mot · G602617 · 1983-01-20 00:00:00 — Motion 1982/83:617 Ett frimärke med bild försvann under den sovjetiska erövringen av . Det skedde under mystiska och aldrig fullt klarlagda omständigheter. insatser att i slutskedet av rädda 10 000-tals judar från deportering och likvidering i de tyska gaskamrarna har väckt uppmärksamhet i hela världen. Det har från svensk sida gjorts upprepade framställnigar till ledarna i att släppa fri eller att åtminstone bringa klarhet i hans vidare öden efter , den dag han greps av rysk militär och bortfördes. Alla dessa framställningar har klingat förgäves. Om lever eller är död är det ingen som vet. Kanske just ryssarnas förnekande att skulle befinna sig eller funnits i fängsligt förvar i har medverkat till att hans person gång på gång under de 38 åren sedan försvinnandet ständigt varit aktuell. har blivit något av en legend, naturligtvis främst bland de tusentals människor han räddade från gaskammardöden, men också bland andra människor. ville hans judiska skyddslingar i genom en s. k. hylla minnet av sin räddare. Man startade bl. a. en insamling för att kunna resa ett monument över den försvunne svenske diplomaten, om vilkens öde man inte visst något - dvs. inte mer än att han försvunnit i rysk fångenskap. Man sörjde honom emellertid som redan död. store skulptör, professorn vid i , speciellt känd för sina ryttarstatyer, åtog sig uppdrag att utan ersättning skapa ett värdigt monument. Det tog innan monumentet stod färdigt. Det var en komposition på sammanlagt , bestående av en hög sockel och ovanpå den en bronsfigur. På sockeln hade Patzay gjort en relief av ansikte. Under bilden graverades en poetisk hyllningstext. Den talade om som en ädel, tapper och human man, vilken blev en legendarisk hjälte i en mörk tid. Detta monument är vårt tysta och oupphörliga tack till honom och skall alltid påminna oss om den evigt vakande humaniteten i en omänsklig tid. Monumentet som symboliserade något av en S:t Göransfigur i kamp med en orm skulle sättas upp i den rymliga i . Ordföranden i , , skulle tala samt överlämna konstverket till borgmästare . Konstnären, hela , representanter för svenska beskickningen och andra inbjudna begav sig til! parken för ceremonien. De möttes av en syn som gav dem en chock. Monumentet var försvunnet. Kvar fanns bara en del av sockeln. Vittnen berättade att ryssarna med hjälp av hästar och draglinor släpat bort konstverket. Ingen visste varthän monumentet bortförts. Och ingen vågade fråga efter det. stora insatser för judar skulle med andra ord glömmas bort. I vårt land hyllas forskare, konstnärer och andra personligheter för gjorda insatser genom att frimärken utges som en hyllning till vederbörande eller till dennes minne. när förflutit sedan en av vår tids mest uppmärksammade svenskar, , försvunnit vöre utgivandet av frimärken med hans bild ett värdigt sätt att för alltid befästa hans minne såväl här hemma som utomlands. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen anhåller att postverket får i uppdrag att genom en frimärksutgåva med bild på ett värdigt sätt befästa minnet av vad denne uträttade i mänsklighetens tjänst som förste legationssekreterare vid beskickning i i slutskede.