ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G602744 · 1983-01-21 00:00:00 — 1 direktiven till den tillkallade abortkommittén anges att kommittén skall utgå från den huvudprincip som abortlagen bygger på, nämligen kvinnans rätt att inom vissa gränser själv bestämma om hon vill fullfölja en graviditet eller ej. Enligt samma direktiv bör även de tidsfrister som reglerar abortförfarandet gälla även i fortsättningen. Frågan om ett förstärkt rättsskydd för ofödda aktualiserades i . Som en följd av uttalanden meddelades tilläggsdirektiv till en annan kommitté, nämligen utredningen om barnens rätt. Denna utredning fick därvid i uppdrag att analysera de problem som är förknippade med en lagstiftning till skydd för fostrets intressen i fall då en gravid kvinna befinner sig i en sådan situation att hon kan tänkas förbise eller inte inse riskerna för det väntade barnet av att hon handlar eller underlåter att handla på visst sätt. 1 tilläggsdirektiven påpekas emellertid att uppdraget inte avser frågor som hänför sig till abortlagen, fosterdiagnostiken eller arbetsmiljöområdet. Man kan därför sammanfattningsvis konstatera att varken abortkommittén eller utredningen om barnens rätt har möjlighet att gå in på principfrågan om skyddet för det ofödda barnet i abortsituationer. För att ta ställning till riär och om abort skall få utföras måste man först ta ställning till när livet börjar och från vilken tidpunkt som barnet skall ha rättsskydd. Få torde väl kunna bestrida att livet börjar därmed att ägget blir befruktat. Men det är också orimligt att säga att det nya livet skall skyddas från den tidpunkten. Den nya människan kan inte tillförsäkras rättsskydd förrän man vet om dess existens. Men från den tidpunkt som detta med säkerhet kan konstateras måste också den nya människan ha fullt rättsskydd. Utifrån denna princip måste sedan ställning tas till i vilka situationer man ska tillåta avsteg från principen om fullt rättsskydd och alltså tillåta abort. Eftersom ingen av nuvarande utredningar har till uppgift att arbeta fram förslag till ny abortlag så bör en sådan tillsättas. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att hos regeringen begär att en utredning tillsätts med uppgift att snabbt arbeta fram förslag till en ny abortlagstiftning som utgår från barnets rätt till liv. () ()
mot · G602745 · 1983-01-21 00:00:00 — Motion 1982/83:745 m. fl. Sjukvårdspersonals deltagande i aborter Både i samband med abortlagens tillkomst 1974 och även senare har frågan om sjukvårdspersonalens skyldighet att medverka vid aborter tagits upp. Därvid har krävts att sjukvårdspersonalen skulle slippa medverka vid aborter om man av etiska eller religiösa skäl begär befrielse från att medverka. och har avvisat författningsreglering av denna rätt, men har starkt understrukit att läkare och annan sjukvårdspersonal som har betänkligheter mot att deltaga skall slippa detta. skrev i betänkandet 1975/76:20 bl. Utskottet - som i enlighet med uttalandet förutsätter att sjukvårdspersonal, som av etiska eller religiösa skäl har svårt att acceptera abortingrepp, skall slippa delta i verksamheten härmed - anser på grund av det anförda att det inte bör tas något initiativ med anledning av den nu aktuella motionen. har frågan åter aktualiserats. Dels har några barnmorskeelever i haft svårigheter att kunna fullfölja sin utbildning på grund av sin syn på spiraler som ett abortframkaliande medel och den oförståelse de mötte från vissa håll. Dels har också läkare vittnat om att de hindrats i sin karriär genom att de öppet avråtts från att söka vissa tjänster eller mer eller mindre öppet motarbetats på grund av sin inställning till aborter. Sådant torde knappast överensstämma med vad tidigare uttalat. De anställdas inställning i dessa frågor skall inte heller tillåtas inverka på vederbörandes anställningsförhållande. Det finns med anledning av vad som hänt anledning att på nytt begära sådan författningsändring att av denna klart framgår att läkare och annan sjukvårdspersonal som av etiska eller religiösa skäl begär befrielse från att delta i abortingrepp skall medges denna rätta och att en negativ inställning till aborter inte skall vara till nackdel för läkare eller annan sjukvårdspersonal när man söker annan tjänst. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär sådana författningsändringar 1. att läkare och annan sjukvårdspersonal som av etiska eller religiösa skäl begär befrielse från att delta i abortingrepp skall medges denna rätt, 2. att hos regeringen begär sådana författningsändringar att en negativ inställning till aborter inte skall vara till nackdel för läkare eller annan sjukvårdspersonal när man söker annan tjänst. () ()
