mot · G602256 · 1983-01-12 00:00:00 — m. fl. Forsknings- och utvecklingsverksamheten vid uppfördes 1965-1969 för att bilda basanläggning för en svensk uranproduktion. Produktionen lades ned 1969. Sedan nedläggningen av driften har vid bedrivits ett omfattande utvecklingsarbete med målsättningen att utveckla nya processer. Avsikten är att mera allsidigt söka utnyttja alunskiffern. Detta arbete ligger i linje med de uttalanden som regering och riksdag vid skilda tillfällen har gjort . I budgetpropositionen för /78 anförde dåvarande industriminister bl. a. följande: Alunskiffer förekommer i i större mängder i , , , , och i fjällranden i . Denna skiffer innehåller dels energiråvaror (olja och uran), dels mineralråvaror för verkstadsindustrin (t. ex. aluminium, vanadin, molybden, nickel och s. k. sällsynta jordartsmetaller), dels också råvaror för gödselmedelindustrin, ex. kalium och fosfor. Härtill kommer att oljan i skiffern kan användas också för att framställa ammoniak för exempelvis gödselmedelindustrin och metanol för bl. a. inblandning i motorbränsle. De svenska tillgångarna av alunskiffer är så stora att vårt land har potentiella möjligheter att bli självförsörjande med flertalet nämnda . Industridepartementet ansåg, som framgår av det citerade uttalandet, att skifferforskningen är en mycket angelägen uppgift, och underströk denna betydelse vid propositionens behandling. Det utvecklingsarbete som har bedrivits vid innebär bl. a. att förgasningsprocesser har studerats för utvinning av oljeinnehållet i alunskiffern. Vidare har utvinning av metaller bearbetats med hydrometallurgiska processer. Inom båda dessa områden har vid kommit att utföras banbrytande insatser inom för nya teknikområden under uppbyggande av en unik kompetens. Med hänsyn till denna utveckling och det faktum att staten har lagt ned i kan det inte anses rimligt att skingra de anläggningstillgångar, den tekniska expertis, kompetent personal och resurser i övrigt som byggts upp under en följd av år. Vidare bör ur beredskapssynpunkt anläggningen bevaras för fortsatt handlingsfrihet. Industridepartementet har studerat förutsättningarna för att framställa metanol och syntesgas baserad på inhemsk råvara såsom skiffer och biomassa. Det vore därför värdefullt om fortsatt forsknings- och försöksverksamhet kan bedrivas vid , så att teknik, som i möjligaste mån kan skydda miljön vid brytning, finns framtagen eller är under utveckling. Många skäl talar således för att bör kunna utvecklas till en central försöksanläggning för utveckling av inhemska bränslen och kunna utgöra en fältstation för energiforskning, knuten till det nya . Utgångspunkterna för ett sådant ställningstagande skall närmare utvecklas i det följande: Alunskiffern, med sitt höga svavelinnehåll och sin höga askhalt, lämpar sig ej för direkt förbränning. Genom förgasning finns möjlighet att utvinna skiffernas energiinnehåll i en gas, vilken är lätt att rena från svavel och andra föroreningar. gjordes vid försök med förgasning av skiffer i fluidiserad bädd, en teknik som världen över är under utveckling för kolförgasningen. En av de första större pilotanläggningarna i uppfördes vid 1977. genomfördes i de första försöken i med förgasning av torv och biomassa i större skala enligt fluid bed-tekniken. Dessa grundläggande kunskaper, som då utvanns, har sedan ingått i det beslutsunderlag som legat till grund för statsmakternas beslut om fortsatta försök i en mer avancerad anläggning som har uppförts vid Studsvik Energiteknik. Under det fortsatta arbetet med skifferförgasning har man vid kommit att söka alternativa vägar till den fluidiserade bädden. Som grund för detta arbete har legat den av utvecklade Inred-tekniken för järnframställning. Denna teknik har vidareutvecklats till en teknik för s. k. slaggande förgasning. Fördelen härmed är bl. a. att restprodukten från förgasningen erhålls som ett olösligt glas, vilket från miljösynpunkter är mycket lätt att deponera. Inledande försök med slaggande förgasning vid MEFOS i 1981-1982 visade teknikens tekniska och ekonomiska förutsättningar. För framtagande av underlag för demonstrations/produktionsanläggning uppförs nu vid en större pilotanläggning, vilken beräknas kunna tas i drift . Den slaggande förgasningen enligt Inred-principen innebär ett radikalt nytänkande. Därmed möjliggörs användningen av låghaltiga kolmaterial. Skulle denna teknik visa sig framgångsrik, kan en internationell marknad öppna sig, där inte bara skiffrar vore av intresse utan även askrikt kol, som t. ex. avfallshögar från kolanrikning. Den gas som produceras från en förgasningsanläggning skulle kunna användas på i huvudsak tre olika sätt: 1. råvara för metanolproduktion, 2. råvara för ammoniakproduktion, 3. bränngas (syntetisk naturgas). Ekonomiska studier av metanolalternativet har visat att