mot · G6021536 · 1983-01-24 00:00:00 — Motion 1982/83:1536 och av utlänningar, m. m. En förutsättning för att skall kunna leva upp till den höga ambitionsnivå som kännetecknar vår invandringspolitik är att vi har en reglerad invandring. Många utlänningar lyckas dock ta sig in illegalt, och det förekommer att utlänningar håller sig gömda för att utnyttja den s. k. tremånadersregeln eller för att undgå ett avlägsnandebeslut eller hindra verkställigheten av ett sådant. Den nya utlänningslagen (prop. 1979/80:96) med de ändringar som beslutades (prop. 1981/82:146) innehåller vissa inkonsekvenser och bestämmelser som motverkar myndigheternas kontroll av invandringen. I arbetsmarknadsutskottets betänkande 1979/80:27 behandlades motioner rörande förslaget till ny utlänningslag, av vilka flera gick ut på att förbudet mot avvisning på formell grund senare än efter inresan skulle upphävas. Utskottet ansåg sig då inte ha tillräckligt underlag att föreslå att tremånadersregeln togs bort utan hänsköt frågan till utlänningskommittén för ytterligare utredning. I sitt betänkande Ds A 1981:8 har kommittén föreslagit ett särskilt utvisningsförfarande med polisen som beslutsinstans. Enligt en undersökning som kommittén låtit göra har antalet sådana ärenden uppgått till 700-8 000 , och ca hälften av dessa har gällt personer som haft så starka skäl att få stanna i att de i alla händelser skulle ha prövats av invandrarverket eller - efter besvär - av regeringen. Troligen kommer dessa ärenden att bli allt färre, men det är ändå stötande för rättskänslan att vissa personer genom att missbruka tremånadersregeln skaffar sig en bättre behandling än de som följer reglerna. Erfarenheten pekar enligt invandrarverket på att överskridandet av tremånadersgränsen görs medvetet. Undertecknade motionärer vidhåller sin uppfattning från tidigare motionstillfällen, att tremånadersgränsen helt borde slopas. Huruvida man avvisar eller utvisar en person är en terminologifråga. Avvisning bör normalt ske redan vid gränsen, men eftersom avvisning redan tillåts tillämpas inte heller nu denna princip. Rättssäkerheten torde vara tryggad inom ramen för nuvarande regler: när politiska skäl åberopas skall polisen få besluta om avvisning bara om skälen är uppenbart oriktiga eller kan lämnas utan avseende. Detta skulle naturligtvis gälla även om tremånadersgränsen slopades. Det kan finnas starka humanitära skäl för att polisen skall lämna över ärenden gällande personer som vistats i landet. Det skydd som behövs för sådana fall ges i 33 § utlänningslagen, och regeringen bör göra klara uttalanden om tillämpningen av denna paragraf, vilka bör följas upp med anvisningar från och . Vad beträffar den verksamhet som pågår i syfte att förhindra beslut och verkställighet enligt utlänningslagen anförde utlänningslagkommittén i sitt ovan nämnda betänkande att det av naturliga skäl är omöjligt att närmare ange omfattningen av denna. Man uppgav att det förekommer i icke ringa utsträckning och möjliggörs genom att här boende personer medverkar genom att transportera och gömma utlänningarna. Kommittén framhöll också att om en stat i längden tolererar att regeringens och behöriga myndigheters beslut undandras verkställighet på grund av åtgärder från allmänhetens sida, så verkar detta demoraliserande bl. a. på dem som har att fatta och verkställa besluten. Underlåtenheten att beivra sådana åtgärder skapar också intryck av att samhället inte menar allvar med besluten. Det medför dessutom i de flesta fall stort psykiskt lidande för de människor som hålls gömda, och barn kan ta allvarlig skada av en sådan situation. slutsats blev att den som döljer utlänning eller genom annan åtgärd försöker hindra verkställighet av beslut om avvisning eller utvisning skall dömas till böter eller vid försvårande omständigheter till fängelse. Undantag föreslogs dock göras för make, barn, föräldrar eller syskon. I proposition 1981/82:146 om Verkställighet, försvar och ansvar enligt utlänningslagen frångår föredragande statsråd utlänningslagkommitténs förslag och föreslår att endast den sorn av vinningsskäl gömmer undan en avvisad eller utvisad utlänning och därmed försöker hindra verkställigheten kan dömas till böter eller fängelse. Detta är enligt vår mening ett betydande avsteg från kommittéförslaget och ett avsteg, som kan bidra till att undergräva respekten för gällande lagar. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att beslutar att tremånadersgränsen för avvisning av utlänningar som utan att ta kontakt med svensk myndighet uppehåller sig i landet slopas i utlänningslagen, 2. att beslutar att personer som gömmer undan avvisad eller utvisad utlänning eller på annat sätt försöker hindra verkställigheten av beslut om avvisning eller utvisning skall kunna dömas till böter eller fängelse med undantag för anhöriga i enlighet med utlänningslagkommitténs förslag. () ()