mot · G6021781 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1781 Åtgärder för att hävda de mänskliga rättigheterna i Brott mot de mänskliga rättigheterna Regimen i har ett flertal gånger uppmärksammats för sin uppseendeväckande, otroliga respektlöshet för mänskliga värden. Det är svårt att känna eller förstå vad detta egentligen innebär, intellektet vill inte riktigt acceptera att sådana saker kan hända. Ändå är det som händer kanske det gravaste brottet mot mänskliga rättigheter i modern tid. är en av de stater som sökt klargöra detta inför FN redan på ett tidigt stadium, långt innan brotten nådde den omfattning de har . har allt fler rapporter om brott kommit, den senaste och kanske mest uppseendeväckande, som publicerades i . Där berättas om hur människor arresteras av helt triviala skäl, om hur Khomeini uppmanat till landsomfattande angiveri, om hur svårt det är att ens gissa sig till hur många människor som saknas i , om överfyllda fängelser, om tortyren, om hur mindeåriga barn tvingas se på när deras mödrar misshandlas, om sexuella övergrepp med piskor och vattenslangar. För att ytterligare något belysa det godtycke och den rättslöshet iranierna uttsätts för kan några andra källor refereras. Referaten finns sammanställda i boken pour les droits de , utgiven av Nationella iranska motståndsrörelsen (vars ledare är ). En ung kvinna anklagas för att ha gjort sin granne upphetsad då han från sitt hus sett henne i sitt hem bada klädd i baddräkt. Utan formell rättegång dömdes hon till spöslag. Kvinnan dog efter det 30:e slaget. En kvinna anklagades för prostitution. Hon arresterades då hon i bil återvände hem tillsammans med sin make. Maken hade inte vigselbeviset på sig och åkte hem för att hämta det medan revolutionsgardisterna vaktade hustrun. På grund av en bilolycka hamnade maken medvetslös på sjukhus . När han därefter frågade efter hustrun i Evinfängelset fick han besked att hon avrättats . Skäl: ingen hade frågat efter henne. Ingen rättegång förekom. Barn, , sändes till krigsfronten, enligt försäkran enbart för att vårda skadade. I stället skickades de som soldater till de främre leden och för att hämta (martyrernas) kroppar bland minfälten. Revolutionsgardisterna sköt dem som inte marscherade framåt. kanal , , nyheterna Fem tusen unga pojkar mellan nio och dödade vid fronten i kriget mot . Besvär inlämnat till och till En femtonårig pojke som stod på vakt vid fronten våldtogs av tre Han hotades med döden om han anmälde det som inträffat, Pojken lyckades fly från fronten och lämnade in en anmälan. ETLAT, (En av ) En medlem av Bahaisamfundet ställdes inför rätta. inför lyckta dörrar. 1. att ha propagerat för bahaitron 2. att ha gett ekonomisk hjälp till bahaitroende 3. att ha rest till 4. att ha gett ut en artikel kallad Varför jag är bahai. Mannen dömdes till hängning. Listan på brott kan göras lång. Regimen söker styra landet med en godtycklig karikatyr på lagar. Den absoluta majoriteten av iranier lever under ett skräckvälde som blivit allt värre. Som det vanligtvis är i diktaturstater har den ekonomiska situationen en mycket stor betydelse för regimens möjlighet att behålla makten. Därför är det av värde att se litet närmare på nuvarande ekonomi. Khomeiniregimen har dock blivit alltmer ovillig att publicera uppgifter, framför allt . Här presenteras en del av de uppgifter som har kunnat erhållas samt uppskattningar baserade på dessa. I en del fall lämnas även kommentarer. BNP minskade /79 enligt regimen publicerade uppgifter . saknas uppgifter, men enligt en mycket försiktig bedömning har minskningarna varit: 1979/, 1980/, 1981/82- . Landet har en galloperande inflation på i genomsnitt . Uppdelat på varugrupper ger det för t. ex. kött en prisökning på i snitt och för frukt och grönsaker (mycket viktiga livsmedel) . (Framräknat med hjälp av de officiella priserna). Regimen har infört ransoneringssystem för baslivsmedel och basvaror. Men på grund av ineffektivitet och korruption är efterfrågan regelbundet större än utbudet. Besökare i har rapporterat att människor för att över huvud taget kunna köpa ransonerade varor börjat köa på morgnarna. Därutöver säljs matvaror öppet på den svarta marknaden. Där har dock priserna gått upp med . Eftersom livsmedelskonsumtionen hade ökat kraftigt var iraniernas förväntningar vid tiden för revolutionen höga. Olika bedömare uppskattar antalet