mot · G602822 · 1983-01-20 00:00:00 — m. fl. Ett program för Bergslagens industrier Bergslagen var en av de första industrialiserade regionerna i landet. Orsaken till industrietableringen var naturtillgångarna, främst då kombinationen malm, skog, vattenkraft. Från denna bas har manufakturerande företag utvecklats, t. ex. verkstadsindustri som tillverkar utrustningar för gruvor och valsverk. gjorde elkraften sin entré, då kom tillverkare av generatorer, elmotorer och transformatorer. , legoföretag, har blivit underleverantörer till de stora bruksföretagen. gav detta en stabil sysselsättning åt befolkningen. Företagen var lönsamma, sysselsättningen ökade, levnadsstandarden höjdes och välstånd skapades. I och med att regionen domineras av s. k. bruksföretag har ortsstrukturen blivit ensidig. Minskad sysselsättning i ett sådant bruksföretag får genomslag inom alla samhällssektorer. Ungdomar har svårt att få arbete, vissa delar av den offentliga sektorn bli överdimensionerad, nedlagt samhällskapital blir dåligt utnyttjat, de sociala problemen ökar. De senaste årens utveckling i Bergslagen är beklämmande. Alla järnmalmsgruvor, undantagandes och , har nedlagts. Bruksorterna har skakats av nedläggningar och omvälvningar. Först drabbades handelsstålet, senare har specialstålet drabbats mycket svårt. Många ortsnamn kan nämnas när det gäller nedläggningar och svåra omställningar: , , , , , , , , , Bångbro. Flera av bekymren upprepas nu i det övriga industri-Sverige, men frågan är ändå om inte de tidigare starka industrikommunernas nedgång nu skapar så stora svårigheter att särskilda åtgärder är motiverade. I fortsättningen lämnas några skäl för speciella åtgärder och en beskrivning av tendenser i utvecklingen. Sysselsättningen minskar i Bergslagen Det behövs 45 000-65 000 nya arbetsplatser i , dvs. Bergslagslänen, , säger . Det är det relativt sett största bortfallet i landet. Händelseutvecklingen i stålindustrin ligger bakom. Enligt nämnda rapport avvecklas av arbetsplatserna vid järnbruken . Men inte bara stålindustrin bidrar till krisen i Bergslagen. Det finns flera verkstadsföretag och företag i andra branscher som redovisar svårigheter. Under förebärande av bristande lönsamhet har nedläggningar skett, t. ex. av Copcos smedja i . Ur verkstadsindustrisynpunkt är Bergslagen med få undantag en vit fläck. Det finns några kommuner som nästan helt saknar verkstadsföretag. , , , , , , och är sådana exempel. På några orter finns ett eller ett par större verkstadsföretag. På så sätt blir dessa av stor strategisk betydelse för regionen. Som exempel kan nämnas: ASEA och Metall i Finmek m. fl. finns i vissa regioner och det är ett intressant drag i verkstadsstrukturen. Moraområdet i , t. ex. Armaturfabriker. Södra delen av , t. ex. Elektronikindustrin är ganska väl representerad här. Det finns ett 15-tal elektronikföretag, konsultfirmorna oräknade. Sydvästra : Kolbäcksdalen, , . Företagen arbetar i en del fall som underleverantörer till bilbranschen. : Verkstadsföretag som Mekaniska, , Cabby. Ett antal större koncerner dominerar näringslivet i Bergslagen. Förutom stålföretagen finns några företag i verkstadsindustrin. Typiskt är att oftast domineras varje ort av ett företagsintresse. Dessutom kan noteras att företag som tillhör samma koncern ligger ganska nära varandra. Följande större företag dominerar bland ägarna: (, , Korsnäs-Marma), , , , , ASEA, , , . Företag med annorlunda tillverkningar är , stad, , , i , i . Inom storkoncernerna sker oftast en omorientering av verksamheten. Man specialiserar sig för att uppnå stordriftsfördelar. Verksamheten får ibland en helt ny karaktär genom att produktområden avvecklas eller säljs. Inom stålverken avvecklas ofta underhålls- och serviceverkstäder. Vidareförädlingen, som tidigare omfattade ett ganska brett