mot · G6022204 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:2204 ni. Utbildningen vid högskolan i , m. m. har sedan sin tillblivelse visat sig vara den värdefulla faktor i den värmländska samhällsstrukturen som många hoppades på och som är en naturlig utveckling av den utbildningstradition, som finns i , bl. a. mot bakgrund av mångårig lärår- och vårdyrkesutbildning. Det är utomordentligt viktigt, att den typ av medelstor högskola, som högskolan i representerar, får möjlighet att vidareutvecklas och att de resurser, som ställs till högskoleutbildningens förfogande, inte splittras upp på alltför många, små enheter. Verksamheten vid högskolan i har vuxit i kvantitet och kvalitet på ett naturligt sätt i samklang med regionens planer och behov. kan på goda grunder antas vara en verksam del i den samlade ansträngningen mot goda produktionsförhållanden och en god sysselsättning i regionen. För att öka enhetens effektivitet i detta sammanhang är det viktigt att en utbyggnad av högskolans lokaler kommer till stånd, framför allt vad gäller laboratorier. Mängden naturvetenskapligt och tekniskt utvecklingsarbete och utbildning ökar . Tillkomsten av ett regionalt forsknings- och utvecklingsråd är tecken på behovet av utvecklingsinsatser, viljan till regionala ekonomiska satsningar samt den betydelse som högskolan tillmätes i regionen. har utarbetat ett lokalprogram som belägger behovet av laboratorieytor. En utbyggnad finns projekterad och kan snabbt och relativt enkelt anpassas till de aktuella behoven. Ett sådant byggprojekt har också betydelse för sysselsättningen i . Det är vår uppfattning, att en utbyggnad av lokalerna vid högskolan i bör vara en prioriterad uppgift, om medel ställs till förfogande för sysselsättningsfrämjande åtgärder i . Regeringen har i proposition 1982/83:100 bilaga 10 avgivit förslag angående den grundläggande högre utbildningen inom bl. a. utbildningssektorn för administrativa, ekonomiska och sociala yrken. och högskoleämbetet föreslagna reformerna avseende ekonom-, förvaltnings-, personal- och arbetslivslinjerna har av statsfinansiella skäl inte kunnat genomföras i sin helhet enligt regeringens uppfattning. Framför allt är det beklagligt att den förlängning av ekonomlinjen med 20 poäng som så gott som alla remissinstanser förordat ej kan genomföras. Regeringen har trots detta valt att lokalisera ekonomilinjens basblock till ett stort antal orter, som f. n. ej har ekonomutbildning. Det finns stora risker att detta kommer att leda till att möjligheterna att genomföra den välmotiverade förlängningen blir än mindre. Antalet ekonomutbildningsplatser ökas, och det blir ännu dyrare att försöka förbättra kvaliteten genom förstärkningar och förlängningar. Utspridningen av resurserna leder till rakt motsatt resultat än den avsedda kvalitetsförbättringen. I en resursknapp situation vore det rimligare att satsa existerande tillgångar på de orter där ekonomutbildning och därmed även erforderlig kompetens redan finns. Vidare har universitets- och högskoleämbetet föreslagit att . anvisas för kvalitetsförbättring av ekonomutbildning, annorlunda uttryckt, antalet handledda undervisningstillfällen i ekonomutbildningen ökas från 10 till 12 . Regeringens förslag på denna punkt är att endast . anvisas eller ca . Enligt vår uppfattning bör i den uppkomna situationen ej bifalla regeringens förslag om fortsatt utspridning av ekonomutbildning till nya orter. Vi anser i stället att tillgängliga medel för kvalitetsförbättring av ekonomutbildningen bör anvisas till de orter som redan har sådan utbildning. Den statliga dataeffektutredningen (DEU) har förlagt ett regionalt projekt till . Avsikten är att studera effekterna av ett ökat elektronik- och datautnyttjande i länet. De erfarenheter, som redan vunnits, är mycket goda, och data- och elektronikutvecklingen bedöms vara av väsentlig betydelse för länets fortsatta utveckling, inte minst vad gäller arbetstillfällen i glesbygd och mindre tätorter. Behovet av data- och elektronikkunskaper i samhället är mycket väl belagt. Kompetensuppbyggnad samt anskaffning