mot · G6021669 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1669 m. fl. Datalagen m. m. De enskilda människornas grundläggande behov och det nödvändiga samspelet mellan människa och miljö är avgörande värderingar, som enligt mening bör vara vägledande för samhällets åtgärder inom data- och elektronikområdet och därmed för framväxten av det nya informationssamhället. Vi vill ha ett samhälle där de tekniska landvinningarna tas till vara, där deras positiva möjligheter utnyttjas och de negativa konsekvenserna kan undvikas. bör ha goda förutsättningar att utforma och tillämpa en sådan modell för datateknikens och elektronikens användning i samhället. Som återgavs i proposition 1981/82:123 om samordnad datapolitik, framlagd av center-folkpartiregeringen och i huvudsak antagen i med bred majoritet, bör en sådan svensk modell utmärkas av att man försöker tillämpa en helhetssyn på datafrågorna, dvs. att i ett sammanhang betrakta tekniken, dess användning och konsekvenserna av denna användning på människor, organisationer och samhälle, att många parter, grupper och enskilda ges möjlighet att påverka utveckling och användning av datatekniken, att aktuella problem löses i samverkan mellan berörda parter, grupper och enskilda, att det - mot denna bakgrund - är ett gemensamt intresse för samhället, för företag och myndigheter, för fackliga orgaisationer och för enskilda människor att en bred utbildning med en för dessa syften lämplig inriktning genomförs. För att en datapolitik med denna inriktning och breda förankring skall kunna genomföras krävs att förverkligandet sker både inom den politiska och fackliga sfären i samhället. Dessutom måste de enskilda människornas rätt att värdera tekniken respekteras, även när de gör detta som lekmän. Alla människor påverkas mer eller mindre av teknikutvecklingens samhällskonsekvenser, det gäller i synnerhet på data- och elektronikområdet. Alla människor är dessutom lekmän, eftersom varje expert endast behärskar en mindre del av helheten. Dataprogrammen eller mjukvaran är dessutom i stor utsträckning modeller av verkligheten, där urvalet är beroende av värderingar och verklighetsuppfattning. Det kräver i sin tur möjligheter till insyn och inflytande också för lekmän, dvs. i realiteten ett decentraliserat samhälle. Vi utgår från att den socialdemokratiska regeringen är beredd att arbeta vidare på datapolitikens område enligt de riktlinjer som lades fast både inom 1 1982/83. datadelegationen, regering och riksdag med i huvudsak bred politisk och facklig enighet bakom besluten. Tyvärr finns nu signaler om en förändrad roll för datadelegationen , vilket kan minska dessa möjligheter. Det finns anledning att återkomma till denna fråga i särskild ordning. På många områden av samhället upplever vi en fortgående koncentrations- och centraliseringsprocess. Detta gäller inom näringsliv och bebyggelse lika väl som samhällsförvaltning och organisationsliv. För att hindra denna utveckling krävs en ständig mobilisering av krafter som verkar för decentralisering och som motverkar koncentration av makt och bebyggelse. Modern teknik, inte minst inom data- och elektronikområdet, öppnar i bland skrämmande perspektiv genom ökade möjligheter till övervakning och kontroll. Den personliga integriteten och de enskilda människornas frihet att inom vida ramar och på eget ansvar bestämma över sitt privatliv kan lätt hotas. ger just data- och elektronikutvecklingen ökade möjligheter att sprida påverkansmöjligheter, kompetens och kunskaper samt verksamheten i geografiskt hänseende. De ökade möjligheterna till kommunikation också långväga - och den fortgående miniatyriseringen är de mest markerade utvecklingsdragen på data- och elektronikområdet. Därmed blir utnyttjandet av denna teknik och val av struktur i det sammanhanget i hög grad en politisk och facklig fråga. Möjligheterna att välja decentraliserade modeller och system och därmed åstadkomma spridning är utomordentligt stora. Det är emellertid viktigt att påpeka att