mot · G602523 · 1983-01-20 00:00:00 — m. fl. har myndigheter på länsnivå fått ökade befogenheter och ökat inflytande i en rad frågor som är av politiskt intresse. Exempel på detta är bostadspolitiken, arbetsmarknads- och näringslivsfrågor, vägar och andra kommunikationer m. m. Genom denna utveckling har länsorganens roll - och då speciellt - förändrats. Kraven på ett folkvalt inflytande - länsdemokrati - har som en helt naturlig följd ökat. En rad förändringar i länsdemokratisk riktning har genomförts. Tyvärr har de principiellt riktiga och viktiga linjer som drogs upp i länsdemokratiutredningens betänkande Förvaltning och folkstyre (SOU 1968:47) inte genomförts så snabbt och konsekvent som hade varit önskvärt. Vi ser det som mycket angeläget att fortsätta den decentralisering som påbörjats genom att överföra mera beslutsrätt till lokala och regionala organ, att kraftigt minska den statliga detalj kontrollen, att på länsnivå ha en politisk samordning av de olika myndigheternas arbete, att prioritering mellan olika ändamål i mycket större utsträckning får ske lokalt. Dessa mål kan i ett fortsatt reformarbete uppnås på följande sätt. Det medborgerliga inflytandet på länsnivå ökas genom att landstingen utser samtliga länsorgans styrelser och även utser ordförande och vice ordförande. Landstingens offentliga debatt om länets utveckling och problem stimuleras genom att den årsredogörelse som sammanställs över länsnämndernas arbete och länets utveckling blir en del av underlaget för landstingsdebatter om landstingsområdets problem. Det politiska inflytandet stärks genom förändringar i länsnämndernas och länsstyrelsernas arbetssätt. Kollektiv beslutsmetod, reservationsrätt enligt parlamentariskt mönster tillkommer ledamot, begränsning av närvaro- och yttranderätt samt rätten att anteckna skiljaktig mening till protokollet för tjänstemän, rätt för styrelsen att avgöra vilka frågor som skall avgöras i styrelsen, utökat beredningsarbete med politiskt inflytande föreslår vi införs. Det regionala ansvaret och inflytandet ökas genom att obundna ekonomiska resurser ställs till länsstyrelsernas förfogande avsedda att användas för olika stödberättigade åtgärder efter en regional prioritering. Större befogenheter att avgöra ärenden av denna typ regionalt är en rationalisering av det allmännas förvaltning. Det påskyndar beslutsfattandet och bör ge den enskilde, företag, kommuner och organisationer bättre möjligheter till direktkontakt med beslutande organ. Nuvarande system att även rätt små anslag fördelas av ett centralt ämbetsverk efter att länsorgan yttrat sig över en ansökan är ett alltför kostsamt och tidsödande arbetssätt. En omfattande genomgång av den statliga verksamheten bör genomföras med inriktningen att en rad småanslag förs över till beslut i länet. En tänkbar reform vore att i den fortlöpande översynen av statsbidragssystemet inriktat på att minska de specialdestinerade anslagen - överföra en rad anslagsfrågor till landstingen. Självfallet skall ett utökat ekonomiskt ansvar för landstingen beaktas vid bestämmandet av nivån på skatteutjämning eftersom en reform av detta slag inte har till uppgift att flytta över kostnader från stat till landsting eller kommuner. I debatten om länsdemokratiska reformer intar frågan om som statligt organ en central ställning. Våra förslag innebär ingen förändring av detta. Förslagen kommer att väsentligt förändra länsorganens arbetssätt och sammansättning samt utöka arbetsuppgifterna. Detta är viktiga inslag i länsdemokratins funktion, nämligen att decentralisera och effektivisera det regionala arbetet och utöka ansvaret och inflytandet byggt på att det är av medborgarna i val utsedda företrädare som styr verksamheten även på länsplanet. Med hänvisning till vad vi ovan anfört hemställer vi 1. att beslutar att alla länsnämnder skall utses av landstingen, som även utser ordförande och vice ordförande, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om ändringar i länsstyrelseinstruktionen angående länsstyrelsers och länsnämndernas arbetssätt m. m., 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om en genomgripande översyn av statliga anslag med inriktning att ersätta specialdestinerade anslag med obundna resurser till länsstyrelsernas förfogande. () ()