mot · G602979 · 1983-01-21 00:00:00 — Goda kommunikationer är av utomordentlig betydelse för näringslivets utveckling. Det är därför viktigt att sådana projekt som kan bidra till industrins utveckling och minska transportkostnaderna ges förtur. Av olika skäl, kanske framför allt kostnadsaspekter, men i hög grad även dålig trafikmiljö, farliga godstransporter och energiförbrukning, har närsjöfartens roll och möjligheter börjat uppmärksammas alltmer. Utifrån dessa utgångspunkter är det förvånande att inte några rejäla och konkreta initiativ tagits i syfte att förverkliga en svensk närsjöfart värd namnet. Sakunderlaget för en satsning på närsjöfart finns. , som lade fram sitt betänkande 1981, har bl. a. studerat godsflöden, gjort jämförelser mellan olika transportmedels energiförbrukning samt tittat på hamnväsendet och noterat det mycket stora kapacitetsöverskottet där. Man föreslår bl. a. ett nytt system där enhetsbehandlat stycke- och partigods sjötransporteras på roll/on-roll/off-fartyg med landsvägstrailers som lastbärare. Utredningen konstaterar att sjösystemen är konkurrenskraftiga alternativ, men att fartygens fyllnadsgrad är en avgörande faktor. Vid Tekniska högskolan i är ett system för närsjöfart under utveckling, som rönt uppmärksamhet såväl nationellt som internationellt. Systemet har fått namnet () och utvecklas i nära samarbete med representanter för skilda intressen såsom hamnmyndigheter, rederier, stuveribolag, speditörer, skeppsmäklare, transportföretag och de skånska varven. UCS-systemet innebär att lastbilsekipage, trailer eller andra större enheter, som container eller flak, transporteras med fartyg under den långa undervägsbiten, medan man för transporterna i anslutning till avsändar- och mottagarorterna kan utnyttja de system och de företag som sköter detta . UCS är därmed i första hand att betrakta som ett komplement till dagens lastbilstrafik, där man behåller dess stora fördelar i transporternas ändpunkter, men undviker dess stora nackdelar i form av t. ex. vägslitage och dålig trafikmiljö genom en avlastning av vägnätet. En målsättning vid utvecklingen har varit att få en ömsesidig anpassning mellan fartygsutformning och godshantering i hamn. Detta har uppnåtts genom att anpassa fartygen till hamnarna i stället för tvärtom, vilket normalt är fallet. På så sätt utnyttjar man de omfattande investeringar som redan är gjorda eller är under genomförande i hamnarna i form av anläggningar och utrustning. har vi en mycket begränsad kustsjöfart längs den svenska kusten. handlar enbart om fartyg för olja och vissa bulklaster. Det övriga godset transporteras uteslutande med lastbil eller järnväg. Ett utvecklat närsjöfartssystem skulle även ha betydelse för totalförsvaret. Det handlar då i första hand om att tillgodose försvarets behov av enheter för transportarbete och som hjälpfartyg i ett krisläge. Möjligheterna att bemöta beredskapskravet på en minimikapacitet för en svenskkontrollerad handelsflotta skulle skapas. föreslog att staten skulle initiera en projektgrupp med representation från rederier, speditörer, berörda hamnar, åkerinäringen och varuägare. Självfallet bör detta förslag kompletteras med representation också från . Mot bakgrund av vad som här anförts om ett nytt närsjöfartssystern, passande inte minst i vår region, vill vi understryka vikten av att den av närsjöfartsutredningen föreslagna projektgruppen tillsätts och förankras i . Ett ytterligare skäl för detta är också närhet till den europeiska kontinenten. Förutsättningar bör också ges för skånsk varvsindustri att producera fartyg och kringutrustning för detta totala transportsystem. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts rörande tillsättande av en projektgrupp för svensk närsjöfart.