mot · G702277 · 1983-12-16 00:00:00 — Motion 1983/84:277 m. fl. En reformering av efterlevandepensioner ingen m. m. 1983/ 84:73) I proposition 1983/84:73 framläggs förslag om att änkepensionen slopas och ersätts med ett omställningsbidrag för män och kvinnor samt en omdisponering av stödet till efterlevande barn. Propositionen innehåller förslag om slopande av hustrutillägg i folkpensionen samt att pensionstillskott skall utgå till änka även om mannen gjort undantagande från ATP. Enligt nu gällande regler utgår änkepension liksom barnpension inom folk- och tilläggspensioneringen (ATP). Rätt till änklingspension finns inte i något av dessa system. På det avtalsreglerade området utgår familjepension inom tjänstepensioneringen bl. a. till stats- och kommunalanställda tjänstemän. Inom dessa system utgår efterlevandepension såväl till änka som till änkling. Så länge avtalet på arbetsmarknaden inte ändras berörs dessa grupper med hänsyn till systemens konstruktion endast obetydligt av regeringsförslaget. Den särskilda tilläggspensionen (STP) som omfattar LO-kollektivet innehåller däremot inte familjepension, varför denna grupp drabbas fullt ut av regeringsförslaget. Propositionen utgår från pensionskommitténs betänkande SOU 1981:61, som kritiserats på en rad punkter av flera tunga remissinstanser, däribland , och jämställdhetskommittén. Regeringen har på en rad väsentliga områden försämrat kommitténs förslag och lämnat kravet på långtgående och generösa övergångsregler för berörda grupper utan hänsyn. Förslaget kommer att betyda en dramatiskt förändrad situation för stora grupper om mannen avlider. Det är enligt mening oacceptabelt i sin nuvarande utformning och bör därför avvisas. Alla i samhället har rätt till ekonomisk grundtrygghet. Enligt mening bygger grundtrygghetssystemet på förutsättningen allas rätt till arbete. anser, nu liksom tidigare, att det råder orättvisor i nuvarande efterlevandeskydd. Efterlevandeskyddet måste reformeras och göras fördelningspolitiskt rättvist efter grundtrygghetens princip. Efterlevandeskyddet för män och kvinnor bör likställas. Barnens ekonomiska trygghet vid förälders dödsfall måste tillgodoses. Vid förändringar av nuvarande regelsystem måste övergångsbestämmelser utformas så att de många människor som inrättat sina liv utifrån tidigare gällande regler inte ställs utan ekonomisk grundtrygghet. föreslog i betänkandet Familjepension att nuvarande generella och livslånga änkepensioner upphör och ersätts med tidsbegränsade och mer behovsinriktade förmåner, lika för män och kvinnor. Änkepensioneringen föreslogs slopad och tyngdpunkten inom efterlevandeskyddet överflyttad till barnpensionerna. Det nya systemet föreslogs gälla både män och kvinnor som mister make. Stödet skulle utges i form av ett omställningsbidrag efter dödsfall. Ingen nedre åldersgräns föreslogs för rätten till omställningsbidrag. Omställningsbidraget skulle enligt kommittén kunna fortsätta att utgå tills yngsta barnet är . Till efterlevande som behöver stöd utöver omställningsbidraget föreslogs särskild form av efterlevandepension, försörjningsbidrag. I övergångsreglerna föreslogs att kvinnor som redan innehar änkepension inte skulle beröras av förändringen. Kvinnor som vid förändringens genomförande har fyllt och som blir änkor skulle enligt kommitténs förslag kunna beviljas änkepension enligt nu gällande regler. utgick i sina resonemang från en situation där majoriteten kvinnor förvärvsarbetar på i huvudsak lika villkor som män och en arbetsmarknad som medger full sysselsättning. Med hänvisning till arbetsmarknadssituationen, familjemönster, kvinnors möjligheter att få förvärvsinkomst m. m. sade pensionskommittén bl. a. att den reformering som bör genomföras av familjepensioneringen bör därför ta sikte inte på nuvarande utan på framtida generationer efterlevande. Kommittén sade också bl. a. att en omläggning av regelsystemet bör således förses med långtgående och generösa övergångsregler som även för framtiden ger ekonomisk trygghet enligt hittillsvarande regler för de nämnda kategorierna kvinnor. principiella överväganden mottogs positivt av en rad remissinstanser. Flera tunga remissinstanser var dock starkt kritiska till förslaget. Däribland var , som pekade på klyftan mellan pensionskommitténs principiella resonemang och det förhållande som råder i verkligheten. vill för sin del ha en ny översyn av hela frågan om efterlevandepensioneringen. Också jämställdhetskommittén - som är positiv till förslaget - har i sitt 1* 1983184.3 sami. yttrande tagit upp de problem som kan uppstå när formell jämställdhet kolliderar med vardagsverkligheten. Enligt vår uppfattning är principerna bakom pensionskommitténs förslag bra och kan, om de genomförs, fungera i ett samhälle där det råder jämställdhet mellan kvinnor och män. Det gäller därför att även på andra områden arbeta för ett sådant samhälle. Följden kan annars bli att vi på område efter område får ett formellt jämställt samhälle som i verkligheten ser helt annorlunda ut och har vi t. ex. rensat bort det ekonomiska skydd som gavs i äldre lagar åt den svagare, oftast kvinnan. Vi har därmed snarare försämrat än förbättrat kvinnornas situation, vilket inte alls var avsikten med den nya lagstiftningen. Regeringen har inte beaktat kraven på långtgående övergångsregler, hänsynstagande till arbetsmarknadssituationen etc. I stället har man tvärtemot kommitténs och tunga remissinstansers varning - valt att hasta fram ett mycket snabbt ikraftträdande. Också propositionens innehåll och kvalitet präglas av att