning. Det är angeläget att djurägare med mindre besättningar hålls skadeslösa och att minskningen av ersättningen blir mindre än den som regeringen föreslagit. förslag är, till skillnad från regeringens, ett sätt att spara utan att rasera systemet. Avgifter för prövning och tillstånd enligt miljöskyddslagen Miljöstörande verksamhet bör i princip bära de kostnader som åsamkas samhället och enskilda personer. Det gäller naturligtvis också prövning och tillsyn. En sådan avgiftsfinansiering av tillsynen skulle ge möjlighet till en önskvärd decentralisering av tillsynsverksamheten till miljö- och hälsoskyddsnämnderna. Reden finns denna möjlighet men bristande resurser gör att få kommuner har tagit över ansvaret. Regeringen har i propositionen frångått förslag om ett förenklat administrativt system för uttag av avgiften. Vi anser att det är angeläget att kostnaderna för tillsyn hålls nere, inte minst på grund av att det inte finns någon konkurrenssituation. Det finns mycket oklart i regeringens förslag till avgiftsuttag för prövning och tillsyn enligt miljöskyddslagen. Mot denna bakgrund anser vi att regeringen bör få uppdrag att återkomma med ett mer genomarbetat förslag. Regeringen föreslår att en täktavgift uttas i samband med tillståndsprövningen. Avgiftens storlek skall beräknas per tillståndsgivet material, dvs. öre/ton. Det är ett avgiftssystem som stimulerar till större uttag. Mot bakgrund dels av att prövnings- och tillsynskostnaderna är olika stora för olika materialslag, dels att avgiften också avses finansiera inventeringar av vissa material anser att en differentiering av avgiften är lämplig. Det är angeläget att avgiftssystemet får en obyråkratisk utformning. Regeringen bör återkomma till med ett mer genomarbetat förslag i enlighet med motionens syfte. Miljöavgift på bekämpningsmedel och handelsgödsel Regeringen föreslår en generell avgift på handelsgödsel. Det finns många invändningar som kan riktas mot förslaget. I första hand måste det betraktas som en ny skatt eftersom det inte finansierar några kostnader som samhället har , ej heller kommer att användas för riktade åtgärder. Trots att avgifterna kommer att höja prdouktionskostnaden för de som använder handelsgödsel föreslår regeringen att detta inte får kompenseras genom höjda konsumentpriser. Priserna på handelsgödsel har fördubblats . Det vore orimligt om någon kompensation ej skall få uttas och saknar motsvarighet inom andra näringar. Ökade kostnader, som den föreslagna handelsgödselavgiften och den ökade rationaliseringspress som kommer från regeringshåll, kan leda till att jordbruk och trädgårdsnäring tvingas använda kemikalier i ökad utsträckning för att kunna täcka de ökade utgifterna. När det gäller handelsgödsel handlar miljöeffekterna i själva verket om växtnäringsproblem med urlakning vid såväl handelsgödsel som stallgödsel. Detta kan åtgärdas med bi. a. ökad rådgivning i enlighet med bl. a. rekommendationer. anser det vara motiverat med en avgift på bekämpningsmedel i enlighet med propositionen, om medlen från avgiften används till forskning om alternativa bekämpningsmetoder. Vi anser också att avgiften måste ge utrymme för kompensation. När det gäller kemikaliehanteringen i samhället anser att man måste få fram en minskad kemikalieanvändning i synnerhet av de farligaste substanserna och få fram en varsam hantering av medlen. Mot denna bakgrund anser vi att en obligatorisk ansvarsförsäkring för kemikalier bör införas i enlighet med motion 1982/83:1094. I propositionen föreslås ett program för förbättring och förnyelse av bostadsbeståndet. Förslagen bygger i stort sett på betänkandet Ds Bo 1983:2 Bättre bostäder - ett 10-årigt förnyelse- och underhållsprogram. Lagen om kommunala åtgärder till bostadsförsörjningens främjande m. m. ändras så att planeringsarbetet mer än nu inriktas på reparation och underhåll av fastigheter och miljöer. Kommunerna skall upprätta program för detta och får större möjligheter att genom lånesystemet styra underhålls- och förnyelseverksamheten. Bostadsbidragen föreslås höjas dels med . per barn och år, dels genom att hyres- och inkomstgränserna räknas upp. Principerna för en framtida fastighetsskatt anmäls och återkommer i särskild proposition. Slutligen