mot · G6021478 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1478 m. fl. Utvecklingscentrum för verkstadsteknik och elektronik i Inom - med angränsande områden inom Bergslagen - finns många stora, medelstora och små verkstads-, stål- och cellulosaföretag, för vilka utvecklingen av ny teknik är av avgörande betydelse. Regionens näringsliv är unikt sammansatt genom sin bredd på högteknologiska företag. För dessa företag skulle ett samlat utvecklingscentrum för verkstadsteknik och elektronik med aktiviteter på såväl utbildningens, forskningens som produktionens och konsultationens områden utgöra en väsentlig och positiv stimulans. kommer de största förändringarna inom verkstads- och processindustrin att vara datateknikens tillämpning för praktiska styr- och kontrolluppgifter inom produktionen. Det finns risk för att kan komma på efterkälken på vissa av dessa områden med åtföljande problem för konkurrensläge och därmed sysselsättningen. På det regionala planet är det väsentligt att teknikutvecklingen kan främjas genom handfasta administrativa åtgärder. En offensiv regionalpolitik måste ta fasta på de möjligheter som teknikutvecklingen kan ge. Ett regionalt utvecklingscentrum i - med närkontakt med t. ex. , , , , , Korsnäs-Marma, , Kopparfors, SRA och - skulle i fullt utbyggt skick innefatta fyra huvudgrenar, som samverkar både organisatoriskt och lokalmässigt: En bärande tanke är att nya kunskaper och idéer skall få växa fram och praktiskt utprovas i ett växelspel mellan utbildning - FoU-verksamhet produktion - konsultation. I planeringen av centret har en rad konkreta och jordnära projekt tagits fram på alla dessa områden. Uppbyggandet av utvecklingscentret kommer att ta i anspråk. Själva igångsättningsfasen beräknas ta med början /84. Rekryteringen till de fasta tjänsterna - vilka beräknas uppgå till 15 sker successivt under budgetåren 1983/84, 1984/85 och 1985/86. Totalkostnaden (inkl. driftkostnader och investeringar) har beräknats till ca 16 milj. kr. för hela treårsperioden. En väsentlig punkt är att industrin kommer att delfinansiera verksamheten via uppdrag av skilda slag. industrin kommer att delfinansiera verksamheten via uppdrag av skilda slag. I den omfattande planeringen och kontaktverksamheten kring utvecklingscentret har samråd skett med många intressenter på såväl länsplanet som utanför länet. Flera industrier har kontaktats och lagt konstruktiva synpunkter på förslagen. I övrigt kan nämnas, att Styrelsen för teknisk utveckling (STU) och uttalat sin positiva inställning till ett utvecklingscentrum i . Även chefen för i har ställt upp bakom förslaget. Överläggningar har också ägt rum med industriministern, samt statsrådsberedningen. De fackliga organisationerna såsom Metalls ledning, SIF samt PTK är också insatta i förslaget. Genomgående gäller, att man ställer sig klart positiv till denna offensiva regionalpolitiska satsning. Man har också betonat de värdefulla effekter förslaget kan få på en hel regions sysselsättning. Förslagets bredd har gjort det nödvändigt att ta alla dessa kontakter. Efter det breda förberedelsearbete som föregått det nuvarande förslaget, är det önskvärt, att regeringen tar ett samlat beslut till utvecklingscentret. Ett regeringsbeslut inbegriper överläggningar mellan flera departement. För de närmare detaljerna kring regionalt utvecklingscentrum för verkstadsteknik och elektronik i kan vi hänvisa till ett samlat dokument från utvecklingsfonden i , och kommun, (bilaga). Mot bakgrund av det anförda hemställs att hos regeringen begär att ett utvecklingscentrum för verkstadsteknik och elektronik förläggs till . () () () () FONDEN I KOMMUN I LÄN Etablering av regionalt utvecklingscentrum för verkstadsteknik och elektronik i Inom länet med angränsande områden inom Bergslagen finns en rad stora, medelstora och små verkstads-, stål- och cellulosaföretag, för vilka utveckling av ny teknik är av central betydelse. I en del fall - särskilt i de större företagen - äger utvecklingsarbetet rum i intern regi. Oavsett företagets storlek ställs emellertid krav på att i olika lägen få tillgång till specialister på ett någorlunda flexibelt sätt. Tyvärr saknas inom regionen en kvalificerad service på området verkstadsteknik och elektronik. Ett samlat utvecklingscentrum för verkstadsteknik och elektronik med aktiviteter på såväl utbildningens, forskningens som produktionens och konsultationens områden skulle utgöra en positiv stimulans för näringslivet i hela regionen. kommer de största