skiffern utgör den intressantaste inhemska råvaran. Det sista alternativet - bränngas - har studerats i mycket ringa omfattning, men skulle kunna bli av intresse i första hand inom skifferregionerna. Vid en framtida storskalig naturgasintroduktion i skulle marknaden för en skiffergas öka väsentligt. Denna samordningsmöjlighet måste tas till vara på ett tidigt stadium! För metallutvinningen ur skiffern har i första hand studerat hydrometallurgiska processer. För den ursprungliga tänkta uranutvinningen finns den s. k. AE-processen framtagen för kommersiell skala. För s. k. fullutvinning har ett processkoncept med arbetsnamnet DMSprocessen studerats. /81 drevs detta arbete till försök i pilotskala. Sedan planerna på en framtida uranproduktion skrinlagts, har dessa arbeten successivt trappats ned. Däremot har den kompetens som byggts upp kommit till användning i följande sammanhang: De hydrometallurgiska processerna kan sägas representera en ny typ av processer för metallutvinning. har metallutvinningar kommit att koncentereras till högtemperaturprocesser, där malmens metallinnehåll friläggs genom kraftig upphettning. kan förutses en övergång till hydrometallurgiska processer av bl. a. följande skäl: 1. lägre energiförbrukning, 2. lättare att uppfylla alltmer skärpta miljökrav, 3. lättare att anpassa till fattigare råvaror, 4. ger större flexibilitet vid val av råvara. Arbetet vid har inneburit en banbrytande insats inom detta område i vårt land. Uppbyggd kunskap och utrustning har visat sig vara användbara både inom och utom . Ett fullföljande av det påbörjade utvecklingsarbetet skulle för framtida mineralförsörjning vara av stort intresse, som det skulle innebära vidarutveckling av en för relativt ny teknik. Som inledningsvis anförts kommer de svenska alunskiffrarna inom en överskådlig framtid att bli av intresse för energi- och mineralförsörjning. Däremot kan det inte utan vidare drivas ett mer aktivt och mer preciserat målinriktat utvecklingsarbete förrän mer övergripande beslut om det framtida utnyttjandet av skiffertillgångarna föreligger. Men å andra sidan kan ett sådant FoU-arbete underlätta tillkomsten av sådana beslut, dvs. för att belysa viktiga frågeställningar i ett erforderligt beslutsunderlag. Genom de energibeslut och andra politiska ställningstaganden som gjorts har utvecklingsarbetet alltmer kommit att koncentreras till utvinning av oljeinnehållet. En förädling av denna olja till metanol har länge utgjort huvudalternativet. I samband med att beslut fattats om att skjuta metanolintroduktionen framåt i tiden, studeras nu bl. a. i direktanvändningen av oljeinnehållet i form av bränngas, i första hand för regionerna närmast E sådan anläggning ger möjlighet att i liten skala starta upp anläggningar för att demonstrera teknikens möjligheter. Arbetet på den kemiska sidan har drivits med succesivt avtagande på grund av de politiska ställningstaganden som statsmakterna har gjort. Detta har gjort att det underlag för en demonstrations/produktionsanläggning som kunde varit färdig kommit att skjutas framåt . I stället har arbetet koncentrerats till sådana delsteg som kan användas även utanför skifferområdet. Med hänsyn till vad som inledningsvis anförts är det olyckligt att det ursprungliga tänkta projektet har avbrutits, vilket innebär en tempoförlust i det långsiktiga utvecklingsarbetet. Således bör medel avsättas även för dessa arbeten. De medel som har beviljat som villkorade lån (128 milj. beräknas räcka , möjligen in på 1984. Genom bidrag från styrelsen för teknisk utveckling och intäkter från viss konsultverksamhet - främst inom det hydrometallurgiska området - finns vissa möjligheter att för finansiera sin verksamhet fram med bibehållandet av en rimlig ambitionsnivå. Hur en finansiering däremot skall kunna åstadkommas på är ovisst. Då det är ekonomiskt fördelaktigt att utnyttja befintliga anläggningar, är det välbetänkt att inrikta verksamheten i - med beaktande av vad som redovisats i det föregående - till en central fosknings- och utvecklingsanläggning med den verksamhet i övrigt som därtill erfordras. För att säkerställa denna målsättning är det dock av avgörande betydelse att regering och riksdag lägger fast riktlinjerna för ett mer långsiktigt FoUprogram än vad som varit fallet. Förutom den eftersträvade handlingsfriheten, kan det bli möjligt att ta fram ett bättre underlag för beslut om framtida utnyttjande av landets alunskiffertillgångar och till frågan om kommersiell skifferbrytning med hänsyn till miljöaspekterna. bör därför hos regeringen begära förslag till om ett mer långsiktigt FoU-program med beaktande av vad som anförts i denna motion. Med anledning av vad vi ovan anfört hemställer vi att beslutar att hos regeringen anhålla om förslag till riktlinjer för forsknings- och utvecklingsverksamheten vid .