mot · G6022254 · 1983-03-25 00:00:00 — Den avveckling av statliga detaljregleringar som den tidigare regeringen påböijade måste påskyndas. Det kan bli ett viktigt bidrag både till ökad ekonomisk effektivitet och fördjupad demokrati. Det arbete som den s. k. stat/kommungruppen bedrev för att avveckla olika former av onödig byråkrati måste fullföljas. Kommuner och landsting bör i effektivitetssyfte också i ökad utsträckning köpa tjänster utifrån genom att anlita fristående entreprenörer för gatuarbeten, transporter m.m. Denna kommunala upphandling betyder som regel mycket för den mindre företagsamheten. Kommunerna måste målmedvetet fortsätta den påböijade energiplaneringen. Inte minst viktigt är därvid att anpassa energiförsörjningen och energisparandet till speciella lokala förutsättningar, t. ex. möjligheterna att bättre ta till vara skogsavfall och torv och att utveckla olika decentraliserade värmesystem. d) Förstärk skatteutjämningen har som mål att ge kommunerna likvärdiga ekonomiska arbetsförutsättningar. Detta arbete bedrivs inom ramen för skattekraftsutjämningen. Åtskilligt har under de båda senaste årtiondena gjorts för att ge kommunerna mer jämlika ekonomiska arbetsförutsättningar. Det har skett genom etappvisa förbättringar av skattekraftsutjämningen. Reformsträvandena inom den statliga skattekraftsutjämningen har varit särskilt markerade . Skatteutjämningsbidragen har ökat från till ca . Mätt i kronor per invånare har skatteutjämningsbidraget ökat från . Skatteutjämningsbidrag till den kommunala sektorn åren 19791983 (milj. Ordinarie bidrag varav till kyrkliga kommuner 2. Länsvis fördelning av skatteutjämningsbidrag 1 Inkl. den förhöjning som hänför sig till särskilda statsbidrag till kommuner och landstingskommuner. Skatteutjämningsbidraget till de kyrkliga kommunerna ingår ej i de redovisade beloppen. 2 Preliminära uppgifter. 3 Beräknad förändring av utdebiteringsbehovet vid slopande av skatteutjämningsbidrågen. Trots de ovannämnda i och för sig förtjänstfulla reformer inom den statliga skatteutjämningen kvarstår fortfarande stora skillnader mellan kommunerna i fråga om skattekraft. Vad nuvarande skillnader i fråga om skattekraft betyder för den kommunala utdebiteringen kan åskådliggöras genom följande exempel. Vår jämförelse grundas på förhållandena under det kommunala . Då varierade det totala skatteuttaget i landet mellan . () och . (Åre). Om Åre kommun tillerkänts samma reala skatteunderlag som kommun skulle den totala kommunala utdebiteringen i Åre kommun ha kunnat sänkas från 33:75 till 23:75. Om kommun i likhet med Åre kommun skulle planera sin ekonomi med utgångspunkt från den garanterade skattekraften skulle den totala utdebiteringen i ha behövt höjas från . Detta säger något om omfattningen och vidden av de kvarvarande orättvisorna på det kommunala beskattningsområdet. Det har varit en stor debatt om att sänka marginalskatten till för flertalet inkomsttagare. Den debatten har emellertid förts utan att skillnaderna i kommunalt skatteuttag beaktats. Om marginalskattereformen genomförs utan att någonting görs åt den kommunala skatteutjämningen kommer marginalskattereformen i praktiken att innebära att invånarna i kommuner med hög egen skattekraft får en marginalskatt på medan invånarna i kommunerna inom skatteutjämningen får en marginalskatt på . Det är sådana orättvisor som vi måste komma till rätta med via skatteutjämningen. Vi har redogjort för hur variationerna i fråga om skattekraft påverkar den kommunala utdebiteringen. Med utgångspunkt i den aktuella situationen är det av intresse att ta reda på hur kommunalskatten påverkar den enskildes privata konsumtionsutrymme. Vid en utdebitering med . av varje beskattad hundralapp utgör den kommunala skatten . om den beskattningsbara inkomsten uppgår till . Är utdebiteringen däremot . stiger kommunalskatten till , dvs. en skillnad på . Om en sådan minskning av det privata konsumtionsutrymmet skall kompenseras med ökade inkomster måste inkomstökningen uppgå till . Även sedan skattereformen trätt i full kraft måste inkomstkompensationen uppgå till ca . Flera faktorer påverkar valet av servicenivå. En starkt bestämmande faktor är skattekraften. Denna bekräftas av flera undersökningar. Särskilt starkt bestämmande är skattekraften för utformningen av de icke obligatoriska kommunala verksamheterna t. ex. för utbudet inom kultur- och fritidssektorn. Man kan också spåra ett samband mellan skattekraft och avgiftsuttag. Detta samband gör sig särskilt påmint inom de icke affärsmässiga verksamheterna. noteras att den högsta avgiften för ett heltidsbarn i den kommunala barnomsorgen utgjorde . i (av medelskattekraften), medan man i kommunerna inom skatteutjämningen i regel