anmäls vissa ändringar i systemet med tidskoefficienter, bl. uppräkning maximeras till . anser att den nödvändiga reformeringen av bostadspolitiken skall ske enligt följande principer: - Generella subventioner för ny- och ombyggnadsverksamheten avvecklas genom ett nytt lånesystem - Lånesystemet skall omfördela räntekostnaderna över tiden så att räntan är samma som , dvs. 3,0 resp. för hyres- och bostadsrätt resp. äganderätt - Likartade kostnader oavsett besittningsform uppnås genom låne- eller skattesystemet - Upplåningen för bostadsinvesteringar skall ske helt på kapitalmarknaden och således inte belasta statens budget - Statens låneförvaltning bör rationaliseras bl. a. genom att erbjuda rabatt vid förtida inlösen av mindre lån, vilket minskar såväl statens upplåningsbehov som statens och den enskildes förvaltningskostnader - Stöd till speciella ändamål, som staten vill främja - typ energibesparingar bör ges genom speciella lån eller bidrag - Lån för underhåll och reparation kan ingå i systemet. Lånen bör däremot inte vara förbundna med bidrag men kan vara i behov av statlig garanti och borgen - Människor skall stimuleras till sparande, som kan användas i bostadsfinansieringen. Detta kan ske genom de privata investeringskonton som vi i annan motion föreslagit. Utformningen bör ges sådan form att alla kan delta och att det kommer samtliga besittningsformer till godo - Ett starkare personligt inflytande och ansvar - i kooperativ form genom bostadsrättsföreningar - bör stimuleras, dels så att nyproduktionen i stort blir i bostads- eller äganderättsform, dels att sådana lagändringar och stimulansåtgärder vidtas att övergång från hyresrätt till bostadsrätt ökar - Myndigheternas styrning och reglering av byggandet bör minska - Bostadslåneärenden bör i större utsträckning handläggas och beslutas på nivå - Bostadsbidraget till barnfamiljerna kan behöva ökas vid ändrad finansiering - Sparande i egen bostad skall inte motarbetas genom avgifter avsedda för omfördelning inom bostadsbeståndet. Vi har i ett mycket stort bostadsbestånd. Därför är det självklart att den stora uppgiften och de stora investeringarna är att vårda detta bostadsbestånd. Så långt är vi överens med regeringen. Däremot är vi inte överens om att det nu måste upprättas speciella kommunala program för förnyelsen och underhållet. Vi menar att detta är en löpande planeringsuppgift som kan läggas upp olika i olika kommuner och som inte bör pressas in i en speciell planeringsform eller till speciella redovisningstillfällen. Kommunernas personal bör inte sysselsättas med dessa speciella program och redovisningar utan i stället tjänstgöra som det upplysnings- och serviceorgan till fastighetsägarna och hyresgästerna som kommunerna bör vara. Det är också viktigt att understryka att ansvaret för fastigheternas underhåll i första hand faktiskt är fastighetsägarnas. Hyresgästerna har också en mycket viktig roll och många bra synpunkter på hur underhåll och ombyggnad skall ske. Inte minst viktigt är att ta hänsyn till att många hyresgäster vill ha en fortlöpande och varsam upprustning av bostaden, medan nuvarande lånesystem tyvärr har stimulerat till onödigt omfattande ombyggnader - ibland i direkt strid mot de boendes önskemål. anser det viktigt att vi får låne- och stödformer som tillgodoser önskemålet om varsam upprustning och därmed mindre hyreshöjningar. Vi accepterar den lagändring som föreslås i lagen om kommunala åtgärder till bostadsförsörjningens främjande och att de nuvarande årliga redovisningarna slopas. Men i motiven för lagändringen bör ingå att behovet av, formerna för och innehållet i planeringen är en angelägenhet. Regeringen bör inte starta särskilda redovisningsomgångar. Det viktigaste är att den kommunala servicen till fastighetsägare och hyresgäster resulterar i förnyelse- och underhållsåtgärder där det är mest angeläget. Vi vill i detta sammanhang påminna om det värde som lagen om exploateringssamverkan kan ha, och vi anser det angeläget att denna del av PBL-reformen kan träda i kraft tidigare än reformen i sin helhet. Vi avstyrker att man nu gör speciella program för att uppnå viss angiven underhållsverksamhet. Den föreslagna formen med lån till underhåll bör inte