förändringarna inom verkstads- och processindustrin att vara datateknikens tillämpning för praktiska styr- och kontrolluppgifter inom produktionen. Det finns risk för att på vissa av dessa områden kan komma på efterkälken med åtföljande problem för konkurrensläge och därmed sysselsättningen. Det förhållandet att utnyttjandet av datorer i industriell tillämpning fördröjs har flera skäl, varav följande kan bedömas relevanta i detta sammanhang: Brist på konstruktörer med överlappande kunskaper i elektronik och mekanik. Brist på drift personal med kunskap om digital elektronik. Brist på konsulter för anpassning av befintliga produkter. Bristfällig fort- och vidareutbildning hos de anställda i allmänhet. Otillräcklig erfarenhet av ansvarsfördelning mellan konstruktör och produktionspersonal vid CAD/. d Otillräcklig erfarenhet av elektronik i svåra miljöer. 1* 1982/83. Otillräcklig information och därmed osäkerhet om elektronikens inverkan på företagets marknadsstrategi. Som exempel kan nämnas behoven av att kunna utarbeta paketlösningar och anpassa produkter till användarens befintliga produktionssystem. Otillräcklig kunskap om styrsystem med orena (störda, olinjära, överlagrade) ingångsdata. Särskilt kan detta exemplifieras med stål- och cellulosaindustrin, där råvarornas egenskaper är svåra att mäta och karakteriseras. För stora geografiska avstånd till resurspersoner med praktisk erfarenhet på större orter. Lång väntetid innebär stora kostnader för stillestånd av maskiner. Triviala fel får svåra konsekvenser. Dessa hinder måste på ett praktiskt och handfast sätt mötas på det administrativa planet. Regionalpolitiken måste ta fasta på iakttagelser av antytt slag. Frågan är därmed ett väsentligt ärende för såväl industri- som utbildnings- och arbetsmarknadsdepartementen i dess strävan att hitta mer offensiva åtgärder. I betänkandet Datateknik i industriproduktionen (SOU 1981:59) har en del av de brister och problem som redovisats varit föremål för överväganden. Som en väsentlig punkt föreslogs uppbyggnaden av regionala Verkstadstekniska utvecklingscentra (VUC) inom varje högskoleregion. Det konstaterades också, att varje utvecklingscentrum av resursskäl inte kan uppbygga kompetens inom hela det Verkstadstekniska området. I syfte att främja kunskapsuppbyggnad, utvecklingsarbete samt en bred spridning av CAD/, föreslogs i betänkandet, att den första uppgiften för VUC skall vara att i samarbete med högskolorna inrätta regionala CAD/CAM-centraler. De överväganden som gjorts i SOU 1981:59 ligger i linje med synpunkter som diskuteras inom ramen för bl. a. utvecklingsgruppen i . En uppläggning av ett regionalt utvecklingscentrum för verkstadsteknik och elektronik i bör ses som en vidareutveckling av VUC-tankegångarna i Data- och elektronikkommitténs betänkande. En stark betoning har gjorts från utvecklingsgruppens sida på bryggan mellan å ena sidan forskning/utveckling och å andra sidan praktisk industriell tillämpning. På denna punkt borde kunna erbjuda särskilt goda förutsättningar med sin närhet till verkstads-, stål- och cellulosaindustri. Denna slutsats bör hålla i såväl ett brett regionalt perspektiv som i ett högskoleperspektiv. Inventering av de exakta arbetsuppgifterna görs successivt med företag inom regionen, t. ex. , , , , , , Elektro-Montage, Ageve, Korsnäs-Marma, , Kopparfors etc. Inventeringen sker i samarbete med Utvecklingsfonden i beträffande de mindre företagen. måste tas med Utvecklingsfonderna i omkringliggande län. Vid det närmare formulerandet av arbetsuppgifter måste följande beaktas. Kompetens och utrustning för utvecklingscentret bör i första hand inriktas på uppgifter som är företagsstrategiskt och prestandamässigt viktiga, men i förhållande till företagens huvudprodukter volymmässigt små . Dubblering eller överlappning av företagens centrala kompetens och utveckling bör undvikas. Centret bör inte heller ägna sig åt verkstadsteknisk och elektronisk grundforskning, utan rikta sig mot teknikens mer praktiska tillämpning i industri- och processmiljö. Som redan antytts, skulle ett utvecklingscentrum spänna över området verkstads- och processteknik och elektronik. I fullt utbyggt skick skulle verksamheten kunna innefatta fyra huvudgrenar, som måste samverka både organisatoriskt och lokalmässigt: C. produktion (under i första hand experimentartade betingelser) D. konsultation/biträde En bärande tanke i utvecklingscentret är att nya kunskaper och idéer skall få växa fram och praktiskt utprovas i ett växelspel