mot · G602326 · 1983-01-14 00:00:00 — och av statsbidrag för missbruks vården län är det enda län som saknar egna behandlingshemsplatser för missbruksvården inom länet. Det är högst otillfredsställande för de patienter i länet som behöver denna form av vård. De tvingas därigenom att vårdas i andra län, långt från hemorten och med brutna kontakter med anhöriga och med den naturliga sociala kontaktytan i övrigt. Bristen på egna vårdplatser i länet gör att den nya socialtjänstlagens principer och mål inte kan uppfyllas för läns vidkommande. Fr. o. m. fördes all institutionsvård över från staten till kommuner och landsting - enligt träffad principöverenskommelse . Varje län skall ha upprättat en institutionsplan som talar om hur vårdresurserna skall disponeras inom länet. I den av kommunerna och antagna vårdresursplanen för län upptas två nya behandlingshem för missbrukare i åldern på vardera 20 platser och ett behandlingskollektiv för unga narkotikamissbrukare på 8 platser. har länge haft framskridna planer på att som den första och mest angelägna åtgärden starta behandlingskollektiv för unga narkotikamissbrukare. Preliminärt förvärv av mycket lämpliga lokaliteter föreligger. Verkställigheten har strandat på att statsbidrag inte har kunnat erhållas. Det av fattade beslutet i anledning av proposition 1980/81:196 upptar statsbidragsmedel dels för driften med sammanlagt 570 milj. kr., dels med 150 milj. kr. för upprustnings- och utvecklingsbidrag. Av upprustningsbidraget skulle enligt beslutet 70 miljoner utbetalas per . Återstoden skulle utbetalas i den ordning som parterna, dvs. staten och de båda kommunförbunden, fastställer . Fördelningen skulle då ske på basis av de i länen upprättade vårdresursplanerna. Förhandlingarna om detta har ännu ej slutförts. Statsbidragsöverenskommelsen rymmer i sig inga nya pengar för ytterligare vårdplatser utöver redan befintliga, men permanentar å andra sidan inte heller den nuvarande institutionssituationen i landet. delningar finns så att utrymme kunde skapas för etablering av nya institutioner på basis av de vårdresursplaner som upprättas i länen. Det kan dock konstateras att den av antagna statsbidragsöverenskommelsen vare sig givit utrymme för nytillskapande av institutionsresurser i de institutionssvaga länen eller möjligheter till snabba lösningar. Socialtjänstlagen utgör grunden för ett förändrat synsätt och nya behandlingsformer inom institutionsvården. Genom lagen har kommunerna ålagts det yttersta ansvaret för att den som vistas i kommunen får stöd och hjälp i erforderlig omfattning. Kommuner och landstingskommuner har ansvaret för att behovet av hem för vård eller boende som avses i socialtjänstlagen blir tillgodosett. Enligt lagen skall den vård som ges vara god och ingå som ett led i en sammanhållen behandlingskedja. Institutionsvården skall ges så nära den enskildes hemmiljö som möjligt så att det normala sociala kontaktnätet med anhöriga och andra kan bibehållas. Vården skall utformas efter vars och ens behov i varje social situation. Detta förutsätter ett växelspel mellan öppna och institutionsbundna resurser. Socialtjänstlagen ger uttryck för principer om kontinuitet, närhet och flexibilitet i vård- och behandlingsarbetet. Inom län saknas som tidigare nämnts helt institutionsresurser som står till länets förfogande. Detta innebär att socialtjänstlagens grundläggande principer inte kan tillgodoses vad beträffar vårdtagare från län. Narkotikasituationen i län är ytterst allvarlig och behovet av behandlingsresurser stort. Enligt vår mening är det angeläget att de särskilda medel som ställs till förfogande ger dels förutsättningar för att inom alla län tillgodose socialtjänstlagens grundläggande principer och dels för att, inom ramarna för fastställda vårdresursplaner för länen, ge möjligheter till nytillskapande av institutioner betydligt snabbare än den antagna statsbidragsöverenskommelsen visat sig medge. För att kunna fullfölja de vägledande principer över hela landet som avsågs i det sålunda fattade riksdagsbeslutet om den nya socialtjänstlagen är det angeläget och nödvändigt att statsbidrag fördelas så att institutionsplatser snabbt kan tillföras län. Med stöd av ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om fördelning av statsbidrag för institutionsvård så att behandlingshem för missbrukare kan tillskapas i län på samma villkor som för övriga län. minab/gotab 1983 73363