sortiment, har specialiserats. Verkstadskunnandet håller på att gå förlorat. Företagens huvudkontor flyttas ibland från regionen. sker det genom samgående av företag. Inställning till företag och nyetablering hindrar ibland att ny företagsamhet utvecklas. Sekelgamla attityder är fast rotade. En anställning vid bruket har ju tidigare inneburit en trygghet. När nu stålindustrin skakats i grunden har det i många fall inneburit ett olustigt uppvaknande för flera parter. På andra håll har man varit medveten om farorna . Där har viss aktivitet skapats. Någon traditionell företagsanda, Gnosjöanda, har inte funnits. Ofta har det också varit så att det dominerande företaget inte velat ha konkurrens om arbetskraften. Löneläget (inkl. skiftstillägg) har väl också verkat avskräckande i en del fall. Med all hänsyn till traditionen är det ändå huvudsakligen de befintliga företagen - stora som små - som måste utgöra basen för det framtida näringslivet. Här finns människor med kunnande om teknik, organisation och ekonomi. Här finns oftast förslagen till produkter som kan utvecklas. Här finns de människor som kan bli nyföretagare. Storföretagen spelar en strategisk roll för industriutvecklingen i Bergslagen. Inom varje län och kommun bör man skaffa sig goda kunskaper om storföretagens affärsutveckling både i stort och vad avser enskilda affärsområden. Mellan de fackliga organisationerna finns ett samarbete mellan avdelningar och klubbar inom koncernen. a. utser den fackliga organisationen representanter i koncernstyrelsen. Det finns dessutom koncernfackliga samorganisationer där företrädare från olika arbetsställen är företrädda. Ett gott samarbete mellan politiska och fackliga företrädare på det kommunala och regionala planet är fruktbart. Politikerna kan erhålla kompletterande information och få en kanal till koncernledningen. De fackliga representanterna kan få stöd för sina förslag genom samarbetet med politikerna. Politiker i kommuner som berörs av en och samma koncern bör knyta kontakter med varandra. Det är tillsammans som politiker och fackliga företrädare kan föra sina synpunkter vidare till koncernledning och regering. Punkter för diskussion med storföretagen o samverkan mellan små och stora företag o underleveranser o regional spridning av kunnande om produktionsteknik, produkter, marknadsföring, organisationsfrågor, företagsledande o utnyttjande av koncernens marknadskanaler för övriga företags försäljning o utbildningskapacitet i storföretagen o exportfinansiering av koncernens produkter (SEK, EKN) o deltagande i regionala utvecklingsbolag o transporter Överläggningar med storföretagen har betonats i LO:s och Metalls senaste näringspolitiska program. Eftersom ett par stora koncerner spelar en avgörande roll för utvecklingen i Bergslagen bör regeringen ta upp överläggningar med dessa för att gemensamt med företagen komma överens om ett handlingsprogram. Bland verkstadsföretagen bör , och prioriteras. Även vid överläggningar med bör Bergslagsproblemen tas upp. Regeringens överläggningar måste förutom på de kunskaper som finns i kanslihuset baseras på den lokala kännedom som politiska och fackliga företrädare har om storföretagen. Kunskapen om näringslivet i en region finns huvudsakligen på regional nivå; hos företagare, fackliga förtroendemän och politiker. Kunskap är en förutsättning för att finna lösningar på regionens problem. möjlighet att förverkliga de lokala lösningarna bör det finnas ekonomiska resurser till förfogande både på regional och nivå. Beslut om kommunala resurser kan dock tas på länsnivå. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär tillkallande av en särskild kommission med uppgift att utarbeta ett långsiktigt program för industriuppbyggnad i . () () BO () () () BO FINNKVIST (s) () () () () () () () () AXEL ()