ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G6021757 · 1983-01-25 00:00:00 — m. fl. Säkerhetspolisens verksamhet har vid åtskilliga tillfällen stått till debatt. Registrering och rapportering av politisk verksamhet har tillhört det som starkt kritiserats. Behovet av skärpt kontroll av säkerhetspolisen har aktualiserats av kommunisterna vid upprepade tillfällen. I motioner till förra aktualiserade vi även frågor som sammanhänger med personalkontrollkungörelsen, vilken spelat stor roll när det gäller anställningsmöjligheterna för personer som varit föremål för säkerhetspolisens intresse. Det strider mot rättstryggheten att uppgifter kan utlämnas till arbetsgivare utan att den som är berörd får tillfälle att ta del av anklagelserna och yttra sig. Flera sådana fall har förekommit. Vad justitieutskottet anförde vid riksdagsbehandlingen av motionerna rörande säkerhetspolisens verksamhet har enligt vår mening inte undanröjt behovet av skärpta åtgärder. Den del av säkerhetspolisens verksamhet som innebär registrering och rapportering av politisk verksamhet bör avvecklas. En utredning för granska säkerhetspolisens verksamhet bör tillsättas. Det förefaller som åsiktsregistrering fortsätter till dess beslutar att upplösa den del av säkerhetspolisens organisation som sysslar med denna verksamhet. Det är också angeläget att en kommission med företrädare för samtliga partier får möjlighet att granska säkerhetspolisens verksamhet. Säkerhetspolisens agerande och den bristande kontrollen bidrar till att undergräva förtroendet, vilket måste anses vara till skada för den egentliga uppgiften att hindra och uppdaga brott mot rikets säkerhet. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att hos regeringen hemställer att den del av säkerhetspolisens organisation som innebär registrering och rapportering av politisk verksamhet upplöses, 2. att hos regeringen hemställer om en parlamentarisk utredning, med alla fem riksdagspartierna företrädda, med uppdrag att granska säkerhetspolisens verksamhet. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk)
mot · G6021758 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1758 Förenklat förfarande vid dödande av förkommen handling Vid starten av hantering och registrering av värdepapper genom Värdepapperscentralen (VPC) var det säkerligen för många oklart, att det från VPC erhållna aktiebrevet var en värdehandling och att dataföringen av ägarskapet i VPC:s register inte i och för sig var beviset på äganderätt. Även vid fond- och nyemissioner kan det hända att utkvitterade aktiebrev förläggs och kommer bort. I samband med bouppteckningar och arvsskiften inträffar säkert , att aktier som finns inregistrerade i VPC inte återfinns som aktiebrev, vilket skapar problem för de efterlevande men också för VPC, banker och rätt, som skall ombesörja att förkommen handling dödas. Handeln med värdepapper av skilda slag har ökat betydligt i omfattning , medan förfaringssättet vid dödande av förkommen värdehandling regleras av lagen om dödande av förkommen handling, tillkommen då handeln hade ett blygsammare omfång. Förfaringssättet är tidsödande och i många fall kanske dyrare än den förkomna handlingens värde. Det finns därför enligt min uppfattning skäl för att en översyn och förenkling kommer till stånd i detta avseende. bör därför anhålla hos regeringen om en översyn av lagen om dödande av förkommen handling, syftande till ett förenklat förfarande. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om en översyn av lagen om dödande av förkommen handling, syftande till ett förenklat förfarande.