mellan utbildning FoU-verksamhet - produktion - konsultation. En sådan kunskapsuppbyggnad bör få positiva effekter på hela regionens näringsliv. Denna bedömning bekräftas i de redan gjorda företagskontakterna. På en konkretare nivå kan uppgifterna illustreras med följande exempel: o Utbildning av förmän, maskinställare, montörer etc. i elektroniska styroch mätsystem: drift, underhåll, felsökning, begränsningar, o Utbildning av konstruktörer i CAD/. o Utbildning av mekaniska konstruktörer i elektronikens möjligheter: miljökrav, noggrannhet, snabbhet, programmering, systembygge, o Utbildning av elektroniska konstruktörer i industrimiljöns krav: inkapsling, korrosion, vibrationer, störningar, ombyggnadsmöjligheter. o Utbildning av arbetsberedare och planerare i CAM-teknik och elektronikens möjligheter till kvalitetsstyrning och PBB. o Utbildning av bl. a. företagsledare, ekonomer, marknadsansvariga i elektronikens möjligheter till systemuppbyggnad, krav på samköming mellan olika maskiner samt inverkan på företagens utvecklings- och försäl jningsstrategi. o Utbildning i sambandet ny teknik, produktionsteknik och förändrad arbetsorganisation. I sammanhanget kan också vissa skydds- och arbetsmiljöaspekter behandlas. o Särskilda kurser på sådana Verkstadstekniska och processtekniska områden som uppfattas som väsentliga för regionens industri, o Den nya teknikens betydelse för företagens flexibilitet och för företagens ekonomi. Särskilda kurser för företagsekonomer kan ingå som en del av verksamheten. o Omskolning av personal i samband med modernisering av maskinparken. o Kortare kurser och seminarier om ny teknik och nya komponenter för utvecklingsansvariga och intresserade företagsledare. Här kan också finnas skäl att inbjuda fackliga företrädare, o Utbildningen bör på flera områden vara av sådan kvalitet, att den kan ingå i högskoleutbildningen och därmed också ge akademiska meriter. Industrin bedriver i egen regi många utvecklingsprojekt inom närliggande områden, i vissa fall i samarbete med högskolorna. Centret bör i detta sammanhang ha en förmedlande och stimulerande roll. Centret bör utnyttja den unika kombination av kompetens som redan finns inom företag och institutioner. utvecklingsuppdrag från enskilda företag och myndigheter bör ingå som en naturlig del i verksamheten. I FoU-verksamheten ingår även teknikbevakning och teknikvärdering. Som exempel på mer konkreta uppgifter kan nämnas: Utveckling av vissa delar av den automatiserade tillverkningsprocessen. Forskning angående styr- och mätsystem för svåra miljöförhållanden: logisk uppbyggnad, fysisk uppbyggnad, signalbehandling, specifikation av miljöerna. o Forskning angående konstruktioners livslängd under växlande dynamiska, termiska, nötande och kemiska belastningar samt utveckling av instrument, som genom mätning och analogier uppskattar återstående livslängd eller tid till översyn. Forskning angående identifiering av abnorma driftförhållanden och val av åtgärder. Utprovning av mät- och styrtekniska komponenter i svåra miljöer (stoft, värme, vibrationer och kemikalier), som t. ex. kringliggande företag kan erbjuda. Utveckling av anpassningsdom för existerande komponenter av olika fabrikat och typ. Produktionsaktiviteterna skall i första hand ha en betydelse för utbildningen och forskningen. Därmed ställs också vissa krav på produktionsobjektens pedagogiska och forskningsmässiga innehåll. Produktionen äger rum i liten skala i en egen experimentverkstad. Prototyptillverkning bör ingå som en del. Projekt får successivt tas fram i samarbete med företag, myndigheter och högskolor. D. Konsultation/biträde Det regionala utvecklingscentrets tjänster bör på ett flexibelt sätt stå till företagens förfogande. Konsulttjänsterna kan få spänna över hela det verksamhetsområde som centret ansvarar för. Konsulttjänsterna kan med andra ord omfatta t. ex. mätteknik, processteknik, nya elektroniska utrustningar, produktionsteknik. Man kan biträda vid personalplanering och utbildning i samband med införande av och elektroniska mät- och styrsystem. Centret bör också biträde med mätteknisk personal vid provkörningar och leveransprov. Vidare bör ingå utarbetande av bruksanvisningar och utbildningsavsnitt rörande mät- och styrsystem i andra maskinutrustningar. En viktig konsultationsinsats kan utgöras av pedagogisering av intressanta tekniska lösningar i syfte att levandegöra komplicerade förhållanden för företag med låg teknikkompetens. En annan målgrupp kan vara olika typer