ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G6022295 · 1983-04-11 00:00:00 — Fortsatt valutareglering (prop. 1982/83:121) I proposition 1982/83:121 föreslås att valutaregleringen förlängs , dvs. 1 juli 1983-30 juni 1984. Flera av de remissinstanser som har yttrat sig över riksbanksfullmäktiges skrivelse har tagit upp frågan om valutakommitténs arbete och dess kommande förslag. (E 1977:03) har arbetat och bl. a. lagt fram ett delbetänkande: Valutareglering och ekonomisk politik (SOU 1980: 51). Det framgår ganska entydigt från dessa expertrapporter att valutaregleringen i dess nuvarande utformning lider av stora brister. Analysen utvisar bl. a. att regleringen är olämplig för att styra kapitalrörelserna, att den har negativa samhällsekonomiska verkningar och att den försvårar möjligheterna att uppnå ekonomisk balans. 1 propositionen påstås att valutakommittén kommer att slutföra sitt arbete . Detta är emellertid ingalunda självklart. Just har ett sammanträde ställts in, och nästkommande möte i kommittén sker inte förrän . Vi menar att det vore värdefullt om uttalade att kommitténs arbete bör bedrivas med största skyndsamhet. Vi menar att de expertrapporter som kommittén låtit utarbeta pekar på stora brister i den nuvarande utformningen av valutaregleringen. Det finns således stora möjligheter att genomföra förändringar i liberaliserande riktning. Vi har emellertid ingenting att invända mot att valutaregleringen förlängs i avvaktan på att valutakommittén framlägger sina förslag. Men det är angeläget att kommitténs arbete inte onödigt försenas. Om valutakommittén skulle finna att dess slutbetänkande trots intensivt arbete inte kommer att kunna läggas fram , kan kommittén av regeringen uppmanas att lägga fram delbetänkanden. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om uppmaning till valutakommittén att bedriva sitt arbete skyndsamt och att eventuellt för att vinna tid avge delbetänkande. () . ÅSLING (c)
mot · G6022297 · 1983-04-08 00:00:00 — Motion 1982/83:2297 Vissa materielunderhållsfrågor inom försvaret (prop. 1982/83:138) underhållsutredning (U 80) har bl. a. lämnat förslag till besparingar inom området underhåll av marktelemateriel. Därvid föreslås att nuvarande organisationer med tre teleservicebaser () upphör och att dessa resurser organiseras dels som en främre resurs som anknyts till resp. förband, dels som en av försvarsmakten ägd bakre resurs som samordnas i markteleverkstäder gemensamma för försvarsmakten. Dessa verkstäder skall enligt U 80: s förslag organiseras vid flygvapnets sektorflottiljer. ÖB biträder i princip detta utredningsförslag, främst mot bakgrund av beredskapskraven. Även cheferna för armén, marinen och flygvapnet liksom remissinstanserna LO och TCO biträder förslaget. En avvikande mening kommer från () som i stället föreslår att dessa verkstäder för markteleunderhåll organiseras under militärområdenas verkstadsförvaltningar. Detta förslag har anammats av regeringen i proposition 1982/83:138 om vissa materielunderhållsfrågor förförsvaret. Som skäl anger regeringen att denna modell skulle underlätta anpassningen till framtida underhållsbehov. Därutöver framhålls att de bakre resurserna bör vara gemensamma för försvarsmakten, och detta uppnås bäst om organisationen underställs militärområdenas verkstadsförvaltningar. Jag delar inte denna uppfattning. Det gör inte heller cheferna för flygvapnet (CFV) och marinen (CM) som avvisar förslaget. Följande faktorer talar enligt min uppfattning för att markteleverkstäderna i enlighet med U 80: s förslag organiseras vid sektorflottiljerna. O Den operativa chefens möjlighet att styra underhållsverksamheten bibehålls. o CFV är största kunden och har den bästa kompetensen att styra underhållet. o Stor risk föreligger att tillgängligheten på operativt viktig materiel blir försämrad under beredskapshöjning, detta som följd av olikheter mellan freds- och krigsorganisation, o Organiserandet av markteleverkstäderna inom flygvapnets sektorflottiljer innebär ingen begränsning när det gäller att utnyttja dessa av kunder utanför flygvapnet. 1982/83. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar i enlighet med underhållsutrednings (U 80) förslag beträffande organiserandet av försvarsmaktens markteleunderhåll inom flygvapnets sektorflottiljer.
