mot · G70286 · 1983-11-14 00:00:00 — Det är enligt vår uppfattning ett sätt att stödja de små och medelstora företagen. Regeringens politik innebär i praktiken vad man än i ord säger ökade skatter och pålagor för företagen och mindre möjlighet att starta och driva företagsamhet. Den föreslagna förmögenhetsskattehöjningen får orimliga konsekvenser även i andra avseenden. Det gäller t. ex. äldre villaägare utan någon annan förmögenhet än ett hus på vilket de har amorterat ner lånen genom en lång tids sparande. får de plötsligt förmögenhetsskatt på omkring en tusenlapp utan att ha minsta möjlighet att göra något åt detta. avvisar bestämt den föreslagna höjningen av förmögenhetsskatten. Det punktskatteförslag som framförs gäller inte båtar utan bilar. Bilaccisen föreslås höjas för personfordon och för motorcyklar. mer i pris för en normalstor bil. avvisar denna skattehöjning. I en särskild proposition, 1983/84:48, föreslås skärpning av realisationsvinstbeskattningen för aktier och införande av en ny punktskatt på omsättningen av aktier och vissa andra värdepapper. Så sent som avslog finansutskottets socialdemokrater ett kommunistiskt krav just på avgiftsbeläggning på börshandeln med motiveringen att skatteförslagen i motionen skulle riskera få negativa verkningar i form av bl. a. minskade nyemissioner och under alla omständigheter kräva omfattande utredningsarbete innan de kan genomföras (se FiU 1982/83:50 s. 54). Något utredningsarbete synes inte ha utförts och propositionen innehåller inte någon analys av vilka konsekvenser den nya omsättningsskatten kommer att få. Lagrådet har inte granskat lagförslagen med motiveringen att avsevärt men skulle uppkomma på grund av den fördröjning som då skulle ske. Det enda som sägs om effekten är att statens skatteintäkter kan beräknas till ca 750 milj. kr. Den föreslagna skärpningen av reavinstskatten för värdepapper innebär en fortsättning på regeringens negativa inställning till privat sparande och då speciellt enskilt sparande i aktier och liknande tillgångar. Regeringen har redan tidigare skärpt förmögenhetsskatten, slopat skattereduktionen för aktieutdelningar, beslutat avskaffa aktiefondssparandet och infört en trippelbeskattning av företagens avkastning. Enskilt aktiesparande är tydligen för socialdemokraterna något som måste bestraffas. har motsatt uppfattning. Vi anser att enskilt aktiesparande måste uppmuntras och stimuleras. 1 stället för att lägga på flera nya skatter och pålagor anser att skattesystemet bör uppmuntra sparande, och speciellt sådant sparande som kommer näringslivet till godo i form av riskvilligt kapital. Vi avvisar således de föreslagna skatteskärpningarna, både omsättningsskatten på aktiehandeln och höjningen av realisationsvinstskatten. Vi anser i stället att den borttagna skattereduktionen för aktieutdelningar bör återinföras och att dubbelbeskattningen bör helt tas bort. Regeringen säger också att det avdrag för forsknings- och utvecklingskostnader som får göras i företagen kommer att slopas. Detta beräknas inbringa ca 200 milj. kr. i ökade skatteintäkter. 1 den nu aktuella propositionen saknas visserligen något konkret förslag på denna punkt, men i det pressmeddelande som utgått från finns dessa 200 milj. kr. avvisar bestämt tanken att slopa detta s. k. FoU-avdrag. I bilaga till propositionen aviseras ytterligare en ny skatt, nämligen en statlig fastighetsskatt från . Denna skall ersätta hyreshusavgiften för hyreshus, men också utgå för hotell- och restaurangbyggnader, saneringsbyggnader och obebyggd tomtmark för hyreshus. Den skall vidare omfatta småhus och tomtmark för småhus, bostadsbyggnad på jordbruksfastighet och vissa exploateringsfastigheter. Huruvida den också skall gälla för industrifastigheter är ännu inte bestämt. Socialdemokraterna vill med andra ord införa en småhusavgift som skall drabba alla villaägare med på taxeringsvärdet. kommer att avvisa även denna nya skatt. Regeringen bereder tillfälle att ta del av vad som anförts rörande begränsningen