mot · G6021230 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83: 1230 m.fl. Åtgärder mot krigsmaterielexport till militära upprustning efter FN:s beslut om vapenembargo visar att både lyckats bygga upp en egen vapenindustri och funnit leverantörer av militärmateriel och utrustning till vapenindustrin i omvärlden. Vi har också fått flera exempel på denna fortsatta handel med rasistregimen, trots vapenembargot. De nordiska länderna är tyvärr också berörda av handeln med militärt viktiga varor, och det finns anledning att skärpa lagstiftningen mot sådan handel med , ge resurser till en ordentlig övervakning och införa kännbara straffsanktioner mot överträdelser. För svensk del kan detta tekniskt ske främst genom tillägg i vapenexportlagstiftningen och dess tillämpningsföreskrifter. Lagen om förbud mot utförsel av krigsmateriel ger regeringen befogenhet att definiera vad som avses med krigsmateriel. Det sker i förteckningen över krigsmateriel. Den nuvarande förteckningen täcker alla vapenformer som kan bli aktuella. Däremot har den klara svagheter när det gäller material som kan användas både för militärt och civilt bruk. Genomgående används där beteckningen för militärt bruk utformad t. ex. om flygplan, fordon eller elektroniska riktningsanordningar (radar m. m.). I praktiken är det en mycket restriktiv definition. Exempel kan ges på hur civila fordon och flygplan med enkla åtgärder kan omvandlas till militära och att detta också skett. Den nuvarande förteckningen är, som vi ser det, rimlig i våra handelsförbindelser med länder som inte är invecklade i militära konflikter eller störs av interna oroligheter. 1 andra fall kan den diskuteras (vilket också sker t. ex. i fråga om ). Men i fallet som omfattas av FN:s vapenembargo är förteckningen, enligt vår mening, helt otillräcklig och bör skärpas. militär har kunnat köpa avancerad elektronisk utrustning, flygplan och annan utrustning utomlands på den civila marknaden, liksom utrustning som används i den växande vapenindustrin. Också när det gäller utrustning för utveckling av kärnkrafts- och kärnvapenteknologi har gjort omfattande inköp utomlands. Tyvärr är också berört i det senare avseendet. Det har avslöjats att högtryckspressar, s. k. isostatpressar, med användning bl. a. inom kärnvapenframställning, har levererats från AB Carbox, numera , tidigare till . Företrädare för det svenska företaget hävdar att köparna är civila företag, utan anknyt ning till vapenindustrin. I ett land som , där hela samhället ställts på krigsfot och det finns en växande förfogandelagstiftning, är uppdelningen mellan militär och civil sektor skenbar. Utrustning som väl finns i eller kan rekvireras eller köpas upp av militären och sättas in t. ex. i vapenindustrin. Import via bulvanföretag för militären kan heller inte uteslutas. kan vara intressant som leverantör av utrustning på det elektroniska området, t. ex. komponenter i stridsledningssystem (avståndsmätare, positionsangivare, höjdmätare m. fotoutrustning inklusive infraröd- och laserutrustning, samt av utrustning för fordon, fartyg och flygplan. Säkert kan andra områden också vara aktuella. Så länge utrustningen inte är direkt utformad för militärt bruk kan krigsmaterielexportlagen inte tillämpas. Det är enligt min mening ett orimligt förhållande och ger utmärkta möjligheter att kringgå andan i lagstiftningen och i FN:s vapenembargo mot . bör därför uppdra åt regeringen att utöver den nuvarande förteckningen utarbeta en särskild förteckning över utrustning m. m. som kan användas för militära ändamål eller för vapentillverkning. Syftet med förteckningen bör vara att täcka in materiel som i påtaglig grad kan bidra till militära utrustning. Förteckningen kan självfallet efter särskilt beslut fås att gälla även andra länder där särskild restriktivitet med vapenexport anses nödvändig. En sådan förteckning kan göra det svårare för industrin att i förväg bedöma vad som faller under lagstiftningen och vara ett hinder i handeln med . Eftersom statsmakterna redan tidigare uttalat sig för en minskad handel med är denna effekt som vi ser det enbart positiv. Överträdelse av förbud mot export av materiel i den särskilda förteckningen skall alltid anses som grov förseelese, oavsett den volum som exporteras. Påföljderna för överträdelse av nuvarande krigsmaterielexportlagstiftning är böter eller fängelse , vid grova, fängelse eller högst . Vi har inga större invändningar mot fängelsestraffen, men ser det som en stor svaghet att inga mer kännbara ekonomiska påföljder, i form av skadestånd eller andra avgifter, kan utdömas för dessa brott som ju främst sker för ekonomisk skull. För att en skärpt lagstiftning av den typ jag angivit här skall övervakas ordentligt bör även formerna och resurserna för kontroll av krigsmaterielexporten anpassas till nya bestämmelser. De senaste två årens avslöjanden om att danska rederier har medverkat i vapentransporter till aktualiserar också frågan om vilka regler och sanktioner som kan tillämpas i det fall svenska rederier och flygbolag m. fl. befinns inblandade i liknande hantering. Regeringen bör därför i sammanhanget även granska vilka regler som kan tillämpas mot medverkan i vapentransporter och i vad mån de danska exemplen kan föranleda kompletteringar och skärpningar i den svenska lagstiftningen därvidlag. Mot bakgrund av det ovan anförda hemställer vi 1. att hos regeringen begär att en särskild förteckning utarbetas över sådan krigsmateriel som är användbar för militärt bruk eller vid vapenframställning och för vilken lagen om förbud mot krigsmaterielexport skall tillämpas vid export till , 2. att hos regeringen begär att särskild uppmärksamhet därvid ägnas material av betydelse för utveckling av kärnvapenteknologi, 3. att hos regeringen begär att förslag läggs fram för om införande i lagen av bestämmelser om kännbara ekonomiska påföljder vid brott mot lagen samt att brott mot bestämmelserna för export av krigsmateriel till alltid bedöms som grova, 4. att hos regeringen begär att regeringen ser över resurserna för övervakning av lagstiftningen samt anpassar resurserna till de nya bestämmelser som föreslås här, 5. att hos regeringen begär att regeringen ser över och vid behov framlägger förslag till förändringar i de lagar och förordningar som kan tillämpas mot en eventuell framtida medverkan från svenska rederier eller flygbolag i vapentransporter till . () ()