ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G602936 · 1983-01-24 00:00:00 — m. fl. Ett internationellt barn- och ungdomsläger i I arbetet för freden och avspänningen fyller fostran och utbildningen av barn och ungdom en viktig roll. En aktiv fredsfostran som manar till engagemang i arbetet för freden är av avgörande betydelse för att skapa en av förutsättningarna för avspänning . En ung generation som i växer upp med ett kraftigt utbud av kommersiell krigs- och våldskultur fostras att anamma cyniska och våldsbejakande ideal. Mot detta kan inte samhället bara ställa förbud, utan måste också aktivt gå in och fostra ungdomen i skolan, på fritidsgårdar och i föreningar till ett aktivt arbete för fredens sak. Vpk stöder en politik som innebär en sådan aktiv fredsfostran av den unga generationen. Vi menar att som ett led i en sådan politik bör ta fler initiativ som också får internationell betydelse. Vpk föreslår därför att ett internationellt barn- och ungdomsläger upprättas i landet. Detta internationella ungdomsläger skall genomföras med deltagare från hela världen. Syftet med detta läger skall vara att skapa möjligheter till internationella personliga kontakter, bygga upp kamratskap över gränser och mellan kontinenter. En annan del i lägerverksamheten bör vara fredsstudier och fredsaktiviteter. Till lägret kan barn och ungdom från hela världen inbjudas via resp. lands nationella ungdomsråd (National youth council). Ett deltagarantal på tusentals barn och ungdomar torde vara en bra målsättning. Ett sådant läger finansieras av svenska staten, men ansvar och organisation bör ligga på utomstatliga organisationer. I första hand ungdomsorganisationers landsråd (SUL) - som samlar de svenska riksungdomsorganisationerna - och de svenska freds- och solidaritetsorganisationerna. Ett sådant internationellt ungdomsläger måste i hög grad bygga på de deltagandes eget ansvar och delaktighet. En rad av de dagliga göromålen i lägret (matlagning, tvättning, städning) skall ligga på de deltagande barnen och ungdomarna själva. Detta för att skapa ett gemensamt ansvar och reellt deltagande i arbetet på fredslägret. Ett barn- och ungdomsläger av denna typ kan vara ett reellt bidrag till den internationella kampen för fred från svensk sida, på samma sätt som upprättande av var och är. Med hänvisning till vad som anförts föreslås att hos regeringen hemställer om åtgärder för att upprätta ett internationellt ungdomsläger i enlighet med vad som anförs i motionen. (vpk) (vpk) minab/gotab 1983 73469
mot · G602938 · 1983-01-24 00:00:00 — Per Stenmarck och till ungdomsorganisationer Statens budgetunderskott nödvändiggör största sparsamhet på alla områden. Trots detta föreslås ökade anslag på åtskilliga konton i årets budgetproposition. Vi kommer i denna motion att föreslå ändrade åldersgränser, och därmed minskade bidrag, till ungdomsorganisationerna. Detta gäller både för central och lokal verksamhet. Denna inställning innebär inte någon underskattning av det arbete som dessa organisationer bedriver. Tvärtom, ungdomsorganisationer har en stor uppgift att fylla. Men i ett läge där budgetunderskottet närmar sig måste allt annat underordnas den ekonomiska verkligheten. När besparingsarbetet från tidigare borgerliga regeringar har diskuterats har det ofta framförts att visst ska vi spara pengar, men inte på mitt område, därför att det är speciellt. Denna typ av tongångar har oftast framförts av representanter för just olika ungdomsorganisationer och framför allt från . Förordningen (1971:388) om statsbidrag till ungdomsorganisationer drar upp gränserna för de bidrag som utgår. Av förordningen framgår bl. Statsbidrag utgår endast till organisation som bedriver verksamhet huvudsakligen bland barn och ungdom. Organisationen skall ha minst 3 000 medlemmar i åldern och lokalavdelningar