av biståndet till de fattiga länderna. Det sägs redan nu att budgetpropositionen kommer att innehålla förslag om frysning av biståndets nominella volym, 6 595 milj. kr. gör därigenom avsteg från enprocentsmålet och biståndsvolymen sjunker till av BNI. kan inte acceptera detta. Det faktum att levt och lever över sina tillgångar kan icke motivera att biståndet till de människor som lever på eller under svältgränsen skärs ner. har varit ett föredöme internationellt när det gäller upprätthållandet av enprocentsmålet, men det gäller inte längre. Vi vill erinra om vad socialdemokraterna (när de var i opposition) sade i anledning av tidigare moderatförslag om prutning av biståndet: stöder vi helt mittenregeringens förslag om att biståndet skall motsvara av bruttonationalinkomsten. Vi bör, trots våra egna ekonomiska problem, ha råd med detta anslag till länder som har det ofantligt mycket svårare än vi. Även denna ståndpunkt har övergivits. anser att bör ge regeringen till känna att enprocentsmålet mäste upprätthållas. Regeringen föreslår att skall godkänna vissa riktlinjer för begränsning av de automatiska ökningarna av utgiftsramarna för det militära försvaret och civilförsvaret . Förslaget innebär att under detta kalenderår (vad som därefter skall ske nämns inte) skall en index användas som följer försvarsprisindex (FPI) upp till nivån och sedan om FPI ökar mera ligger stilla på 4-procentsnivån. Samma konstruktion föreslås beträffande den index som skall användas för skyddsrumsutgifterna inom civilförsvaret. försvarsbeslut innebar att man gav försvaret en god stadga i planeringen genom att införa ett mer rättvisande priskompensationssystem. Det tidigare systemet hade gett försvaret stora ekonomiska problem då lönerna steg snabbare än inflationen. De år vi hade reallönesänkningar blev försvaret däremot överkompenserat. konstateras att försvarsekonomin är ytterligt pressad och att innehållet försvarsbeslut ser ut att vara hotat på flera avsnitt. Det nya priskompensationssystemet gav inte den säkerhet man utgått ifrån. Förklaringen till detta synes främst vara den kraftiga ökningen av dollarkursen. För att noggrant gå igenom problemen har försvarsministern tillsatt en parlamentarisk grupp. Ledamöterna i gruppen är knutna till försvarsutskottet. Trots detta har försvarsministern i proposition 1983/84:40 föreslagit att försvaret endast skall kompenseras för inflation . Detta kan komma att visa sig vara ett mycket allvarligt slag för hela tanken på rationell planering inom försvarsområdet. Missvisande priskompensationssystem har tidigare lett till felaktiga beslut inom försvarsområdet. Det var dessa erfarenheter som låg bakom att försvarskommittén och en mycket bred riksdagsmajoritet beslöt om ett nytt priskompensationssystem för försvaret. Vid en betydande osäkerhet i fråga om priskompensationen tvingas försvaret planera genom stora reserver. Om besparingar görs genom att priskompensationssystemet inte täcker kostnadsökningarna riskerar vi att få panikåtgärder kanske i slutet av ett budgetår. Sådana besparingar kan ofta få mycket allvarligare verkningar än en planerad besparing, eftersom en panikåtgärd kan ge stora skador i ett system. kan inte acceptera den föreslagna metoden för begränsningar av försvarets automatiska kostnadskompensation. Regeringen begär godkännande av vissa besparingar vad gäller det ekonomiska försvaret. Vi kan emellertid inte nu ta ställning till dessa förslag. Den totala anslagsnivån för resp. post saknas, vilket innebär att effekten av utgiftsbegränsningen inte kan bedömas. har i sin petita /85 begärt en kraftig ökning av bemyndigandet för byggande av skyddsrum. Regeringen säger sig inte kunna godta denna ökning och anser sig därmed ha sparat 272 milj. kr. Denna prutning måste anses ligga inom ramen för en vanlig budgetprövning av en myndighets önskemål. Värdesäkring av pensionerna var ett av socialdemokraternas heliga löften under valrörelsen 1982.1 propositionen föreslås emellertid att pensionerna