mot · G6021570 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1570 Begränsning av vissa statliga bostadslån Den statliga långivningen för ombyggnad av bostadsfastigheter omfattade enbart några tusentals lägenheter. skedde dock en kraftig ökning till 10 000-12 000 lägenheter . Ökningen är bl. a. ett resultat av de omfattande subventioner som utgått . långtidsutreding har räknat med att ombyggnadsverksamheter i fasta priser skall öka . Investeringsnivån ökar då från 4,7 miljarder till omkring 7,6 miljarder . För flerbostadshus beräknas att 30 000-40 000 lägenheter skall bli föremål för ombyggnad . Såväl långtidsutredningen som stadsförnyelsekommittén har understrukit att en ökning av ombyggnadsverksamheten på denna nivå bör komma till stånd. har t. o. m. föreslagit att ombyggnad av moderna lägenheter bör öka snabbt . 130 000-150 000 moderna lägenheter bör enligt kommittén bli föremål för ombyggnad . Den utveckling som redovisats av såväl långtidsutredningen som stadsförnyelsekommittén kan starkt ifrågasättas. Ombyggnad av moderna lägenheter förbrukar ett betydande samhällskapital. var eller 10 000 lägenheter föremål för ombyggnad, uppförda . För kan noteras att av 2 655 lägenheter som togs i anspråk för ombyggnad var en tredjedel eller 875 redan före åtgärder utrustade med såväl centralvärme som WC och badrum. Utvecklingen har varit densamma. Ombyggnadskostnaden för en lägenhet beräknas uppgå till . förslag, att 150 000 moderna lägenheter skall byggas om kommer därmed att kräva sammanlagt 30 miljarder. En stor del av dessa medel finansieras som bostadslån över statens budget. Därutöver tillkommer räntesubventioner, som enbart för denna lägenhetsstock i genomsnitt kommer att uppgå till över 1 miljard . Med hänsyn till det statsfinansiella läget finns det anledning att ifrågasätta denna inriktning av bostadspolitiken för 1980-talet. moderna lägenheter bör i stället genomgå sedvanliga underhållsreparationer. Dessa fastigheter har i allmänhet så låga kapitalkostnader att åtgärder av detta slag kan finansieras genom upplåning på kapitalmarknaden. Konsekvenser för de boende Ombyggnadsverksamheten har till syfte att skapa bra bostadsmiljöer, öka tillgängligheten samt inte minst ge möjlighet för barnfamiljer att bosätta sig i ett område som tidigare haft ett stort inslag av enpersonershushåll. En allsidig befolkningssammansättning ger också stadsdelen ett rikare liv som befintliga investeringar inom offentlig service kan nyttiggöras . För många äldre hyresgäster medför dock en förestående ombyggnad en rad olika problem. Äldre människor, som haft sin bostad inom den berörda stadsdelen under större delen av sitt liv, upplever ofta en påtvingad flyttning till annan lägenhet som ett oöverstigligt uppbrott från en trygg miljö. En omflyttning kan också hos äldre ge allvarliga sociala och medicinska konsekvenser. Ombyggnad av i huvudsak moderna lägenheter resulterar också i att boendekostnaderna stiger kraftigt. Många äldre människor anser därför att de av ekonomiska skäl saknar reell återflyttningsmöjlighet. En omfattande ombyggnadsverksamhet som i ökad utsträckning riktas mot det moderna fastighetsbeståndet kommer att medföra en så omfattande omstrukturering av bostadsbeståendet i många kommuner att valfriheten på bostadsmarknaden allvarligt begränsas. I första hand kommer en sådan utveckling att drabba äldre, ungdomar och personer med lägre inkomster. Bostadspolitikens inriktning styrs i hög grad av de ekonomiska förutsättningar som finns redovisade i bl. a. bostadsfinansieringsförordningen. De statliga bostadslånens höga subventioneringsgrad medför här att fastighetsägaren i första hand satsar på en omfattande ombyggnad även om fastigheten i princip uppfyller kraven för lägsta godtagbara standard. Härigenom har fastighetsägaren möjlighet att också åtgärda eftersatt underhåll med av staten subventionerade bostadslån. Kommunernas möjligheter att förhindra bostadslån till fastigheter av denna kategori är begränsad. Stadsförnyelsen och därmed bostadspolitikens inriktning avgörs därmed av de relativt generösa lånemöjlihgeter som bostadsfinansieringsförordningen har. Nuvarande regelsystem är också utformat så att det premierar större ombyggnader, vilket leder till större ingrepp och åtgärder än nödvändigt. För fastighetsägaren blir de ekonomiska kriterierna i första hand avgörande för hur fastigheten kommer att förvaltas. a. behandlat de här frågorna, men begränsat sitt förslag i vad avser det kommunala inflytandet till åtgärder som inte kräver byggnadslov. Med hänvisning till vad som tidigare redovisats i motionen är det nu nödvändigt att dels begränsa möjligheterna att erhålla kraftigt subventionerade bostadslån till ombyggnad av moderna fastigheter, dels ge kommunerna ett väsentligt ökat inflytande på långivningen. Kommunernas ansvar för bostadsförsörjningen motiverar också att det kommunala inflytandet förstärks. Det bör beaktas att det i vissa områden kan finnas särskilda skäl att lämna statliga bostadslån till ombyggnad av modernt utrustade fastigheter. I första hand gäller detta för stadsdelar där betydande uthyrningssvårigheter föreligger och ett klart samband finns med fastigheternas allmänna standard och lägenhetssammansättning. Även i detta fall bör det ankomma på kommunen att styra långivningen. Med hänvisning till innehållet i motionen hemställs att hos regeringen begär en sådan förändring av bostadsfinansieringsförordningen att kommunernas inflytande på bostadslångivningen förändras i enlighet med vad som anförts i motionen.