genomföras . Det måste vara felaktigt att införa nya former när regeringen tillsatt en parlamentarisk kommitté med uppgift att bl. a. lägga fram förslag till framtida finansieringssystem och att redovisa förslag på hur samhällets kostnader för boendet skall kunna minska. Propositionens redovisning för underhållslånen visar att det blir ett omfattande regelverk med en omfattande byråkrati och krav på ytterligare tjänster inom bostadsadministrationen. Även kommunerna kan komma att få ökade kostnader för att genomföra planeringen och de kontrollåtgärder som lånen medför. Vi är också tveksamma till vilka effekter som regeringens förslag innebär för energisparandet. Enligt vår uppfattning är energisparandet en så viktig sak att den måste ha specialbehandling. Om man reformerar bostadslånegivningen så att man får så få former som möjligt, måste energisparandet och utvecklingen av ny energiteknik m. m. specialbehandlas, genom direkta lån eller bidrag. Vårt nej till regeringens nya underhållslån innebär att nuvarande regler för energisparandet bibehålls. Propositionen innehåller förslag till stöd för att öka bostäders tillgänglighet genom ett statligt bidrag på av hissinstallationer. Bidraget förutsätter ett kommunalt bidrag på . Även om det kan vara tveksamt att föreskriva ett kommunalt bidrag anser vi ändå att behovet är så viktigt att vi tillstyrker regeringens förslag. Bidraget borde medverka till att skärpningen i skälighetsbedömningen kan utgå. I sammanhanget vill vi understryka vikten av att de forskningsmedel som redan står till olika instansers förfogande används till praktiskt utvecklingsarbete för att nå fram till nya, enklare och billigare lösningar. Vår ståndpunkt att avstyrka regeringens förslag om speciella program och nya låneformer medför att vi också yrkar avslag på begäran om anslag till informations- och utbildningsinsatser. Regeringen föreslår att vissa arbeten som inte kan finansieras i sin helhet skall kunna få tillgång till s. k. tilläggslån. Vi tillstyrker att denna låneform som används vid ombyggnad av kulturhistoriskt värdefull bebyggelse, för nya och förnybara lokala energikällor samt för åtgärder mot radon också får användas till åtgärder för att avhjälpa byggfel och byggskador samt för att förstärka grunden på kulturhistoriskt värdefulla bostadshus. Däremot anser vi att ändrad lägenhetssammansättning inte skall motivera tilläggslån. Vi reducerar därför ramen med 10 milj. kr. Borttagande av retroaktiva räntebidrag Regeringen föreslår att det retroaktiva räntebidraget och ersätts med lånemöjligheter. Besparingseffekten anges till 200 milj. kr. 1983/84 och 1 700 miljoner 1984/85. Det bör dock observeras att statens utlåning beräknas bli ca 500 miljoner större resp. budgetår. Ändringen står i linje med principiella syn att de generella subventionerna skall minska. Följer våra förslag och lägger finansieringen utanför statsbudgeten uppstår en budgeteffekt som är 500 milj. kr. större än regeringens förslag. Lånemöjligheterna skall endast avse hyreshus och småhus som upplåts med hyres- eller bostadsrätt. Bostadsministern anser att effekterna för styckebyggda hus inte är så stora att de behöver kompenseras. Vi delar inte denna uppfattning. För många egnahemsbyggare utgör den höga kreditivräntan - i avvaktan på placering av bottenlånet - ett stort problem. Därför bör lånemöjligheten utökas även för denna kategori. Nej till statlig fastighetsskatt Bostadsministern aviserar i propositionen att en statlig fastighetsskatt skall införas fr. o. m. . Föredragande räknar med att skatteuttaget bör vara på taxeringsvärdet med den modifieringen att för småhus avgiften begränsas till att utgå på en tredjedel av taxeringsvärdet. Motivet för skatten är att, eftersom räntebidragen minskas, skall en mosvarande fördyring drabba fastigheter utan räntebidrag. Vi anser inte detta motiv särskilt hållbart. Det är enligt vår uppfattning inte rimligt att ålägga ett stort antal människor en ny skatt därför att vi av statsfinansiella skäl tvingas dra ned på utgående subventioner. Det är människor som i de flesta fall själva har fått betala hela kostnaden för sitt boende. Konsekvenserna av en statlig fastighetsskatt kommer att bli förödande för hushåll med en