den tillkommit under stor brådska. Regeringen har dessutom underlåtit att lämna förslaget till lagrådets bedömning, vilket borde ha varit en självklarhet. I en rad viktiga avseenden har regeringen försämrat de förslag som pensionskommittén lade fram i sitt betänkande. Kommittén föreslog att kvinnor som fyllt när maken avlider också i fortsättningen skall omfattas av nuvarande änkepension och inte beröras av förändringen. Regeringen höjer denna åldersgräns till , utan att beakta konsekvenserna för en stor grupp kvinnor i en åldersgrupp som för sin grundtrygghet i hög utsträckning är beroende av efterlevandeskyddet i dess nuvarande utformning. Kommittén föreslog möjlighet till omställningsbidrag till efterlevande make så länge det finns barn i familjen. Regeringen föreslår utan hänsyn till småbarnsfamiljernas utsatta situationen, att omställningsbidraget utöver första året utgår endast . De svagaste grupperna drabbas hårdast av regeringens förslag; nämligen kvinnor i åldrarna som ägnat sitt yrkesverksamma liv åt barnomsorg, som bor på orter med hög arbetslöshet, där det är i stort sett omöjligt att konkurrera om jobb. Kvinnor med deltidsarbete, låga inkomster och låg ATP hör också till denna grupp. Det är också frågan om grupper som planerat sin familjeekonomi utifrån en situation där det funnits anledning att lita på att pensionssystemet innebär reell trygghet. Denna trygghet byts i ett slag ut mot en situation där den arbetslösa kvinnan tvingas be om prövning av sina ekonomiska villkor för att i utbyte få ett bidrag som motsvarar ett basbelopp. Förändringar i samhällsstrukturen, förändringar i mäns och kvinnors förvärvsfrekvens, ett delat ansvar för familjeekonomin och delat ansvar för arbete med hem och barn har förändrat familjevillkoren för stora grupper i samhället. Dessa förändringar har ökat kravet på ett förändrat och anpassat efterlevandeskydd som likställer män och kvinnor och i högre grad än tar sikte på barnens situation. råder för stora grupper en familjesituation som väl motsvaras av grundprinciperna i nuvarande pensionssystem. Det innebär att änkepensioneringen fyller ett viktigt behov. För ett stort antal kvinnor är änkepensioneringen garantin för att kvinnan efter mannens död i någon mån kan behålla den standard hon hade medan mannen levde och som byggts upp i en gemensam ekonomi och genom makarnas gemensamma arbete. Det nuvarande efterlevandeskyddet innehåller emellertid fördelningspolitiska orättvisor som en reformering av systemet bör undanröja. I en barnfamilj där mannen är hemarbetande med låg förvärvsinkomst, eller där mannen är arbetslös, står familjen utan försörjare och utan efterlevandeskydd om hustrun dör, eftersom ingen änklingspension utgår. I en barnlös familj där båda makarna förvärvsarbetar, uppbär hustrun vid mannens frånfälle livsvarig änkepension, oavsett om hon uppbär lön från förvärvsarbete eller ej. I exempel I krävs en reformering av efterlevandeskyddet som förbättrar grundtryggheten, medan i exempel II krävs en förändring som bättre balanserar förmånerna. En reformering kräver emellertid ett absolut hänsynstagande till de familjer som kommer att beröras av övergång till ett nytt system. Hänsyn måste tas till förvärvade pensionspoäng och till möjligheterna att göra omdisponeringar av familjens ekonomiska villkor. Så har inte skett i regeringsförslaget. Pensionstillskott för vissa änkor En uppenbar orättvisa i nuvarande pensionssystem är att änkas rätt till pensionstillskott är beroende av om den avlidne maken haft undantagande från ATP eller ej. I praktiken innebär detta att ett stort antal kvinnor kan förlora hela sitt pensionstillskott i samband med att maken avlider. Dessa kvinnor drabbas alltså av en väsentligt sänkt pension efter makens död. Denna försämrade pension tvingas kvinnan leva med på grund av att pensionsvillkoren är knutna till mannens villkor inom pensionssystemet. har år krävt en ändring av detta orättvisa förhållande, liksom en rättvisereform som tillmötesgår kravet att också män som begärt undantagande från ATP får rätt till pensionstillskott. Regeringen föreslår nu att änkor till män som haft undantagande från ATP inte längre skall drabbas av att pensionstillskottet tas ifrån dem. välkomnar regeringens förslag på denna punkt men kräver nu liksom tidigare att också män med undantagande skall få rätt till pensionstillskott. Av vad som anförts framgår att anser att proposition 1983/84:73 om reformering av efterlevandepensionering m. m. bör avslås med undantag av den punkt som gäller pensionstillskott för änkor, vars makar begärt undantag från ATP. bör efterlevandeskyddet reformeras utifrån grundtrygghetens principer. Efterlevandeskyddet för män och kvinnor bör vara likvärdigt och barnens ekonomiska trygghet skall tillgodoses. Absolut hänsyn måste tas till grupper som berörs av övergångstider. Det är rimligt att efterlevandeskyddet vägs in i en helhetssyn på pensionssystemet. Regeringen har i proposition 1983/84:40 aviserat en översyn av det allmänna pensionssystemet. anser att frågan om reformerat efterlevandeskydd bör tas upp i det sammanhanget. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar avslå proposition 1983/84:73 med undantag av punkt 4 angående pensionstillskott, 2. att beslutar om rätt till pensionstillskott för alla pensionärer med låg eller ingen ATP, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts beträffande översyn av efterlevandeskyddet i samband med den aviserade översynen av allmänna pensionssystemet. () () () . ÅSLING (c) () () () () () . () () () ()