i minst hälften av landets landstingskommuner. Med landstingskommun jämställes vid tillämpningen av denna förordning kommun som icke ingår i landstingskommun. (4 §). Som komplement till detta har utarbetat anvisningar enligt följande: Åldersgräns: Bidrag utbetalas för medlem som fyller och för medlem som fyller ." Utöver detta är det också möjligt för en att ha äldre medlemmar, men påpekar då: ...skall medlemmarna mellan ha ett verkligt inflytande över den verksamhet som bidraget är avsett för. Därmed har strikta gränser dragits upp. Vad som i första hand bör diskuteras är om den övre åldersgränsen för bidrag skall vara så hög som . Många av de undersökningar som gjorts tyder på att åldersgruppen normalt tillhör de allra köpstarkaste i samhället, varför statliga och kommunala bidrag knappast behöver utgå. I budgetpropositionen (prop. 1982/83:100 bil. 10) föreslås under punkten I budgetpropositionen (prop. 1982/83:100 bil. 10) föreslås under punkten B 52 att till Bidrag till ungdomsorganisationernas centrala verksamhet m. m. för /84 anvisa ett förslagsanslag av . I samma proposition punkt B 53 hemställer regeringen om att till Bidrag till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet för /84 anvisa ett förslagsanslag av . Med stöd av vad som ovan framhållits hemställer vi att hos regeringen hemställer om sådana ändringar av förordningen om statsbidrag till ungdomsorganisationernas centrala och lokala verksamhet (SFS 1971:388) att åldersgränsen begränsas till medlemmar i åldern , att till Bidrag till ungdomsorganisationernas centrala verksamhet för /84 anvisar ett förslagsanslag av , att till Bidrag till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet för /84 anvisar ett förslagsanslag av . PER STENMARCK (m)
mot · G602939 · 1983-01-21 00:00:00 — medverkan till att skapa naturreservat och friluftsområden Det har ställts allt större krav på att markområden ställs till förfogande för bildande av naturreservat och skapande av filuftsområden. För att klara detta har landsting, kommuner och enskilda personer fått släppa till dylik mark. Behovet är fortfarande stort, varför nya områden bör ianspråktagas. Kyrkan har mycket stora marktillgångar, varav det finns flera som är lämpliga att erhålla förordnande enligt naturvårdslagen, liksom för att anlägga skilda former av anordningar för rörligt friluftsliv. När mark i kyrkans ägo bedöms lämplig för reservatbildning bör densamma ställas till förfogande. Detta gäller även kyrklig mark som kan ifrågakomma för anläggningar som gagnar rörligt friluftsliv. Kyrkans mark är ofta belägen intill tätorter, där behovet av rekreationsområden är särskilt stort. I då närnatur och närfritidsområden får allt större betydelse är det en mycket angelägen sak för kyrkan att kunna medverka till bevarande av värdefulla naturområden och att ge människorna möjlighet att i vår vackra svenska natur få rekreation och harmoni för kropp och själ. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att kyrkan positivt bör medverka vid tillskapande av naturreservat och friluftsområden. () ()
mot · G602941 · 1983-01-24 00:00:00 — m. fl. Rationalisering och effektivisering är viktiga begrepp i dagens ekonomiska läge. Otvivelaktigt har de besparingskrav som lagts på statligt finansierad verksamhet också haft en sådan effekt. Det gäller också för utbildningsradion. Men med enbart nedskärningar når man en gräns då en kontraproduktiv effekt uppstår. Enligt utbildningsministern skall UR nu göra en tvåprocentig besparing. Budgetpropositionen förutsätter därutöver att UR skall åstadkomma rationaliseringar som motsvarar hyreskostnaderna för de nya lokalerna för ljudradioproduktion. Bakgrunden till att nya lokaler projekteras utgör riksdagsbeslutet om att den planerade nybyggnationen i inte skulle genomföras. I stället angavs