mot · G602176 · 1983-01-10 00:00:00 — Motion 1982/83:176 har aktualiserats att introducera nya kornsorter med hög avkastning men låg kvalitet på den svenska marknaden. Denna korntyp kallad masskorn - ger högre kärnskörd men har betydligt sämre kvalitet främst i fråga om lägre proteinhalt men också lägre hektolitervikt som ger sämre energiutbyte. En mer omfattande odling av dessa nya sorter skulle medföra ett ännu större spannmålsöverskott som den lägre proteinhalten medför behov av en större import av protein huvudsakligen soja. En beräkning ger vid handen att om sorter av denna s. k. masskorntyp med lägre proteinhalt får en marknadsandel i på så skulle trots den högre kärnavkastningen vi få en minskad proteinskörd motsvarande ca 30 milj. kr. jämfört med de vanligaste nu odlade svenska sorterna. har att avgöra om nya sorter av spannmål och fröer kan godkännas och tas in på den s. k. rikssortlistan. Villkoren härför är att sorten är lämplig för svensk växtodling samt också att sorten i fråga i något viktigt avseende betyder ett framsteg för växtodlingen, vilket enligt vår mening knappast är fallet med här omtalade utländska sorter. Även om sorterna i fråga har högre kärnavkastning bör enligt vår uppfattning statens växtsortnämnd inte utan särskilt övervägande godkänna kornsorter med så låg kvalitet som det här är fråga om. har veten betalats efter proteinhalt. diskuterades, på samma sätt som i fråga om kornet, införsel av s. k. massveten. Detta förslag stoppades dock då man inte ville äventyra det goda renommé som svenskt kvalitetsvete hade både hos svenska kvarnar och utländska importörer. Det borde nu övervägas om inte också korn skulle betalas efter proteinhalt. Rent praktiskt föreligger inga svårigheter då det numera finns fullt tillfredsställande teknisk utrustning för en snabb och tillförlitlig analysering. En betalning efter protein skulle ytterligare inrikta svenska kornförädlare mot sorter där hög kvalitet parad med förbättrad odlingssäkerhet och god avkastning utgör den viktigaste egenskapen. Enligt vår uppfattning bör statens jordbruksnämnd överväga om inte korn för framtiden borde betalas efter proteinhalt. bör ge regeringen till känna vad som i motionen framförts om introduktion av nya spannmålssorter på rikssortlistan samt om betalning av korn efter proteinhalt. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen framförts om kvalitetskrav för introduktion av nya spannmålssorter i samt om betalning av korn efter proteinhalt. () ()
mot · G6021760 · 1983-01-25 00:00:00 — m. fl. Förhållandet mellan markägare och jordbruksarrendatorer regleras i allt väsentligt genom arrendelagen som ingår i jordabalken. Av arrendeavtalet framgår arrendatorns nyttjande, med andra ord rättigheter och skyldigheter. Emellertid faller jakträtten utanför arrendelagstiftningen och följer i stället jaktlagen. I arrendeavtalet avtalas sålunda om jakträtten skall nyttjas av jordbruksarrendatorn eller ej. Det är otillfredsställande att frågan om jakträtt för jordbruksarrendatorer inte regleras tillsammans med övriga förhållanden i jordabalken. Ett jordbruksarrendeavtal utgör en total reglering av förhållandena och som en följd därav bör lagstiftningen vara samlad för att motsvara upplåtelsens omfattning. Det är därför angeläget att en ändring kommer till stånd så att arrendatorns jakträtt tas in i jordabalken och därmed utgår i jaktlagen. Huruvida jakträtten skall följa jordbruksarrendat blir en fråga som behandlas vid uppgörelsen mellan arrendator och markägare. Mot bakgrund av den kommande propositionen om arrendelagen bör en ändring i detta sammanhang kunna genomföras. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att hos regeringen anhåller om att bestämmelsen om jakträtt för jordbruksarrendator tas in i jordabalken. () ()
mot · G6021761 · 1983-01-24 00:00:00 — Motion 1982/83:1761 Rättelse av namnstavning i befolkningsregistret Många människor har råkat ut för missödet att få sitt namn felstavat i befolkningsregistret. Eftersom detta är datoriserat och ligger till grund för mängder av offentliga handlingar kan det vålla betydande svårigheter. Förutom obehag man kan känna av att ständigt se sitt namn felstavat på debetsedlar, deklarationsblanketter, meddelanden från myndigheter etc. kan rent praktiska problem uppstå. Det finns exempel att människor har råkat i problem i och i vissa därför att namnformen i passet och namnteckningen inte stämmer överens. För en utländsk byråkrat kan det ibland vara svårt att veta att namnet och är detsamma. I elakartade fall kan det t. o. m. förekomma att man i får svårigheter att ta ut penningsförsändelser på posten om namnet på försändelsen skiljer sig alltför mycket från det som finns på legitimationen. Det borde vara en självklarhet att befolkningsregistrets stavning av namn stämmer överens med det som vederbörande själv tillämpar. När så inte är fallet borde rätten till rättelse vara ovillkorlig. Någon sådan rätt finns uppenbarligen inte f. n. och i praktiken visar det sig ofta omöjligt att få en sådan rättelse till stånd. Därför måste en sådan rätt införas. Detta bör inte behöva medföra några lagändringar utan borde kunna ske genom ändring i de tillämpningsföreskrifter som finns. Med hänvisning till vad som anförts föreslår jag att hemställer att regeringen vidtar åtgärder för att skapa en rätt för människor att få felaktiga stavningar av namn i befolkningsregistret korrigerade.
