mot · G6021787 · 1983-01-25 00:00:00 — m. fl. brottas med utomordentligt stora ekonomiska svårigheter. En kritisk omprövning av den ekonomiska politiken pågår år för att undanröja sådana hinder som är åtkomliga med politiska åtgärder: byråkrati, överdriven centralisering och subventionering, irrationell pris- och lönesättning osv. Mycket av detta är kvarlevor från de 30 krigsåren. Med den nya politiken kan man säga att börjat omställningen från krigs- till fredsekonomi. Utländska bedömare ser det som signifikativt att reformerna inleddes strax efter och angrepp tillbakavisats på ett ur synpunkt tillfredsställande sätt. Men det är endast en liten del av problemen som kan lösas på politisk väg. Huvudorsakerna ligger i landets underutveckling, krigsförödelsen och jordbristen, sekelgamla problem. Åkerarealen motsvarar blott en femtedel av , räknat per invånare. Enda utvägen för att mätta människorna är således att höja avkastningen, och detta skall göras efter att av arealen ödelagts och förgiftats av miljökrig, dess Food Denial Program. Detta undanhållande av mat upphörde inte 1975, utan jorden förblir steril . ekonomiska politik, så som den utformats genom en serie reformer, inriktas dels på att öka produktionen av mat, kläder, viktiga dagligvaror och bostäder och förbättra kvalitén på hälsovård och undervisning, dels på sådan industri som betjänar jordbruket: utrustning för bevattning, energi, konstgödsel, bekämpningsmedel, redskap. görs kraftansträngningar för att förbättra transporter, varudistribution, underhåll och reservdelstillverkning. Det handlar sålunda i högsta grad om en basbehovsstrategi. Hur den skall lyckas kommer även att bero på vilka resultat familjeplaneringen ger. En vändning till det bättre skönjs , även om man bör vara försiktig i bedömningarna med tanke på att så mycket beror på väderleken. Den uppgång i jordbruksproduktionen, som inregistrerades 1981, fortsatte 1982. Spannmålsskörden blev högre än 1980 och större än 1975. Likaså har en betydande uppgång skett i hantverk och export. Stor betydelse har den ökade försäljningen av ris till staten, eftersom det är stadsbefolkningen som har den sämsta näringsstandarden. är problemet att bönderna vill sälja mer ris än staten har varor att leverera i utbyte. Eftersom den lilla industri som funnits förstördes i kriget - och i söder gjordes beroende av USA-bistånd i form av reservdelar och råvaror - är dess kapacitet låg. Den hämmas också av bristen på olja och elkraft och tvingas stoppa produktionen i tider när elförsörjningen helt måste reserveras för jordbruket, därför att torka eller översvämningar hotar skörden. Därför råder en skriande brist på alla industrivaror, från synålar till båtar. behov av bistånd är enormt, men flertalet västländer har svikit sina löften om ekonomisk hjälp. antog enhälligt (avstod från att rösta) en resolution, där man appellerade till alla medlemsländernas folk och regeringar och alla internationella ekonomiska, finansiella och sociala organisationer att mångdubbla och intensifiera sina insatser och bidrag - bilateralt och multilateralt - för att hjälpa det vietnamesiska folket i återuppbyggnaden av sitt land. Denna utfästelse från världssamfundet har inte infriats, lika litet som USAs utfästelse i att bidra till att läka krigets sår i . agerar tvärtom målmedvetet för att i alla internationella organisationer stoppa allt bistånd och alla lån till . hotar att annars inställa sina bidrag till dem. I har påtryckningarna att stoppa biståndet kunnat avvisas tack vare en stark levande Vietnamopinion. Men lyckades driva Fälldinregeringarna till att skära ner biståndet med 55 milj. kr., från 400 till 345 milj. kr. begärde vpk en höjning av Vietnambiståndet till 400 miljoner. Det gjorde socialdemokraterna också och framhöll att Vietnambiståndets realvärde minskat mycket mer än biståndet till andra länder. I sin motion (1981/82:394) skrev de: De borgerliga regeringarnas ställningstaganden har inneburit att realvärdet av det svenska Vietnambiståndet sjunkit med