mot · G70286 · 1983-11-14 00:00:00 — slopas, att totalbeloppet höjs från nuvarande till av basbeloppet samt att den s. k. makeprövningen återinförs. motsätter sig bestämt ett återinförande av äktamakeprövningen. Den avskaffades på förslag av trepartiregeringen , framför allt av jämställdhetsskäl. Socialdemokraterna ville då avslå förslaget. Tydligen har synen på jämställdheten emellan könen inte utvecklats i positiv riktning hos socialdemokraterna . anser att de skäl socialförsäkringsutskottets borgerliga majoritet då anförde är giltiga även , se SfU 1979/80:12. föreslog att studiemedlens totalbelopp skulle uppräknas till av basbeloppet från . Detta förslag godkändes inte av . Det innefattade naturligtvis ett bibehållande av nuvarande bidragsdel. Regeringen föreslår nu att bidragsdelen slopas och pengarna används för att höja totalbeloppet. anser att bidragsdelen bör behållas. Även totalbeloppet bör uppräknas, så att de studerande kan bedriva heltidsstudier utan alltför stora ekonomiska påfrestningar. Vi föreslår således att studiemedlens totalbelopp höjs till av basbeloppet. Budgetbelastningen av förslag blir därigenom ca 25 milj. kr. större än för regeringens förslag. Därtill kommer kostnaden för att ej slopa makeprövningen, vilken uppgår till ca 40 milj. kr. för /85 och stiger till 90 milj. kr. Medel för dessa utgiftsökningar skapas genom större besparingar på ett flertal andra områden i budgeten. anser att förslaget är dåligt underbyggt och bör återremitte ras till regeringen. Se separat motion angående besparingsförslag inom utbildningsradion. 1 valrörelsen presenterade socialdemokraterna byggande av nya bostäder som en av de viktigaste delarna i en offensiv svängrumspolitik som skulle få fart på . Tillnyktringen gick snabbt. Redan i budgeten dämpades ambitionerna och bostadsministern hade endast förhoppningen att nedgången i nybyggnadsverksamheten skulle kunna begränsas. I det nu presenterade ROT-programmet konstateras att inte har någon allmän bostadsbrist och att varken invånarantalet, antalet hushåll, urbaniseringen eller den ekonomiska situationen talar för att byggande av nya bostäder kan eller bör vara någon expansiv sektor. Till de många tidigare sveken tvingas vi lägga ytterligare ett. För att dölja denna reträtt sägs i propositionen att vi nu fått en ny bostadspolitisk situation och att bostadspolitiken nu kommit in i en ny fas. Denna nya situation har inträffat för länge sedan och har också lett till en kraftig förändring av investeringarna i bostadssektorn. Ombyggnadssektorn expanderade från ca 1976 till 1982 (mätt priser). Likaså har reparationer och underhåll ökat med ca . Sysselsättningen inom byggbranschen har givits stort utrymme vid presentationen av det s. k. ROT-programmet. tvingas bostadsministern konstatera att den sysselsättningsökning som tidigare redovisats till stor del redan är intecknad genom de ökade investeringarna i ombyggnader . Därtill kommer att de grupper inom byggnadssektorn som är värst drabbade av arbetslöshet är betong- och anläggningsarbetare, i synnerhet utanför storstäderna, dvs. just de grupper som berörs minst av programmet. Det kan således konstateras att bostadsbeståndet förbättrats väsentligt och att detta redan har haft stora sysselsättningseffekter. En risk med att i alltför hög grad se det befintliga byggnadsbeståndet som ett sysselsättningsobjekt blir att de kvantitativa frågorna sätts i förgrunden på de kvalitativas bekostnad. Ett överdrivet intresse för de kvantitativa frågorna, antalet ombyggda lägenheter, antalet sysselsatta och investeringarnas volym leder lätt till att 1960-talets misstag inom nyproduktionen kommer att återupprepas inom det befintliga beståndet. Varsamheten sätts på undantag. Och de boendes värderingar kommer i kläm. Regeringens förslag till program för förbättring av bostadsbeståndet har tillkommit i stor hast och är föga genomtänkt. En arbetsgrupp inom , således utan parlamentariskt inslag, avlämnade ett betänkande som sedan remissbehandlats. Arbetsgruppens betänkande bildar i huvudsak utgångspunkt för de förslag som läggs fram. Det säger sig självt att ett arbete som kommit fram så snabbt måste lämna en hel del övrigt att önska. En annan och mera ambitiös utgångspunkt för stadsförnyelsearbetet visades av de borgerliga regeringarna . Det finns anledning att erinra om att dåvarande bostadsministern tillsatte stadsförnyeisekommittén som arbetade med parlamentariskt inslag och som avgav två betänkanden. Kommitténs arbete avbröts efter valet när den entledigades av den nuvarande regeringen. Från vill vi betona att upprustning av äldre bostadsområden måste kombineras med att man bevarar fungerande miljöer så att de boende kan bo kvar till rimliga hyror. Det är inte alls säkert att människor vill betala väsentligt mer för att bo i en standard som fastställts i s. k. objektiva normer och som myndigheterna betraktar som modernare. De boende bör