mot · G602709 · 1983-01-21 00:00:00 — Rätt till avdrag vid inkomsttaxeringen för inköp av musikinstrument Enligt 33 § 1 mom. kommunalskattelagen får från intäkt av tjänst avdrag göras för vissa kostnader som varit nödvändiga för tjänstens fullgörande, såsom t. ex. för vissa resor, facklitteratur, instrument o. d. För en yrkesmusiker lär det i allmänhet inte möta några svårigheter att göra avdrag för exempelvis noter och annat musikmaterial samt reparation och underhåll av instrument m. m. Vid inköp av dyrbarare musikinstrument medges enligt uppgift ej avdrag för anskaffningskostnaden utan för värdeminskning, beräknat efter en relativt lång avskrivningsperiod. Frågan om värdeminskningsavdrag från inkomst av tjänst är ej reglerad i lag utan rättstillämpningen grundas huvudsakligen på praxis i taxeringsnämnder och skattedomstolar. I och har inrättats särskilda regionala taxeringsnämnder för artister, där nu berörda taxeringsfrågor handläggs. Det rör sig ofta om svårbedömbara avdragsfrågor, där omständigheterna utreds noggrant från fall till fall. Därvid har enligt uppgift förekommit att avdrag för värdeminskning vägrats under hänvisning till att instrumentet i fråga, om detta är mycket dyrbart, ej torde undergå värdeminskning. Enligt min uppfattning är det olyckligt om principen om avdrag för nödvändiga kostnader sätts ur spel för vissa yrkeskategorier. En alltför restriktiv tillämpning av avdragsreglerna kan få svåra ekonomiska konsekvenser för den skattskyldige och dessutom leda till orättvisor mellan olika yrkeskategorier. Nuvarande praxis synes innebära att avdragsmöjligheterna blir sämre ju högre kostnaden är, för att helt försvinna vid en viss beloppsgräns, oklart vilken. Dessa förhållanden kräver enligt min mening en ändring eller ett förtydligande av 33 § 1 mom. kommunalskattelagen. Några yrkesgrupper som riskerar att drabbas särskilt hårt av bristande avdragsmöjligheter är violinister och cellister. Det är ett känt faktum att det under blivit allt svårare att få tag på violiner (violonceller) av hög kvalitet. Priserna på dessa har också stigit mycket kraftigt, inte bara på grund av efterfrågan från musiker utan till stor del också som en följd av rena samlarintressen. Det är inte ovanligt att en högklassig betingar ett pris av . Det behöver knappast påpekas att en sådan anskaffning innebär en mycket kännbar utgift för den enskilde. Det faktum att instrumentet kanske i många fall inte är underkastat förslitning och värdeminskning på samma sätt som andra typer av instrument är av underordnad betydelse för köparen. I de fall som åsyftas sker ju inte inköpet i penningplaceringssyfte utan för att instrumentet är en absolut 1* 1982183. nödvändighet för utövandet av musikeryrket. Jag anser mot angivna bakgrund att det är klart oskäligt mot den skattskyldige om inte avdrag kan medges för en så betungande utgiftspost som det här är fråga om. Oavsett om föremålet kan anses värdebeständigt bör avdrag kunna medges med i vart fall en relativt låg procentsats med utgångspunkt i en något längre avskrivnignstid än som normalt är fallet för lös egendom. Frågan bör genom regeringens försorg bli föremål för närmare utredning i enlighet med motionens syfte. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen hemställer om utredning och förslag rörande bättre avdragsmöjligheter för yrkesmusiker i enlighet med vad som anförts i motionen.