mot · G6022293 · 1983-04-11 00:00:00 — Motion 1982/83: 2293 m. fl. De förtroendevaldas arbetsförutsättningar i kommuner och landstingskommuner, m. m. 1982/83:97) I motion under allmänna motionstiden har vi tagit upp de övergripande kommunaldemokratiska frågorna till belysning. Det är i huvudsak två faktorer som medverkat till att vi i dagens kan tala om kommunaldemokratiska problem. Den främsta orsaken står att finna i de mycket omfattande kommunsammanläggningar som framdrevs med tvång . Antalet kommunalt förtroendevalda reducerades mycket kraftigt. Avståndet mellan väljare och valda växte därför på ett olyckligt sätt. Sammanläggningarnas effekter på den kommunala demokratin förstärktes dessutom kraftigt av den andra faktorn som var den mycket kraftiga expansionen av den kommunala verksamheten. Det som brukar betecknas som den offentliga sektorns expansion har i själva verket i allt väsentligt varit just den kommunala sektorns expansion. Dessa faktorer har sammantaget medverkat till att det kommunala förtroendeuppdraget har förändrat karaktär. var det frågan om att företräda ett mindre antal människor där man kanske personligen kände många av dem. Det geografiska område man skulle täcka in med sitt kunnande om kommunala anläggningar och geografiska förutsättningar var hanterligt för den förtroende valde. De förändrade förutsättningarna för den kommunalt förtroendevalde har gjort att uppdraget för många har kommit att kännas mycket betungande. I vissa avseenden har detta medverkat till ett växande motstånd från många människor att ta på sig kommunala uppdrag. Det visar sig också däri att många avsäger sig de kommunala uppdrag de föreslagits eller blivit utsedda till. Från allmän demokratisk synpunkt måste denna utveckling betraktas som illavarslande. Det är av det största värde för en demokrati av typ att det finns en allmän vilja hos de många människorna att ikläda sig rollen som förtroendevald. Det måste tyvärr konstateras att denna situation inte råder f. n. I motion till 1978/(motion 1978/79:675) tog vi upp dessa frågor. Vår hemställan då resulterade bl. a. i det utredningsuppdrag som kommunaldemokratiska kommittén nu fullgjort och som ligger till grund för propositionen. D föreliggande problemen för den kommunala demokratin måste enligt mening angripas med en rad olika åtgärder på flera områden. Under medverkan i regeringen togs exempelvis frågan om delning av kommuner upp som metod för att uppnå bättre demokrati. Emellertid kan vi konstatera att den nu sittande regeringen är så bunden vid sina tidigare uppfattningar om centraliseringens gynnsamma effekter att delning av kommuner nu förefaller mindre troliga. I fråga om inomkommunal decentralisering, genom inrättande av indirekt valda kommundelsnämnder, har socialdemokratins principiella motstånd mot denna typ av åtgärder brutits. motsätter sig dock socialdemokraterna, liksom , en lagstiftning som skulle göra det möjligt att inrätta direktvalda lokala nämnder. En sådan valordning skulle självfallet göra dem ännu mera representativa för befolkningen i den kommundel de skall representera, vilket självfallet vore en värdefull för demokratin i stort. Såväl delning av kommuner som inrättande av lokala organ har den gynnsamma effekten från kommunaldemokratisk synpunkt att antalet förtroendeuppdrag ökar. Detta innebär att arbetsbördan kan fördelas på fler människor. De uppdrag som tillskapas är också i många fall lättare att inneha än de centrala uppdragen i våra storkommuner. Person- och lokalkännedom hos de förtroendevalda i de lokala organen torde vara bättre, vilket bör underlätta utövandet av förtroendeuppdraget. Det leder också till att byråkratin kan minska till gagn för såväl kommunen och de förtroendevalda som den breda allmänheten. Frågan om ersättning för förlorad arbetsförtjänst är en av de få frågor som tas upp till konkret behandling i den föreliggande propositionen. På denna punkt har så långtgående erinringar att hela förslaget måste avvisas. Vi vill hålla fast vid den nuvarande principen att ersättning till kommunalt förtroendevalda skall utgå lika för alla som fullgör samma prestation. Det har med fog hävdats att den nuvarande ordningen, där framför allt vissa statligt och kommunalt anställda bibehåller sin lön i tjänsten som kommunala arvoden utbetalas, verkar orättvis och kan medverka till att en snedrekrytering sker. Enligt vår mening ligger det närmast till hands att motverka denna orättvisa genom att förhandlingsvägen avskaffa de extra förmåner som vissa grupper nu åtnjuter. Detta ligger också i linje med riksdagsbeslut . Genom den väg som väljs i propositionen kommer enligt vår mening orättvisorna att öka. Det framgår direkt (s. 28) att avsikten är att pressa ned de gängse kommunala arvodena som en begränsad skara förtroendevalda, som kan styrka inkomstbortfall, skall få tillgodogöra sig högre sammanlagd ersättning. Varför skall den deltidsanställde, pensionären, den hemarbetande, jordbrukaren och studenten få sämre ersättning för sina kommuna Med all sannolikhet kommer snedrekryteringen att öka ytterligare. I flera av de ovan nämnda grupperna dominerar kvinnorna. Det framlagda förslaget kan därför innebära att utvecklingen mot en starkare kvinnorepresentation kommer att brytas. vill inte medverka till en sådan utveckling. Den enda hållbara principen enligt mening är att alla erhåller arvode enligt en enhetlig princip. Det är sedan en uppgift för våra kommuner att se till att arvodesnivån är sådan att flertalet inkomsttagare kan ta på sig uppdrag utan att förlora ekonomiskt. Av ett märkligt resonemang i propositionen (s. 28) kan man få intrycket att de föreslagna reglerna inte kommer att bli generellt tillämpliga på alla typer av anställda och alla typer av arbetsgivare. Det förefaller som om föredraganden tänkt sig att kommunerna skall ersätta inkomstbortfall endast för vissa tillkommande grupper som inte nu har denna möjlighet. En generell övergång skulle innebära en alltför stor kostnadsövervältring, anses det. När det gäller att beskriva hur kommunerna i praktiken skall kunna tillämpa en sådan lagstiftning lämnar föredraganden dem emellertid utan besked och klara linjer. Detta stärker ytterligare vårt argument att den bästa principen är arvode som är lika för alla. Mycket byråkrati och orättvisor kommer att undvikas därigenom. Inom arvodessystemets ram vill vi peka på de möjligheter till förbättringar som ryms inom den nuvarande lagstiftningen. I många kommuner och landsting ersätter man inte bara själva sammanträdestiden utan också den restid som behövs för att inställa sig för fullgörande av uppdraget. Med de stora avstånd som finns i vissa kommuner och i de flesta landsting har detta självfallet en påtagligt gynnsam betydelse. Enligt vår mening bör det vara möjligt att på liknande sätt utge arvodesersättning för del av eller hela arbetstiden om en anställd måste vara ledig ett helt arbetsskift för att kunna närvara vid ett kort sammanträde. De justeringar som i propositionen föreslås på dessa punkter hälsar vi med tillfredsställelse. För den politiska debatten är frågeinstituten av stor betydelse. Med hänvisning till det anförda hemställs I. att avslår regeringens förslag till lag om ändring i kommunallagen (1977:179) och lag om ändring i lagen (1982: 1052) om församlingar och kyrkliga samfälligheter, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om principer för arvodesersättning när en anställd måste ta ledigt delar av eller hela arbetsskift. () () () () () () () () () () () () ()