därför ges möjlighet att ta ett större ansvar för sitt boende. En ökad satsning på bostadsrätter är ett steg i rätt riktning. Denna inriktning har brutits av den socialdemokratiska regeringen. Det finns skäl att rikta kritik mot den byråkratiska uppläggning programmet fått i propositionen. Inte minst gäller detta planeringen av förnyelseåtgärderna. Bostadsministern understryker att planeringen har stor betydelse för den sociala bostadspolitiken och går till uppseendeväckande hårt angrepp mot dem som hävdar att förslagen även bör ta hänsyn till olika kategorier av fastighetsägare och till de boendes önskemål. Vi kan inte dela regeringens uppfattning om att ytterligare planering och reglering är den väg som bör väljas för att nå en ökad ombyggnads- och reparationsverksamhet. Tvärtom finns det goda motiv att genomföra en minskad styrning av bostadsbyggnadsmarknaden. I propositionen förordas i stället ytterligare planering avseende bostadsförsörjningen. Sålunda anges att kommunerna bör ha en aktuell översikt av olika åtgärder på bostadsförsörjningens område och ett treårigt handlingsprogram som skall revideras . avses vidare få i uppdrag att tillsammans med vissa andra myndigheter göra en samlad översyn av formerna för utbytet mellan stat och kommun om bostadsbeståndet och dess förändringar. Bostadsmarknaden som måste anses vara en av de mest genomreglerade sektorerna har alltså att se fram emot ytterligare administrativa åtgärder som syftar till en ökad planering. Enligt uppfattning finns goda skäl att ta avstånd från dessa ökade planeringsambitioner. Det är bra att bostadsministern framför en något mer nyanserad uppfattning om smålägenheter och standardfrågor än arbetsgruppen gjorde. Det inger dock oro att planverket givits uppdrag att redovisa förslag till ombyggnadsregler. Risken för att förslagen kommer att vara för ambitiösa, kosta för mycket och inte spegla de boendes värderingar är stor. I bilaga till budgetpropositionen 1983 framhåller bostadsministern att en fortsatt utveckling av de samlade subventionerna på det sätt som skett inte är samhällsekonomiskt godtagbart och heller inte bostadspolitiskt önskvärt. Trots detta presenteras nu förslag som innebär nya subventioner. Ett särskilt stimulansbidrag för det gemensamma underhållet i flerfamiljshus införs. Dessa kallas i propositionen för räntebidrag, men av den tekniska konstruktionen framgår att detta är missvisande. Bidragen utgår således helt oberoende av om fastighetsägaren lånar för att finansiera åtgärderna eller ej. Det positiva med förslaget är försöket att göra mindre skillnad mellan underhåll och ombyggnader. Fastighetsägarna drivs inte till att vidta mer omfattande åtgärder än nödvändigt enbart på grund av de generösa villkoren för ombyggnadslån. Bra är också ansatsen att söka utjämna skillnader mellan villaägare som lånar till underhåll och hyresgäster och bostadsrättsinnehavare. Trots detta kan inte biträda förslagen. I stället för att införa nya subventioner bör alla ansträngningar sättas in för att minska dem och avveckla dem. En sådan avveckling måste dock kombineras med tillskapandet av en ny låneform som fördelar kapitalkostnaderna över tiden, utjämnar kapitalkostnader mellan olika årgångar av hus och mellan olika ägarkategorier. Dessutom måste effekterna på boendekostnaderna dämpas när subventionerna avvecklas. har presenterat ett förslag till reala lån och real beskattning. viktigaste uppgift borde vara att ta fasta på dessa förslag. Enligt sina direktiv har denna kommitté, som är parlamentariskt sammansatt, bl. a. att göra en översyn av de ekonomiska förutsättningar vid bostadsförnyelse. Kommittén bör enligt sina direktiv redovisa sina förslag senast . Det finns goda skäl för regeringen att avvakta denna kommittés förslag och remissbehandlingen därav och därefter presentera ett mera genomarbetat program för till hur ett bostadsförbättringsprogram bör utformas. Vad nu anförts om utformningen av ett nytt förslag m. m. bör som sin mening ge regeringen till känna. Det finns därför inte anledning att i sak kommentera vad i propositionen förordats t. ex. om utformningen av finansieringsåtgärderna, om information och utbildning, om bostadsförbättringsprogrammet samt om ramar och anslag. Vi vill emellertid peka på att i propositionens olika avsnitt förs skilda och oförenliga resonemang avseende vissa frågor. Vidare anser vi att det presenterade programmet saknar den helhetssyn grundad på uppfattningen om förbättring av boendemiljön som var vägledande för det arbete som bedrevs av stadsförnyelsekommittén. Ett bättre underlag och en bättre samordning mellan nybyggande och bostadsförbättringsverksamhet behövs. Det nu föreslagna bostadsförbättringsprogrammet samt de övriga förslag som lagts fram för i hemställan under 1.3 i propositionens bilaga 9 (s. 7172) bör avslås. 