ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G70210 · 1983-10-19 00:00:00 — och (prop. 1983/84:16) I regeringens proposition 1983/84:16 föreslås en lag om fastighetsmäklare. Propositionen bygger på småhusköpskommitténs betänkande (SOU 1981:102) Fastighetsförmedlingslag. Utgångspunkten är främst att ett fastighetsköp har stor ekonomisk betydelse för de flesta privatpersoner och att det därför är ett samhällsintresse att i en lag bl. a. fastställa fastighetsmäklarnas skyldigheter och ansvar gentemot säljare och köpare. I mycket synes den föreslagna civilrättsliga regleringen vara en kodifiering av vad som f. n. anses gälla. När det gäller mäklarens skyldighetei att upplysa säljare och köpare om förhållanden rörande fastigheten föreslog småhuskommittén att mäklaren skall upplysa om inteckningar, servitut och andra rättigheter som belastar fastigheten samt om de plan-, byggnads- och hälsovårdsbestämmelser som kan bedömas väsentligt inskränka en köpares nytta och användning av fastigheten. Denna senare upplysningsskyldighet föreslås inte i propositionen. Motivet för att inte ta med detta anges vara delade meningar bland remissinstanserna och att mäklarorganisationen ansåg att det skulle bli betungande. Föredragande statsrådet anser inte att mäklaren skall ha någon skyldighet att rutinmässigt undersöka om några sådana rådighetsinskränkningar föreligger. Enligt vår uppfattning är det synnerligen viktigt att en köpare av exempelvis en villa får kännedom om eventuella rådighetsinskränkningar som annars kan bli obehagliga överraskningar om han/hon exempelvis senare får veta att erforderliga byggnadslov saknats vid uppförande av huset eller husen, att ny- eller ombyggnadsförbud föreligger för området eller att det finns aktuella planer att dra en väg över eller i omedelbar närhet av tomten. Många remissinstanser tillstyrker uttryckligen kommitténs förslag på denna punkt. Här kan nämnas , , kommerskollegium, lantmäteriverket och , medan en del andra ej uttalar sig om just denna fråga. När en lag om fastighetsmäklare införs bör den verkligen ge köparna fullständiga informationer om fastigheten. Enligt vår mening bör därför i enlighet med småhuskommitténs förslag införa nämnda upplysningsskyldighet gällande plan-, byggnadsoch hälsovårdsbestämmelser. Vi förutsätter att vederbörande utskott utformar härför erforderlig lagtext. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att i lag om fastighetsmäklare införa en skyldighet för mäklaren att upplysa säljare och köpare om de plan-, byggnads- och hälsovårdsbestämmelser som kan bedömas väsentligen inskränka en köpares nytta och användning av fastigheten.
mot · G70211 · 1983-10-21 00:00:00 — Motion 1983/84:11 m. fl. Statsbidrag till barnomsorg och social hemhjälp (prop. 1983/84:9) I propositionen föreslås bl. a. nya regler för statsbidragen till den kommunala barnomsorgen. Konstruktionen av det nya statsbidraget innebär att hög personaltäthet gynnas genom att ett särskilt bidrag ges till varje årsarbetare i förskole- och fritidsverksamhet. Detta är positivt från kvalitetssynpunkt. Vidare innebär konstruktionen att statsbidraget utgår per inskrivet barn i stället för som per plats i verksamheten med utgångspunkt i bl. a. vissa krav på ytstorleken i barnstugan. Det är säkert riktigt som det sägs i propositionen att man i många grupper kan ta in ytterligare något eller några barn utan att den pedagogiska verksamheten behöver försämras. Eftersom det är många barn som inte får plats i barnomsorg är det angeläget att bereda plats för fler. Det finns också utbildad personal som går arbetslös trots det stora behovet av nya platser i barnomsorgen. När det gäller att öka gruppstorlekarna i barnomsorgen genom s. k. överinskrivning är det emellertid, enligt vårt sätt att se, viktigt att ytterligare understryka att de pedagogiska kraven inte får eftersättas. Därför bör