mot · G602681 · 1983-01-19 00:00:00 — Utveckling och forskning inom läkemedelsområdet har framför allt inom de tre lett till drastiskt ökade möjligheter att lindra och bota tidigare svårbehandlade eller obotliga sjukdomar och tillstånd. Mindre dramatiska men lika viktiga som de framsteg som gjorts beträffande antibiotika och psykofarmaka, har de framsteg varit, som gjorts vad gäller effektivare och ofarligare läkemedel för behandling av långvariga eller kroniska tillstånd, t. ex. hjärt- och kärlsjukdomar eller diabetes. Farmakologisk forskning utvecklas ofta i takt med och går hand i hand med grundforskning beträffande fysiologi och orsakssammanhang bakom sjukdomar och sjukdomstillstånd. Den nu återigen genom belönade svenska prostaglandinforskningen är ett exempel på forskning som ger nya intressanta möjligheter att förstå orsakssammanhang och därmed också bota sjukdomstillstånd. Utvecklings- och forskningskostnaderna är inte minst inom en så komplicerad bransch som läkemedelsindustrin utomordentligt höga. av tålamodsprövande arbete och ekonomiskt risktagande föregår den tidpunkt då nytt läkemedel kan prövas. Det är därefter nödvändigt att den kontroll, som ett nytt farmakologiskt medel underkastas innan det kan godkännas för praktisk användning i vården, är omfattande och mycket noggrann. Även denna prövning är kostnadskrävande och tar . Frågan om ökat internationellt samarbete på detta område har aktualiserats. Det borde vara möjligt att åtminstone inom utöka samarbetet vad gäller samhällets prövningsförfarande. Man borde kunna utnyttja varandras provningsresultat, t. ex. så att ett läkemedel som inregistrerats och godkänts för användning i utan alltför omfattande upprepande av hela prövningsproceduren skulle kunna godkännas i . Specialisering inom olika områden de nordiska länderna emellan skulle också kunna leda till en ökad effektivitet. En snabbare handläggning har inte bara ekonomisk betydelse. Framför allt är det angeläget att den kliniska användningen av viktiga och effektiva läkemedel inte i onödan fördröjs med onödigt mänskligt lidande som följd. Enligt min mening bör regeringen ta ett nytt initiativ för att aktualisera tanken om ett nordiskt samarbete vad gäller läkemedelsprövning. Ökade farmakologiska kunskaper i vården Den ökade och alltmer komplicerade kunskap som finns på läkemedelsområdet har aktualiserat behovet av flera läkare med klinisk erfarenhet och speciell kunskap inom farmakologi. Läkemedelskommittéer vid sjukhus och inom sjukvårdsområden gör ett värdefullt arbete för samordning och rationellt utnyttjande av läkemedel. Samarbete mellan farmakologisk och klinisk expertis samt med den som arbetar i den öppna vården kan vaksamt medverka till effektivare läkemedelsanvändning. Det råder dock inom flera regioner brist på personer med erforderlig specialkunskap över hela detta komplicerade fält. För att uppnå tillräckligt spridd expertis på detta område bör inrättas ett ökat antal utbildningsblock för fortsatt vidareutbildning av läkare inom området klinisk farmakologi. Om en rationalisering av läkemedelsrabattsystemet har i en rapport gällande läkemedelskostnaderna bl. a. ifrågasatt det rationella i att ha flera olika högkostnadsskydd inom läkemedelsområdet. Rabatteringssystemet är i sig komplicerat och räknas i två steg och kan tillsammans med högkostnadsskyddet också i viss mån stimulera till överförskrivning och överförbrukning av läkemedel. En noggrann översyn av läkemedelskostnaderna är befogad och kommer att ske i samarbete med , , och . Det finns dock enligt min mening skäl att ifrågasätta om det ökade byråkratiska krånglet inom såväl vården, apoteken som försäkringsväsendet som det innebär att parallellt med högkostnadsskyddet bibehålla de gamla reglerna om förskrivning av kostnadsfria läkemedel vid vissa sjukdomstillstånd. Högkostnadsskyddet är kopplat inte bara till läkemedelskostnader utan även till sjukvårdskostnader. De flesta patienter med sådana sjukdomstillstånd, som berättigats till kostnadsfria läkemedel, behöver såväl sjukvård som läkemedel även av annat slag. Därmed torde det nya högkostnadsskyddet i de allra flesta fall ge bättre kompensation än det gamla systemet. Enligt min uppfattning bör det också ifrågasättas om det är rationellt att bibehålla en särbehandling av förskrivna preventivmedel. Genom speciell förskrivning tillhandahålls vid vissa sjukdomar och handikapp utöver läkemedel kostnadsfria hjälpmedel av typ colostomibandage eller förbandsartiklar och inkontinensblöjor. Försäljnings- och kostnadsutvecklingen inom detta område har varit lavinartad. Trots detta finns säkert fortfarande stora otillfredsställda och okända behov hos människor som inte känner till möjligheterna att få hjälp eller inte vill yppa t. ex. inkontinensproblem. Man möter å andra sidan då och då från enskilda människor förvåning över med vilken lättvindighet och i vilka mängder förbandsmaterial m. m. enligt deras egen uppfattning i onödigt slösaktiga mängder tillhandahålles. Det finns enligt min uppfattning anledning att den översyn som skall göras beträffande läkemedelskostnaderna, deras regionala skillnader etc. också uppmärksammar förbrukningen och kostnadsutvecklingen beträffande kostnadsfri förbrukningsmateriel. Med anledning av vad ovan anförts hemställer jag* 1. att hos regeringen begär förslag till förenkling av rabattsystemet och högkostnadsskyddet för läkemedel och sjukvårdskostnader, 2. att hos regeringen anhåller om åtgärder för att den utvärdering av läkemedelskostnaderna som skall göras av bl. a. , och även kommer att omfatta i speciell ordning föreskrivna kostandsfria hjälpmedel. * Se även motion 1982/83:682.