mot · G6021855 · 1983-01-25 00:00:00 — m. fl. Massmediesamhället har inte en struktur som en gång för alla är given. Informationsteknologin utvecklas snabbt, och människor kräver att de nya landvinningarna ställs till deras förfogande. Kulturpolitikens uppgift är inte att styra utvecklingen mot snävt uppställda mål utan att underlätta för skilda medier att söka nya vägar, så att frihet och mångsidighet i den offentliga debatten kan garanteras. Förbud och inskränkningar i rätten att använda sig av media måste undvikas. Den mångfald som karakteriserar pressen finns ännu inte inom etermedia, men radio-TV-monopolet har under de borgerliga regeringarna i någon mån mjukats upp. Detta är en lovande utveckling. finns det en motsatt strävan, nämligen att föra in så mycket som möjligt av de nya medierna under domvärjo. Det är inte rimligt om ens praktiskt möjligt - att alla nya medier inordnas under SR. Detta vore tvärtom olyckligt, bl. a. av det skälet att SR:s monopolställning kan verka hämmande på utvecklingen av dessa. I den mån SR:s verksamhet utsträckts till nya områden måste detta ske i full konkurrens med andra företag. Nya medier bör få en gentemot staten och SR självständig ställning. Medan kabeltekniken i de flesta västeuropeiska länder har avancerat långt har vi i vårt land sent omsider startat försöksverksamhet. Kabelteknikens stora möjligheter ligger i att man kan vidarebefordra program av olika slag och särskilt gäller detta mottagning av program som överförs med hjälp av satellit. Mest aktuell är mottagning från som ägs av ett europeiskt konsortium. Ett tiotal svenska företag har av begärt att få tillgång till s. k. dekrypteringsinstrument då sändningarna är kodade. Det visade sig därvid finnas skilda uppfattningar om huruvida regeringen eller skulle bevilja tillståndet, och under det diskussionerna pågick behandlade en motion som ville förhindra tillgång till dekrypteringsutrustning. framhöll dock att den tekniska utvecklingen inte borde hindras men framförde att experimentverksamheten inte fick utvecklas till att bli förtäckt rundradiosändning, och företag som beviljades tillstånd fick inte medverka till att programmen nådde allmänheten. Frågan om rätten att i ta emot signaler från OTS och från direktsändande satelliter måste ses som en del av den allmänna informationsfrihet som är garanterad i grundlagen. Enligt svensk lag har alla medborgare rätt att ta emot alla sorters sändningar utifrån, inkl. s. k. fasta sändningar. Vi anser att möjligheter måste skapas för att till låga kostnader låta allmänheten få del av de vidgade informationsmöjligheter satellittekniken medger. Lagstiftningen i dessa frågor måste utgå från samma grundläggande principer som gäller för tryckt skrift. Detta bör ge regeringen till känna. tillsattes en ny massmediekommitté med uppdrag att följa utvecklingen på medieområdet och bedöma konsekvenserna av nya tekniker. Kommitténs arbete har stor betydelse inför utgången av nuvarande radioavtal 1986. Det är bl. a. av stor vikt att kommittén tillförs sakkunskap från den del av näringslivet som arbetar med nya medier. Detta kan öka realismen i utredningsarbetet. Kompetent branschfolk måste få möjlighet att medverka redan från början, så att industripolitiska aspekter på de nya medierna beaktas. Det har i funnits en tendens att se massmediefrågor som uteslutande kulturpolitiska angelägenheter. Detta synsätt är alltför begränsat. Informationsteknologiindustrin är den snabbast växande industrisektorn i världen, och vårt land ligger nu väl framme inom dessa industrigrenar. Det är viktigt att också fortsättningsvis kan hävda sig i dessa sammanhang. radioutredningar har inte utrett finansieringsfrågor förutsättningslöst. Också i direktiven till den nya massmediekommittén saknas uppdraget att utreda reklam i radio och TV som finansieringsform. Runt om i världen förekommer reklamfinansiering av TV, och inom kommer svenska hem att kunna ta del av europeiska sändares reklaminslag - förutsatt att svenska myndigheter inte genom förbud omöjliggör satellitmottagning. Det är väl dokumenterat att en majoritet av svenska folket är positivt inställd till reklam-TV. Svenska företag kommer snart att köpa reklam i andra länders TV-program, som når . (Mot den bakgrunden är det en absurd tanke att vi i skulle avstå från de intäkter som reklam i svensk TV skulle inbringa.) En lämplig modell för reklam-TV är t. ex. femminutersblock på i förväg angivna tider utan att bryta pågående program. Man kan ibland höra farhågor uttalas för att annonsörerna kan komma att påverka programsättningen. En möjlighet att undvika sådana misstankar är att låta ett från programbolagen fristående företag ta hand om reklamförsäljningen och fördelningen av intäkterna. Detta är frågor som bör utredas av massmediekommittén. Ett av de skäl som anförts mot reklam-TV är att dagspressen skulle bli lidande. Så sent som presenterade Svenska PR-byrån en undersökning avsedd att utröna i vilken mån pressen i de länder som har TVreklam påverkats därav. Den gav vid handen dels att dagspressen inte i något av länderna förlorat andelar av reklamkostnaderna, dels att de totala kostnaderna för reklam inte är högre i länder med reklam i TV än i länder utan. Det konstaterades också att kostnaderna för direktreklam är höga i länder, där TV-reklamen har låg andel av de totala reklamkostnaderna, t. ex. i och , medan de är låga, där TV-reklamen har en hög andel, t. ex. i , , och . Undersökningen bekräftar i stort den uppfattning som framfördes av den s.k. reklamutredningen. I årets budgetproposition aviseras en höjning av mottagaravgiften för TV med . I av allt kärvare ekonomi för de svenska hushållen är det risk för att en sådan höjning, snarare än reklam-TV, kan drabba dagspressen. I valet mellan TV-licens och tidningsprenumeration väljer man kanske det förra. har genom sin publik- och programforskning konstaterat att det hos allmänheten finns ett stort motstånd mot höjda mottagara vgifter. En försöksverksamhet med reklam i svensk television skulle lätt kunna ge intäkter motsvarande den föreslagna höjningen av mottagaravgiften, som massmediekommittén tillfördes erfarenheter som skulle kunna utgöra ett värdefullt led i en mer fullständig utredning om reklamfinansierad TV. En höjning av mottagaravgiften bör således avvisas och försöksverksamhet med reklamfinansiering inledas. Redan i budgetpropositionen 1980/81: 100 förutskickades att, med tanke på bl. a. de förbättrade planeringsförutsättningarna för , rationaliseringskravet borde kunna ställas högre under kommande budgetår. Detta bör nu ske, och bestämmas till . Med hänvisning till vad som anförts hemställs 1. att begär att regeringen utformar tilläggsdirektiv till massmedieutredningen innebärande att det till utredningen knyts informationsteknologisk sakkunskap, samt att utredningen får i uppdrag att utreda reklamfinansiering av radio och TV, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om allmänhetens rätt att ta del av de vidgade informationsmöjligheter som satellittekniken erbjuder, 3. att avslår förslaget i proposition 1982/83:100 bil. 10 till Lag om ändring i lagen (1978:478) om avgift för innehav av tele visionsmottagare, 4. att med den i motionen anförda förändringen godkänner förslaget i proposition 1982/83:100 till medelsberäkning för den avgiftsfinansierade verksamheten inom . () () () () () ()