mot · G602867 · 1983-01-21 00:00:00 — m. fl. Beskattningen av jordbrukets bostäder Enligt kommunalskattelagens 42 § 1 st. skall värdet av bostadsförmån beräknas med ledning av i orten gällande hyrespris eller i saknad av tillfälle till sådan jämförelse, efter annan grund, som må finnas lämplig. Lagparagrafen kompletteras med en anvisning av följande lydelse: Stundom inträffar, att å ort saknas möjlighet att uthyra bostäder och att för den skull något hyrespris för orten icke kan fastslås. Särskilt gäller detta i glest befolkade orter där befolkningen huvudsakligen består av jordbrukare, vilka bo å fastigheter, som av dem brukas. Den omständigheten, att uthyrningsmöjlighet icke föreligger, medför dock icke, att bostadsförmån saknar värde. Vid bestämmande av bostadsförmånens värde i nu angivet fall kan hyrespriset i kringliggande orter tjäna till ledning. Enligt 18 § taxeringslagen skall () genom råd och anvisningar främja en riktig och enhetlig tillämpning av taxeringslagen och de skatteförfattningar enligt vilka taxering verkställs. Med stöd av denna lagstiftning utfärdade RSV anvisningar som innebar helt nya principer för värderingen av bostadsförmån. De nya anvisningarna som tillämpades redan vid taxering innebar att en viss procent av den del av taxeringsvärdet som belöper på bostadsbyggnaden skulle upptas som bostadsförmån vid beräkningen av inkomst från jordbruk. Enligt anvisningen skulle bostadsförmånsvärdet beräknas för varje bostadsbyggnad till ett belopp motsvarande räknat av den del av bostadsbyggnadsvärdet som inte överstiger , av den del av bostadsbyggnadsvärdet som överstiger . och av den del av bostadsbyggnadsvärdet som överstiger . Allmän fastighetstaxering ägde senast rum 1981. Deklarationer till ledning för denna taxering skulle avlämnas . Det finns anledning förmoda att många deklaranter upprättade sina deklarationer i stor överensstämmelse med deklarationen vid fastighetstaxering. Det kan således förekomma att byggnad som vid taxering använts för bostadsändamål men vars användning därefter förändrats ändock har upptagits som bostadsbyggnad. Detta kan vara ganska vanligt eftersom det för den skattskyldige inte synes ha haft någon betydelse vilken användning en viss byggnad uppgivits ha. erhölls så underrättelse om fastighetstaxeringsnämndens beslut. Det finns grundad anledning att tro att flertalet av de skattskyldiga har gjort en totalbedömning av sitt taxeringsvärde och ej besvärat sig när taxeringsvärdet för bostads 1* 1982183. byggnaden satts för högt, men något av de övriga delvärdena blivit i motsvarande grad lägre. Besvärstiden allmänna fastighetstaxering utlöpte . Det var, märk väl, först som RSV fattade sitt beslut om att ge nya anvisningar om värderingen. Enligt vår uppfattning är det mycket anmärkningsvärt, att den anvisningsutfärdande myndigheten har, efter det att besvärstiden för fastighetstaxeringen utgått, vidtagit en så omfattande ändring av de regler som de skattskyldiga utgått ifrån när de upprättat sina deklarationer. Detta har lett till att stora orättvisor har uppkommit, och många skattskyldiga har hamnat i en mycket besvärlig situation. Vid en interpellationsdebatt anförde budgetministern följande: Viss kritik har redan riktats även mot de nya anvisningarna. Efter vad jag har inhämtat avser att års inkomsttaxering se över anvisningarna för värderingen och därvid göra en utvärdering av hur utfallet blivit vid taxering beträffande beräkningen av förmånsvärdet. Någon mer omfattande översyn verkar dock inte ha blivit utförd. I de länsanvisningar som utfärdats för årets taxering kvarstår i stort sett samma regler som vid taxering. Detta är enligt vår uppfattning inte tillfredsställande. En översyn av de procentsatser som valts för värderingen av bostadsförmånen bör göras. Översynen måste göras på grundval av ett omfattande taxeringsunderlag och en jämförelse med de tidigare gällande reglerna bör även göras. I direktiven till den nytillsatta bostadspolitiska utredningen har även frågan om beskattningen av jordbrukets bostäder tagits upp. Det är enligt vår uppfattning