decentralisering i djupaste mening bara kan uppnås om också självständighet och påverkansmöjligheter sprids i systemen. Välfärdsstaten kan även om ambitionen inte är denna förvandlas till en överhets- och övervakningsstat. är gemensamma beslut angående gemensamma angelägenheter ofta en förutsättning för att den enskilde skall kunna få sina rättigheter tillgodosedda och värnade. har som grundläggande princip för det politiska arbetet att värna om den enskilda människans frihet, rättssäkerhet och integritet. Ett decentraliserat samhälle ger enligt uppfattning den enskilde dessa ökade möjligheter att påverka sin livssituatiton och tillvarata sina rättigheter. Med utgångspunkt i denna grundsyn är det viktigt att vi tillvaratar och tillgodogör oss alla de fördelar som avancerad forskning, förbättrad teknik och rationell produktion kan ge. Men det innebär inte ett kritiklöst godtagande av teknikutvecklingen. Även den måste vara en del av den demokratiska debatten och beslutsprocessen. Annars riskerar samhället återkommande och sena reaktioner mot teknikanvändning i vissa former, när möjligheterna till förändringar dessutom är små. Teknisk forskning, utveckling och användning av tekniken måste med detta synsätt vara en del av den demokratiska beslutsprocessen och underordnas de ekologiska och sociala krav som måste ställas på all verksamhet. Med denna utgångspunkt vill vidareutveckla den samordnade datapolitik som beslutade om i en första etapp under föregående . Den offentliga sektorns expansion och förvaltningsorganisationens vidgade befogenheter har medfört att den enskilde blivit alltmer beroende av olika myndigheters åtgärder och beslut. Det är nödvändigt att byråkratiseringen motverkas, myndigheternas verksamhet förenklas och insynen vidgas genom decentralisering, öppenhet och ökad lekmannamedverkan. Särskild uppmärksamhet måste i detta fallet ägnas åt datateknikens utbyggnad och användning, så att den inte urholkar skyddet för den personliga integriteten. Den avsåg främst vilka uppgifter som borde vara tillåtna att samla in och hur de skulle få användas. Insamling av uppgifter om människor, deras attityder och levnadsförhållanden var ägnade att alltför mycket öka myndigheternas makt och möjligheter att styra den enskildes handlande. Bortom detta anades en alltmer effektiv och omänsklig förvaltning. Från sida var vi tidigt medvetna om behovet av skydd för den personliga integriteten och programet Integritetsskydd i Databanker var ett uttryck för detta. Väsentliga punkter i detta program beaktades också i den datalag som antog 1973. Internationellt sett har en lång erfarenhet av datalagstiftning och erfarenheterna är i huvudsak goda. Datalagen kom till för att reglera ett nytt teknikområde och erfarenheterna har lett till att lagen ändrats . Utgångspunkten har varit att slå vakt om skyddet för den enskilde och i synnerhet gäller detta s. k. känsliga uppgifter. Vid den senaste ändringen av datalagen infördes ett system som innebär att varje registeransvarig som för personregister skall ha en licens utfärdad av datainspektionen. Om registret innehåller särskilt känsliga uppgifter, s. k. mjukdata, uppgifter om personer som inte har anknytning till den registeransvarige eller upprättas genom samköming krävs utöver licens särskilt tillstånd av datainspektionen. Avsikten är att datainspektionen därmed skall kunna inrikta sig på de integritetskänsliga registren. Med hänsyn till den snabba utvecklingen på dataområdet finns det anledning att noga följa tillämpningen av de från gällande ändringarna. bör redan nu uttala sig för att datainspektionen redovisar effekterna av den nya ordningen. Bevakningen av att den enskildes integritet inte träds för när är en viktig uppgift för , vilket visas inte minst av den allmänna debatten. En sådan redovisning är lika angelägen som den redovisning som sker till av Användning av ADB i statsförvaltningen. Detta bör ges regeringen till känna. 