uttala att prövning om ytterligare barn kan skrivas in bör ske i varje grupp för sig i samråd med personal och föräldrar. Särskilt viktigt är det att beakta om gruppen/barnstugan har ett stort antal barn med behov av särskilt stöd. Det är också olämpligt med överinskrivning i grupper för de minsta barnen. Vid varje prövning av inskrivning av ytterligare barn bör också behovet av ytterligare personal i förhållande till detta bedömas. I propositionen slås fast att det förhållandet att vissa statliga regler som styrt barnomsorgen föreslås bli borttagna inte får leda till en kvalitativ utarmning av förskolan. Därför måste målen för förskolans verksamhet klarare slås fast av regering och riksdag. Vi delar helt den uppfattningen men vill tillägga att målen givetvis också bör innefatta fritidshemsverksamheten som ju är en del av barnomsorgen. Särskilda medel föreslås avsatta för utvecklingsprojekt inom barnomsorgen. Det är bra att på detta sätt stödja lokala initiativ, och för vår del vill vi då särskilt peka på betydelsen av att anslå medel till fortbildningsprojekt och då speciellt beakta frågor rörande samverkan skola-förskola-fritidshem. Där bör dessa medel kunna bli värdefulla för att uveckla kontinuerliga fortbildningsinsatser i samverkan mellan skolan och förskole- och fritidshemsverksamheten. 1 1983184.3 sami. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående s. k. överinskrivning, målen för förskolan och samverkan skola, förskola och fritidshem. () ()
mot · G70213 · 1983-10-20 00:00:00 — Ändring i lagen (1977:975) med tulltaxa (prop. 1983/84:22) Det primära syftet med tullar torde vara antingen att skydda svenska tillverkare mot övermäktig konkurrens från utländska tillverkare, när det gäller produkter som landet från försörjningssynpunkt finner angeläget tillverka inom eller att reducera importen av icke önskvärda produkter. Men i de fall det inte förekommer någon inhemsk tillverkning av den importerade produkten utan denna i stället används såsom råvara vid tillverkning inom landet av andra produkter i konkurrens med import så innebär ju en tullbeläggning minskad konkurrenskraft för det svenska företaget. Ett exempel på detta lär enligt uppgift återfinnas i 55 kap. Bomull 55.05 Garn av bomull, ej i detaljhandelsuppläggningar 1 t. o. m. nr 89 engelsk numrering 2 över nr 89 fri I förekommer f. n. ingen produktion av garn över nr 30. Genom nedan angivet förslag till ändring skulle svensk textilindustri få tillgång till avsevärt billigare råvara, något som skulle stärka konkurrensen mot lågprisimport. Därtill kommer att tulltaxorna i och på detta område ytterligare skulle utjämnas. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att fastställer följande lydelse av lagen (1977:975) med tulltaxa i avsnittet 55 kap. 55.05 Bomull 1 t. o. m. nr 29 engelsk numrering 2 över nr 30 fri
mot · G70214 · 1983-10-21 00:00:00 — m. fl. Statsbidrag till barnomsorg och social hemhjälp (prop. 1983/84:9) Regeringen har i proposition 1983/84:9 framlagt förslag om nytt statsbidrag till barnomsorgen. Det nya förslaget kan ge kommunerna möjlighet att få utrymme för fler platser i en bra barnomsorg och att utveckla nya verksamhetsformer. Ett viktigt påpekande i detta sammanhang är, som framgår av propositionen, att kommunerna inte får eftersätta de sociala och pedagogiska målen. Trots de förslagna nya reglerna kommer det dock att finnas ett stort antal barn som inte kommer att få sitt behov av barnomsorg tillgodosett. I propositionen påpekas att har påbörjat ett arbete som berör barnomsorgens utveckling i kvantativt och kvalitativt avseende. Men detta är inte tillräckligt. I socialutskottets betänkande 1981/82:1 konstaterades att de mål som uppställdes 1976 för utbyggnaden av daghem och fritidshem inte hade uppnåtts. Vi ser det som utomordentligt viktigt att regeringen framlägger en plan, där man tillsammans med ger uttryck för en ambitionsnivå när det gäller kvantiteten på den årliga utbyggnaden av barnomsorgen fram till full behovstäckning. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av en ny utbyggnadsplan för barnomsorgen. () ()