mot · G6022302 · 1983-04-11 00:00:00 — Motion 1982/83:2302 Godkännande av internationella kaffeavtal, m. m. 1982/83:142) Internationellt träffade s.k. råvaruavtal utgör del av den industriellt utvecklade världens globala ansträngning att medverka till stabilisering av förhållandena i utvecklingsländerna och till utveckling av levnadsstandarden i dessa länder. I syfte att bl. a. åstadkomma en rimlig balans och minskning av starka svängningar mellan utbud och efterfrågan på världsmarknaden samt för att medverka till utveckling av produktiva resurser har undertecknarna av kaffeavtal sökt medverka till den målsättning som inledningsvis anförts. Allmänna förutsättningar för att råvaruavtal skall nå de eftersträvade effekterna är dels att de tillträdande producentländerna visar stor lojalitet mot avtalets avsikt, dels att avtalet tillträdes av hela konsumentmarknaden och slutligen dels att producentländer av betydelse icke ställer sig utanför avtalsregleringen. Om ett råvaruavtal icke givits en sådan tillslutning som enligt vad anförts är en förutsättning för att de eftersträvade målen skall uppnås, eller om de tillträdande nationerna icke lojalt följer avtalets regler, innebär ett råvaruavtal en manipulation av marknadskrafterna, som kan vara till skada för marknadens stabilitet och därmed leda till direkt negativa effekter för de som tillträtt avtalet. Som framgår av vissa av remissorganens uttalanden kaffeavtal och som framgår av föredragande statsråds överväganden har flera av de nödvändiga förutsättningarna för att det internationella kaffeavtalet skall leda till de eftersträvade målen inte uppfyllts. kaffeavtal kan därför antas komma att innebära sådana rubbningar av marknadskrafterna att kaffeavtalets målsättning fastmer allvarligt äventyras. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att regeringens proposition 1982/83:142 avslås.
mot · G6022304 · 1983-04-11 00:00:00 — Motion 1982/83:2304 m. fl. Ändring i 12 kap. 15 § jordabalken (prop. 1982/83:146) Det är angeläget att finna lämpliga former för hyresgästernas inflytande över det egna boendet. De ekonomiska fördelar som därav kan följa förhöjer givetvis det meningsfulla i inflytandet för den enskilde hyresgästen. Vår strävan att snabbt finna former för en vidareutveckling av boinflytandet, som ger den enskilde ekonomisk nytta, får inte forceras på bekostnad av andra kvaliteter eller utformas så att konsekvenserna blir negativa. I föreliggande förslag till ändring av 12 kap. 15 § jordabalken väcks många frågor. I lagrådets yttrande över förslaget upptas en del. Främst vill vi peka på hyresgästernas vitt skilda intressen i fråga om underhållet av den egna lägenheten och deras mycket skiftande förutsättningar att själva fullgöra detta. Frågan är i vilken utsträckning förslaget tar hänsyn till den enskilde hyresgästens ekonomiska och sociala villkor att själv kunna följa upp en godtagbar standard. De rättsliga påföljderna kan bli vida, om den enskilde hyresgästen inte klarar av att leva upp till underhållsansvaret när utsikten av ekonomiska fördelar finns. Lagrådet har också pekat på svårigheterna att bedöma förslaget, enär detsamma ej undergått sedvanligt remissförfarande. Vi anser mot bakgrund av de kritiska röster som höjdes mot underhållsfondsutredningens delbetänkande att berörda instanser, t. ex. rättsväsende och fackliga organisationer, borde få möjligheter att delge sina erfarenheter och synpunkter på förslaget. Det är av väsentlig betydelse att påtagliga praktiska problem redovisas i beslutsunderlaget. Riskerna är uppenbara att problem uppstår med förslaget då bl. a. möjligheten finns till att svart arbetskraft kommer att anlitas. I medvetenhet av att kommissionen mot ekonomisk brottslighet arbetar intensivt bör vi inte öppna nya möjligheter till svart verksamhet. Praktiska problem föreligger också för kommande hyresförhandlingar. I hyresrättsutredningens direktiv låg som en viktig fråga en utvärdering av bruksvärdessystemet. Dess slutbetänkande (SOU 1981:77) blir enligt uppgift föremål för en proposition, framlagd före utgången av . Vi anser att utvärderingen av bruksvärdessystemet är av väsentlig betydelse för behandling av aktuell lagändring. Den föreslagna ändringen av 12 kap. 15 § jordabalken är inte av så brådskande natur att ett ikraftträdande inte kan dröja i avvaktan på remiss förfarande, eventuellt kommande ändring av 15 § på annat sätt samt kommissionens arbete. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om ändring i 12 kap. 15 § jordabalken. () ()