en lösning, där radioproduktionen skulle rymmas i kvarteret på . En utgångspunkt för UR:s planering har varit att UR skulle kompenseras för merkostnader för de nya lokalerna. Medel beviljas också för ombyggnad och utrustning. På samma sätt har förutsatts att praxis skulle följas beträffande hyreskostnaden om 2,3 milj. kr. UR har redan innevarande år tvingats att inskränka utbudet för gymnnasieskolan samt att upphöra med skol-TV-teaterproduktionen och högskoleutbudet utom beträffande distansundervisningen. Med den föreslagna ytterligare nedskärningen blir proportionen mellan fasta kostnader och driftsmedel snedvriden. Med hänvisning till vad här anförts hemställs att beslutar att avslå regeringens förslag att icke ersätta utbildningsradion för hyreskostnaderna i kvarteret . () ()
mot · G602944 · 1983-01-21 00:00:00 — Mot bakgrund av den svenska samhällsekonomins kris, näringslivets behov av förnyelse, behovet av fler arbetstillfällen m. m, gör staten en lång rad insatser för att främja näringslivets utveckling. Gemensamt för det mesta som gjorts är att det fått en mycket teknisk framtoning. Stöd och satsningar tar främst sikte på produktionsteknik, teknisk produktutveckling och investeringar i maskiner och utrustning. Kompetens- och kunskapshöjande satsningar har oftast en teknisk inriktning. Teknisk utveckling är en nödvändig och angelägen sak och bör heller icke ifrågasättas. Teknisk utveckling och marknadsföring är emellertid två sidor av samma sak. Bristen på management- och marknadskompetens blir därför en alltmer hämmande faktor för det svenska näringslivet. Tekniska projekt behöver få ordentlig kommersiell uppbackning. Först då kan lönsamhet och varaktig sysselsättning skapas. Likaså behövs mycket mer av tidig affärsmässig bedömning och erfarenhet i tekniska satsningar. har utvecklat en av världens effektivaste och mest rationella tillverkningstekniker för att bygga båtar, bygga trähus, framställa järn, utvinna trä och pappersmassa, ta fram malm, etc. etc. Det har gjorts stora investeringar i mycket avancerad teknisk utrustning. Men satsningen har inte varit lika kraftfull när det gäller marknadsföring, och de långsiktiga marknadsmässiga och ekonomiska bedömningarna har ofta misslyckats. Ser vi på dagens utveckling kan vi konstatera att det finns många tekniska idéer och därmed förutsättningar att åstadkomma en väsentligt ökad försäljning och sysselsättning. Däremot behövs fler människor som kan och vill åstadkomma den kommersiella framgången, framför allt dugliga företagsledare, marknadsförare och exportsäljare. Men detta faktum avspeglas inte i utbildningssystemet, där det finns en markant prioritering på teknikområdet. Den svenska högskoleutbildningen för tekniker är väl utvecklad, medan däremot ekonomutbildningen har mycket otillräckliga resurser. Vi behöver enligt vår uppfattning väsentligt bättre kompetens när det gäller management, ekonomi, marknadsföring och utrikesaffärer. Det har också framkommit i flera utredningar som gjorts (UHÄ:s AU-utredning, Utbildningsekonomiska utredningen m. När nu regeringen i budgetpropositionen föreslår en fortsatt satsning på teknisk utveckling, bör detta kompletteras med åtgärder som gör att den affärsmässiga kompetensen också höjs. Insatser behöver göras på flera områden. a. måste högskolans ekonomutbildning förbättras och samarbetet öka mellan teknik- och ekonomiutbildning. Den tekniska forskningen bör kompletteras med forskning kring marknadsföringsproblem. En arbetsgrupp, huvudsakligen hämtad från näringslivet, bör få i uppdrag att föreslå lämpliga åtgärder för hur kompetensen inom management och marknadsföring (framför allt internationell) kan förbättras. Med hänvisning till vad som framförts i motionen hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om förbättrad kompetens när det gäller management, ekonomi och marknadsföring. () ()