mot · G70217 · 1983-10-21 00:00:00 — Motion 1983/84:17 Statsbidrag till barnomsorg och social hemhjälp (prop. 1983/84:9) I det i propositionen föreslagna statsbidragssystemet är en del av bidraget kopplat till antalet årsarbetare i daghem och fritidshem. Bidraget avser personal som är direkt sysselsatt i barngrupperna. Antalet årsarbetare bör fastställas av som schablonmässigt gör den erforderliga beräkningen på grundval av kommunens lönekostnader inkl. lönebikostnader och ett framräknat medelvärde för lönekostnaderna avseende en årsarbetare i nämnda verksamhet. Det finns två personalkategorier som är sysselsatta direkt i barngrupperna, dels förskollärare, dels barnskötare. Lönenivån skiljer mellan dessa personalkategorier. Många kommuner har övervägande förskollärare, andra har eftersträvat en blandning av förskollärare och barnskötare. Det är vikigt att vid beräkningen av statsbidraget för antalet årsarbetare i daghem och fritidshem också lönenivån hos dessa personalkategorier beaktas, så att inte kommuner med många barnskötare missgynnas vid beräkningen av antalet årsarbetare. Med anledning av vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att vid beräkningen av statsbidraget för antalet årsarbetare i daghem och fritidshem också lönenivån hos skilda personalkategorier beaktas så att inte en personalbemanning med blandade yrkeskategorier missgynnas.
mot · G70219 · 1983-10-21 00:00:00 — m. fl. Statsbidrag till barnomsorg och social hemhjälp (prop. (1983/84:9) Det nya statsbidragssystemet för barnomsorgen är ur många synpunkter bra och tilltalande. För kommuner, som sett centrala detaljbestämmelser som hinder för en utveckling av verksamheten, betyder det nya systemet att framtiden blir enklare. kan emellertid kommuner med mindre intresse för utvecklingen ta den ökade friheten till intäkt för att slippa utveckling. Mening är att invånarna själva skall ställa krav på kvalitet och innehåll i barnomsorgen och att skall underlätta dessa ställningstaganden genom t. ex. informations- och programverksamhet. Även enklare bestämmelser behöver emellertid tolkas. En fråga som är svår att tolka är kravet för att helt statsbidrag skall utgå. Man har här satt som gräns en genomsnittlig vistelsetid på . Är det den verkliga eller avtalade vistelsetiden som avses? Många barn har komplicerade scheman med varierande vistelsetider. Klarhet måste här skapas, så att man inte uppmuntrar otillbörligt utnyttjande av statsbidragen. Den uppsatta tidsgränsen är dock oavsett denna invändning illa vald. Det finna inga speciella pedagogiska skäl för just denna vistelsetid. Den är också orättvis mot små kommuner utan särskit lång restid mellan arbete och bostad. I storstäderna har man redan konstruerat sin barnomsorg så att man utan problem kan omfattas av detta bidragssystem, eftersom man ju ofta har långa restider. är inte detsamma i stora kommuner som i små. För barn till föräldrar med t. ex. sex timmars arbetsdag kommer man i storstaden genom restiderna lätt över den magiska gränsen, medan gränsen inte nås i en mindre ort. Den gamla gränsen borde kvarstå, dels för att förhindra att långa arbetsresor för föräldrarna ger ett högre statsbidrag, dels för att motverka ett eventuellt manipulerande vid redovisningen av barnens vistelsetider. En annan fråga som bör uppmärksammas är den skilda statsbidragsnivån för skolbarn som vistas i fritidshem och skolbarn som vistas i utvidgad syskongrupp i daghem. Det vore önskvärt att bestämmelserna inte motverkar utvecklingen mot ökad samordning och integration. Nivåerna borde därför om möjligt göras neutrala. När man inför ett nytt statsbidragssystem kan