1* 1982/83. Redan vid datalagens tillkomst ägnades frågorna om samköming särskild uppmärksamhet. uttalade i det sammanhanget följande som godtogs av (KU 1973:19): Det är uppenbart att bl. a. frågor om samköming mellan olika personregister måste få en mycket stor betydelse i samband med tillståndsprövning beträffande personregister. Som framhållits i motionerna kan nämligen sådan samköming innebära allvarliga risker från integritetssynpunkt. Den föreslagna ordningen beträffande tillståndsprövningen ger enligt utskottets mening det prövande organet möjlighet att meddela alla de föreskrifter som kan vara erforderliga i sammanhanget, t. ex. helt eller delvis förbud mot samköming med annat register och särskilda villkor i samband med tillåten samköming. Det kan också bli aktuellt att föreskriva t. ex. att registret endast får innehålla uppgifter från viss region. Utskottet förutsätter att de angivna befogenheterna också kommer att utnyttjas i all den utsträckning som kan anses erforderlig för att motverka otillbörligt integritetsintrång t. ex. genom samköming med annat register. Hithörande frågor måste självfallet också få stor betydelse i samband med datainspektionens löpande tillsyn över personregister. Även i detta hänseende förutsätter utskottet att datainspektionen ägnar frågorna all den uppmärksamhet som deras vikt kräver. intog alltså redan från början en restriktiv hållning till frågan om samköming mellan olika dataregister. Samköming mellan olika dataregister rymmer i sig olika problem. Ett är att uppgifter i två eller flera register var för sig kan betraktas som icke integritetskränkande medan de sammanförda i ett nytt register innebär att den enskildes integritet träds för när. Särskilt gäller det i de fall då uppgifterna samlats in för olika ändamål och därmed är av olika kvalitet. Ett annat exempel är behovet av kontroll t. ex. i samband med taxering och skattekontroll eller vid myndigheters beslut om behovsprövade förmåner. I den mån samkörningen grundas på ett behov av att kontrollera den enskilde bör frågan om tillåtligheten inte i första hand grundas på reglering av ADB-tekniken. Det är i stället en fråga som bör regleras genom politiska beslut. Den första utgångspunkten bör därvid vara att förmånssystemens eller avgiftssystemens konstruktion är sådan att kontrollen kan ske på grundval av de uppgifter som den enskilde har att lämna till resp. myndighet eller motsvarande. I ett längre perspektiv finns det annars risk att vårt samhälle blir så beroende av de kontroller som de stora datasystemen tillhandahåller att det kan leda till negativa konsekvenser i förhållandet mellan allmänheten och myndigheterna. Det finns flera exempel som visar på att förmåns- eller avgiftssystem först beslutats och reses kravet på att kontrollera det mot något annat av samhällets datasystem som innehåller uppgifter insamlade och anpassade för annat ändamål. För kontroll av vilka data som registreras i vissa av de statliga registren bör dessa grundas på särskild lagstiftning. Denna bör också ange för vem registerinnehållet är tillgängligt. Sådan reglering har genomförts på skatteområdet genom antagande av skatteregisterlagen 1980 och för det centrala statliga personregistret för adressaktualisering, personnummersättning, personnummerkontroll och urvalsdragning, SPAR. bör nu uttala att även andra statliga personregister skall författningsregleras. För samköming av annat register än sådana som beslutats av regering eller riksdag krävs som ovan nämnts datainspektionens tillstånd. Med de ökade krav på samköming som gör sig gällande och för att bibehålla den restriktiva hållningen bör 4 § kompletteras med ett krav på särskilda skäl för samköming. Datatekniken får inte bli ett hinder för den enskilde att ta del av offentliga handlingar. Debatten om ADB-teknikens inverkan på samhället började . Det var då frågan om ADB-teknikens inverkan på allmänna handlingars offentlighet. Det var inte självklart att tekniska upptagningar skulle betraktas som handlingar i vanlig mening, dvs. skrivna handlingar på papper. I