mot · G6021564 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1564 m. fl. Kollektiv service och kollektiva boendeformer Den svenska statens bostadspolitik har varit ensidigt inriktad på den privata familjebostaden. Det var naturligtvis riktigt att satsa på att avskaffa trångboddheten, att öka bostadsytan och att höja bostadsstandarden för arbetarklassen. Men man behöver inte göra detta på bekostnad av de kollektiva kvaliteter som trots allt fanns i de gamla arbetarkvarteren. Där fanns gatan, gården, vedboden, bykstugan, klappbryggan, potatislandet, trapphuset, pumpen m. m. som samlingspunkter och utrymmen för gemensamt handlande. I stället för att utveckla och ersätta dessa med nya gemensamma utrymmen (som t. ex. Per föreslog) efterapade den socialdemokratiska bostadspolitiken de borgerliga familje- och bostadsidealen. Det viktigaste alternativet till den isolerade familjebostaden som debatterats i är kollektivhuset. Detta förkastades av socialdemokraterna (åtminstone den manliga delen) . I stället överlät man på privata intressen att stå för kollektivhusexperimenten. Därmed fick politikerna kollektivhusen att framstå som speciella lösningar för privilegierade grupper som man sedan tog som argument att avfärda dem som en lösning för vanligt folk. De allmännyttiga bostadsföretagen, bostadskooperationen och statliga myndigheter borde i stället ha tagit initiativet och utvecklat bostadsformer som tar till vara de gemenskapliga och solidariska traditionerna i arbetarklassens boende. De objektiva förhållandena har alltså skärpt kraven på alternativa, socialt inriktade boendeformer. De tomma lägenheterna, de höga boendekostnaderna och krisen för vård och institutionsboendet har också bidragit till en attitydförändring hos politiker som var motståndare till t. ex. kollektiva bostadsformer. En sammanställning från i visar att det just nu pågår minst 35 experiment med kollektiva bostadsformer i 20 olika kommuner. Det är mer än vad som byggts eller planerats i . Ca 20 av projekten har ett allmännyttigt företag eller kommunen som byggherre och åtta har kooperativa företag som byggherre. Det är alltså viktiga samhällsorgan som står bakom de pågående experimenten. Eftersom dessa företag saknar erfarenhet av dessa nya bostadstyper och ofta har en flexibel byråkratisk struktur, finns det risk för att man tillämpar rekryterings- och förvaltningsformer som ej är anpassade till de aktuella boendeexperimenten. Det är t. ex. av stor vikt att man får en allsidig sammansättning av hyresgästerna, att dessa får tid att förbereda sig för de nya krav och möjligheter som experimentbostäderna ger, att de boende får inflytande och ansvar för de gemensamma lokalerna m. m. Den forskning som f. n. görs om boendeexperimenten i , i Stolplyckan och Lambohov i samt i kollektivhuset Stacken i måste användas som underlag för bättre utformning av de planerade projekten, vilka i sin tur måste värderas i nya forskningsprojekt. Eftersom boendeexperiment innebär ekonomiska risktaganden drar sig många byggherrar för att satsa på angelägna experiment om de inte får visst samhällsstöd. Det är därför naturligt att staten ger sådant stöd. finns det möjlighet att få experimentpengar, men det gäller främst experiment med energihus och andra former av tekniska experiment. Dessa experimentpengar bör utvidgas med medel särskilt reserverade för socialt inriktade boendeexperiment. En faktor som stöder den konventionella synen på bostaden som enbart en privat angelägenhet är vanan att räkna bostadskvalitet i lägenhetsyta utan hänsyn till de bostadskvaliteter som kan ligga utanför själva lägenheten, t. ex. gemensamma utrymmen av olika slag, tillgången till kollektiv service m. m. I kollektivhuset Stolplyckan sägs det t. ex. att man genom att avstå lägenhetsyta får gemensam yta, dvs. en kraftig standardhöjning utan extra kostnad. Myndigheternas sätt att mäta bostadskvalitet måste ta hänsyn till sådana faktorer. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att beslutar att med ändring i proposition 1982/83:100 under bil. 13 B 15. Lån till experimentbyggande anvisa ett med . förhöjt belopp till , 2. att uttalar att en sammanställning bör göras om olika typer av sociala boendeexperiment som en service till kommuner och bostadsföretag, 3. att hos regeringen hemställer om åtgärder för att åstadkomma redovisning av planer på experiment med socialt boende inom ramen för de kommunala bostadsförsörjningsprogrammen, 4. att uttalar att byggnadsforskningsrådet bör ges i uppdrag att kontinuerligt utvärdera pågående boendeexperiment, 5. att uttalar att den tillsatta utredningen för översyn av bostadspolitiken bör få tilläggsdirektiv att föreslå åtgärder som befrämjar ett socialt inriktat boende, inkl. mått på bostadsstandard som tar hänsyn till förekomst av gemensamma utrymmen, kollektiv service och kollektivhus. INGA (vpk) (vpk) (vpk) ménab/gotab 1983 73531