man från början sällan se alla konsekvenserna. Man vet t. ex. inte vilka särskilda insatser kommunerna kommer att göra för barn med speciella behov eller hur bestämmelserna i övrigt påverkar barnomsorgens kvalitet och innehåll. En fortlöpande uppföljning bör därför ske. Med hänvisning till ovanstående föreslås 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om lägre vistelsetid för rätt till helt statsbidrag till barnomsorg, 2. att anhåller att regeringen fastställer om vistelsetid inom barnomsorgen skall avse överenskommen eller faktisk tid, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om en neutral statsbidragsnivå för skolbarn i olika former av barnomsorg, 4. att hos regeringen hemställer om en fortlöpande uppföljning av det nya statsbidragssystemet till barnomsorg. () () () () () ()
mot · G7022 · 1983-10-05 00:00:00 — av i och som begränsar småhus- och lägenhetsägarnas uppgiftsoch avgiftsskyldighet (prop. 1982/83:117) I proposition 1982/83:177 föreslås bl. a. lag om undantag från vissa bestämmelser i uppbördslagen. Förslaget har tillkommit bl. a. för att skydda konsumenterna från överraskande utgifter, som de inte räknat med när avtalet träffades. 1 propositionen föreslås att uppdragsgivare skall vara befriad från att betala avgifter samt att göra skatteavdrag på ersättningen om denna betalas mot en faktura som innehåller uppgift om uppdragsgivarens namn och postadress, ersättningens storlek samt 1. mervärdeskattens belopp och uppdragsgivarens registreringsnummer till mervärdeskatt eller 2. uppgift om att uppdragstagaren är skyldig att betala B-skatt. Med kännedom om hur denna marknad fungerar med många oseriösa näringsidkare som erbjuder sina tjänster till de konsumenter som avses i propositionen, kan man med fog befara att svårlösta stridigheter och tvister kommer till stånd om uppgörelse om skyldigheten att betala avgifter skall fastställas först när fakturan skall betalas. Eftersom de uppgifter som krävs för att klargöra det inbördes förhållandet mellan uppdragsgivare och uppdragstagare är kända redan när avtalet träffas, måste det vara bättre för alla parter att man redan på detta stadium kommer överens om detta. Det måste vara näringsidkarens skyldighet att upplysa konsumenten om vilken status han har som uppdragstagare. Likaväl som lagen om hemförsäljning stadgar att säljaren skall informera köparen om ångerveckan kan man kräva att presumtiva uppdragstagare, redan då de erbjuder sina tjänster, skall klargöra vem som har arbetsgivaransvaret. Om sådan information föreskrivs får konsumenten även vetskap om vem som under arbetets gång har ersättningsansvaret vid eventuella olycksfall och liknande. Genomförs förslaget i sin nu föreliggande form, innebärande att konsumenten får vetskap om sina skyldigheter först när fakturan skall betalas, förblir denna fråga olöst. Enligt vår mening bör 2 § första stycket i förslaget till Lag om undantag från vissa bestämmelser i uppbördslagen m. m. ges i huvudsak följande ändrade lydelse: 2 § En sådan småhusägare uppbördslagen (1953:272) på ersättningen, om offert, avtal eller motsvarande rörande ersättning för arbete som uppdragsgivaren beställer innehåller uppgift om att betala B-skatt. Vi förutsätter att vederbörande utskott utformar en lagtext, som tillgodoser de i motionen redovisade intentionerna. Med hänvisning till vad som sagts hemställs 1. att beslutar om sådan ändring av 2 § i lagen om undantag från vissa bestämmelser i uppbördslagen (1953:272) m. m. som föreslagits i motionen, 2. att beslutar att i övrigt bifalla propositionen 1982/ 83:177. HANS () () mlnab/gotab 1983 75939