proposition 1981/82:21 föreslogs åtgärder för att förstärka offentlighetsprincipen, i första hand vad gäller allmänhetens tillgång till myndigheternas ADB-upptagningar. följde propositionens förslag och beslutade om ändringar i tryckfrihetsförordningen och sekretesslagen. Under remissbehandlingen av datalagstiftningskommitténs betänkande, som låg till grund för riksdagsbehandlingen, aktualiserades frågan om översyn av de grundläggande principerna för handlingsoffentligheten mot bakgrund av de särskilda problem som uppstått genom användande av ADB. a. pekades på att de begrepp som används om handlingar - inkommen, upprättad och expedierad - ofta får en annan praktisk innebörd när de tillämpas på ADB-medium. Ett annat problem som togs upp i sammanhanget var det kommersiella utnyttjandet av uppgifter som myndigheterna samlat in för helt andra syften. Där bör nämnas att under ledning av docenten har i uppdrag att utföra en vetenskaplig undersökning rörande tillämpningen av offentlighetsprincipen vid myndigheternas användning av ADB. grundläggande princip är som tidigare redovisats att datatekniken aldrig får bli ett hinder för den enskilde att ta del av offentlig handling. Med uttag för kommersiella ändamål förhåller det sig emellertid annorlunda, eftersom möjligheten till massuttag omfattar allt fler registrerade uppgifter och sorteringsmöjligheterna är i stort sett obegränsade. Detta leder inte bara till ett kringgående av syftet och ändamålet med SPAR utan kan också leda till ett otillbörligt intrång i den enskildes integritet eller en grupps integritet. Exempelvis kan vissa invandrargrupper väljas ut utan att myndigheten har rätt att efterfråga för vilket ändamål informationen skall användas. Andra exempel är medborgare i vissa inkomstgrupper eller ägare av viss typ av fastighet eller bil. I samband med prövningen av de resultat som kommer fram vid ovan nämnda vetenskapliga undersökning bör också frågan om massuttag och/eller selekterat uttag ur offentliga register prövas ånyo. Huvudregeln bör då vara att informationen vid massuttag är tillgänglig på samma sätt som den är tillgänglig för myndigheten. Genom ett system med registerlagstiftning som vi tidigare föreslagit har möjlighet att också påverka hur informationen blir tillgänglig. Vidare kan datainspektionen genom föreskrifter till myndigheterna medverk? till en registeruppbyggnad som förhindrar integritetsintrång vid massuttag. Regeringen bör komma med förslag i enlighet med vad som här anförts. Vårt samhälles sårbarhet måste minskas genom en decentraliserad samhällsuppbyggnad. Denna aspekt har behandlats i en rapport från sekretariatet för framtidsstudier där det framhålls: människorna (måste) få mer direkta återkopplingar till sina handlingar i till exempel kvarteret, företaget, vid skadegörelse i skolor etc. Vi menar här inte i första hand ekonomisk återkoppling utan kort sagt ökad social kontroll i demokratiska former som vi bedömer helt nödvändiga för att minska sårbarheten i socialt hänseende. Decentralisera den sociala strukturen för större social kontroll innan verkligheten ger upphov till okontrollerade krav på lag och ordning. Enligt uppfattning är överblick och gemenskap en förutsättning för jämlikhet, god miljö och ett effektivt tillvaratagande av våra resurser. Samhällsplaneringen skall inriktas på samordning av olika funktioner och mer småskalighet. konstaterade i sina betänkanden att sårbarheten är oacceptabelt hög i dagens genomdatoriserade samhälle. Med sårbarhet menade utredningen såväl samhällets känslighet för störning på grund av dess struktur och näringslivets uppbyggnad som dess åtkomlighet från en motståndares sida. En av de väsentligaste sårbarhetsfaktorerna är vårt lands nästan totala utlandsberoende när det gäller datorer. arbetar sårbarhetsberedningen och skall avge ett slutbetänkande . Det är viktigt att detta arbete fullföljs inom den angivna tidsramen så att vi får handgripliga regler och normer som kan bidra till att minska samhällets