ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G602724 · 1983-01-20 00:00:00 — m. fl. När det portugiska kolonialväldet rasade samman och lämnade utropades den självständiga Demokratiska Republiken . Republiken leddes av befrielserörelsen som med en progressiv politik försökte utveckla landet ur misären. därefter invaderade och har genom krig, terror, svält och massmord försökt behärska landet. Ända sedan ockupation 1975 har frågan om Östra Timors självständighet varit föremål för behandling i FN. har en resolution, som slår fast rätt till självbestämmande, antagits av en majoritet av FN:s medlemsländer. stödde till en början resolutionen, men den borgerliga regeringen ändrade 1980 sin inställning genom att avstå i omröstningen och den linjen har fullföljts av den socialdemokratiska regeringen. finns därför inte längre med bland de länder som genom sitt handlande i FN stöder Demokratiska Republiken självständighet. Däremot stöder regeringen i ord och i andra sammanhang och talar om vikten av självständighet och fördömer ockupation. Detta ordflöde skall dock ställas mot att man som man kritiserar är medlem som observatör i IGGI - for - ett stödorgan dikterat av . Detta medlemskap tillkom som den svenska vapenexporten till ökade kraftigt. Detta regeringens stöd för tas tacksamt emot av den svenska storfinansen som tillsammans med kungahuset genomfört en propagandaresa för att bereda mark för ökad svensk export. Som synes av ovanstående framträder ett klart mönster av dubbelmoral där folkrätt och aktivt handlande i FN får stå tillbaka för ökad vapenexport och tilltänkta nya svenska exportframgångar. Det borde vara en självklarhet för den att återta sin gamla hållning vid agerandet i FN och att lämna IGGI. Åren av ockupation har betytt ett enormt lidande för befolkningen på . Den kända USA-taktiken från med s. k. strategiska byar dit befolkningen sammanförs för att undgå kontakt med befrielserörelsen har använts. Vidare har kemisk bekämpning av djungler och odlingsområden förekommit, varpå svält och massdöd följt. Katastrofen på är att jämföra med den som drabbade under Pol-Potregimen. Avståndet till katastrofen har bara varit alltför långt för att uppröra en svensk allmänhet, och rapporter om förhållanden på ön har huvudsakligen filtrerats genom amerikanska massmedia. Nöden och lidandet är enorma, och behoven av hjälpinsatser är mycket stora. Det bör alltså för den vara helt klart att stora insatser av humanitär hjälp är nödvändiga, och alla vägar att nå fram med hjälpen måste prövas. FRETILIN har för sin del meddelat att de är beredda att ta emot och fördela hjälp till de områden de behärskar. Yrkande om katastrofbistånd framförs i vpk:s biståndsmotion. Mot bakgrund av ovanstående yrkas 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs beträffande omröstning i FN om , 2. att uttalar sig för att bör lämna IGGI och hos regeringen hemställer om åtgärder i enlighet härmed. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) HANS (vpk) i
mot · G602727 · 1983-01-21 00:00:00 — 1982/83: 727 Den frivilliga försvarsverksamheten har stor betydelse för totalförsvar. Inom det militära försvaret har hemvärnet viktiga uppgifter. Utbildningsbetingelserna både för det allmänna hemvärnet och för driftvärnet bör enligt vår mening ägnas ökad uppmärksamhet. Enligt försvarsbeslut bör tas ökad hänsyn till risken för att ett angrepp mot inleds överraskande. Vid ett överraskande anfall på vårt land kommer inte minst hemvärnets förband att ställas inför svåra uppgifter. Det är av största betydelse att utbildningen för hemvämsmän och driftvärnsmän bedrivs under förhållanden som liknar dem som råder där de har sina krigsuppgifter. I detta avseende råder det f. n. en betänklig brist såvitt gäller strid i tät bebyggelse. Jag anser att hemvärnet måste disponera utbildningsanordningar som är anpassade till strid i tät bebyggelse. I första hand bör sådana utbildningsanordningar skaffas till hemvärnets stridsskola. Regeringen bör vidta åtgärder för att stridsskolan tillförs dessa resurser för sin utbildningsverksamhet. Mot bakgrund av det anförda yrkar jag att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen har anförts om behovet av ändamålsenliga utbildningsanordningar för hemvärnets strid i tät bebyggelse. 1 1982/83.