mot · G70220 · 1983-10-21 00:00:00 — Motion 1983/84:20 Statsbidrag till barnomsorg och social hemhjälp (prop. 1983/84:9) I proposition 1983/84:9 föreslås en ändring av statsbidragsgivningen till barnomsorg och social hemhjälp. I propositionen framhålls bl. a. att statsbidraget till barnomsorgen skall underlätta en utbyggnad av verksamheten, så att den motsvarar efterfrågan, att systemet skall vara så utformat att kommunerna ges större frihet och ansvar för att möjliggöra lokalt anpassade verksamhetsformer som de samhällsekonomiska aspekterna beaktats. Vad som här sägs i propositionen understryker vikten av att även andra barnomsorgsformer än de konventionella ges rimliga förutsättningar att fungera. Inte minst gäller det kooperativa dag- och fritidshem. Det nu föreslagna statsbidragssystemet misgynnar dock sådana verksamhetsformer så allvarligt att deras existens allvarligt hotas. I många kommuner har kooperativa barnomsorgsverksamheter av olika modell bildats. Som exempel kan nämnas kommun, där 160 barn och 40 anställda - förskollärare och barnskötare berörs av sådan verksamhet. De kooperativa daghem som finns i kommunen är något olika utformade beroende på barnens, föräldrarnas och personalens förutsättningar. I samtliga fall kan noteras ett stort föräldraengagemang och ett utmärkt samarbete föräldrar-personal. Detta har resulterat i en barnomsorg som motsvarar höga krav på kvalitet i ordets rätta bemärkelse. För de föräldradrivna daghem som finns i kommun har beräknats att de åsamkas en bidragsminskning på . Den inskränkningen kan innebära att verksamheten måste läggas ned. Alternativt kan följden bli sänkt kvalitet, kraftigt höjda föräldraavgifter eller så utestängs stora grupper. En sådan utveckling skulle väsentligt öka behovet av kommunala insatser utan att omsorgen skulle bli bättre. Med stöd av ovanstående hemställs att uttalar att statsbidraget till barnomsorgen ges en sådan utformning att kooperativa barnomsorgsverksamheter ges samma bidragsmöjlighet som de kommunla.
mot · G70222 · 1983-10-26 00:00:00 — Särskilda sysselsättningsåtgärder för /84 (prop. 1983/84:26) Många erfarenheter visar att arbetsförmedlingarna ofta har svårt att snabbt och effektivt anvisa ungdomar till beredskapsarbeten, ungdomsplatser etc. En av orsakerna till detta är den omfattande byråkratin och beslutsordningen inom AMS, länsarbetsnämnder, arbetsförmedlingar etc. Detta har bl. a. resulterat i att många företag och arbetsgivare som sista alternativ vänt sig till ungdomar som arbetar inom de fristående projekten som , SPJUTET etc. för att få hjälp att besätta de platser som de ställt upp med. Dessa informella kontakter har visat sig fungera bättre än den offentliga arbetsförmedlingen. För att effektivisera och förbättra förmedlingsverksamheten för ungdomar på arbetsmarknaden borde mot denna bakgrund arbetsförmedlingsuppdrag för ungdomar kunna skötas av ungdomar som verkar inom nämnda projekt. Kostnaden för arbetsförmedlingsverksamheten bör kunna avgiftsfinansieras. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående arbetsförmedlingsverksamhet inom ungdomsprojekt.
mot · G70223 · 1983-10-26 00:00:00 — Särskilda sysselsättningsåtgärder för /84 (prop. 1983/84:26) Regeringen lägger i propositionen fram förslag om s. k. ungdomslag som innebär obligatoriskt kommunalt halvdagsarbete för alla 18- och 19-åringar som ej kan finna arbete eller erbjudas utbildning. Av propositionen framgår att man tänker sig att de ungdomar, enligt regeringens egen bedömning ca 20 000, som blir berörda icke skall redovisas som arbetslösa. Detta innebär stora faror för berörda ungdomar, som på detta sätt undandras ur den uppmärksamhet som deras arbetslöshet måste ägnas. De riskerar att bli ett C-lag på arbetsmarknaden. De bör, om regeringens förslag antas av , därför också fortsättningsvis redovisas som arbetslösa och som en särskild grupp i arbetsmarknadsstatistiken med benämningen ARBETSLÖSA 18-19-ÅRINGAR I UNGDOMSLAG. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening uttalar vad som i motionen anförts angående arbetslöshetsredovisningen avseende ungdomar mellan , verksamma i ungdomslagen.