sårbarhet. Likaså bör sårbarheten vägas in i de ekonomiska kalkylerna för datasystemen. Som påpekats under avsnittet Samköming och i detta avsnitt bör sårbarhetsberedningen också beakta de sociala aspekterna på datoriseringen som utgör en sårbarhetsfaktor i sig. Sårbarhetsberedningen bör ges tilläggsdirektiv med denna innebörd. Begreppet databrott har kopplats till olika kriminella handlingar som riktats mot datateknikens användning i olika led. Databrotten kan hänföras till någon av följande kategorier: sabotage, obehörig användning av datoranläggning, förmögenhetsbrott, stöld av data, ekonomiska brott m. fl. Databrottens omfattning och konsekvenser kan inte överblickas av den anledningen att många sannolikt är oupptäckta och att det är svårt att få tillgång till uppgifter om upptäckta databrott. har i en annan motion till årets föreslagit åtgärder för att begränsa den ekonomiska brottsligheten. Det är viktigt att även databrottsligheten uppmärksammas i arbetet med att bekämpa den ekonomiska och organiserade brottsligheten. Särskilt gäller det att förstärka utbildningen på dataområdet för poliser inom eko-rotlarna och för revisorer. I detta sammanhang bör också de krav på ökad personkontroll som datoriseringen leder till uppmärksammas. Press, radio och TV är de viktigaste förmedlarna av nyheter och opinioner. Dessa medier har således en utomordentligt stor betydelse för kunskapen om vad som händer och för opinionsbildningen i en demokrati. Det är viktigt att denna roll värnas och att det fria meningsutbytet garanteras genom en lagstiftning som ger vidsträckt yttrandefrihet. Olika meningsriktningar måste kunna göra sig gällande i samhällsdebatten. Därför är det viktigt med stöd från samhället till bl. a. tidskrifter och tidningar. Elektronikutvecklingen innebär att en rad nya möjligheter till information gör sig gällande. Exempel på detta är satelitteknik, kabel-TV, text-TV, teledata, videoteknik och datanät som medger tvåvägskommunikation. Mittenregeringen tillsatte en kommitté för utredning av vissa massmediafrågor. I kommitténs arbetsuppgifter ingår bl. a. frågor om kabel-TV: s utveckling med undantag för de delar som behandlas av yttrandefrihetsutredningen. har redan inlett försöksverksamhet med kabel-TV. Vi vill i det 1** 1982183. sammanhanget särskilt understryka vikten av att de områden som väljs ut för försöksverksamhet speglar olika strukturer befolkningsmässigt och geografiskt. I promemoria () har redovisats hur verkets roll i en framtida utbyggnad av kabel-TV skulle kunna utformas. a. anges att det endast är inom de ca 250 orter i vårt land som har mer än 4 000 invånare som det är kommersiellt motiverat med en utbyggnad i en första etapp. Enligt uppfattning är det viktigt att fastlägga två grundprinciper , nämligen att målsättningen för av kabel-TV-nätet skall vara en täckning av hela landet samt att skall ha ansvaret för detta distributionsnät. Detta bör ges regeringen till känna. bör också belysa effekterna av den tekniska utvecklingen på mediaområdet för folkrörelsernas möjligheter till opinionsbildning och verksamhet och försöka beskriva de framtida konsekvenserna. Teledata möjliggör sökning och överföring av information som finns lagrad i databaser. Redan nu finns olika teledataföretag etablerade, överföringen sker via telenätet och vid introduktion av ett kabel-TV-nät medges en tvåvägskommunikation via detta. Kapaciteten är i princip obegränsad. Från sida vill vi särskilt aktualisera folkrörelsernas roll när det gäller teledata. och stora organisationer har redan etablerat teledatabaser och fler kan förväntas bli etablerade . Problemet för folkrörelserna, och då särskilt de mindre och ekonomiskt svaga, är att vara i händerna på kommersiellt starka företag. Folkrörelsernas och de små organisationernas behov av teledatabaser torde inte vara klarlagt men bör kunna ingå i massmediautredningens arbete. Vidare bör prövas hur de folkrörelser/organisationer som inte kan bygga upp teledatabaser för sitt eget behov kan