mot · G6021762 · 1983-01-24 00:00:00 — Motion 1982/83:1762 m. fl. Ersättningsreglerna vid frånträde av arrende I samband med att en arrendator lämnar sitt arrende förrättas laga syn. Arrendatorn är ersättningsskyldig för de brister som konstateras på gården vid denna syn vid förrättning. Från det ersättningsbelopp som framräknas dras ett belopp som motsvarar de brister som konstaterades vid laga syn i samband med arrendators tillträde. Detta har i många fall tillämpats så att det värde som framräknades vid synen vid tillträdestillfället dras ifrån ersättningsbeloppet som räknas fram när arrendatorn avträder. Ingen hänsyn tas då till inflationens verkningar då arrendatorn har varit verksam på gården. Den kompensation som arrendatorn får för de brister som fanns på gården vid tillträdet tillåts alltid kraftigt urholkas. Detta kan naturligtvis få orimliga ekonomiska konsekvenser för arrendatorn och kan knappast betraktas som rättvist. Det rimliga är naturligtvis att värdet på bristerna vid tillträdet räknas upp med index så att kompensationen motsvarar de verkliga kostnaderna för bristerna vid det tillfället då arrendatorn frånträder. Det råder oklarhet huruvida detta önskemål är tillgodosett arrendelag. Denna oklarhet har vållat många rättstvister. Det är också helt klart att indexuppskrivning av det slag som har nämnts här inte alltid tillämpas. Det finns därför anledning att omarbeta lagen så att det klart framgår att från de brister som konstateras vid laga syn i samband med att arrendatorn frånträder sitt arrende skall dras värdet av de brister som hade konstaterats vid tillträdet räknat i aktuellt penningvärde då arrendatorn lämnar sitt arrende. I vissa fall har arrendatorn under sin verksamhet vidtagit åtgärder för att förbättra gårdens bördighet, t. ex. förbättra mullhalten. Detta ökar naturligtvis gårdens värde. Det bör finnas anledning att pröva om det är möjligt att kompensera arrendatorer för sådana insatser . Med hänvisning till vad som anförts föreslås att hos regeringen hemställer om förslag till klarare och rättvisare ersättningsregler i samband med frånträde av arrende i enlighet med vad som anförs i motionen. () () () () () ()
mot · G6021763 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1763 Privaträttsligt skydd för gentekniska uppfinningar Frågor rörande privaträttsligt skydd för uppgifter inom det mikrobiologiska området har tagits upp i proposition 1982/83:67. De senaste årens utveckling inom det gentekniska området har dock aktualiserat frågan om patent är en lämplig skyddsform för gentekniska uppfinningar, inte bara inom det mikrobiologiska området utan inom hela det biologiska området. Som exempel kan nämnas att i gener för tillväxthormon (från råtta) införts i musembryon, vilket i vissa fall har resulterat i gigantmöss. Utnyttjande av liknande tekniker på husdjur skulle exempelvis kunna leda till avkortad uppväxttid, vilket i sin tur skulle kunna ge stora ekonomiska vinster. I har frågan väckts om det går att pantentera sådan boskap eller den specifika gentekniska metoden. Denna möjlighet till patent utesluts ej i den amerikanska debatten. Varken i gällande lagstiftning eller i propositionen synes denna utveckling ha förutsetts. Det är därför väsentligt att frågor om eventuellt behov av privaträttsligt skydd för gentekniska uppfinningar inom det biologiska området utreds med hänsyn till utvecklingen på området och att Hybrid-DNA-delegationens sakkunskap därvid lämpligen utnyttjas. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att frågan om behovet av ett privaträttsligt skydd för gentekniska uppfinningar inom det biologiska området liksom den lämpliga utformningen av ett sådant skydd utreds.
