mot · G7022020 · 1983-01-01 00:00:00 — Motion 1983/84:2020 m. fl. Jord- och skogsbruket i Det bör än en gång betonas att jord- och skogsbruk har stor betydelse för . Kombinationen jord och skog är ofta nödvändig, eftersom jordbruksfastigheterna är små och därför i allmänhet inte kan försörja en familj. Det är nödvändigt med ett fungerande jordbruk för att förhindra att byar avfolkas så att gamla kulturbygder utplånas och glesbygdens basservice försvinner, vilket också är en nackdel för turistnäringen. Det krävs annars stora resurser från samhällets sida för att på konstlad väg upprätthålla servicen för det fåtal människor som bor kvar. Det är även viktigt att underlaget för en utvecklad infrastruktur bibehålls för att ha möjlighet att ta till vara de outnyttjade resuser som finns i form av mineraler, skogsenergitillgångar m. m. För försvarets del är det synnerligen viktigt att fungerar och kan ge det stöd som behövs i en krigssituation. Mot bakgrund av den stora betydelse som jord och skog har från regionalpolitisk synpunkt är det anmärkningsvärt hur dessa näringsgrenar behandlats som socialdemokraterna suttit vid makten. Regeringspolitiken har ryckt undan möjligheterna till långsiktig planering för näringen. Det är nödvändigt för jord- och skogsbrukare att veta vilka regler som gäller på . Inom jordbruket binder gjorda investeringar produktionen på den enskilda fastigheten . För skogsbrukets del tar det innan gjorda insatser ger resultat. Det krävs dessutom en lång framförhållning för att skogen skall vara det ekonomiska tillskott till jordbruket som ofta är en förutsättning för lönsamhet i . Regeringens åtgärder verkar i en helt annan riktning och skapar oro inom näringsgrenen genom en ryckighet i subventionspolitiken och genom en lång rad nya och ökade pålagor och styrmedel. Ytterligare åtgärder av den arten har aviserats men sedan dragits tillbaka. Allt detta har omöjliggjort en rationell planering för framtiden. Det norrländska jordbruket är i allra högsta grad sårbart, eftersom det är beroende av en kompensation från statens sida på grund av sämre lönsamhet orsakade av geografiska och klimatologiska skäl. Norrlandsstödet måste därför bibehållas enligt nu gällande principer i avvaktan på livsmedelskommitténs förslag. Av det under de allmänna synpunkterna framförda skälen är det nödvändigt att en jordbruksproduktion av minst nuvarande omfattning Detta medför att jordbruket i måste stödjas genom regionalpolitiska medel. Skogen bör så långt som möjligt bära sina egna kostnader. Detta kräver en lönsamhet i näringen som är tillräcklig för att täcka de kostnader som är förenade med återväxtåtgärder och annat som erfordas för att säkra produktionen för framtiden. Dessa åtgärder skulle med tillräcklig lönsamhet inom näringen kunna genomföras utan omvägen över särskilda bidrag som också är dyra att administrera. bör det genom skogsvårdslagens tillämpning ställas krav på skogsägare att sköta skogen så att en hög och värdefull avkastning garanteras framtida generationer. Även inom detta område går utvecklingen åt motsatt håll. Den senaste tidens diskussioner och förslag till förändrade förutsättningar för näringen har skapat en stor osäkerhet hos alla kategorier skogsägare, både hos dem som bedriver skogsbruk i kombination med jordbruk och hos dem som enbart är skogsbrukare. Olika förslag till avgifter och bidrag har diskuterats. Höjning av skogsvårdsavgift, fastighetsskatt, förmögenhetsskatt och löneskatt har skett. Parallellt med diskussionerna om ekonomiska styrmedel för skogsbruket har andra styrmedel införts som minimiawerkning, gallringsplikt och krav på obligatoriska skogsbruksplaner. Det är riktigt att krav skall ställas på skogsägare att sköta sin skog så att den även på lång sikt ger en jämn och hög avkastning, men det är fel väg att försöka uppnå detta mål genom att med ekonomiska och andra styrmedel reglera sönder hela skogsnäringen. En sänkning av marginalskatten skulle ha en gynnsam inverkan på aktiviteten inom skogsbruket. Ett samlat grepp om skogsbeskattningen skulle ge näringen framtida stabilitet. Lägre skatt bör leda till ökad lönsamhet och minskade bidrag. Den nuvarande skogsbeskattningen innehåller dessutom oformligheter som medför onödig byråkrati och svårigheter för den enskilde skogsbrukaren att tolka gällande bestämmelser. Detta gäller bl. a. momsredovisningen vid rotpostförsäljning, där uppgörelsen mellan köpare och säljare innebär att köparen åtar sig att fullfölja skogsvårdsåtgärderna. Den sociala egenavgiften för skogs- och jordbrukare är utformad så att egen verksamhet vid skogsavverkning motverkas. En framgångsrik regionalpolitik bör bl. a. innebära en strävan att undanröja de hinder som finns för att Norrlandslänen skall kunna utnyttja sina egna resurser. Med hänvisning till det anförda hemställs* att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om jordbrukets förutsättningar i . den 24 januri 1984 () () () () PER () () () * Se även motion 1983/84:2021.