mellan en tredjedel och hälften . Att återuppbygga det som raserades under de borgerliga regeringsåren kan inte göras i ett slag. Nya projekt måste utarbetas, vilket tar tid. Emellertid är det en rimlig åtgärd att nu höja Vietnambiståndet till den nivå som vpk och socialdemokraterna var överens om. Vpk framför detta krav i sin biståndsmotion. är en mardröm för statsbyggare, har det sagts. Detta land med 3,5 miljoner invånare utspridda på en yta motsvarande , med oländig terräng, urusla vägar och inga järnvägar, har en nästan omöjlig situation. Befolkningen inrymmer bortåt 70 etniska grupper med skilda språk, seder och ursprung. Landet har ständigt slitits sönder av grannländernas strider. Det har egentligen inte existerat som land , men rekonstruerades av den franska kolonialmakten, som buffert mot . Sedan drogs in i . är det land som bombats mest, om man mäter i ton bomber per invånare. Det är ett av de allra fattigaste länderna i världen. Det saknar kust och är därför beroende av grannarna och för transporter har vägen genom gång på gång stängts genom thailändsk blockad. I är de gerillagrupper inhysta, som gör räder i och stör säkerheten. Trots detta dåliga utgångsläge har inte föraktliga resultat uppnåtts , då landet åter blev ett och fick en regim med betydligt starkare folklig förankring. Genom att satsa på självtillit har man nu praktiskt taget uppnått självförsörjning med baslivsmedel, förutsatt att inga naturkatastrofer inträffar. Huvudstaden var beroende av import av livsmedel från , men detta beroende har hävts tack vare att befolkningen mobiliserats och odlat upp små kolonilotter, fött upp höns osv. i den rörelse som döptes till operation självtillit. Denna första period har varit besvärlig. De nya administratörerna var oerfarna. Ofta var entusiasmen större än sakkunskapen. gick de för snabbt fram. Politiken har gång på gång omprövats och man har trevat sig fram för att finna lösningar. Detta har givetvis vållat besvärligheter i biståndsarbetet. kommer alla krafter att inriktas på basbehov som mat, hälsa, primärskola, slutförande av alfabetiseringen, vuxenutbildning samt hantverk för att öka tillgången på kläder, husgeråd och andra dagligvaror. börjar även ett statistiskt underlag för besluten att komma fram. Utrikespolitiskt har den laotiska regeringen sökt förbättra relationerna med i första hand , och . Så har den t. ex. till amerikanska regeringen överlämnat kvarlevorna efter flygare, som omkom i , och erinrat om utfästelse om återuppbyggnadsbistånd. Gränshandeln med har liberaliserats och samarbetet i återupptagits. Det senare hämmas dock av att inte tillåts delta. Inrikespolitiskt har en del gjorts för att integrera civil och militär personal ur den USA-stödda regimen. Många läger för omskolning av sådan personal (s. k. seminarier) har stängts och seminaristerna har beretts anställning i ministerier, på sjukhus, inom administrationen och i armén. När de som finns kvar i lägren kommer att friges torde bero på hur det internationella klimatet utvecklar sig. Det är givetvis ett bekymmer för den laotiska regeringen att det i flyktinglägren i rekryteras gerillasoldater, som utbildas i och slussas in i . Även om en ny politik nu lagts fast, betyder det inte att det kommer att bli problemfritt . Men man kan nu planera litet bättre och därmed kommer också att kunna tillgodogöra sig utländskt bistånd bättre. Den sjunkande reservationen i det svenska biståndet pekar också i denna riktning. Därför synes det rimligt att börja att öka biståndet successivt. Det har länge legat stilla eller rent av minskat i realvärde. I likhet med kravet på biståndet till framför vpk detta i den biståndspolitiska motionen. Men bör också aktivt öka sina kontakter med och på försök att isolera dem på det internationella planet måste motarbetas. Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen hemställer om åtgärder för att utveckla ekonomiska, handelspolitiska och kulturella förbindelser med och . (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)