av utrustning för utveckling och utbildning tenderar att koncentreras till storstadsområdena. En sådan utveckling är mycket allvarlig, då det även för det regionala näringslivet är helt avgörande om kunskapsbildning och kunskapsspridning (utbildning) på data- och elektronikområdet äger rum någorlunda jämnt över landet. Det är därför än mer ineffektivt om existerande kompetens och utrustning inte kan utnyttjas optimalt i den grundläggande högre utbildningen inom dataområdet på grund av resursbrist inom , medan stora resurser ställs till förfogande för arbetsmarknadspolitiska insatser, t. ex. utbildning. AMS köper utbildning av olika utbildningsgivare men förefaller av formella skäl ha svårt att kunna satsa på grundläggande högre utbildning inom t. ex. dataområdet, trots att detta skulle vara en effektiv insats på en av de verkligt få bristyrkesområden som finns . har tillsammans med regionala myndigheter och företrädare för näringslivet dokumenterat ett mycket stort behov av industriell datateknisk utbildning i regionen samt dessutom utvecklat ett utbildningsprogram omfattande 80 poäng för detta behov. I det statsfinansiella läge som råder är det synnerligen angeläget att olika departement och ämbetsverk samordnar sina resurser även på den lokala nivån. I exempelvis en situation där en högskoleenhet har kompetens, utrustning och väldefinierade utbildningsprogram för en utbildning, som leder till yrkeskunnande som både samhälle och individer har nytta av men där resurser att starta programmet saknas, borde det exempelvis vara möjligt att finansiera utbildningen med medel från ett annat departementsområde. Vid de medelstora högskolorna i landet, , och , bedrivs ett föga känt men relativt omfattande forsknings- och utvecklingsarbete. Denna verksamhet har vuxit fram som en självklar del av dessa högskolors arbete och omfattar både regionalt och nationellt intressanta projekt. Vid högskolan i omfattade denna del av enhetens verksamhet /82 ca med totalanslag på ca . och avsåg projektarbete inom framför allt det samhällsvetenskapliga fältet. Det samhälleliga stödet till forsknings- och utvecklingsarbetet vid de medelstora högskolorna, som huvudsakligen finansierats av olika forskningsråd, och sektoriella forskningsmedel, är av kända skäl begränsat. Det är emellertid vår uppfattning att denna verksamhet både kan och bör stödjas utan att tidigare ställningstagande beträffande fasta forskningsresurser utanför universitetsorterna behöver ändras. Ej heller innebär ett sådant stöd någon större ekonomisk belastning. Det är angeläget att samhällets satsning på forskning och utveckling även kan komma olika regioner till del mera direkt. En begränsad resurs i syfte att stabilisera enheternas forsknings- och utvecklingsarbete skulle vara kvalitetsförbättrande och utgöra en aktiv regionalpolitisk insats. Resursen skulle kunna användas till att skapa en bättre projekthandledning. Möjligheter till arvodering av forskare och bättre villkor för deltagande i forskarutbildning är andra exempel på hur ett sådant allmänt forskarstöd kan utnyttjas. Regeringen bör skyndsamt undersöka möjligheterna att även låta de medelstora högskoleenheterna få del av satsningen på forskning i form av ett allmänt forskarstöd i den form som antytts ovan. Med stöd av ovan sagda hemställer vi* 1. att avslår regeringens förslag om fortsatt utspridning av ekonomutbildning till nya orter för att i stället omprioritera dessa resurser till en kvalitetsförbättring av ekonomutbildningen till 140 poäng vid högskolan i , som redan har en 120 poängs ekonomutbildning, 2. att hos regeringen hemställer om utredning rörande möjligheten att omfördela eventuella resurser till data- och elektronikutbildning vid högskolan i som en naturlig uppföljning av det regionala projekt som förlagts till av den statliga dataeffektutredningen (DEU), 3. att ger regeringen till känna vad som sagts om behovet av stöd för forsknings- och utvecklingsarbete vid de medelstora högskolorna, däribland vid högskolan i . () () () () () () * Se även motion 1982/83:1643. minab/gotab 1983 73599