mot · G6021765 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1765 Förenklad handläggning av mål om äktenskapsskillnad upplöstes drygt 20 000 äktenskap i . Statistiken är riktig vad gäller antalet med reservation för de brister i statistiken som berättar om enligt vilken paragraf i som folk begär skilsmässa. Rent praktiskt handläggs äktenskapsskillnader på advokatbyråer i mycket stor utsträckning. En viktig del av handläggningen är kontakten med angående underhållen. Vid de äktenskapsskillnader där det finns barn med i bilden går in och betalar s. k. bidragsförskott. Utöver kontakten med är det fråga om kontakt med pastorsämbete och lokal skattemyndighet för att erhålla olika intyg och skrivelser till tingsrätten i fråga om underhåll. En icke oväsentlig del av kostnaderna för advokatarvodena belastar rättshjälpen där klienternas kostnadsbidrag varierar beroende på inkomst. Eftersom försäkringskassorna redan spelar en viktig roll när det gäller att plocka fram nödvändiga upplysningar vid skilsmässor bör det övervägas att ge kassorna en ökad kompetens på detta område. Genom att ta till vara och vidareutveckla denna kompetens genom vidgad utbildning kan försäkringskassorna handlägga den normala äktenskapsskillnaden. De är redan väl insatta i vad som skall utgå i underhåll eller i bidragsförskott till den vårdande föräldern. I de äktenskapsskillnader där familjen saknar barn är ju förfarandet oftast mera okomplicerat och inom ramen av försäkringskassornas egen kompetens. Förutom att statsverket skulle spara pengar inom den allmänna rättshjälpens ram så innebär tanken på den vidgade kompetensen att försäkringskassornas personal ges en ytterligare trygghet i sitt arbete. Det är ju trots allt så att försäkringskassorna riskerar reducera sin personal genom bl.a. ändrade utbetalningsrutiner och ökad datorisering. Med hänvisning till det ovan anförda hemställer vi att hos regeringen begär en översyn av handläggningen av mål om äktenskapsskillnad. () ()
mot · G6021768 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1768 m. fl. Viss ändring i bokföringslagen Ett företags årsbokslut skall omfatta dels resultaträkning, dels balansräkning. Balansräkningen skall i sammandrag redovisa rörelsens samtliga tillgångar och skulder samt eget kapital i rörelsen på balansdagen. På balansräkningens passivsida redovisas kortfristiga resp. långfristiga skulder var för sig. Under rubriken kortfristiga skulder samlas skulder med kortare förfallotid än . Av redovisningen framgår emellertid inte vilka skulder som redan förfallit till betalning och sådana som har återstående löptid. Detta är enligt vår mening en allvarlig brist som är ägnad att väsentligt minska redovisningens prognosvärde. I många fall kan t. ex. obeståndssituationer föreligga genom att ett företag samlat på sig stora skulder som förfallit men inte betalats, utan att borgenärerna kan utläsa detta förhållande ur den offentliga redovisningen. Inte sällan resterar företag med stora belopp till arbetsgivaravgifter, skatter o. d. utan att detta framgår av bokföringen. Enligt vår mening skulle en särredovisning av förfallna men icke betalda skulder kraftigt förstärka ett företags offentliga redovisning som prognosinstrument för företagets överlevnad. Det borde med en sådan regel bl. a. vara möjligt att bryta utvecklingen mot ett allt större inslag av planerade förhalningar av vissa skuldregleringar, t. ex. av skatteskulder. Blotta vetskapen om att förfallna skulder en gång måste redovisas offentligt skulle sannolikt avhålla många från ett sådant missbruk. Vi är medvetna om att avgränsningsproblem kan uppstå och vill understryka att de tidsgränser som blir aktuella inte får sättas för snävt. Det bör ankomma på bokföringsnämnden att utforma närmare detaljbestämmelser. Med hänvisning till vad som i motionen anförts hemställs att hos regeringen begär förslag till en sådan ändring av bokföringslagen att förfallna men inte betalda skulder framgår av företagets offentliga redovisning. () () () ()