mot · G602746 · 1983-01-20 00:00:00 — 1982/83 746-754 m. fl. 1 förordning med instruktion till radionämnden (utfärdad ) föreskrivs vad beträffar radionämndens uppgifter följande: 2 § övervakar genom efterhandsgranskning att de företag, som enligt 5 § första stycket radiolagen (1966:755) har rätt att sända radioprogram i rundradiosändning från sändare här i landet (programföretag) utövar denna rätt i överensstämmelse med 6 § radiolagen och de närmare bestämmelser om programverksamheten som har tagits in i avtal mellan regeringen och företaget. Med granskningsärende förstås i denna förordning ärende i vilket nämnden prövar huruvida programföretag har iakttagit de bestämmelser i radiolagen och avtalet som avses i första stycket. § 3 Det åligger nämnden särskilt att efter anmälan eller på eget initiativ granska program eller grupp av program som har sänts. Granskning skall i förekommande fall även omfatta programföretags beslut med anledning av sådan begäran om beriktigande eller genmäle som enligt avtal mellan regeringen och företaget skall föranleda underrättelse till nämnden. I verksamhetsberättelse för framhålls att nämndens arbetsbörda varit stor även under detta år. Arbetet har varit inriktat på att skapa en bättre ärendebalans . Denna målsättning har radionämnden till stor del kunnat uppnå. Detta har dock blivit på bekostnad av den s. k. initiativgranskningen som borde utgöra en större del av nämndens uppgifter. Av den statistik över ärendebehandlingen, som återfinns i verksamhetsberättelsen, framgår att det totala antalet inkomna ärenden varit 1 112. (var motsvarande antal 1 077.) Av dessa ärenden var granskningsärendena 1 098. Initiativvärdena var 5! Detta visar med all tydlighet att radionämndens möjligheter att utöva sin initiativgranskning varit otillräckliga. Så har varit fallet även . Som framgår av förordningen skall nämnden också granska drabbade programföretags beslut och åtgärder med anledning av granskningen. Enligt vår uppfattning bör det bl. a. kunna åläggas vederbörande företag att publicera nämndens beslut i sin helhet. förekommer det ofta att nämndens beslut endast redovisas summariskt för allmänheten av vederbörande företag. Detta anser vi otillfredsställande. Krav måste ibland ställas på total redovisning av nämndbeslutet. saknar medel för att tillse att programföretagen 1 1982/83. efterkommer gällande radiolag och avtal med staten. bör ges i uppdrag att överväga vilka sanktionsmöjligheter som bör ställas till radionämndens förfogande i detta avseende . Med hänvisning till ovanstående hemställer vi 1. att uttalar att nämndens verksamhet utformas så att vidgade möjligheter skapas för initiativgranskning, 2. att i skrivelse till regeringen hemställer om utredning och förslag i syfte att ge radionämnden möjligheter att föreskriva för programföretag hur nämndbeslut skall redovisas i programföretagets sändningar, 3. att som sin mening ger regeringen till känna att massmediakommittén bör ges i uppdrag att utreda frågan om vidgade sanktionsmöjligheter för radionämnden. HANS NYHAGE (m) () () () () ()
mot · G602747 · 1983-01-20 00:00:00 — m. fl. Restaureringen av Bergqvara slottsruin besökte representanter för och i Bergqvara slottsruin (fornlämning nr 32) i för att på platsen inspektera och därefter diskutera eventuell restaurering av slottsruinen. Anledningen till besöket var den dåliga kondition i vilken fornlämningen befinner sig och som från flera håll ansetts kunna utgöra en allvarlig olycksrisk såväl för den besökande allmänheten som för den personal från AMS som regelbundet arbetar på platsen med naturvårdande arbetsuppgifter. har också senare meddelat att den avsåg undersöka, huruvida restaureringen skulle kunna utföras som statligt beredskapsarbete. meddelade ämbetet att det avsåg framställa en särskild upplysningsskylt, som varnar för ras från ruinen. Vid besök på platsen har vi kunnat konstatera att slottsruinens förfall är avsevärt och att uppenbar olycksrisk föreligger såväl för arbetspersonalen som för de besökande. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att ger restaureringen av Bergqvara slottsruin hög prioritet. () . HÖGMARK (m) 1* 1982183.