redan hårt ansträngd ekonomi. Detta gäller framför allt barnfamiljer och äldre pensionärshushåll. Vi har under avsnittet om skattepolitiken framfört vår principiella syn på regeringens skattepolitik. Mot denna bakgrund och av vad som anförts ovan anser vi att bör ge regeringen till känna att en proposition om fastighetsskatt inte bör framläggas. Socialdemokraternas förslag innebär förhållandevis små budgeteffekter för /84 - sammanlagt 212, 5 milj. kr. i utbetalningar och ca 200 milj. kr. i minskade retroaktiva räntebidrag. För hela /85 uppgår kostnaderna till ca 490 milj. kr., medan de minskade retroaktiva räntebidragen betyder 1 740 milj. kr. Från detta sistnämnda belopp skall dock avgå beräknad ytterligare utlåning med ca 500 milj. kr. anser det nödvändigt att minska statens budgetunderskott. Vi yrkar därför avslag på de kostnadsökningar som räntestödet till ROTprogrammet innebär med 440 milj. kr. I vår budgetmotion (1982/83:2140) har vi föreslagit att statens utlåning av kapital till bostadsbyggande och energiåtgärder skall föras över till kapitalmarknaden. har bifallit detta yrkande, dock med en annan organisation än den föreslog. Statens upplåningsbehov skulle enligt vårt förslag minska med 10 000 milj. kr. Vidare har bifallit vårt förslag om att vidta åtgärder för avveckling av mindre statliga bostadslån. Vi beräknade att detta skulle kunna innebära ett med 5 000 milj. kr. Tyvärr har regeringen inte vidtagit åtgärder i enlighet med beslut. Våra förslag innebär också en omläggning av finansieringssystemet från generella räntebidrag till räntelån. Budgetårets kostnad för räntebidragen uppgår till 10 300 milj. kr. och varje ny årgång betyder första året ca 2 400 milj. kr. För staten uppkommer vid en omläggning till räntelån kostnader för ökade bostadsbidrag, räntekostnad för räntelånen och utjämningar mellan hyreslägenheter och egnahem - om denna utjämning skall ske i finansieringssystemet. Men även med hänsyn till dessa faktorer innebär våra förslag avsevärda besparingsmöjligheter. Offensivt är regeringspolitiken undermålig när det gäller småföretagsamhet och regionalpolitik. Däremot har sparniten på ett otillfredsställande sätt drabbat dessa områden utan att detta ger några väsentliga budgettillskott. Enligt mening bör det vara möjligt att på industridepartementets område spara 200 milj. kr. utöver regeringens förslag utan att för den skull acceptera slopandet med statlig förlusttäckning för de regionala utvecklingsfondernas garantigivning och minskade resurser till Norrlandsfonden. I propositionen påstås att slopande av enskilda beredskapsarbeten vid oförändrad volym rekryteringsstöd innebär en besparing av 100 milj. kr. I proposition 1983/84:26 förutsågs dock en ökad volym från 15 000 till ca 40 000 platser, varför den angivna siffran är helt vilseledande. Vi beräknar att av oss förordad förlängning av enskilda beredskapsarbeten kan rymmas inom anvisade medel. Sänkt sjukförsäkringsavgift för små företag Den höga sjukfrånvaron på många större svenska arbetsplatser är alltfort ett stort problem och medför att anställda i och ägare till de många småföretag, som enligt tillgänglig statistik har väsentligt lägre sjukfrånvaro, tvingas subventionera de större företagen. Sjukfrånvaro i små resp. stora privata företag Företagsstorlek Antal sjukpenningdag/år Långtidsfall Antal anställda antal anställda Totalt Korttidsfall antal dagar utan sjukpen.dag. antal antal dagar 7-89 mer än 89 . 1 000 el fler Källa: Levandsförhållanden. Rapport 15 (1079). Detta faktum kan myndigheterna inte längre blunda för. Åtgärder måste nu vidtas för att komma till rätta med detta problem, genom en anpassning av sjukförsäkringsdelen av arbetsgivaravgifterna till sjukfrånvaron på olika arbetsplatser. Med tanke på att sjukfrånvaron är väsentligt lägre i småföretag anser vi att sänkning bör ske av sjukförsäkringsavgiften för högst 15 anställda i varje företag. Med tanke på den kraftigt minskade sjukfrekvensen kan sjukförsäkringsfonden bära detta utan annan åtgärd. Möjligheterna att genom detta expandera och anställa fler kommer härtill att kunna ge betydande positiva effekter. De regionala utvecklingsfondernas roll som kreditgivare inom småföretagssektorn får inte äventyras.