mot · G6021769 · 1983-01-25 00:00:00 — m. fl. Offentlig redovisning av aktiebolags verksamhet Ett aktiebolag skall avge årsredovisning. Denna består av resultaträkning, balansräkning och förvaltningsberättelse. I förvaltningsberättelsen skall upplysning lämnas dels om sådana för bedömningen av bolagets verksamhetsresultat och ställning viktiga förhållanden, för vilka redovisning ej skall lämnas i resultaträkning eller balansräkning, dels om händelser av väsentlig betydelse för bolaget som inträffat under räkenskapsåret eller efter dettas slut. Även vissa uppgifter om antalet anställda, löner och andra ersättningar m. m. skall framgå av förvaltningsberättelsen. Även om det sålunda formellt ställs krav på att förvaltningsberättelsen skall behandla händelser av väsentlig betydelse så säger den egentligen mycket litet om ett företags förhållanden. Det går t. ex. inte att utläsa av förvaltningsberättelsen vilken typ av verksamhet ett företag bedriver, dvs. vilka produkter som framställs eller vilka tjänster som tillhandahålls. För stora och välkända företags del kan naturligtvis avsaknaden av en sådan uppgift i förvaltningsberättelsen sägas spela mindre roll. Vad gäller i synnerhet mindre företag är uppgifter om verksamheten däremot av väsentlig betydelse. Ofta har taxeringsnämnder svårigheter att utreda förhållanden i företag, eftersom man varken av deklaration eller av årsredovisning kan utläsa vad företaget i fråga sysslar med. Vi vill mot ovanstående bakgrund föreslå att en kort beskrivning av ett företags verksamhet skall ingå som en obligatorisk uppgift i förvaltningsberättelsen och att denna bestämmelse införs i 11 kap. 9 § av aktiebolagslagen. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär förslag till ändring av aktiebolagslagen i enlighet med vad som anförs i motionen. () () 1* 1982183.
mot · G602177 · 1983-01-10 00:00:00 — Motion 1982/83:177 Investeringsfonder för nyanskaffning av fartyg Jämlikt SFS 1954:40 äger redare som försäljer fartyg eller fartygsandel placera likviden för sådan försäljning i investeringsfond för vilken särskilda bestämmelser gäller. Genom att försäljningslikviden placeras i sådan investeringsfond undviks beskattning i syfte att möjliggöra nyanskaffning av fartyg såsom ersättning för det försålda fartyget. Främst svensk kustsjöfart och rederier med mindre tonnage har utnyttjat möjligheten att placera försäljningslikvider vid försäljning av fartyg i s. k. fartygsfonder. Såvitt nu kan bedömas är möjligheterna för förnyad utveckling av svensk kustsjöfart och sjöfart i mindre tonnage under svensk flagg ur konkurrenssynpunkt mycket små. Förekomsten av fartygsfonder innebär i många fall att rederier frestas till olönsamma och olyckliga investeringar i nya fartyg hellre än att upplösa fonderna och göra fondmedlen föremål för beskattning. Upplösning av fonderna och beskattning av fondmedlen innebär att betydande medel som är tillgängliga för investeringar endera placeras i olönsamma sådana eller ock upplöses och beskattas och undandras näringslivet. Det vore enligt min mening rimligt att nu dra konsekvensen av den utveckling som förekommit och konstatera att en återutveckling av svensk rederiverksamhet, främst i mindre tonnage, inte kan förutses. För att göra de medel som investerats i fartygsfonder tillgängliga för investeringar i industriprojekt borde reglerna om användning av medel placerade i fartygsfonder ändras så att sådana medel får utnyttjas icke blott för inköp av nya fartyg utan även för andra investeringar i industriproduktion eller liknande ändamål som skapar sysselsättningstillfällen. Med stöd av det ovan anförda hemställer jag att hos regeringen hemställer om en utredning om möjligheterna att förändra bestämmelserna om användningen av fartygsfonder på sätt ovan föreslagits.