för inte skall höjas med det belopp som motsvarar värdesäkring utan med ett mindre belopp. Principen om värdesäkring har således övergivits. Sedan värdesäkringen för devalveringen tagits bort föreslår socialministern att de olika delarna i pensionstillskottet för ålderspensionärer ökar , pensionstillskottet för förtidspensionärer ökar och ATP-pensionen ökar . Den prisstegringstakt detta skall motsvara Det är tydligt för var och en att begreppet värdesäkring inte har något samband med dessa siffror, trots att socialministern försöker göra gällande att så skulle vara fallet. Regeringsförslaget innebär att basbeloppet för fastställs till . Det särskilda tilläggsbelopp på . som infördes för undergår en egendomlig transformation. Först sänks det till . med hänvisning till målet om inflation , sedan förvandlas dessa . till en pott för utdelning till de sämst ställda pensionärerna. När det särskilda tilläggsbeloppet infördes var motiveringen att det skulle ge viss kompensation för prisökningar (prop. 1982/ 83:55 s. 7) dvs. det skulle kompensera för att man inte räknar upp basbeloppet mer än en gång . Ingenting fanns angivet om att detta implicerade en prisstegringstakt på just . Finansieringen skedde också med en permanent höjning av momsen. Påståendet att de motsvarade en inflation på och att beloppet nu med hänvisning till regeringens inflationsmål kan sänkas till . är en efterhandskonstruktion sorn syftar till att dölja en nedskärning av pensionerna på ca 350 milj. kr. Sedan försvinner hela det återstående beloppet på . och pengarna läggs i stället i en pott som fördelas ut för att stärka pensionerna för de svagaste grupperna bland handikappade och äldre. har ingenting att invända mot denna omfördelning till förmån för de handikappade och sämre ställda pensionärerna. Metoden ansluter väl till de ökningar av pensionstillskottet som de icke-socialistiska regeringarna genomförde tidigare. föreslår att basbeloppet fastställs till . Vi föreslår också att basbeloppet fortsättningsvis räknas upp i enlighet med basbeloppsindex, dvs. med bortseende från indirekta skatter och subventioner och med låsta energipriser. Det är den metod som f. n. gäller. För utvecklingen på hänvisar socialministern till att han ämnar tillsätta en parlamentarisk kommitté som skall göra en översyn av vissa frågor inom det allmänna pensionssystemet. Han säger också att några ytterligare åtgärder f. n. (vår kursivering) inte är påkallade när det gäller utgiftsautomatiken inom socialförsäkringsområdet (bil. 3, s. 5). Detta uttalande innebär att regeringen håller öppet även för framtida justeringar av värdesäkringen. Avgifter inom det sociala området Regeringen föreslår höjning av vissa avgifter inom det sociala området. Den hösta patientavgiften vid läkemedelsinköp föreslås höjas med . per läkemedelsinköp från . Det föreslås också att kunden får svara för den administrativa merkostnaden för telefonrecept som uppgår till . för varje telefonförskrivet läkemedel. anser att avgiften vid läkemedelsinköp kan höjas med ytterligare . per inköp dvs. Regeringen föreslår också en avgiftshöjning inom den öppna sjukvården. Avgiften för besök hos privatpraktiserande läkare, som f. n. är högst , föreslås höjas till . En ökning föreslås också för besök hos privatpraktiserande sjukgymnast från . Förslaget beräknas innebära en begränsning av utgifterna för sjukförsäkringen med ca 250 milj. kr. för helt budgetår. föreslår att avgiften höjs något mer, till högst . Vi vill särskilt framhålla vikten av att regeringen vidtar åtgärder för att få landstingen att på motsvarande sätt höja sina avgifter inom den offentliga vården. Skillnaden mellan avgiftstaxorna bör förbli densamma som , så att inte höjningen av de avgifter över vilka regeringen bestämmer kommer att fungera som diskriminerande för den privata vården gentemot den offfentliga vården. Detta bör ges regeringen till känna. Vi vill också föreslå ett förbättrat högkostnadsskydd genom att det s. k. 15-kortet ändras till ett 