mot · G602728 · 1983-01-20 00:00:00 — Motion 1982/83:728 Arbetslöshetsersättning i anslutning till förtidspensionering Förtidspensionering av arbetsmarknadsskäl får beviljas den som uppnått . Den som är och kan få 450 dagars arbetslöshetsersättning och därmed hinna bli innan utbetalningen från arbetslöshetsförsäkringen upphör. Denna metod att i förväg förtidspensionera äldre arbetskraft synes av vissa företag, även statliga, närmast ha satts i system. Effekten kan bli att den arbetslöse får totalt sett högre ersättning än vederbörande haft i lön. Därmed blir benägenheten att acceptera erbjudet arbete rimligen mycket ringa. Enligt uppgift i pressen skulle arbetsförmedlingarna tyst godta det tvivelaktiga förfarandet. En talesman för bekräftar missförhållandena men aviserar inga åtgärder från departementets sida. Med hänvisning till ovanstående föreslås att hos regeringen hemställer om åtgärder till förebyggande av felaktigt utnyttjande av förtidspensionering.
mot · G602729 · 1983-01-21 00:00:00 — Motion 1982/83:729 m. fl. Förbättring av högkostnadsskyddet inom sjukvården kommunisterna har i och i landstingen rest krav på att patientavgifterna i den öppna sjukvården skall slopas. En rad skäl för att slopa avgifterna har därvid redovisats. Hit hör det faktum att avgifterna icke har någon större betydelse för finansieringen av sjukvårdens kostnader. Endast ett par procent av landstingens samlade inkomster står patientavgifterna för. Försäkringsersättningar, statsbidrag och inkomster från den landstingskommunala beskattningen står för merparten av kostnaderna för sjukvård. Systemet med avgifter kräver en omfattande administrativ apparat som till stor del skulle kunna slopas därest avgifterna avvecklades. Det leder också till att kostnaderna för sjukvård blir betungande för många som tvingas söka läkare ofta. För att i någon mån motverka detta har också s. k. högkostnadsskydd införts. Det har formen av ett 15-gångerskort som gäller för såväl patientbesök som vid inköp av medicin ordinerad av läkare. Till dess att kommunisterna vunnit förståelse för kravet på att helt slopa patientavgifterna är det angeläget att en översyn görs av högkostnadsskyddets utformning i syfte att förbättra detta. I första hand gäller det att enkelt och klart definiera vad som menas med barn som tillhör samma familj. F. n. heter det: Barn som gemensamt kan kvalificera sig för kostnadsbefrielse är biologiska barn, adoptivbarn, styvbarn och fosterbarn. Förutsättningen är att föräldern eller föräldrarna gemensamt har barnen i sin vård. För barn till personer som sammanbor och som dels har gemensamt och dels barn var för sig gäller att barnen i familjen gemensamt får kvalificera sig för avgiftsbefrielse. Har personerna barn var för sig men saknar gemensamt barn gäller inte samfällt högkostnadsskydd för barnen. Dels torde det vara ytterst svårt att med bibehållande av någon sekretess klara ut vilka barn som omfattas av det familjebaserade högkostnadsskyddet då redogörelse för vilka som är föräldrarna till barnen görs vid exempelvis en lucka i ett väntrum. Dels är det väl rimligt att alla barn i en familj oavsett om det finns gemensamma barn eller ej - omfattas av ett gemensamt högkostnadsskydd. Krånglet med halv stämpel för sjukvårdande behandling bör slopas. Ett besök i öppenvården är som regel förknippat med kostnader för resa till och från vårdcentralen/distriktsläkaren. Liksom fallet är med medicin bör också resekostnaden (egenavgiften) bakas in på så vis att även sjukretl 1982183. sorna stämplas som för besök/medicin. Detta skulle innebära att efter 15 besök/medincinköp/sjukresor är patienten avgiftsbefriad räknat från dag för första stämpeln. Med stöd av ovanstående hemställs att hos regeringen begär en översyn av det s. k. högkostnadsskyddet och därvid beaktar de synpunkter som förs fram i motionen. INGA (vpk) (vpk) (vpk) MAJ (vpk) (vpk)