mot · G70224 · 1983-10-26 00:00:00 — m. fl. Höjning av kvot i och godkännande av beslut inom rörande revidering av de generella lånearrangemangen (prop. 1983/84:21) kommunisterna anser att det behövs ett internationellt valutasamarbete. Inte minst mot bakgrund av att - som det också sägs i propositionen - åtskilliga medlemsländer, särskilt utvecklingsländer, sannolikt kommer att ha betalningsproblem av sådan art att det kan bli nödvändigt med insatser länderna emellan. Vad som däremot måste kritiseras är de krav som ofta ställs på medlemsländer för att de skall kunna erhålla stöd från valutafonden. S. k. anpassningsprogram, innebärande krav om att mottagare av stöd måste genomföra en viss ekonomisk politik, medför att den nationella självbestämmanderätten gentemot valutafonden och dess styrelse urholkas. Valutafonden ställer nu som villkor för lån att mottagarländerna minskar sina budgetunderskott, dämpar penningmängden och håller nere lönerna samt minskar bidragen, dvs. transfereringarna inom budgeten. För del har valutafondens överinseende över medlemsländernas ekonomi gjort sig påmint, bl. a. genom att en delegation från fonden besökte den och anställde förhör angående den devalvering som genomfördes efter valet . Trots den kapitalistiska krisen och dess internationella verkningar måste det vara varje regerings självklara rätt att själv bestämma vilken politik som passar det egna landet. Förhållandena är exklusiva för varje land, även om likheter också finns inom de mest krisdrabbade länderna. Ett accepterande av valutafondens krav för att erhålla stöd innebär f. n. att man accepterar en typ av monetaristisk politik. I samband med den nu förestående höjningen av kvot bör den uttala sitt missnöje med valutafondens överordnade ekonomiska politik för medlemsländerna och arbeta för att en ändring sker i riktning mot förhållanden där den nationella självbestämmanderätten över den ekonomiska politiken bevaras. Med hänvisning till vad som anförs i motionen föreslås att som sin mening uttalar att måste verka utifrån ett fullständigt respekterande av de enskilda medlemsländernas självständighet att besluta i ekonomisk-politiska angelägenheter och att detta ges regeringen till känna. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) HANS (vpk) (vpk)
mot · G70225 · 1983-10-26 00:00:00 — Ändring i lagen (1977:975) med tulltaxa (prop. 1983/84:22) I proposition 1983/84:22 föreslås bl. a. att en enhetlig tullsats för herr- och damkläder införs. F. n. är tullsatsen för s. k. överkläder för män eller gossar och för motsvarande överkläder för kvinnor, flickor eller småbarn . Båda tullsatserna är bundna i . Argument framförs för att en enhetlig tullsats skulle vara att föredra, mot vilket inget bör kunna invändas. Den föreslagna enhetliga tullsatsen är . Det innebär en sänkning för damkläder, men en höjning för herrkläder. En fri internationell handel är utomordentligt viktig för ekonomiska utveckling. har i andra sammanhang närmare utvecklat de fördelar en sådan fri handel för med sig. Vi menar därför att det är olyckligt att regeringen nu föreslår en höjning av tullsatsen för herrkläder. I stället bör den önskvärda enhetliga tullsatsen sättas till , dvs. vad som gäller för herrkläder. Tullsatsen för damkläder bör således sänkas från till . Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar om sådan ändring i lagen om tulltaxa att den enhetliga tullsatsen för herr- och damkläder sätts till .
mot · G70227 · 1983-10-26 00:00:00 — 1983/84 27-28 Särskilda sysselsättningsåtgärder för /84 (prop. 1983/84:26) För gruppen förståndshandikappad ungdom gäller skolplikten upp till 21 (23) års ålder. Dessa ungdomar ställs därför utanför förslag som gäller 18-19-åringar. Det är mycket allvarligt om en handikappgrupp på detta sätt ej kan ges möjligheter att ta del av de möjligheter som står andra unga samhällsmedborgare till buds, detta särskilt som de förståndshandikappade ungdomarna har ännu svårare att själva bemästra en situation utan arbete eller annan sysselsättning. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslut om åtgärder för 18-19-åringar för i motionen redovisade grupper utsträcks . () () 1 1983/84. 3 sami Nr 27-28