12-kort. Befrielse från patientavgiften bör således inträda efter 12 markeringar i stället för nuvarande 15. Detta innebär att personer som är beroende av att få läkemedel förskrivna ofta skyddas mot alltför negativa effekter av den föreslagna avgiftshöjningen. förslag kan beräknas minska utgifterna för sjukförsäkringen med ca 250 milj. kr. för helt budgetår, varav ca 50 milj. kr. åtgår för det förbättrade högkostnadsskyddet. Nettobesparingen blir således 200 milj. kr. större än för regeringens förslag. har i flera motioner under förra föreslagit en nedtrappning av livsmedelssubventionerna. Generella subventioner av detta slag har enligt vår uppfattning en oklar fördelningspolitisk effekt. Den fördelningspolitiskt önskade effekten för framför allt barnfamiljerna, och särskilt de med många barn, nås bättre med hjälp av barnbidragen. Det är emellertid anmärkningsvärt att jordbruksministern så sent som i proposition 1982/83:55 föreslog en höjning av livsmedelssubventionerna, som en kompensation till barnfamiljerna och låginkomsttagarna förhöjningen av mervärdeskatten. Regeringen kom också överens med kommunisterna om en ytterligare höjning av livsmedelssubventionerna för att få erforderlig majoritet för momsskattehöjningeri. Genom dessa åtgärder höjdes således subventionerna från med . avslogs förslag att sänka dem. föreslås dock att de sänks med ca 850 milj. kr. från den , utan någon motsvarande sänkning av momsen. I just detta fall tog det alltså mindre än att helt byta åsikt. Regeringsförslaget innebär att alla subventioner utom på mjölk avskaffas. anser att detta är ett steg i rätt riktning. På litet bör enligt vår uppfattning även resterande subventioner på mjölken avskaffas. Vi föreslår nu att regeringen även slopar en mindre del av mjölksubventionerna, så att den totala effekten blir i besparingar i stället för föreslagna 850 milj. kr. Nästa etapp i nedtrappningen av subventionerna bör enligt vår uppfattning tas och då kombineras med en höjning av barnbidraget. Vi återkommer till detta . Regeringen föreslår att skogsvårdsavgiften höjs från nuvarande 5 %o till 8 %o från . Skälet till detta uppges vara att intäkterna annars understiger utgifterna för skogsvådande åtgärder med ca 170 milj. kr. Det är enligt vår uppfattning under sådana omständigheter bättre att dra ner utgiftsprogrammen med detta belopp. Detta kan t. ex. gälla vissa särskilda skogsvårdsbidrag i inland, s. k. klenvirkesbidrag, stöd vid avverkning av glesa skogar, bidrag till skogsvägar i fjällnära och ömtåliga områden e. d. Vi kommer att presentera förslag till begränsningar i utgiftsprogrammen som motsvarar ca 170 milj. kr. Det är därför inte nödvändigt och inte heller önskvärt med någon höjning av skogsvårdsavgiften. Förslag läggs om vissa avgifter på miljövårdsområdet. Det gäller dels avgifter för prövning och tillsyn enligt miljöskyddslagen, dels avgifter för täkttillstånd, huvudsakligen för grus- och sandtäkter. Torvtäkter inkluderas inte utan bör ytterligare utredas. Kostnaderna uppkommer i samband med undersökningar och annat underlag för prövning och tillsyn. Användningen av avgifter inom miljövårdspolitiken ligger väl i linje med framförda förslag (se t. ex. 1982/83:1097, naturvårdsmotionen ). Vi kan därför biträda förslaget att införa sådana avgifter från . De konkreta besparingsförslagen med verkan från inom industridepartementets område är två. Det första innebär ett slopande av ett statsbidrag på 10 milj. kr. till nedläggningshotade företag. Detta förslag framfördes av (se motion 1982/83:1615 angående näringspolitiken). Det avslogs då av socialdemokraterna. Vi står givetvis fast vid vårt förslag, som regeringen nu anammat, liksom motivet för anslagets avskaffande. Ett kortsiktigt upprätthållande av olönsam verksamhet bör i möjligaste mån undvikas, och det är därför riktigt att denna stödform upphör i och med utgången av innevarande år. Industriministern föreslår också att stödformen bidrag för prospekte ring av vissa skall upphöra . Uppenbarligen har