angeläget att utredningen med förtur behandlar denna fråga. Det stora problemet med anlitandet av generella regler är att de i det enskilda fallet kan fungera mer eller mindre väl. Det kan t. ex. gälla en fastighet som är belägen särskilt långt från tätort men ändå åsatts samma taxeringsvärde som bättre belägna fastigheter eller en bostadsbyggnad som överstiger brukarens verkliga behov. Därför gäller också att de anvisningar som utfärdats av RSV inte slaviskt skall följas i varje enskilt fall. I den ovan åberopade interpellationsdebatten anförde budgetministern följande om denna fråga: Mot bakgrund av vad jag sagt är det klart att jag inte kan göra några uttalanden om vilken nivå förmånsvärdena konkret bör ha i enskilda fall. Däri ligger också att jag inte kan uttala mig om hur stora förändringar som kan inträffa. De nya anvisningarna har inte ändrat det grundläggande lagstadgandet om förmånsvärderingen, och det ankommer vid årets taxering, liksom tidigare, på taxeringsnämnderna att följa detta. Till sin ledning har de anvisningarna från . Dessa är inte några formellt bindande föreskrifter, men som jag redan sagt finns det givetvis ett starkt intresse av att nämndernas bedömningar blir likformiga. Att RSV:s anvisningar endast är en rekommendation och inte formellt bindande framgår inte särskilt tydligt av de utfärdade länsanvisningarna. Det finns också skäl att förmoda att många taxeringsnämnder utför en mycket strikt tillämpning av ifrågavarande anvisning. bör därför som sin mening uttala att information bör ges dels de skattskyldiga, dels taxeringsnämnderna om anvisningarnas karaktär av rekommendation och inte bindande föreskrift. Inom områden med attraktiv fritidsbebyggelse har de taxerade bostadsvärdena blivit mycket höga. I har skattechefen utfärdat särskilda upplysningar för jämkning i vissa fall av värdet av bostadsförmån. Till vår kännedom har ej kommit att det i något annat län har utfärdats motsvarande kompletterande upplysningar ehuru det även i andra delar av landet torde ha uppkommit motsvarande problem. bör därför som sin mening uttala att upplysningar motsvarande de som utfärdats i bör utfärdas också i andra län. RSV:s anvisningar anger att bostadsförmånsvärdet skall beräknas för varje byggnad för sig. Det innebär att för varje byggnad skall beräkningen börja av värdet. I årets anvisning anges att jämkning av det enligt ovan beräknade värdet får ske i de fall då förmånsvärdet skall beräknas för två eller flera bostadsbyggnader vilka disponeras av samma ägare eller brukare. Jämkning får då ske så att förmånsvärdet beräknas efter de sammanlagda taxerade bostadsbyggnadsvärdena i 100-procentig värdenivå. Enligt vår uppfattning bör detta vara fallet i samtliga fall där samme ägare har två eller flera bostadsbyggnader. I de fall där jämkning ej tillämpades har helt orimliga höjningar av förmånsvärdena uppkommit. Det finns knappst någon anledning att åsätta den som har nackdelen av att ha sin bostad uppdelad på flera byggnader ett högre förmånsvärde än den som har sin bostad samlad till en byggnad. bör som sin mening uttala att sammanläggning av bostadsbyggnadsvärdena bör göras i alla fall där förmånsvärdet skall beräknas för två eller flera bostadsbyggnader vilka disponeras av samme ägare eller brukare. Med hänvisning till vad som anförts hemställs 1. att hos regeringen begär att den bostadspolitiska utredningen med förtur behandlar frågan om beskattningen av jordbrukets bostäder, 2. att som sin mening uttalar att information bör ges dels de skattskyldiga, dels taxeringsnämnderna om ifrågavarande anvisningars karaktär av rekommendation och inte bindande föreskrift, 3. att som sin mening uttalar att upplysningar om jämkning av bostadsförmånsvärden i attraktiva fritidsbebyggelseområden motsvarande dem som utfärdats i och län bör utfärdas också i andra län, 4. att som sin mening uttalar att sammanläggning av bostadsbyggnadsvärdena bör göras i alla fall där förmånsvärdet skall beräknas för två eller flera bostadsbyggnader vilka disponeras av samme ägare eller brukare. () () () . () () () () () () () ()