arbetslösa till ca fyra miljoner, dvs. Detta slår främst mot de som har liten eller ingen yrkesutbildning. Som en jämförelse kan nämnas att åren närmast före revolutionen behövde landet, utöver sin egen arbetsstyrka, två miljoner gästarbetare för att hålla i gång produktionen och utvecklingsprojekten. Jordbruket, oljeindustrin samt övrig industri Såväl arbetslösheten, nedgången av bruttonationalprodukten och inflationen speglar nedgången inom jordbruket, oljeindustrin och övriga industrigrenar. Jordbruket, den fattigaste delen av ekonomin, har fått vidkännas en kraftig nedgång. a. på grund av instabil jordbrukspolitik, förvirrad och dålig organisation av det offentliga stödet, brist på reservdelar till maskiner samt dåligt eller inget underhåll av vattentäkter. Den senast tillgängliga statistiken härör . I tabellen nedan visas produktionsminskningen för några av de viktigaste grödorna. Situationen i tyder på att produktionen därefter har minskat ytterligare. Förändringen av jordbruksproduktionen för vissa grödor (i ton) Gröda 1976 1981 Förändring Vete 5 500 000 4 400 Sockerrör 1 700 000 800 Sojabönor 113 000 40 Landet, som före revolutionen i hög grad var självförsörjande vad det gäller spannmål, har således tvingats drastiskt öka importen av jordbruksprodukter. Importen av vete 1977 och 1980, spannmål totalt 1980 och 1981 samt kött 1977, 1980 och 1981 (i ton) 1 100 000 193 000 1 800 000 700 000 254 000 1 750 000 300 000 Förändringen inom jordbrukssektorn har medfört att många flyttat till städerna. (Till t. ex. beräknas ha flyttat nära två miljoner arbetslösa.) Där har de ytterligare utökat den stora gruppen arbetslösa. (Regimen lovade bl. a. fria bostäder för de som flyttade till städerna, ett löfte som inte infriats. Tvärtom har slumbostadsområden bildats.) Landets oljeproduktion har sjunkit kraftigt. Merparten av denna nedgång beror på försummelser samt förlust av yrkesutbildade arbetare och kunnig ledning (förlust på grund av utrensningar, avrättningar eller flykt). Produktionen före revolutionen låg på över 5 /dag, men hade gått ner till 3 /dag. hade produktionen på grund av kriget med samt konkurrensen mellan OPEC-länderna sjunkit ända ner till /dag. Oljan såldes då till det normala marknadspriset 29 US $/fat, vilket innebär en årlig intäkt av 6,4 miljarder US $. hade då rapporterats villigt att mot långtidskontrakt sälja för ända ned till 20 US $/fat. beräknas landet sälja 1 /dag. Vid en generös uppskattning av det genomsnittliga försäljningspriset till 25 US $/fat blir då årsintäkten 13,5 miljarder US $. före revolutionen investerades en betydande del av vinsterna från oljeindustrin i basindustrier och industriell utveckling. Inget sådant kan förmärkas . Enbart sjönk bruttoindustriproduktionen (från 492 miljarder till 406 miljarder US $). uppskattades kapacitetsutnyttjandegraden inom såväl den privata som offentliga sektorns industrier vara . Statens inkomster och utgifter Nedanstående tabeller visar statens inkomster och utgifter /81 (faktiska), den officiella budgeten /83 (21 mars 82-20 mars 83) samt en mer realistisk uppskattning /83 baserad på utfallet /81 och med hänsyn tagen till de nuvarande politiska och ekonomiska förhållandena. (Beloppen är beräknade efter den officiella kursen 80 rials = 1 US $.) 8,5! 4,0* (Siffrorna i miljarder US$.) 1 Skatter: Trots nya skattebestämmelser och skatteuttag är regimens beräkning orealistisk. Med minskad BNP (och hög arbetslöshet) följer minskade skatteintäkter. (Detta kan bl. a. noteras vid en jämförelse mellan intäkterna 1978/79 och 1980/81 6,2 miljarder resp. 4,3 miljarder USS.) 2 Se avsnittet Oljeindustrin". M/, planerat sparande (Siffrorna i miljarder US$.) En mer realistisk beräkning än regimens (men trots det en optimistisk beräkning) slutar alltså med ett budgetunderskott på 11,7 miljarder US$. För att kunna bibehålla den egna valutans värde och för att kunna tillgodose sitt behov av valuta för import beräknas landet behöva en valutareserv på 13 miljarder US$. Valutareserven har uppgått till: 1979 15,4 miljarder US$ 1980 15,7 miljarder USS1 1981 4,0 miljarder USS 1 Beroende på oljeprisökning inom OPEC. rapporterades en försäljning av ur guldreserven (som bedöms vara på totalt ) samt försök att sälja värdefulla historiska kronjuveler. Detta tyder på att nationens valutareserv är nästan helt tömd samt reflekteras i rialens kursfall på den fria