mot · G602946 · 1983-01-24 00:00:00 — Förbättring av utbildningen rörande indrivning av fordringar Vårt rättssamhälle bygger bl. a. på principen att avtal skall hållas, innefattande att skulder skall betalas. Samhället har i skilda lagar reglerat frågor om fordringsindrivning och anspråk på rättssäkerhet såväl för fordringsägare som för dem som utsätts för betalningsanspråk. Exempel på sådana lagar är inkassolagen (1974:182) och lagsökningslagen (1946:808). Den s. k. summariska processen, som regleras av sistnämnda lag, föreslås f. ö. i ett betänkande av rättegångsutredningen (SOU 1982:25-26) bli förändrad på ett genomgripande sätt. Erfarenheten har visat att verksamheten med att indriva fordringar vidlådes brister i olika hänseenden från deras sida som ägnar sig däråt. För undvikande av missförstånd bör påpekas att jag icke syftar på kronofogdemyndigheternas personal. Otillräckliga kunskaper förekommer på många håll ute i näringslivet hos kommuner, ja, även hos statliga myndigheter, vilkas fordringar inte får utmätas direkt. Det är tiotusentals personer som sysslar med indrivning av fordringar för statliga myndigheter, kommuner och enskilda företag. Enligt gjorda beräkningar lär utsändas mer än en miljon inkassokrav till företag och enskilda personer. Otillräckliga kunskaper i dessa frågor har uppmärksammats av domstolarna. T. o. m. hos handläggare vid inkassoföretag förekommer bristfälliga kunskaper i dessa frågor. Detta har kommit mig att översiktligt undersöka vilken utbildning på detta område som tillhandahålles av det allmänna utbildningsväsendet. Såvitt jag kunnat finna innehåller varken gymnasiets ekonomiska linje eller andra motsvarande utbildningsvägar för kameral personal eller ens den kursverksamhet för blivande företagare som bedrivs av utvecklingsfonder och andra något om detta. Allmänt tycks kursplanerna i handelslära etc. bygga på den föreställningen att när man skickar räkning är allt klart. Så är tyvärr icke fallet. Bristfälliga kunskaper på detta område kostar pengar för fordringsägare, betalningsskyldiga och inte minst för de i procedurerna inblandade myndigheterna. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att det angivna utbildningsbehovet skall komma till uttryck i kursplanerna för utbildningsvägar som leder till sådana befattningar i enskild och offentlig tjänst som sysslar med inkassoverksamhet i vidare bemärkelse.
mot · G602947 · 1983-01-24 00:00:00 — Att narkotikamissbruket främst drabbar unga och invalidiserar dem både socialt och psykiskt torde knappast vara någon nyhet. Men även alkoholmissbruket har tilltagit i allt lägre åldrar, och alkoholskadade återfinns redan i högstadieåldrarna. Den ökade dödligheten bland missbrukarna och deras därmed korta medellivslängd har medfört att majoriteten av såväl akoholsom narkotikamissbrukare består av tämligen unga människor. Den åldersgrupp som är vanligast företrädd på hemmen för vård och boende består av människor som är , alltså personer i sin aktivaste ålder. Den låga genomsnittsåldern hos dem som vårdas och behandlas för sitt missbruk pekar entydigt på att missbruket redan påbörjats och blommat ut när yrkesutbildningen och inträdet i yrkeslivet vanligtvis äger rum - och därmed har även utstötningen inletts. Missbrukarna kännetecknas numera i allt högre grad av dels små kunskaper i vanliga ämnen såsom läsning, skrivning och räkning - de är med andra ord partiella analfabeter - dels av fullständig avsaknad av yrkesutbildning och erfarenhet från arbetslivet. Rehabiliteringsarbetet är därför inte bara en fråga om avgiftning och insatser mot själva missbruket. Det gäller också att bygga upp individen med vanliga kunskaper, inte minst genom yrkesutbildning. Tilltron till rehabiliteringsinsatserna beror till stor del på till