mot · G602732 · 1983-01-20 00:00:00 — Motion 1982/83:732 m. fl. Utvärdering av reglerna för delpension till egenföretagare och uppdragstagare Från infördes delpension i vårt land; såvitt det är oss bekant den första reformen i sitt slag i något land. Med hänsyn till att pensionsreformen var ny begränsades den till att omfatta enbart förvärvsarbetande som var anställda hos en arbetsgivare. trädde den nya delpensionslagen (lag 1979:84) i kraft, som möjliggjorde även för egenföretagare och uppdragstagare att erhålla delpension. Erfarenheten från försäkringskassornas handläggning och besluten i pensionsdelegationerna har visat stora svårigheter vid bedömning av delpension för egenföretagare och uppdragstagare. Det gäller framför allt bedömningen av arbetstiden före och efter arbetstidsminskningen. Svårigheter har också uppstått när det gäller att styrka arbetstidsminskningen. Avslagsprocenten på grund av dessa anledningar har uppgått till . Sammanställningar som gjort över avslagsfrekvensen för egenföretagare visar på mycket stora skillnader mellan olika försäkringskasseområden. Skillnaden mellan lägsta och högsta avslag är så stor som 6 resp. . Även om man tar hänsyn till variationer i näringslivsstruktur, regionala konjunkturförändringar etc. synes det nödvändigt att dessa stora variationer blir föremål för utvärdering och översyn. Översynen bör även innefatta möjligheterna att återgå till de regler för rätt till delpension som gällde tidigare. Med vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär en utvärdering av delpension vad gäller egenföretagare och uppdragstagare. () () () () () () () () ()
mot · G602733 · 1983-01-21 00:00:00 — Motion 1982/83:733 m. fl. Förbättring av långtids- och hemsjukvården Sjukvården har brottats med stora rekryteringsproblem då det gällt personal och särskilt utbildad sjukvårdspersonal. En radikal förändring i det avseendet kan nu konstateras. föreligger praktiskt taget inga svårigheter att rekrytera personal. Tvärtom har det nu blivit svårt för bl. a. sjuksköterskor att hitta arbete efter det de avslutat sin utbildning. Även andra yrkesgrupper inom vårdsektorn har svårt att finna arbete. Det är många faktorer som bidragit till den ändrade situationen. Hit hör en långkonjunktur som ser ut att permanentas och en ekonomisk åtstramning på olika områden i samhället. Rörligheten bland sjukvårdspersonal har minskat i takt med att arbetstillfällena blivit allt färre. Starkt ökade levnadsomkostnader har medfört att många deltidsarbetande ökat sin arbetstid och i många fall övergått till heltidsarbete. Flera sjukvårdshuvudmän har delvis stoppat planerad utbyggnad av sjukvården, vilket medfört att tillgången på nya arbeten inom sjukvården minskat kraftigt. Det föreligger en uppenbar risk att begynnande överskott på sjukvårdspersonal kommer att anföras som skäl att minska vissa vårdutbildningar. Den nuvarande utbildningsvolymen får ej minskas, då det skulle bli något som hårt drabbade såväl sjukvården som de ungdomar som söker sig till vårdyrkesutbildningarna. 1 det förändrade personalrekryteringsläge som uppstått bör det vara möjligt för landstingen att kvalitativt förbättra sjukvården genom att på olika områden öka personaltätheten. Främst gäller detta långtidsvården där landstingen i allmänhet har en låg personaltäthet. Ett annat område där förstärkningsåtgärder är angelägna är inom den hemsjukvård som bygger på anhörig vårdare. I många fall är anhörigvårdarna folkpensionärer, dvs. Med andra ord har de nått en ålder då det finns skäl att ifrågasätta förmågan att klara uppgiften att vårda en sjuk make/maka eller annan anhörig. Den förbättrade personalrekryteringssituationen inom sjukvården bör få som konsekvens att landstingen avstår från att bygga ut den hemsjukvård där