regeringen funnit att de 300 milj. kr. som beviljades för ett femårigt prospekteringsprogram var alltför mycket. föreslog redan då att medel borde beviljas i taget, bl. a. för att undvika den nu uppkomna situationen. Det kan synas egendomligt att först öka ett visst anslag kraftigt och sedan återta en mindre del och då kalla det för besparing. Vi har emellertid ingen anledning att i sak motsätta oss förslaget. Regeringen tillgodoräknar sig 840 milj. kr. i besparing för minskade inköp av råolja för beredskapslagringsändamål. föreslås emellertid inte besluta om detta , utan en särskild proposition aviseras med förslag till nytt oljelagringsprogram. En sittande utredning beräknas då ha avgivit sina förslag. De är en ren engångsåtgärd och inte någon permanent besparing. Den permanenta effekten fr. o. m. /85 kan beräknas till ca 120 milj. kr., vilket är ränteeffekten. Ett besparingsförslag lämnas, nämligen att ett bidrag som ändå skulle upphört i stället upphör från . Arbetsmarknadsministern vill också tillgodoräkna sig ytterligare 115 milj. kr. Av dessa påstås 100 milj. kr. uppkomma genom förslaget i proposition 1983/84:26 att omvandla enskilda beredskapsarbeten statsbidrag till s. k. rekryteringsplatser, med statsbidrag på . Arbetsmarknadsministern anför att detta innebär en besparing på 100 milj. kr. vid oförändrad omfattning. I proposition 26 säger hon emellertid att omfattningen kan antas öka väsentligt och beröra upp till så många människor. Om detta skulle bli fallet uteblir naturligtvis besparingen helt och hållet och förvandlas i själva verket till en utgiftsökning. Resterande 15 milj. kr. i besparing är i praktiken ingen besparing utan en fondöverföring. Det gäller Finansiering av arbetarskyddsstyrelsens forskningsverksamhet. 15 milj. kr. av de totala 75 milj. kr. föreslås överföras från arbetarskyddsfondens kapitalbehållning. Huruvida det avses vara en engångsöverföring eller återkommande överföring framgår inte av propositionen. För föreslår regeringen en besparing som motsvarar statsbidrag till vikarie för en av för lärare. accepterar besparingen men vill understryka att detta är en metod för beräkningen av statsbidraget. Vi vill peka på den möjlighet kommunerna har att genom utnyttjande av förstärkningsresurserna minimera effekterna av den föreslagna besparingen. Regeringen föreslår en utbyggnad av systemet med timreduktion i förhållande till gruppstorlek. Två nya intervaller införs. Reduktionen införs redan vid 23 elever. Man gör emellertid en överbesparing på 55 milj. kr. för att dels kunna återföra 15 milj. kr. för att dämpa effekterna på vissa orter, dels återföra 40 milj. kr. för att ompröva den självstudietid som återstår efter skolornas omplanering. Detta förslag innebär således att eleverna på teoretiska linjer genom ytterligare timreduktion får betala också den återstående självstudietiden. har i sin petita presenterat en annan metod för att täcka den kvarvarande självstudietiden. Den innebär att tiden för obligatoriska skriftliga prov avräknas från de berörda ämnenas undervisningstid och läggs samman till skrivpass. En motsvarande besparing nås då om skrivtiden avräknas från lärarnas tjänstgöring. Medlen som frigörs kan då återföras till skolans förstärkningsresurs för att på så sätt ge den enskilda skolan möjlighet att täcka in all självstudietid med lärarhandledning. Genom ett sådant förfaringssätt vinns flera fördelar: lika stor besparing görs, självstudietiden kan avskaffas och dessutom slipper eleverna timreduktion av så stor omfattning som regeringen föreslår. Att utreda var gränsen för timreduktion skall gå för att täcka besparingen 55 milj. kr. är emellertid ett arbete som kräver tillgång till uppgifter som SÖ förfogar över. föreslår därför att beslutar att besparingen på gymnasieskolan görs enligt den modell föreslagit och också ger SÖ i uppdrag att fastställa vilka timreduktioner som kan undvikas med denna metod. I samband med att självstudier infördes i gymnasieskolan avskaffades det