mot · G6022305 · 1983-04-11 00:00:00 — Motion 1982/83: 2305 Ändrad styrelserepresentation inom stiftelseorganisationen för skyddat arbete m. m. 1982/83:149) I anledning av riksdagsbeslut har den tidigare regeringen uppdragit åt att verkställa en översyn av verksamheten inom organisationen. I följd därav har rapport lämnats till regeringen över en begränsad översyn av Samhällsföretagsgruppen. Denna begränsade rapport berör lednings- och styrfunktioner inom stiftelseorganisationen. Lednings- och styrfunktioner för affärsdrivande verksamhet skall utgå från innebörden av eller inriktningen på den affärsverksamhet som bedrivs. Det är uppenbart att i ett fall då jämväl samhällsfunktioner utövas av en affärsdrivande organisation ett betydande inslag av företrädare för samhället också skall ingå i lednings- och styrfunktionen för en sådan organisation. och de regionala företagen inom stiftelseorganisationen har varit föremål för mycken uppmärksamhet och debatt. Verksamheten inom stiftelsen har främst uppmärksammats med utgångspunkt i stiftelsens konkurrenssituation i förhållande till det enskilda näringslivet. Vidare har verksamheten inom stiftelseorganisationen en synbar permanentning av anställningarna inom de olika företagen i . Mot bakgrund av det som anförts kan man konstatera att det hade varit en naturligare utgångspunkt för översynen av stiftelseorganisationen att först angripa frågor som har samband med verksamheten och inriktningen inom stiftelsen och dess regionala organisationer snarare än att påbörja översynen med organisationens styrfunktion. Utan att i detta sammanhang föra inriktningen av verksamheten i Samhällsföretag till en genomgripande debatt måste man konstatera att verksamheten i Samhällsföretag är föremål för kritik och att flera förslag lagts fram om begränsning eller hårdare styrning av verksamheten. En tänkbar möjlighet för att hejda tillväxten av verksamheten inom Samhällsföretag vore att man satte ett tak för antalet anställningar inom ett län eller att anställningarna blott finge vara . En annan möjlighet att styra Samhällsföretag så att dess samhällsfunktion kunde uppnås men dess konkurrenspåverkan på enskilt näringsliv kunde minskas vore att ge strikta regler om verksamhetens inriktning. Det nu framlagda förslaget berör en marginell minskning av styrfunktionen och delvis nya regler rörande revisorer och andra ledningsfunktioner inom stiftelseorganisationen. Om en sådan begränsning av hällsföretags inriktning sorn jag här förordat kan genomföras synes det skäligt att anta att jämväl styrfunktionen bör ses över. En sådan översyn bör kunna leda till en långt mer långtgående reduktion av styrfunktionen och därmed förenkling av förvaltningen av stiftelseorganisationen än det förslag som framlagts, som blott marginellt påverkar styrfunktionen och kostnaden för denna. Med stöd av det som anförts hemställer jag att hos regeringen begär förslag om preciserad inriktning av verksamheten vid Samhällsföretag på sätt i motionen anförts och i samband därmed förslag om ytterligare reduktion av styroch ledningsfunktionen i stiftelseorganisationen.
mot · G6022306 · 1983-04-11 00:00:00 — Motion 1982/83:2306 Ändrad styrelserepresentation inom stiftelseorganisationen för skyddat arbete m. m. 1982/83:149) I propositionen föreslås att antalet ledamöter i de regionala stiftelsernas styrelser minskas från tolv till tio. Detta uppnås genom att antalet ledamöter som utses av minskas från sju till fem, som föreslås ej längre vara företrädd i styrelsen. Näringslivets representation i styrelserna utökas enligt förslaget med en ledamot. Som argument för den förändring som föreslås anförs bl. a. att styrelsearbetet kan effektiviseras med färre antal ledamöter, och att krav framförts från näringslivets organisationer på utökad styrelserepresentation samt en breddning av styrelsernas kompetens i produktions- och affarsfrågor. Den förändring av styrelsernas sammansättning som föreslås torde inte göra vare sig till eller ifrån i vad gäller effektivitet. Skillnad i effektivitet torde inte kunna mätas i skillnaden mellan tio och tolv styrelseledamöter. Det kan finnas skäl att ifrågasätta huruvida inte ett politiskt ansvar för Samhällsföretags verksamhet borde kunna utkrävas genomgående för styrelsernas samtliga ledamöter. Slutsatsen borde då vara att låta landstingen utse samtliga ledamöter i de regionala styrelserna i stället för att nu gå den motsatta vägen och minska landstingens representation. Propositionens grundton i övrigt bl. a. förslaget att den centrala stiftelsen skall utse verkställande direktörer i länsstiftelsema - andas en stark tilltro till centraliseringens möjligheter att åstadkomma större effektivitet. Det är tveksamt om detta är den rätta vägen för att förbättra och effektivisera Samhällsföretags verksamhet. Effektivitetsargumenten torde i stället tala för större självständighet åt de regionala stiftelserna och en så omfattande decentralisering som möjligt för att nå snabba beslutsvägar. Mot denna bakgrund föreslås att avvisar de förändringar för de regionala stiftelserna för skyddat arbete som regeringen framlagt utom i vad gäller förslaget att avskaffa styrelserepresentationen för . Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställs att avslår regeringens förslag i proposition 1982/83:149 med det undantag som angivits i motionen.