marknaden. Åren före revolutionen var kursen 70,5 rials per US$ mot 360 rials per dollar 1982. (Den nuvarande officiella kursen är 80 rials per US$.) Även om valutareserven är otillräcklig kan regimen kanske överleva till priset av en hy perinflation. Men med mycket lite kvar av nationens tillgängliga reserver har regimen bara ett alternativ. För att kunna täcka bl. a. krigskostnaderna måste den skära ner även de viktigaste sociala utgifterna samt helt upphöra med sociala och ekonomiska utvecklingsprogram. Den hittillsvarande ekonomiska nedgången har redan medfört att regimen och Khomeini alltmer förlorat sin politiska bas, och detta lämnar scenen öppen för ännu större otillfredsställelse och för politisk revolt. har regimen klarat sig genom kraftigt förtryck samt undervisning om försakelsernas höga moraliska värde. Inte enbart de ekonomiska faktorerna pekar på att regimen kommer att falla inom en inte alltför avlägsen framtid. T. ex. går ett rykte att iranska judar, en grupp som i hög grad förföljs av Khomeiniregimen, nu börjat växla sina tillgångar tillbaka till iransk valuta. Från före revolutionen började de då växla sina rials till dollar och flytta utomlands. Men även om regimen kan förväntas falla snart innebär detta inte att det finns någon anledning att upphöra med protester mot och fördömanden av de avskyvärda handlingar den utför. Speciellt som dessa brott ökar i omfattning, såsom ofta är fallet då en diktatur är hårt pressad. Det är snarare ett skäl att ännu kraftigare ta ställning, för att därigenom kunna mildra de lidanden regimen utsätter sina medborgare för. Ett stort antal organisationer har fördömt det som händer i , bl. a. FN:s kommission för mänskliga rättigheter, , och (organisation för advokatsamfund i ). har som redan nämnts gjort sin inställning klar i FN. Men är detta tillräckligt? är ett av de länder som hjälper regimen genom att handla med den. Exporten till har ökat igen efter att ha sjunkit från ett värde av . till 290 milj. 1980 låg den på nästan 800 milj. kr. för att 1981 åter igen vara uppe på nästan en miljard. Redan detta är anmärkningsvärt. Än mer anmärkningsvärt är hur vår export av t. ex. lastbilar och andra bilar för godsbefordran ökat. Från att 1980 ha legat på ett värde av hade den för enbart av 1982 ökat till 81 milj. kr. samtliga näringsgrenar har under Khomeiniregimens gått (T. ex. uppskattas industrins kapacitetsutnyttjandegrad ha varit .) Fordonen torde alltså uppenbart användas för transporter i samband med kriget mot , alltså i krigssyfte. Försäljningen kan då jämställas med försäljning av krigsmaterial. Denna handel, liksom all handel med , innebär ett stöd till regimen. Med tanke på ekonomiska situation och att regimen med stor sannolikhet snart kommer att falla samt, sist men inte minst, regimens brott mot mänskliga rättigheter: är det då nödvändigt att , för kortsiktiga vinsters skull, upprätthålla ekonomiska förbindelser med landet? Ur ekonomisk synvinkel bör även beaktas att samtliga iranska oppositionsledare uttalat att alla kontrakt med Khomeiniregimen är ogiltiga, såväl enligt det iranska folket som enligt en framtida regering. säger i sitt betänkande av om främjande av mänskliga rättigheter (UU 1982/83:1) Den svenska inställningen är således välkänd. utgå från att regeringen liksom i arbetet för att främja den fortsatta utvecklingen på folkrättens område för mänskliga rättigheter spelar en pådrivande roll. (Sid 6, st 2) har självfallet anledning att fortsatt noga följa utvecklingen i och andra länder i syfte att när så är erforderligt påtala brott mot mänskliga rättigheter. Utskottet utgår från att så kommer att ske. (Sid 7, sista stycket) Kort därefter () rapporterade radio att en överenskommelse nåtts som innebär att en svensk delegation skall besöka för att diskutera utökad handel mellan och . En sådan diskussion vore helt i strid mot utrikesutskottets uttalande. Kanske är de löften statsministern givit om fler arbetstillfällen baserade på utökad handel med denna typ av regimer. Men en ekonomisk utveckling som skulle innebära så mycket lidanden och förluster av människoliv är inte acceptabel. Kan regeringen inte hitta andra utvägar är dessa löften inte mycket värda. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen anhåller att handeln mellan och avbryts så länge regimen i icke respekterar konventionen om de mänskliga rättigheterna.