hade högsta avgifter som låg i närheten av . För en familj med två förvärvsarbetande med en beskattningsbar inkomst på . varierar skatte- och avgiftsuttaget mellan . (kommun) och . (kommun). Familjens årskostnad för barnomsorgen (ett barn på daghem) varierar mellan . () och . Det finns således ett klart samband mellan hög skattekraft, hög service, låg kommunalskatt och lågt avgiftsuttag. har från statsmakternas sida allt tydligare markerats strävan att stärka den kommunala självstyrelsen och söka begränsa kostnadsdrivande statlig reglering. Likaså har strävan varit att minska krångel och ta bort onödig byråkrati i relationen mellan statliga och kommunala organ. Att finna rationellare former för statsbidragsgivningen till kommunerna bör enligt vår mening vara en av många åtgärder i ett sådant arbete. De speciella statsbidragen uppgår till nästan . Strävan bör vara att etappvis omfördela dess resurser till skatteutjämningssystemet. Från självstyrelsesynpunkt skulle härigenom vinnas bl. a. följande fördelar: 1) Tusentals personer på central och lokal nivå skulle kunna användas för mer samhällsnyttiga verksamheter än tolkningen av statsbidragsbestämmelsema, fördelningen av de olika bidragen samt försöken att uppnå ett maximalt utnyttjande av statsbidragen. 2) Ansvarsfördelningen mellan å ena sidan lokal/regional nivå och å andra sidan statsmakterna skulle lättare kunna fastställas. 3) Statsbidragspengarna skulle bli drygare genom att fördelningen bl. a. inte skulle störas av destruktivt bidragstänkande. 4) Lokala och regionala anpassningar skulle underlättas. Genom att de speciella statsbidragen successivt trappas ner och motsvarande resurser överförs till skatteutjämningssystemet kommer vi att kunna uppnå en ökad utjämning av skattekraften. kommer alla kommuner att erhålla sina statsbidrag genom skatteutjämningen. Enligt vår uppfattning måste utjämningen gå så långt att det enbart är skillnader i den kommunala servicen och avgiftsuttagets storlek som avgör hur stora skillnaderna i utdebitering och avgifter blir. Målsättningen med den kommande kommunala skatteutjämningsutredningen måste vara att kraftigt minska utdebiteringsskillnaden enligt de principer vi ovan berört. Vi avvaktar med att ta slutlig ställning till det s. k. särskilt riktade stöd som aviseras i den kommunalekonomiska propositionen tills dess det reella innehållet i förslaget preciserats i kompletteringspropositionen. Vår principiella ståndpunkt är dock att statens allmänna stöd till kommunerna bör kanaliseras via skatteutjämningen. Beträffande skatteunderlaget för juridiska personer utgår vi från att när nya regler om detta presenteras de får en sådan utformning att den del av underlaget som skall tillföras kommunerna utgår som skatteutjämning. e) Sysselsättningsutvecklingen på den kommunala sektorn Den stora sysselsättningsökning som skett i den kommunala sektorn kan ej fortsätta . Av samhällsekonomiska skäl är det i stället främst industrisektorn som måste öka. Utvecklingen av sysselsättningsgraden (den genomsnittligt arbetade tiden) bland kommun- och landstingsanställda har stor betydelse för hur antalet sysselsatta förändras vid en viss volymförändring. Under en följd av år minskade det genomsnittliga antalet arbetade timmar per person. vände emellertid utvecklingen och den genomsnittliga arbetstiden per sysselsatt har ökat som framgår av följande uppställning. Sysselsättningsgrad: genomsnittlig arbetstid per sysselsatt i % av heltid (per resp. år) (exkl. lärare) (74,6)* (75,0)1 (76,2)' Sysselsättningsgraden är i kommunerna f. n. och i landstingskommunerna . Av de kommunalanställda arbetar heltid, deltid och är timanställda vilket framgår av följande tablå. Kommunalt anställda fördelat efter heltids-, deltids- och timanställda Kommuner (inkl. lärare) Utslagningen av deltidsarbeten går i första hand ut över ungdomar och kvinnor. Kommuner och landsting måste därför vara extra uppmärksamma på att möjligheterna till deltidsarbete inte inskränks. Det i den allmänna debatten framförda förslaget att göra om beredskapsarbeten till fasta tjänster inom kommunerna avvaktar vi med att ta definitiv ställning till tills dess ett konkret sådant förslag presenterats av regeringen. Principiellt är vi dock tveksamma till metoden eftersom den, i händelse av en uppgång för industrisektorn, låst fast resurser i kommunsektorn som i ett sådant läge kan behövas i industrin. Generellt sett kan sägas att det är viktigt att kommunernas verksamhet har sådan inriktning att den underlättar och stimulerar näringslivets utveckling. Med hänvisning till ovanstående hemställs att godkänner vad som i motionen anförts om den kommunala ekonomin. () () () () () () () () () () () () () () . ÅSLING (c)