mot · G6022312 · 1983-04-11 00:00:00 — Motion 1982/83: 2312 Likvidation av aktiebolag m. m. 1982/83:139) I proposition 139 föreslås en skärpning av aktiebolagens bestämmelser om skyldighet för ett aktiebolag att träda i likvidation då aktiekapitalet delvis har gått förlorat. Skärpningen innebär att ett likvidationsförfarande inleds när gått förlorat jämfört med nuvarande regel om en tredjedel. Vi kan inte biträda detta förslag. Det skulle bl. a. innebära att man försämrar företagens möjligheter att genomföra en rekonstruktion av verksamheten och leda till att betydande kapitaltillskott kan behöva göras för att inte ett företag med kanske tillfälliga ekonomiska problem skall tvångslikvideras. Också förslaget om kortare tidsfrist för förlusttäckning skulle medföra betydande problem. Propositionens förslag om att likvidatorer i ett aktiebolag alltid skall utses av domstol bör enligt min uppfattning inte heller genomföras. Det finns flera skäl att inte ändra den nuvarande ordningen. a. anser jag att ägare av ett bolag måste anses ha ett berättigat intresse att själva få påverka personvalet oavsett om det gäller likvidatorer eller annan funktionär så länge inte bolagets situation är sådan att bolaget är skyldigt enligt lag att träda i likvidation. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att avslår proposition 1982/83:139 i vad avser lag om ändring i aktiebolagslagen.
mot · G6022319 · 1983-04-11 00:00:00 — Ändring i 12 kap. 15 § jordabalken (prop. 1982/83:146) Det är i hög grad angeläget att hyresrätten reformeras så att hyresgästerna får större inflytande över den egna lägenheten. En viktig del av ett sådant reformarbete är att hyresgästerna ges möjlighet att välja underhållsnivå och att detta val påverkar hyrans storlek. Den i propositionen föreslagna ändringen i hyreslagen innebär att sådana möjligheter öppnas för det inre underhållet, men endast om de lokala parterna så överenskommer. Förslaget innebär således inte att de enskilda hushållen garanteras rätt till lägre hyra om de väljer en lägre servicenivå. För hyresgäster i hus utan förhandlingsordning innebär förslaget ingen som helst förbättring och för hyresgäster i hus med förhandlingsordning blir reformens genomförande helt beroende av om fastighetsägare och hyresgästförening kan komma överens. Vi anser att en lagändring bör utformas så att rättigheten gäller alla hyresgäster. En reform på detta område bör utformas så att hyresgästernas valmöjligheter ökas. De hyresgäster som är nöjda med nuvarande ordning där hyresvärden sköter målning och tapetsering bör inte mot sin vilja tvingas in i ett system utan värdunderhåll. Lagrådet har påpekat att förslaget i sin nuvarande utformning kan medföra att parterna avtalar bort värdens underhållsskyldighet. Departementschefen anför mot denna invändning att hyresgäst kan klandra sådana avtal. Några riktlinjer för i vilka fall enskild hyresgäst då kan få ändring anförs inte i propositionen, varför denna möjlighet inte kan sägas trygga den enskildes rätt om hans eller hennes rätt till värdunderhåll avtalas bort. En reformering av hyreslagen i denna del som inte innebär att alla hyresgäster får möjlighet att välja underhållsnivå och som innebär att hyresgäster kan mista sin nuvarande rätt till värdunderhåll bör inte genomföras. I motion 1982/83:1558 har hemställts om förslag till sådana ändringar i hyreslagen att hyresgäster som avstår från värdunderhåll vad gäller målning och tapetsering får lägre hyra. I motionen understryks att målet skall vara att alla hyresgäster skall få rätt till sänkt hyra om de inte begär eller avvärjer värdunderhåll. Vi menar att det bör vara möjligt att redan nu finna en lagtext som tillgodoser detta individuella intresse. Propositionen anvisar i denna centrala frågeställning inte någon lösning. Av detta skäl anser vi att regeringen bör återkomma till med ett nytt förslag som säkerställer den enskildes rätt till sänkt hyra utan beroende av centrala/lokala överenskommelser. Vi hemställer att beslutar 1. att avslå regeringens förslag i proposition 1982/83:146, 2. att begära att regeringen förelägger förslag om ändring i hyreslagen så att alla hyresgäster ges inflytande över det inre underhållet i bostaden.