1 propositionen föreslås även en höjning av bostadsbidragen till barnfamiljerna. Som bostadsministern anför föreslogs inga ändringar i bo stadsbidragen i den budgetproposition som avlämnades . Regeringens motiv för detta var bl. a. att bostadskommittén hade att göra en övergripande översyn av systemet för bostadsstöd. Som framgått ovan pågår bostadskommitténs arbete. Det finns därför ingen anledning för att ändra sitt beslut i frågan . Regeringens förslag om höjning av bostadsbidragen bör därför avslås. Vad i propositionen förordats om utgiftsbegränsande åtgärder inom räntebidragssystemet har inte givit oss anledning till erinran. Vi accepterar således dessa förslag. I propositionen lämnas viss information om att regeringen avser föreslå att införa en statlig fastighetsskatt fr. o. m. . Vi har ovan i avsnittet om skattehöjningar avvisat tanken på en sådan statlig fastighetsskatt. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1. att godkänner de riktlinjer för den ekonomiska politiken som anförts i motionen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av permanenta besparingar i fråga om sjukförsäkringen, statsbidragen till arbetslöshetskassorna, statsbidragen till kommunerna, m. m., 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om upprätthållande av enprocentsmålet för u-hjälpen, 4. att avslår hemställan 1 och 2 i proposition 1983/84:40 bil. 2 (försvarsdepartementet), 5. att antar följande förslag till ny lydelse av 1 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän försäkring, Nuvarande lydelse Motionärernas förslag Inom den allmänna försäkringen skall de beräkningar, som anges i denna lag, göras med anknytning till ett basbelopp. Basbeloppet fastställs av rege- Basbeloppet fastställs av regeringringen och utgör 15 400 en och utgör 20 300 kro kronor multiplicerat med det tal nor multiplicerat med det tal (jäm (jämförelsetal) som anger förhål- förelsetal) som anger förhållandet landet mellan det allmänna prislä- mellan det allmänna prisläget i noget i november året före det som vember året före det som basbelop basbeloppet avser och prisläget i ju- pet avser och prisläget Därvid skall i enlighet med 1983. Därvid skall i enlighet med föreskrifter som meddelas av rege- föreskrifter som meddelas av rege ringen för tid efter förändringarna i det allmänna prisläget beräknas med bortseende från indirekta skatter, tullar, avgifter och ändringar i energipriser samt med tillägg för subventioner. Basbeloppet avrundas till närmaste hundratal kronor. 6. att beslutar om förändring av avgifter vid läkemedelsinköp i enlighet med vad som anförts i motionen, 7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om höjda avgifter inom den offentliga vården, 8. att beslutar om förbättrat högkostnadsskydd i enlighet med vad som anförts i motionen, 9. att avslår förslaget till lag om tillfällig höjning av den statliga förmögenhetsskatten, 10. att avslår förslaget till lag om ändring i lagen (1978:69) om försäljningsskatt på motorfordon, 11. att beslutar att en i förhållande till propositionens förslag lägre timreduktion i gymnasieskolan genomförs på det sätt som anförts i motionen, 12. att beslutar att återinförandet av resurser för att ompröva självstudietiden i gymnasiet genomförs enligt motionens förslag, 13. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts om återinförandet av specialarbetet i gymnasieskolan, 14. att beslutar att minskningen av planeringsramar för läkarlinjen sker enligt vad som anförts i motionen, 15. att beslutar att minskningen av planeringsramar för tandläkarlinjen sker enligt vad som anförts i motionen, 16. att beslutar att minskningen av planeringsramar för förskollärar- och fritidspedagoglinjerna sker enligt vad som anförts i motionen, 17. att beslutar godkänna vad som i motionen anförts om minskning av planeringsramarna för vissa utbildningar i , 18. att uppdrar åt regeringen att föreslå ytterligare besparingar vid universiteten i och i enlighet med vad som anförts i motionen, 19. att avslår förslaget om äktamakeprövning för studiemedel, ringen förändringarna i det allmänna prisläget beräknas med bortseende från indirekta skatter, tullar, avgifter och ändringar i energipriser samt med tillägg för subventioner. Basbeloppet avrundas till närmaste hundratal kronor. 20. att avslår förslaget att slopa bidragsdelen i studiemedlen, 21. att beslutar höja studiemedlens totalbelopp till av basbeloppet fr. o. m. /85, 22. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en ytterligare minskning av livsmedelssubventionerna med 150 milj. 23. att avslår förslaget till lag om ändring i lagen (1946:324) om skogsvårdsavgift, 24. att avslår vad i proposition 1983/84:40 bil. 9 (hemställan 120) föreslagits om ett bostadsförbättringsprogram m. m., 25. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om beredningen av ett bostadsförbättringsprogram, 26. att avslår vad i proposition 1983/84:40 bil. 9 (hemställan 1 3) föreslagits om bostadsbidragen till barnfamiljer. () () ()