mot · G602689 · 1983-01-19 00:00:00 — m. fl. Näringspolitiska insatser för norra Behovet av näringspolitiska insatser för norra är mycket stort. Området har stor arbetslöshet och en sviktande arbetsmarknad. var länge ett problemområde, där den ena industrin efter den andra lades ned eller inskränkte sin verksamhet. Efter en rad lokaliseringsåtgärder kunde åter nya arbetstillfällen skapas. Utflyttningen avstannade och det blev åter ett nytt . Tyvärr kan nu konstateras att företag efter företag lagts ned eller kraftigt minskat antalet anställda. Arbetslösheten är mycket stor, väsentligt över riksgenomsnittet. I motsats till tidigare krissituationer i finns inte nu en expanderande arbetsmarknad i , där många arbetslösa från fick sysselsättning. Även detta område har drabbats av industrikris. Särskilt gäller detta , som är hela regionens industricentrum. har tappat ca 1 500 industrijobb. Även Alingsås- och Vårgårdaområdet har drabbats av svårigheter med många varsel och hög arbetslöshet främst inom byggmaterial- och metallindustrin. Betydande sysselsättningssvårigheter finns också i flera andra orter inom regionen. För i dess helhet kan man konstatera en öppen arbetslöshet på över 8 900 personer. Utöver detta är mer än 9 500 personer tillfälligt sysselsatta i olika arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Utgångsläget är att drygt 18 500 personer står utanför den direkta arbetsmarknaden, vilket motsvarar av arbetskraften. Motsvarande tal var vid utgången av november månad 1981 14 000 personer. har antalet personer utan fast jobb ökat med 4 500. Antalet arbetslösa i procent av den förvärvsarbetande befolkningen var exempelvis i , , , , och . som arbetsmarknadsläget är mycket bekymmersamt bör det framhållas att utvecklingsmöjligheterna är mycket goda inom regionen. I finns t. ex. företag med högt teknologiskt kunnande och avancerad produktion, exempelvis inom flyg- och rymdteknik, kommunikationsteknik, specialindustri inom metallsektorn. Även i andra områden inom regionen finns branscher med goda möjligheter till utveckling och konkurrenskraft. Det skulle vara till stor nytta för hela landet om den samlade kompetens som finns kunde stimuleras till samordning och utvecklingssamarbete. Inte minst skulle detta ha stor betydelse för underleverantörernas 1 1982/83. framtidsmöjligheter att ta tillbaka tappade marknadsandelar. De offensiva industripolitiska satsningarna bör alltså i första hand inriktas mot branscher och företag med goda utvecklingsförutsättningar och bl. a. gälla nyföretagande, forskning och utveckling, ny teknik, marknadsföring och utbildning. De insatser vi här skisserat skulle kunna innebära ett uppsving för bl. a. komponenttillverkningen i regionen. Det har tidigare funnits ett stort antal mindre och medelstora företag som byggt sin verksamhet på tillverkning av komponenter åt de stora svenska industrierna. De har dock blivit allt färre och fått minskade möjligheter, till en del beroende på att de inte lyckats hänga med i den tekniska utvecklingen och marknadsföringen och därmed ej klarat konkurrensen från utlandet. Detta förhållande är särskilt märkbart när det gäller komponenter till den svenska bilindustrin där den övervägande delen komponenter numera är importerade. Ett annat orosmoment inom regionen är den råvarubrist som speciellt träoch sågverksindustrin upplever. Detta är särskilt allvarligt i ett läge där avsättningsmöjligheterna för förädlade träprodukter är goda. En undersökning har visat att över halva skogsarealen i den norra länsdelen ägs av sterbhus och liknande. I dessa områden har - generellt sett - en klar underavverkning kunnat konstateras, vilket är i högsta grad otillfredsställande. Regler bör därför utarbetas som eliminerar dessa missförhållanden. Det måste anses vara samhällsekonomiskt slöseri att lönsam industri tvingas gå med för låg kapacitet beroende på att den råvara, som finns inom nära avstånd, ej avverkas på grund av för skogsbruket olämpliga ägareförhållanden eller intressen. Det tredje kravet vi vill ta upp gäller utökade kontakter med det norska näringslivet. Närheten till gör det intressant att bygga ut samarbetet med detta lands näringsliv å ena sidan och norra å den andra. Det pågår redan i viss mån ett sådant samarbete, men det bör kunna intensifieras och utökas och staten bör kunna underlätta samarbetet genom olika åtgärder. För att landet skall kunna ta till vara de möjligheter och resurser som regionen erbjuder och för att det inom denna skall kunna skapas nya sysselsättningsmöjligheter krävs en rad åtgärder. Det räcker inte med de generella insatser som görs för svenskt näringsliv och svensk arbetsmarknad i sin helhet, även om dessa åtgärder är behövliga och välkomna för norra . De åtgärder som vi pekat på i motionen bör kunna bidra till att de små och medelstora företagen stärker sin konkurrenskraft, som de kan komma att stå väl rustade inför en kommande internationell konjunkturuppgång. Regeringen bör därför ta initiativ till att i samarbete med i , länets utvecklingsfond och andra berörda regionala organ utarbeta ett näringspolitiskt program för norra . Med hänvisning till ovanstående föreslås* att hemställer att regeringen tar initiativ till att ett näringspolitiskt program görs upp för norra . () () () () * Se även motion 1982/83:690