mot · G602171 · 1983-01-10 00:00:00 — Motion 1982/83:171 Åtgärder mot genetisk manipulation började vetenskapsmännen att skrämma människorna med löftet att man snart skulle kunna ordna konstgjord befruktning i stor skala med nobelpristagares sperma, förvarad i frysboxar . finns ännu vidare möjligheter att ändra på människans innersta grund: man kan skapa provrörsbarn och låta dem bäras av en annan moder än den ursprungliga; man kan konstatera fostrets kön och abortera det om man vill; man kan kanske gå in i generna och ändra på dem. Likaså kan man kanske klonera människor, dvs. skapa nya individer som är exakta kopior av en enda människa, eller skapa blandningar av människor och schimpanser, så som man redan lyckats inplantera arvsanlag från en kanin på en mus. 1962 var det forskarna som ensamma, berusade av sin makt, lade fram sina framtidsdrömmar och sina reslutat på i . 1982 antogs i en rekommendation, nr 934 om genetisk manipulation, som gick ut på att i den europeiska deklarationen om de mänskliga rättigheterna skriva in ytterligare en rättighet, nämligen rätten till den egna arvsmassan. De relevanta paragraferna lyder som följer: Vi rekommenderar ministerkommittén: a) att utarbeta en europeisk överenskommelse om vad som karakteriserar legitim tillämpning på människor (inkl. framtida generationer) av genetisk ingenjörskonst samt anpassa nationella regler efter detta och arbeta för liknande överenskommelser på världsplanet; b) att vidta åtgärder för att man i om mänskliga rättigheter uttryckligen erkänner rätten till den egna arvsmassan utan ingripande på konstgjord väg, såvida detta inte utförts i enlighet med vissa principer som erkänns stå helt i överensstämmelse med respekten för mänskliga rättigheter (som t. ex. inom området för terapeutisk tillämpning); c) att låta förteckna svåra sjukdomar, som det kan vara legitimt att med vederbörandes samtycke behandla med genterapi (viss användning utan samtycke kan dock i linje med rådande praxis för andra former av medicinsk behandling erkännas vara förenlig med respekten för mänskliga rättigheter inför möjligheten att en mycket allvarlig sjukdom överförs till vederbörandes barn); d) att utforma regler för insamling, lagring och användning av genetisk information om individer; Är detta något som verkligen är nödvändigt, på vetenskapens nuvarande ståndpunkt? Man har redan visat sig kunna inplantera främmande gener i äggceller av möss. Äggen utvecklades sedan till vuxna individer, och dessa hade de nya generna i alla sina kroppsceller och kunde överföra dem till sin avkomma. Att tillämpa detta på människor för att rätta till arvsanlag för en sjukdom är emellertid ännu inte en verklig möjlighet. Ett känt eller ökänt experiment har gjorts med att ändra på en blodsjukdom genom att ta ut celler från ryggmärgen, sätta in den normala gen som fattades i patientens egen uppsättning, och stoppa in dessa kompletterade celler i ryggmärgen igen. Experimentet misslyckades, men vad värre var, det hade utförts utan kontroll av någon etisk kommitté. Andra forskare anser att experimentet var hopplöst optimistiskt - man vet ännu inte på långt när tillräckligt för att kunna göra sådana transplantationer. Man har t. ex. inte alls löst frågan om hur man får den nya genen att fungera på avsett sätt i sin nya omgivning. Varje cell i en mänsklig organism, eller varje annan levande organism för den delen, innehåller samma uppsättning gener som varje annan. Varför blir då den ena en muskelcell och den andra en neuron? Denna cellspecialisering måste åstadkommas genom någon sorts mekanism som ser till att endast de rätta generna aktiveras i varje cell, medan de andra ligger overksamma. Hur detta går till är en stor gåta och utmaning för den cellforskning som sker . Man experimenterar med att sätta in gener på andra ställen i kromosomerna och se om de fungerar lika bra där. Jag citerar ur en artikel i : Man hoppas att dessa experiment skall identifiera de väsentliga kontrollområden som omger generna och visa vikten av den intracellulära miljön för genernas aktivitet. Det är nämligen känt att inte bara det DNA som finns i generna men också det som finns på andra ställen i cellen har betydelse för organismens utveckling. Man har funderat på att ta ut befruktade mänskliga ägg, ändra på deras gener och inplantera dem igen, alltså innan ägget hunnit dela sig. De tekniska svårigheterna är än så länge oöverkomliga. Men med tanke på att provrörsbarn är Science fiction utan faktum och att både svenska och utländska läkare drömmer om att skapa massor av sådana embryon för att ha dem till försöksdjur, så är vetenskapen uppenbarligen på väg mot att övervinna denna svårighet. Vad som hindrar dessa drömmar att bli verklighet är alltså att forskarna egentligen vet oerhört litet om hur främmande gener uppför sig sedan de införts i cellen, och om hur man skall kontrollera deras verksamhet. Det är alltså ännu mycket långt till den dag då man kan skräddarsy nya växter, djur och människor. Men historien lär oss att om ett vetenskapligt framsteg kan missbrukas, så blir det missbrukat. Historien om hybrid-DNA visar också två andra saker: oron och debatten kring DNA-manipulationen, som har lett till särskild etisk och teknisk övervakning av sådana experiment i en rad industriländer inkl. , har lärt vetenskapsmännen att de måste sluta att ta sin ofelbarhet och oberörbarhet för given. De måste acceptera samarbete med fackföreningar, industrin, regeringen och allmänheten. Men vad som också framkommit är att oerhörda fördelar och framgångar står att vänta, om forskarna kan göra sina upptäckter räntabla på marknaden. Möjligheterna att skapa nya säljbara produkter med hjälp av den genetiska forskningens senaste framsteg är svindlande stora. På gott och ont. Man kan t. ex. nu framställa insulin i hur stora mängder som helst utan att använda djur, bara med muterade bakterier som gör jobbet i industriell skala. Detsamma gäller allt fler mediciner. Om inga bieffekter uppträder, måste detta anses spara inte bara pengar men lidande. Det är också möjligt att på konstgjord väg framställa nya gener som inte finns i naturen, genom att på kemisk väg foga ihop byggstenarna av DNA i vilken ordning man vill. Detta kan göras automatiskt i dataprogrammerade maskiner. Om man någonsin kommer att finna någon vettig användning för dessa onaturliga gener är givetvis ovisst. Men naturliga gener kan alltså i princip framställas i obegränsad mängd. Vetenskapen och tekniken är däremot ännu inte framme vid exakt den punkt där man kan ändra på människors arvsanlag efter behov och smak. Det är viktigt att komma ihåg, att i sådana här sammanhang är det aldrig mänskligheten som gör något med sig själv eller ökar sin makt över något som kallas naturen. Det är alltid vissa människor som får mer makt över vissa andra och ändrar på dem. Man kan alltså inte nöja sig med att hänvisa till vetenskapens ädla ändamål och höga moral. Det är en fråga om makt i vanlig gammaldags mening, och den måste behandlas på vanligt politiskt sätt. Men vetenskapen går snabbt fram, medan det juridiska och internationella maskineriet arbetar mycket långsamt. Jag anser det därför vara viktigt att i ministerkommittén i aktivt arbetar för att om mänskliga rättigheter ändras i den riktning som rekommendation 934 kräver. Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts om initiativ från för att åstadkomma en komplettering av om mänskliga rättigheter.