s. k. specialarbetet, som var det självständiga arbete eleverna i årskurs 3 skulle utföra. Man ansåg att eleverna genom förändringen fick den träning i självständigt arbete som specialarbetet tidigare inneburit. När självstudietimmarna nu försvinner anser vi att specialarbetet bör återinföras. Det är angeläget att eleverna på de teoretiska linjerna som en förberedelse för kommande högre studier får träning i att arbeta självständigt. SÖ har i sin petita föreslagit hur specialarbetet skulle kunna återinföras. Ytterligare analyser måste dock göras. SÖ bör därför ges i uppdrag att inkomma med förslag till regeringen. Detta bör ges regeringen till känna. Högskola och forskning Läkarlinjen Prognoserna för den framtida arbetsmarknaden för läkare är relativt En minskning av ramen för läkarlinjen är nödvändig. Regeringen föreslår att utbildningen i minskas med 90 platser, från 190 till 100. Som föredraganden påpekar kräver en sådan minskning ingående analyser och ett genomarbetat underlag för att bedöma var en neddragning ger optimal effekt. Enligt vår uppfattning föreligger inte ett sådant underlag när det gäller propositionens förslag. UHÄ presenterar i sin anslagsframställning för /85 ett väl underbyggt förslag till en neddragning med 90 platser vid . delar den bedömningen. Detta alternativ ger emellertid en besparing som i runda tal är 10 milj. kr. lägre än vad en nedskärning av 90 platser i skulle ge. bör därför presentera alternativa besparingar till ungefär motsvarande belopp. Med hänvisning till planeringen av den framtida dimensioneringen av läkarutbildningen bör regeringen ge UHÄ i uppdrag att kartlägga den medicinska forskningen vad avser omfång och inriktning på resp. orter. Detta bör ges regeringen till känna. Också när det gäller antalet platser som bör skäras ner på tandläkarutbildningen delar vi bedömningen i propositionen. Propositionen föreslår dock en total nedläggning av odontologiska fakulteten i . För , som hävdar att kvaliteten i utbildning och forskning måste vidmakthållas, är det oacceptabelt att helt utplåna en fakultet med internationell ryktbarhet för sina forskningsresultat. Vi föreslår därför att nedskärningen i begränsas till 60 platser och att i stället 60 platser skärs ned också i . Beträffande den planerade utbyggnaden med 20 platser i instämmer vi i regeringens förslag att den inte skall förverkligas. I likhet med vad vi anförde beträffande läkarlinjen så gäller här att en nedskärning på två orter inte ger samma besparingseffekt som om hela nedskärningen gjordes på en ort. bör därför inkomma med alternativa besparingsförslag för mellanskillnaden. Eftersom den besparing propositionen anger inte stämmer överens med de beräkningar UHÄ fått fram genom sina analyser kan mellanskillnaden endast uppskattas till mellan 6 och 10 milj. kr. Arbetsmarknaden för förskollärare och fritidspedagoger har blivit allt kärvare. Denna tendens väntas gälla också för . Planeringsramarna för utbildningarna bör därför minskas med det antal nybörjarplatser som propositionen anger. anser dock att minskningen bör ha en annan geografisk profil än den regeringen förordat: Vårt förslag är att planeringsramarna för förskollärarlinjen minskas med 354 platser 114 i , 60 i , 60 i , 60 i och 60 i samt för fritidspedagogutbildningen med 120 platser 30 i , 60 i och 30 i . Dessutom stödjer vi det förslag som framtagits av att vissa utbildningar i minskas med följande antal: vårdlinjen (30 poäng) 96 platser, ämneslärarlinjens praktisk/pedagogiska utbildning (40 p) 60 platser samt hushållslärarlinjen 12 platser. Detta innebär en besparing med ca 2 milj. kr. utöver regeringens förslag. Undersökningar visar att behovet av utbildning för undervisningsyrken kommer att sjunka . Det minskade behovet hänför sig såväl till sjunkande elevantal som till färre deltidstjänster och tjänstledigheter. Vi avser därför att återkomma med förslag om nedskärning av antalet utbildningsplatser för detta område. Beträffande studiemedlen föreslås att bidragsdelen (f. n.