mot · G6022322 · 1983-04-12 00:00:00 — 1982/83 2322-2325 Jordbrukets kapitalförsörjning (prop. 1982/83:135) Jordbrukspolitiken bör syfta till att trygga vårt lands livsmedelsförsörjning. Detta bör ske genom en långsiktig och planerad hushållning med de naturresurser som utnyttjas i jordbruket. En rationellt bedriven jordbruksproduktion är en av förutsättningarna för att garantera konsumenterna livsmedel till rimliga priser och uppnå inkomstmålet för de i jordbruket verksamma. Mot denna bakgrund kan det ifrågasättas om inte jordbrukets kreditförsörjning borde jämställas med bostadssektorns. Medborgarnas anspråk på bra livsmedel tillhör liksom kravet på en bra bostad de grundläggande rättigheterna i en välfärdsstat. Den största delen av jordbrukets långfristiga krediter lämnas genom landshypoteksorganisationen. Denna består av allmänna hypoteksbank och tio regionala landshypoteksföreningar. Verksamheten regleras i lagen (1970:65) om allmänna hypoteksbank och om landshypoteksföreningar. Hypoteksbanken anskaffar medel genom upplåning på kapitalmarknaden. Detta sker genom att hypoteksbanken ger ut obligationer. Inget annat kreditinstitut än hypoteksbanken har rätt att låna upp medel mot obligationer för utlåning mot säkerhet i jordbruksfastigheter. Hypoteksbanken har således monopol på att utge sådana obligationer. får hypoteksbanken också låna upp medel mot reverser. De medel hypoteksbanken anskaffar lånas i sin tur ut till jordbruket av landshypoteksföreningarna. Med dessa långfristiga krediter finansieras till stor del köp av jordbruksfastigheter samt ny- eller ombyggnad av ekonomibyggnader. Lån lämnas också för bl. a. köp av tillskottsmark, utlösen av delägare i dödsbo, driftskrediter och kreditsanering. I proposition 1982/83:135 föreslås bl. a. att allmänna hypoteksbanks rätt enligt landshypotekslagen att ensam låna upp medel mot obligationer för utlåning mot säkerhet i jordegendom avskaffas. Enligt 20 § nämnda lag har hypoteksbanken ensam rätt att mot obligationer låna upp medel för utlåning mot säkerhet i jordegendom som avses i 40 §. I 40 § anges att hypoteksförening får belåna jordegendom, som utgör en självständig produktionsenhet och huvudsakligen används 1. för jordbruk med binäringar eller skogsbruk, eller 2. för sådan trädgårdsskötsel, specialodling eller annan därmed jämförlig produktion, som drivs i större omfattning på öppen jord och som självständig näring. Den i 20 § inskrivna rätten för banken att emittera obligationer går mycket 1 1982/83. långt tillbaka, i själva verket ända till 1861, då hypoteksbanken grundades. Rätten att ge ut obligationer omfattar såväl prioriterade som oprioriterade obligationer. Hypoteksbanken har emellertid i sin verksamhet uteslutande emitterat prioriterade obligationer. Det föreligger starka skäl att inte ändra på den hittillsvarande ensamrätten för banken att ge ut prioriterade obligationer. Detta ansluter till riksbanksfullmäktiges inställning att hypoteksbankens ensamrätt bör behållas för den upplåning som sker mot prioriterade obligationer. En bibehållen ensamrätt motiveras enligt riksbanksfullmäktige med den noggrannare prövning som krävs om utlåningen skall följa de snävare kriterier som det i propositionen föreslagna prioriteringssystemet uppställer. Rätten för hypoteksbanken att ge ut prioriterade obligationer för utlåning mot säkerhet i fast egendom som avses i 40 § hypoteksbankslagen bör komma till klart uttryck i denna lag. Detta förefaller desto naturligare som departementschefen i propositionen uttalat att det inte kan bli fråga om att obligationer för jordbruksfinansiering som emitteras av andra institut än hypoteksbanken skall kunna bli prioriterade enligt den kreditpolitiska lagstiftningen. Vi hemställer därför, att den ändringen vidtas i propositionen att 20 § hypoteksbankslagen fortfarande skall gälla, dock med följande ändrade lydelse: Banken har ensam rätt att mot prioriterade obligationer låna upp medel för utlåning mot säkerhet i fast egendom som avses i 40 §. I lagen (1974:922) om kreditpolitiska medel anges vad som är prioriterade obligationer. Vad gäller de oprioriterade obligationerna måste man i det sammanhanget beakta betänkandet En effektivare kreditpolitik (SOU 1982:52), som f. n. är under remissbehandling. Frågan om de oprioriterade obligationerna bör prövas först i anslutning till behandlingen av detta betänkande. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att beslutar att 20 § hypoteksbankslagen skall ges den lydelse som angivits i motionen, 2. att beslutar avslå propositionen i den del den gäller oprioriterade obligationer med hänvisning till vad som i motionen anförts om betänkandet SOU 1982:52.