samverka för att bygga upp teledatabaser. Enligt vår uppfattning skulle t. ex. ett av samhället och dessa folkrörelser gemensamt ägt teledataföretag kunna etableras. Ett sådant företag skulle kunna erbjuda de enskilda folkrörelserna/organisationerna kapacitet för vars och ens specifika behov av informationsöverföring och även gemensam anknytning till andra teledatabaser, t. ex. till samhällets databaser där information kan hämtas med stöd av offentlighetsprincipen. bör anhålla hos regeringen att tilläggsdirektiv till massmediautredningen utfärdas på denna punkt. Den helhetssyn på datatekniken som en bred riksdagsmajoritet ställde sig bakom vid behandling av mittenregeringens proposition 1981/82:123, Samordnad datapolitik, måste successivt börja tillämpas på område efter område. Denna helhetssyn är en av de mest betydelsefulla delarna i en svensk modell för dataanvändningen i samhället. Datateknik, tillämpningar/ användning och samhällskonsekvenser skall ses i ett sammanhang. En viktig inriktning är enligt propositionen att datakraften och datakunnandet bör spridas. Decentralisering är ett viktigt medel för att åstadkomma fördjupat arbetsinnehåll för de anställda, för att öka användarinflytande och effektivitet samt för att minska sårbarheten. Detta är frågor som drivit. verkar för ett decentraliserat samhälle, för spridning av makt och inflytande och för utveckling av näringsliv och bebyggelse i alla delar av vårt land. För att förverkliga dessa målsättningar krävs en medveten och fast politisk viljeinriktning och en nära samverkan mellan samhälle, näringsliv, organisationer och enskilda. Nya vetenskapliga landvinningar och ny teknik är viktiga hjälpmedel i detta arbete. Det är samhällets uppgift att ställa resurser till förfogande och stimulera det utvecklingsarbete som behövs. Spridningen av datakraft och ADB-personal, kunnande, kompetens och påverkansmöjligheter är en avgörande förutsättning för att främja verksamhet och utvecklingsmöjligheter i alla delar av landet - detta särskilt med tanke på den betydelse datatekniken kommer att ha , både inom näringsliv och offentlig förvaltning. Den nuvarande mycket starka koncentrationen av datautrustning och datapersonal till är därför mycket oroväckande och måste brytas. En undersökning för SCB, Beskrivning av ADB-personalen, () visar att ungefär hälften av landets datakraft finns i , och ca 2/3 av hela ADB-personalen på den privata sidan är koncentrerade till 10 kommuner. Vidare konstateras att har en hög andel ledande ADB-personal i förhållande till exempelvis personal för ADB-driften. SCB:s rapport pekar också på att ADB-personalen är yngre och mer välutbildad än genomsnittet förvärvsarbetande. Inte befinner sig i åldrarna mot något för alla sysselsatta. I bilaga 2 till budgetpropositionen 1983 s. 65 redovisas de statliga datorernas geografiska fördelning . Endast datorer med ett anskaffningsvärde av . Den statliga datorutrustningen inom statsförvaltningen inkl. affärsverken och verk är spridd på ett 30-tal orter. Av dessa svarar 15 orter för av anskaffningsvärdet. Fyra orter med de största anskaffningsvärdena svarar för av det totala anskaffningsvärdet om 1 173 milj. kr. De fyra orterna är . Det är därför helt nödvändigt ur såväl regionalpolitisk och arbetsmarknadspolitisk synpunkt som med hänsyn till sårbarheten att den fortsatta utbyggnaden av dataanvändningen decentraliseras och att datasystemen får en mer decentraliserad struktur. Därigenom ökar också användarnas möjligheter till inflytande över sin egen arbetssituation. Genom att sprida kunnande inom dataområdet sprids också kunnande inom angränsande områden, eftersom ett utvecklat kunskapsområde ofta drar till sig andra kunskapsområden. Härigenom förhindras kunskapsskiktning i samhället och stimuleras till utveckling även inom andra områden än dataområdet. Utvecklingen av datateknik inom den offentliga sektorn har stor betydelse, eftersom den tas i anspråk efter politiska beslut och alltså kan stå under demokratisk kontroll.