vilken tillvaro man rehabiliterar. En rehabilitering till fortsatt ensamhet, utanför ett normalt arbetsliv, är misslyckad och leder endast fram till nya återfall. Kraven på att rehabiliteringsarbetet på hem för vård eller boende även skall innehålla viss yrkesutbildning reses allt starkare. På många håll har man också försökt starta kurser i olika hantverksyrken för att ge den tidigare missbrukaren en säkrare grund att stå på efter behandlingen. I många fall har dock försöken med sådan utbildning fallit bort, eftersom bidrag inte utgått och hemmen inte kunnat täcka kostnaden för speciallärares medverkan. Statsbidragsreglerna är här formalistiska och stelbenta och medger inte stöd om inte en rad olika villkor är uppfyllda. Statsbidragsreglerna bör därför mjukas upp och anpassas för kurser och utbildning på hem för vård eller boende. Omfattningen av dessa kurser kommer även med statsbidrag att vara så liten och antalet hem som har kapacitet för sådan utbildning så litet att bidragsfinansieringen kan täckas inom nuvarande anslagsramar. Ytterligare medelsanvisning är därför ej nödvändig. För varje missbrukare som kan hjälpas tillbaka till arbetslivet kan stat och kommun dessutom tillgodoräkna sig betydande besparingar. Dessutom är lyckad återgång till förvärvsarbete den bästa och mänskligaste behandlingen. Den bygger upp självkänslan, känslan av att vara någon att räkna med, någon som andra kan ställa krav på och uppskatta. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om uppmjukning av bidragsregler i syfte att nå en högre grad av yrkesutbildning för missbrukare på hem för vård eller boende. minab/gotab 1983 73470
mot · G602953 · 1983-01-24 00:00:00 — Motion 1982/83:953 Samverkan mellan etablerad forskning och amatörforskning Forskning och forskarutbildning utgör ett högt prioriterat område i den statliga utbildningspolitiken. I den s. k. forskningspropositionen (1981/ 82:106) framhålls att högskolorna utanför universitetsorterna bör ses som resurser för regional utveckling, inte endast vad gäller utbildning utan även beträffande forsknings-, utvecklings- och utredningsverksamhet. gav regeringen universitets- och högskoleämbetet i uppdrag att undersöka vilka åtgärder som bör vidtas för att vid de mindre högskoleenheterna främja forsknings- och utvecklingsverksamhet m. m. bör därvid belysa denna verksamhets kontakter med forskningen inom högskoleenheter med fasta forskningsresurser, forskningsråd, sektorsforskningens organ, lokala och regionala myndigheter och organ samt det enskilda näringslivet. En viss erfarenhet av denna samverkan får man, när man studerar de regionala forskningsråd som finns i Kopparbergs-, Jönköpings-, Gävleborgs-, Jämtlands- och . I skriften Regional forskning i samverkan, författad av docenten och utgiven av högskolan i , finns en sådan utvärdering. Författaren framhåller sammanfattningsvis, att en fungerande, regional breddforskning kräver en nära samverkan mellan yrkes- och amatörforskare - mellan regionala forskningsintressen och kursverksamheter i länet samt forsknings- och utbildningsenheter vid universitet och högskolor - och att det samarbetet är av nöden i forskningsarbetets olika skeden. (a.a. s. 48) Inom den humanistiska sektorn finns en stor och aktiv grupp amatörer, som ägnar sig åt lokalhistorisk forskning. Inom hembygdsrörelsen är denna grupp rikligt företrädd. Dessa amatörforskare utgör en betydelsefull resurs och det är väsentligt att deras studier beaktas, när UHÄ planerar för kommande forskningsinsatser. Även () som under /84 skall utreda forskning inom högt prioriterade områden såsom kulturyttringar och kulturfrågor bör utnyttja den kunskap som amatörforskama besitter. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om betydelsen av samverkan mellan den etablerade forskningen och amatörforskningen.