mot · G602748 · 1983-01-20 00:00:00 — I avtal med staten 11 § klargörs radios och TV: s skyldighet att ta hänsyn till språkliga och etniska minoriteter samt till olika grupper av handikappade. När det gäller de språkliga och etniska minoriteterna har detta ansvarstagande kommit till uttryck bl. a. i form av särskilda invandrarredaktioner. Genom dessa invandrarredaktioners arbete har en betydande och värdefull bevakning av frågor som är intressanta för invandrargrupper och andra etniska minoriteter kommit till stånd. Tyvärr finns inte någon motsvarande bevakning på handikappområdet. De handikappade har som grupp problem och intressen som i många avseenden skiljer sig från icke-handikappade. Det kan gälla de handikappades speciella intressen av framkomlighet i samhällsplaneringen, de handikappades tillgång till kulturutbud av olika slag, de handikappades nyhetsförsörjning, handikappidrott. Det är uppenbart att det föreligger ett behov av specialbevakning av handikappfrågor inom etermedia av samma slag som de som föreligger för språkliga och etniska minoriteter. Dess värre tillfredsställs inte detta behov i någon särskilt hög grad . Ett sätt att få en bättre situation kunde vara att inom radio och TV organiserades särskilda handikappredaktioner med ansvar att producera program som särskilt tillgodosåg de handikappades intressen. En sådan programverksamhet skall naturligtvis inte enbart vända sig till de handikappade utan också fylla behovet av information till icke handikappade om de handikappades problem och förutsättningar och på det sättet bidra till en ökad hänsyn och förståelse. Pressens bevakning av frågor som är särskilt intressanta för handikappade är förvisso knappast bättre än etermedias. Mycket talar dock för att en ökad inriktning på dessa frågor inom radio och TV också skulle påverka pressens redaktionspolitik. Det är under alla omständigheter naturligt att med sin monopolställning blir föregångare på detta område. En större uppmärksamhet omkring de handikappades situation i etermedia skulle kunna få betydande och värdefulla andrahandseffekter. Mycket talar för att det skulle leda till ett bättre tillgodoseende av handikappades behov i samhällsplaneringen, inom kommunikationsväsendet, i arbetslivet och i det allmänna umgänget mellan människor. Det skulle därmed utgöra ett mycket värdefullt inslag i en allmän handikappolitik. Mot den här bakgrunden är det lämpligt att regeringen tar upp förhandlingar med för att få till stånd en bättre bevakning av frågor av intresse för handikappade, lämpligen genom inrättande av särskilda handikappredaktioner. Med hänvisning till ovanstående föreslås att hemställer att regeringen tar upp förhandlingar med i syfte att få till stånd en bättre bevakning av frågor av intresse för handikappade, exempelvis genom inrättande av särskilda handikappredaktioner. () ()
mot · G602749 · 1983-01-20 00:00:00 — utgår litteraturstöd vid utgivning av böcker. Säkerligen har därigenom svårsåld men viktig litteratur kunnat utkomma. Författare, företrädesvis debuterande sådana, har kunnat påbörja en författarbana. Även små och ekonomiskt svaga förlag har kunnat ge ut bra böcker. Ansökan om litteraturstöd insänds till och bibliotek. Denna instans får betydligt flera ansökningar än vad som kan ges statsbidrag. Således måste ett urval av böcker bli godkända och därvid erhålla litteraturstödet. Det säger sig självt att granskningen är ett arbete som ställer stora krav på tjänstemän och ledamöter av granskningsgruppen. I stort sett synes stor enighet råda om vilka böcker som är dåliga och vilka som är bra och därmed gå miste om resp. hamna i den grupp som skall få litteraturstöd. Men måste dock ett urval också av bra böcker gå miste om litteraturstöd. Då kan dessa liksom alla avslagna bidrag komma under förnyad prövning. Detta sker genom att vederbörande författare och/eller förlag överklagar avslagsbeslutet. Samma nämnd omprövar då igen sitt tidigare beslut. Frågan är om det är så lämpligt. Kan inte lätt den känslan hos överklagande inställa sig att det finns lojalitet till tidigare ställningstagande? F. n. arbetar en litteraturutredning vilken skall se över hela sektorn av bokutgivning, bibliotek, stöd i samband därmed etc. Förhoppningsvis får vi i utredningen en utvärdering av det samhälleliga engagemanget och det kommersiella utbudet av böcker i vårt land. Det är bra. Frågan är om inte också förfaringssättet vid ansökan men framför allt vid överklagande av avslag på tidigare ansökan bör ses över. Om inte denna fråga blir föremål för prövning borde ge signal härom till utredningen och regeringen. Med stöd av ovanstående föreslår vi motionärer att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om att pröva frågan om inte annan instans skall tillskapas vid överklagande efter ett avslag på sökt litteraturstöd vid bokutgivning.