mot · G6021771 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1771 Trots det enorma vapenteknologiska underläget vägrar det afghanska folket att ge upp sin självständighet. Det hårdnackade motståndet fortsätter med oförminskad kraft. enda vapen mot denna folkligt förankrade motståndskamp utgör terror och hård övervakning. Motståndskämpar avrättas offentligt. Hundratusentals människor tvingas upp i de oländiga bergen för att söka skydd i grottor. Matbristen är katastrofartad. Det enda som kan hindra folkmord i är en kraftig internationell opinion. har i FN starkt fördömt den sovjetiska interventionen. Förutsättningen för en politisk lösning är att drar tillbaka sina trupper från området. Därefter kan förhandlingar inledas. måste ha rätt att bestämma sin egen politiska, sociala och ekonomiska framtid utan inblandning. Med hänvisning till det anförda hemställs att begär att regeringen i FN och andra internationella fora fortsätter arbetet för att skall återfå nationell självständighet. () ()
mot · G6021773 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1773 Havet har stora tillgångar på protein. Tillgångar som kan beskattas och som ständigt förnyas. De kan rätt utnyttjade svara för en fjärdedel av världens proteinbehov. Det finns inom många områden i världen fisktillgångar som inte utnyttjas. I och med utläggande av ekonomiska zoner har många erhållit fiskevatten som skulle kunna avhjälpa undernäring och proteinbrist. Det gäller därför i första hand att utveckla fisket inom de länder som har sådana tillgångar. har därvid stora möjligheter att kunna dela med sig av de kunskaper fiskekåren besitter. Med olikartat fiske såsom kust- och skärgårdsfiske, insjö- och havsfiske kan kunskaper meddelas på de flesta områden. Ofta är det frågan om en gradvis utveckling med början inom flodoch kustfiske. Sådana projekt finns och sådant arbete pågår. samarbetar t. ex. med SIDA i ett projekt i . Målet för den svenska utvecklingshjälpen skall vara att stödja egna ansträngningar att utveckla sitt eget fiske. Men det behövs också direkta insatser i form av livsmedel inom många områden i världen och där bör svenska förädlade fiskprodukter ingå. har sill- och strömmingkvoter utöver det behov som finns för den egna konsumtionen och uppstår överskott som ej kan avsättas på inhemsk marknad eller export. Att använda en del av vår sill- och strömmingkvot till bistånd för människor som svälter skulle vara mera tillfredsställande än att bereda djurföda som till en del åtminstone går till pälsdjursuppfödning. Torkad fisk är ett i välaccepterat livsmedel också lämpat för u-hjälpsinsatser, lätt att distribuera osv. har det förekommit att svensk fisk ingått i SIDA:s bistånd till . Det behövs en planläggning och en framförhållning så att den svenska beredningsindustrin när det finns behov av sysselsättning kan tillverka de produkter som skall gå till u-hjälp. Även inköpen av råvara behöver planeras så att rätt kvalitet erhålls. som mottagarländerna erhåller proteinrik föda skapas sysselsättning i och underskottet i bytesbalansen minskas i motsats till om det obunda biståndet används för inköp i andra länder. Svensk beredningsindustri kan tillverka varor som accepteras på de flesta håll i världen och det är ingen märkbar skillnad mellan de fiskarter som fångas i våra vatten och de som exempelvis fångas vid Afrikas kuster. En planerad u-landshjälp baserad på svenska sill- och fiskprodukter skulle bli ett värdefullt bidrag i kamp mot svält och undernäring och skulle tillsammans med teknisk hjälp och överföring av kunskaper fylla ett viktigt behov. I anledning av det anförda hemställs att begär att regeringen ger SIDA i uppdrag att inom ramen för den bundna u-hjälpen upprätta förslag till kontinuerlig u-landshjälp i form av beredda sill- och strömmingsprodukter samt torkad fisk.