mot · G702257 · 1983-11-29 00:00:00 — m. fl. Ändrade beskattningsregler för realisationsvinster på bostadsrätter (prop. 1983/84:67) Regeringen föreslår i proposition 1983/84:67 att de nuvarande reglerna för beräkning av realisationsvinster vid försäljning av bostadsrätter omarbetas. Förslagen innebär i huvudsak att realisationsvinstbeskattningen blir evig mot att tidigare ha upphört innehav. Vid en sådan förändring reses ett antal principiella frågor, bl. a. hur stor andel av vinsten som skall tas upp till beskattning samt huruvida uppskov skall medges då den skattskyldige inköper ny bostadsrätt. Av propositionen framgår att det i finns drygt en halv miljon bostadsrätter som svarar mot av det totala bostadsbeståndet. Prisskillnaderna på bostadsrätter mellan olika orter var förhållandevis små med klart högre priser bara i och närförorter. steg priserna nominellt sett ganska långsamt i de flesta orterna. I några orter var det vanligt med prissänkningar i mindre attraktiva områden. I propositionen redovisas vidare att vad gäller den reala prisutvecklingen i olika orter har priserna sjunkit i de flesta mindre tätorter men varit ungefär oförändrade i de större tätorterna och stigit i storstadsområdena. har det i nästan samtliga orter varit fråga om reala prisökningar om . av bostadsrätterna i flerbostadshus har bytt ägare . Det ligger i samhällets intresse att underlätta omsättningen av bostäder. Det är inte något fult att sälja och köpa bostadsrätter. Enligt mening är bostadsrätten av flera skäl en önskvärd boendeform. Det är tvärtom nödvändigt att det finns incitament till detta, dels för att underlätta rörligheten på arbetsmarknaden, dels för att underlätta för medborgarna att efterfråga just den bostad i form av kvalitet och storlek som bäst passar den egna hushållssituationen. Därför är just goda förutsättningar till byte av bostad och incitament till omsättning på bostadsmarknaden ett samhälleligt intresse. Det är denna grundinställning som til! dels bestämmer vår syn på realisationsvinstbeskattningens utformning. Det är framför allt på två punkter som vi har invändningar mot tekniken i det framlagda förslaget. Regeringen föreslår att den nominella vinsten skall tas upp till beskattning. Detta skiljer sig från den beskattning som träffar villaförsäljningen därigenom att ingångsvärdet icke får räknas upp med det index som svarar mot Detta kommer att leda till att vinster som enbart är nominella dvs. en real förlust - kommer att bli föremål för beskattning. Vi kan inte finna att detta är en rättvis beskattning. Redan på denna grund bör därför förslaget avvisas. Till detta kommer att föredraganden efter ett utförligt resonemang föreslår att realisationsvinstbeskattningen för bostadsrätter inte skall kunna förenas med ett uppskov med beskattningen. Den som säljer en villa för att köpa en ny har efter vissa kriterier rätt att få uppskov med realisationsvinsten. Visserligen är det en omfattande och omständig procedur som kräver ett antal administrativa åtgärder. Det vore önskvärt att man kunde finna en betydligt enklare modell för att nå motsvarande materiella resultat i skattelagstiftningen. Med den grundsyn som vi ovan redovisat vad gäller det samhälleliga önskemålet att underlätta överlåtelser av bostadsrätter, menar vi att en beskattning utan uppskovsrätt kommer att medföra ett icke önskvärt tröghetsmoment på marknaden. Det är inte särskilt rimligt att en familj som behöver en större lägenhet skall behöva inbetala en summa pengar till statskassan för att få en bostad som bättre svarar mot familjens behov. Ett av de motiv som föredraganden anför mot att införa uppskovsregler är att det är fråga om en måttlig skattebelastning på bostadsrättsvinster. Vi kan svårligen finna det motiverat att införa ens en måttlig avgift för barnfamiljer som vill byta från en mindre till en större bostadsrättslägenhet. Föredragandens andra argument, att det blir fråga om en krånglig lagstiftning, bör snarare leda till slutsatsen att det är rimligare att behålla de nuvarande reglerna i avvaktan på att den kommitté som ser över uppskovsreglerna hinner avsluta sitt arbete. Från samhällsnyttans synpunkt kan ifrågasättas om det över huvud taget är nödvändigt att beskatta realisationsvinster som på nytt placeras i en ny bostadsrätt. Samhällets skatteanspråk kan rimligen utan större förfång vänta till dess att bostadsrättsinnehavaren säljer den sista lägenheten i kedjan och därmed lämnar marknaden. Ett system med rätt till uppskjuten beskattning bör gälla även vid övergång från bostadsrätt till villainnehav. Med de allvarliga invändningar som vi ovan redovisat mot det framlagda förslaget finner vi det inte möjligt att i motionsform föreslå en lagtext som tillgodoser våra intentioner. Föredraganden har i propositionen redovisat svårigheter av administrativ art. Dessa invändningar är relevanta. För att tillgodose de krav vi formulerat ovan krävs därför ett förnyat utredningsarbete. I avvaktan på ett sådant hemställer vi att avslår regeringens förslag i proposition 1983/84:67. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att beslutar avslå de av regeringen framlagda förslagen i proposition 1983/84:67. () () minab/gotab 1983 77286