mot · G602750 · 1983-01-20 00:00:00 — m. fl. Statsbidrag till folkhögskoleelevers förbund föreslår i sin anslagsframställning att folkhögskoleelevers förbund (SFEF) skall erkännas som bidragsberättigat enligt gällande bestämmelser för statsbidrag till , eftersom det uppfyller samtliga de krav som ställs i sammanhanget. Regeringen avslår förslaget. För SFEF kommer detta att få mycket negativa konsekvenser. SFEF organiserar eleverna vid av landets folkhögskolor och kan därför på en bred bas bevaka de studerandes intressen och föra deras talan. Den utgör därtill den största riksorganisationen inom folkhögskolan och har som följd därav stora kostnader för sin verksamhet för att bevaka och följa upp de studerandes situation, folkhögskolorna som institution men också andra ungdomsfrågor. I då ungdomen drabbas hårt av olika krisförhållanden i samhället är det viktigt att stödja ungdomsorganisationerna. Folkhögskoleeleverna har dessutom små ekonomiska resurser och har därför mycket begränsade möjligheter att med enbart medlemsavgifter finansiera sin verksamhet. Visserligen får SFEF ett generellt verksamhetsbidrag från i nivå med vad ungdomsorganisationerna får. Detta är dock inte tillräckligt. Medel behövs också på distrikts- och lokal nivå och för att landstings- och kommunala bidrag skall utgå är erkännandet som av avgörande betydelse. Kostnaden för statens del blir vid en förändring av bidragsgivare i stort sett oförändrad. Beslutet är således mer av teknisk-administrativ karaktär men avgörande för folkhögskoleelevernas regionala och lokala verksamhet. Med hänvisning till ovanstående hemställs att med ändring av proposition 1982/83:100, , bil. 10, punkten B 52, uttalar att folkhögskoleelevers förbund bör erkännas såsom bidragsberättigad . (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G602751 · 1983-01-20 00:00:00 — Hälso- och sjukvården skall inriktas mera på friskvård och förebyggande insatser. Det är viktigt att öka medborgarnas medvetenhet om värdet av att vårda sin hälsa. Kost och motionsvanor utgör viktiga förutsättningar för hälsa och välbefinnande. Matvanorna utvecklas alltmer mot att snabbt konsumera en hamburgare eller äta en lunch på stående fot. Detta måste motverkas. Konsumentutbildning i skolan skall grundlägga bra kostvanor. Det räcker emellertid inte med detta. Behovet av fortlöpande information och utbildning är angelägen. TV och övrig massmedia har här en stor uppgift. Särskilt borde TV med sin stora genomslagskraft kunna användas för just hälsoupplysning. Regeringen bör därför ge i uppdrag att i samverkan med utforma informationsprogram om kost och motion och sunda levnadsvanor för att sändas i TV. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om informationsprogram om hälsoupplysning.
mot · G602752 · 1983-01-21 00:00:00 — Ca 6 000 hushåll i har f. n. inte möjligheter att få tillfredsställande mottagningsförhållanden för TV- och radioutsändningar. Mottagningssvårigheterna föreligger inte bara i tätort utan också i övriga orter längs kusten i kommunen, från i norr till i söder. Hushållen i kommunen har i genomsnitt satsat . vardera på antennutrustning och filter, men trots detta har de inte lyckats få tillfredsställande kvalitet på mottagningen. De enskilda apparatinnehavarna har alltså gjort allt vad som på dem ankommer för att få goda mottagningsförhållanden. Tyvärr är innehav av radio- och TV-licens enbart knutet till förfogandet över resp. apparat och medför ej skyldighet för att för innehavaren ordna tillfredsställande mottagningsförhållanden. En aktion för att förbättra situationen har startats av innevånarna i kommunen, och protestlistor mot nuvarande bristfälliga förhållanden har utlagts på många ställen i denna. Åtskilliga har ringt i frågan till i men fått beskedet att man där inte känner till problemen inom Simrishamnsområdet. a. har ett flertal påstötningar gjorts av en och samma person. Det är naturligt om kommuninnevånare känner tveksamhet inför att betala radio- och TV-licens när de inte har möjlighet att ta del av de program som sänds ut. planerar f. n. att sätta upp en mindre sändare på taket till sjukhuset i . Enligt uppgift kommer denna sändare dock att täcka bara ett mindre område, inte hela tätorten. Man borde i stället satsa på en något större anläggning. Kostnaden för en sådan som kan tillgodose mottagningsbehoven inom kommunen i dess helhet kan beräknas till . Medel för denna anläggning bör kunna tas ur rundradiorörelsens fond. Med det anförda hemställs att hos regeringen anhåller att medel ur rundradiorörelsens fond anvisas för uppförande av en sändaranläggning i enligt vad som i motionen anges.