mot · G602955 · 1983-01-21 00:00:00 — Inrättande vid av en professur i allmänmedicin bedrivs inom den medicinska fackulteten vid en försöksverksamhet med breddad allmänläkarutbildning. Verksamheten bedrivs efter en plan som upprättats inom den allmänmedicinska sektionen och som skall ligga som grund för verksamheten fram till dess en professur inrättats. Det finns långt gående förberedelser när det gäller lokaler för en allmänmedicinsk enhet, och byggandet kan snabbt igångsättas. Förberedelserna har alltså kommit långt för professuren, och arbetet har bedrivits än i . Det s. k. saknar forskningsanknytning till en allmänmedicinsk professur. Dalby- och Tierpprojekten är redan knutna till resp. i detta avseende. Det är ytterligare skäl som talar för att borde erhålla professuren i allmänmedicin före . I den anslagsframställning som lämnat till UHÄ har även behovet av allmänmedicinsk professur framhållits. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts och att tjänsten som professor i allmänmedicin inrättas vid .
mot · G602957 · 1983-01-21 00:00:00 — m. fl. Morgonbön förekommer ännu i vissa kommunala församlingar och även i något parlament ute i världen samt givetvis i skolor och skolhem i de flesta kristna länder. utgör f. n. ett undantag. Vi som gick i skolan när morgonbön hölls i klassrummet har insett dess betydelse både för skolan och för samhället. Det var positivt att börja dagens läsning med en samling och ett ord på vägen. Den kunde visserligen inte alltid utformas så att mer än en del av klassen riktigt Vvar med men ofta var den en frisk omväxling med det vanliga skolarbetet och en god inledning till detta. Många som förde fram kritik mot morgonbönen har senare erkänt att den var en kraftkälla och stundom rent av en högtid. Ur synpunkt var den dessutom en viktig del av ämnet kristendom eftersom den var en viss gudstjänst, en introduktion till kyrkans arbete och kyrkoåret - den gav värdefull kunskap om årets texter och högtider. Den öppnade den psalmskatt som är en värdefull del av svensk litteratur. Morgonbönen främjade även sång och musik som skolämne och var en nu förbisedd faktor i mänsklig samlevnad och fostran, värderad också av den som varken då eller senare deltagit i gudstjänster eller församlingsliv. Det torde knappast vara möjligt att göra morgonbönen till ett obligatoriskt inslag i skolans arbete. Men glädjande nog förekommer på sina håll frivillig morgonbön, initierad av eleverna själva. I något fall har den mötts av kritik, på andra håll är det svårt att finna tid och lokal för den frivilliga morgonbönen. Vi anser liksom många att morgonbönen bör få en renässans. Det är angeläget också med hänsyn till det ökade intresset för kyrkans budskap och biblisk tro. Den är även nu angelägen för att främja bibelkunskap och föra eleverna in i psalmens och den kristna visans värld. För att morgonbönen på ett eller annat sätt åter skall bli en rättighet och en tillgång för eleverna och därmed för skolan, måste läroplaner och uppläggning av läsning och schema utformas så att rimlig tid alltid avsätts för morgonbön, och att lämplig lokal hålls tillgänglig, där nu inte morgonbönen kan ske i aula eller klassrum. Även där starkt intresse finns för samling av detta slag har praktiska svårigheter ibland lagt oöverstigliga hinder i vägen. Detta har även haft negativ verkan genom att elevernas initiativlust dämpats och risken för skolleda ökat. Med stöd av vad som anförts hemställs att hos regeringen begär förslag till direktiv för utformning av frivillig morgonbön i skolan så att utrymme och lokal alltid garanteras. () ()