mot · G6022325 · 1983-04-11 00:00:00 — Motion 1982/83:2325 m. fl. Vissa skogspolitiska åtgärder, m. m. 1982/83:145) Under hänvisning till vad som anförts i motion 1982/83:2324 av m. fl. att beslutar att ett extra avdrag vid taxering av skogsintäkter medges för såväl rotposter, leveransvirke som H. () () () () PER () () () L. () i minab/gotab 1983 75234
mot · G6022327 · 1983-04-12 00:00:00 — Vissa skogspolitiska åtgärder, m. m. 1982/83:145) I propositionen föreslås bl. a. nya regler om obligatoriska skogsbruksplaner. Enligt vår mening är skogsbruksplanen ett viktigt instrument för att planera skogsskötseln på enskilda fastigheter varför upprättandet av sådana planer bör stimuleras. Att däremot införa skyldighet för varje fastighet att ha skogsbruksplan är inte ändamålsenligt. Särskilt gäller detta de mindre fastigheterna. För fastigheter med en årlig tillväxt understigande 200 m sk står insatser och pengar för att upprätta skogsbruksplanen inte i rimlig proportion till nyttan med sådana planer. Resurser bör därför satsas på fastigheter med väsentligt högre årlig tillväxt än sk. För de små fastigheterna är enkla förteckningar helt till fyllest. Härvid kommer insatserna till bästa nytta. Det är likaså, enligt vår mening, synnerligen angeläget att det kommer till klart uttryck i utlåtande och senare i lag och eventuella föreskrifter från att skogsbruksplan skall kunna upprättas av såväl enskilda, organisationer som av statliga myndigheter. I konsekvens härmed anser vid också att den Översiktliga Skogsinventeringen (ÖSI) bör samordnas med fastighetsvis skogsbruksplanläggning. Uppgiftsinsamlingen för ÖSI bör således inte uteslutande vara en angelägenhet för myndigheterna liksom att detta material bör vara tillgängligt för enskilda fastigheter. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts rörande skogsbruksplaner. (m) ()
mot · G6022331 · 1983-04-11 00:00:00 — m. fl. Vissa skogspolitiska åtgärder, m. m. 1982/83:145) I propositionen föreslås dels lag om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark, dels förslag om ändring i lagen (1982:242) om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark. Departementschefen gör i propositionen en sammanfattning av hur frågan har behandlats i . Inledningsvis konstateras att användningen av bekämpningsmedel i skogsbruket har varit en av de mest uppmärksammade och debatterade miljöfrågorna . Detta innebär att argumenten och ställningstagandena är väl kända, varför vi i stort kan hänvisa till våra tidigare motioner och de debatter som tidigare skett i . Därför nöjer vi oss med att anföra följande om de nu föreliggande förslagen. Den föreslagna ändringen i 1 § lagen (1982:242) har vi inget att erinra mot eftersom vi tidigare i andrahandsyrkande krävt denna ändring vad gäller bekämpning av enskilda trädstammar. När det gäller förslaget till lag om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark, så vidhåller vi självfallet tidigare från oss framställt lagförslag vilket innebär ett totalförbud. Om detta, som förut varit fallet, inte vinner bifall, vill vi föreslå en ändring i den av regeringen föreslagna lagtexten. Vi anser i likhet med lagrådet att det till 2 § andra stycket efter ordet naturmiljön tilläggs och rennäringen. Med hänvisning till ovanstående föreslås 1. att med avslag på den i proposition 1982/83:145 föreslagna lagen beslutar anta följande Lag om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark Härigenom föreskrivs följande: 1 § Spridning över skogsmark av bekämpningsmedel, avsedda för bekämpning av lövsly, är förbjuden. 2 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 1 § döms till böter eller fängelse i högst . Denna lag träder i kraft då lagen (1982:242) om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark skall upphöra att gälla. 2. att , därest motionens förslag under punkten 1 ej bifalls med ändring i den i proposition 1982/83:145 föreslagna lagen om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark beslutar anta följande förslag till 2 §: Ett medgivande om undantag skall förenas med de villkor som behövs till skydd för naturmiljön. (vpk) (vpk) (vpk) tillgången på arbetskraft. Ett medgivande om undantag skall förenas med de villkor som behövs till skydd för naturmiljön och rennäringen. (vpk) (vpk)