mot · G602753 · 1983-01-21 00:00:00 — har initierat ett projekt för systematisk utgivning av äldre svensk musik som är mycket välkommet. I samband med arbetet med en sådan antologi initieras också en forskning som eljest knappast kommer till stånd och som delvis är en grundförutsättning för projektets genomförande. Stiftelsen driver vid sidan av föreställningsverksamheten ett för svensk teater- och musikhistorisk forskning mycket värdefullt bibliotek och bildarkiv. Ett resurstillskott till denna verksamhet måste bedömas som mycket angeläget för att göra det möjligt att göra samlingarna tillgängliga för forskare och i övrigt bearbeta museets omfattande samlingar. De fonder som f. n. står till förfogande räcker inte på långa vägar för de mest angelägna behoven på detta område. En sådan fond är för musikvetenskap, vars medel 1977 insamlats på frivillig väg bland intresserade personer. a. bidrog generöst vid starten. Fondens tillgångar är dock f. n. endast . - vilket inte förslår särskilt långt. För att fonden skall kunna ge ett verkligt stöd till musikforskarna krävs ett anslag om . Först då kan en i alla avseenden ekonomiskt eftersatt forskningsgrupp, tillika eftersatt område inom svensk musik, ges en reell möjlighet att utvecklas. Vår äldre svenska musikkulturhistoria måste bli föremål för forskning och ett bättre omhändertagande än som sker. Jag föreslår därför att beslutar bevilja för musikvetenskap ett engångsanslag om . Detta bör finansieras genom en motsvarande minskning av reservationsanslaget (ofördelat belopp .) för särskilda kulturella ändamål (prop. 1982/83:100, bil. 10, s. 24-25). Åberopande vad som ovan anförts hemställer jag 1. att till B 3. Bidrag till särskilda kulturella ändamål anvisar ett reservationsanslag av , 2. att till för musikvetenskap anvisar ett anslag av .
mot · G602755 · 1983-01-21 00:00:00 — 1982/83 755-762 Kombinationstjänster inom omvårdnadsforskning och vårdarbete I utredningen inre organisation. Hälso- och sjukvårdsutredningen har man betonat vikten av en utveckling av omvårdnadsarbetet. Skyldigheten att ge god vård är lagstadgad (§ 5 Tillsynslagen), och patientens rättigheter finns inskrivna i den hälso- och sjukvårdslag som trädde i kraft . Vi har också nya vårdutbildningar vilkas målbeskrivningar står i samklang med de hälso- och sjukvårdspolitiska målen. Att en utveckling av det patientvårdande arbete som ligger vid sidan av det rent medicinska behövs är omvittnat av såväl allmänhet som företrädare för verksamheten. För att intentioner i lagstiftning och utbildning skall få genomslag i vården behövs ett systematiskt utvecklings- och rationaliseringsarbete. Det är glädjande att konstatera att en forskning om omvårdnad kommit i gång i . Ett femtiotal personer med medellång vårdutbildning och erfarenhet av vårdarbete genomgår f. n. forskarutbildning. De utbildade omvårdnadsforskarna är en värdefull utvecklingsresurs för hälso- och sjukvården. Att läkarna arbetar parallellt med forskning och hälso- och sjukvård har givit goda erfarenheter och kan fungera som modell för att använda den resurs för utvecklingsarbete i vården som omvårdnadsforskarna utgör. Risken är annars stor att forskaren fjärmas från problem och verklighet i vårdarbetet. Utbildade omvårdnadsforskare i arbetslaget inom den direkta vården kan dessutom bidra till att motståndet mot förändringar i invanda rutiner bryts. En ökad medvetenhet om möjligheten till förändringar som ger positiva arbetsresultat kan också bidra till att väsentligt förbättra arbetsmiljön. Vi föreslår därför att förutsättningarna prövas att inrätta kombinationstjänster inom såväl öppen som sluten vård, med statligt stöd för forskningsdelen och landstingskommunalt ansvar för arbetet inom vården samt arbetsgivaransvar. Kombinationstjänsterna skulle innebära en anknytning såväl till hälso- och sjukvården som till en statlig högskoleenhet. Samarbetet mellan den landstingskommunala och den statliga högskolan skulle härigenom underlättas. Forskningsresultaten skulle med den föreslagna konstruktionen kunna kanaliseras direkt in i vårdarbetet. Forskaren möter aktuella problem att bearbeta. Sammantaget skulle detta höja hälso- och sjukvårdens effektivitet och kvalitet. 1 1982/83. 1982/83:755 2 Med hänvisning till vad sorn ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande kombinationstjänster för omvårdnadsforskare.