av skolor och studieförbund. En ytterligare konsultationsinsats bör vara att stimulera bl. a. uppfinnare och motsvarande att utnyttja ny teknik och att ge dessa biträde med bedömningar. Ett regionalt utvecklingscentrum för verkstadsteknik och elektronik i utgör en väsentlig och offensiv regionalpolitisk satsning med värde för de flesta företag inom regionen. Projektets bredd och betydelse för hela regionen gör det nödvändigt att ta kontakt med industri-, arbetsmarknads- och utbildningsdepartementen för närmare överläggningar rörande ett genomförande. Ett genomförande av hela projektet kommer att ta i anspråk. Rekrytering av kompetent personal blir en nyckelfråga. Trots en lång genomförandeperiod är det nödvändigt att redan från starten och under hela genomförandet se till att helheten i projektet ligger fast. Det torde vara mest realistiskt att genomförandet äger rum etappvis. Startpunkten tas i någon/ några av huvudområdena: utbildning, FoU-verksamhet, produktion, konsultation. Utvecklingsgruppen vill för sin del markera, att det väsentliga är att genomförandet inleds . De verksamhetsområden som har de största administrativa förutsättningarna att komma i gång får prioriteras. Med de arbetsuppgifter som angetts i det föregående bör utvecklingscentrets organisation vara så flexibel som möjligt. Ett fast sekretariat och ett mindre antal specialister utgör kärnan i verksamheten. Erforderlig expertis får på projektbasis och i andra former knytas till utvecklingscentret. Den flexibla uppläggningen ställer krav på att den fasta personalen är högt kvalificerad med gedigen industri- och forskarbakgrund. Kvalificerad administrativ kompetens erfordras i ledningen för centret. Trots kraven på flexibilitet bör det understrykas, att centrets verksamhet måste bedrivas i sådana former, att kontinuiteten vidmakthålls på vissa väldefinierade områden. Organisatoriskt kan centret knytas som en enhet till IVF. är det viktigt att slå fast, att industriföretagen bör få ett starkt inflytande över verksamheten. Mot bakgrund av de överväganden som gjorts, kan bemanningen se ut på följande sätt. 1 administratör 1 assistent 1 PoU-ledare 3 specialister (1 fysisk miljö' 1 elektronik -harcware 1 elektronik -Software) 2 mättekniker 1 produktionstekniker Det bör tilläggas, att de två utbildarna bör ha en något olika bakgrund. Den ene bör sålunda ha elektronikerfarenhet och den andre verkstadsteknisk bakgrund. Den fasta personalen skulle därmed uppgå till 15. Det är inte realistiskt att göra alla rekryteringarna vid starten. I stället bör en uppbyggnads- och rekryteringsfas sträcka sig . Förslagsvis kan rekryteringen ske i följande steg. För att klara den flexibilitet som nämnts bör centret till sitt förfogande ha ett särskilt anslag för projektanställning av personal. I huvudsak bör dessa projekt avgiftsfinansieras. Projekten bör med andra ord i princip vara självbärande. Kostnaderna för utvecklingscentret kommer med den föreslagna uppbyggnaden att se ut på följande sätt. (360 000/manår) Mkr Den totala kostnadsbilden blir därmed . I sammanhanget kan nämnas, att en del av kostnaderna för utbildningsverksamheten lämpligen bör finansieras i särskild ordning. I STU:s förslag () till Industridepartementet angående organisation av VUC slås fast, att det kan vara svårt att i förväg uppskatta hur stort ekonomiskt stöd industrin kommer att ge. Detta ligger i sakens natur så länge verksamheten inte hunnit redovisa konkreta resultat. STU har mot denna bakgrund föreslagit ett mer omfattande statligt tillskott under ett inledningsskede. Motsvarande resonemang kan föras i det nu aktualiserade utvecklingscentret. På grund av förslagets stora industripolitiska värde för hela regionen är det emellertid sannolikt, att olika länsmyndigheter liksom kommuner kan ställa upp med kompletterande resurser. Sonderingar pågår i lokalfrågan. Det är väsentligt att därvid beakta, att centret får en sammanhållen lokal med tillgång till såväl kontor som utbildnings- och verkstadsutrymmen. Som en viktig fördel får också räknas närhet till fysisk industrimiljö. De lokaler som kan uppfylla dessa krav finns tillgängliga i och med att vissa delar av verksamheten på södra verken vid kommer att omlokaliseras . Dessa lokaler utgör en separat enhet. kommer verkstadsutrymmen på 2 x att frigöras. I direkt anslutning finns kontorslokaler. Genomgående gäller, att byggnaderna är av god standard. , näringslivsgruppen, , Metall , i , Bilaga: skrivelse från industriminister . *Här ej tryckt.