anhöriga står för vårdinsatserna. Genom att bygga ut ett väl fungerande system där utbildad sjukvårdspersonal står för vårdinsatserna i hemmen och med anknytning till vårdcentral eller sjukhus blir hemsjukvården ett bra alternativ till sluten långtidsvård. Med stöd av ovanstående hemställs att uttalar att det är angeläget att genomföra personalförstärkningar vid hemsjukvård och långtidssjukvård då tillgången på utbildad personal är god. INGA (vpk) (vpk) MAJ (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G602735 · 1983-01-21 00:00:00 — Motion 1982/83:735 m. fl. En utredning inom har 1979 presenterat ett förslag om mödra- och barnhälsovårdens innehåll och organisation inför 1980-talet. Utredningen föreslår att mödra- och barnhälsovården samt sjukvården för blivande mödrar och barn integreras i primärvården. bör enligt utredningen detta gälla även för skolhälsovården. På så sätt skall vårdcentralernas allmänläkare överta barnhälsovården. För att få tid hos en barnläkare kommer det att krävas remiss från allmänläkaren. Förslaget innebär också att barnavårdscentralerna kommer att upphöra. Barnavårdscentralerna har haft en unik ställning inom sjukvården. Verksamheten har en klart förebyggande inriktning. Enligt den nya hälso- och sjukvårdslagen skall även primärvården i övrigt ha en förebyggande målsättning. Men det är långt kvar innan primärvården får patienterna på ett så tidigt stadium som sker vid barnavårdscentralerna. Att barnahälsovården behövs och efterfrågas visar uppgiften om att 99,av alla nyfödda kommer till barnavårdscentralerna. Att är ett av de länder som har den lägsta barnadödligheten kan till stor del tillskrivas den goda vården vid barnavårdscentralerna. Om barnavården integreras i den allmänna primärvården, finns det en klar risk för att den förebyggande verksamheten kommer bort. Det föreligger även risk för kvalitetsförsämring om primärvårdsansvaret för barnen förs över på allmänläkaren. Deras utbildning i barnmedicin är otillräcklig. Endast av deras fyraåriga utbildning omfattar barnmedicin. I barnläkarnas likaså fyraåriga utbildning ingår barnmedicin. Visserligen ingår det i förslaget en utökning av allmänläkarnas utbildning i barnmedicin, men jämfört med specialistkompetens är det helt otillräckligt. En större ökning av ämnet barnmedicin skulle gå ut över någon annan del i allmänläkarnas utbildning. Bakom förslaget att slopa den särskilda organisationen för barnhälsovården ligger givetvis tanken att snabbt tillgodose primärvårdens behov av allmänläkare. Primärvårdens behov av distriktsläkare måste tillgodoses, men det får inte ske på barnhälsovårdens bekostnad. kan folkhälsan förbättras för nya generationer. I den framtida hälsovården måste därför barnens hälso- och sjukvård garanteras fortsatt hög standard. Med stöd av ovanstående hemställs att uttalar att barn- och mödrahälsovården också bör bedrivas vid barna- resp. mödravårdscentraler med läkare med specialistkompetens. INGA (vpk) (vpk) MAJ (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G602737 · 1983-01-20 00:00:00 — Motion 1982/83:737 i m. fl. Barnomsorg på obekväm arbetstid är den kommunala barnomsorgen framför allt anpassad till att tillgodose behovet av barnomsorg för de dagtidsarbetande föräldrarnas barn. De kommuner som över huvud taget intresserat sig för frågan om barnomsorg när föräldrarna arbetar på obekväm arbetstid har i regel försökt lösa detta problem genom att hänvisa föräldrarna till familjedaghem. Även tillgången på familjedaghem för sådan barnomsorg har varit mycket begränsad. Familjerna har i huvudsak varit hänvisade till privata lösningar av olika slag. En om barnomsorg 1975 visade att över 80000 barn inom LO-kollektivet behövde omsorg på andra tider än de vanliga daghems- och fritidshemstiderna. Situationen är säkert inte bättre , snarare tvärtom. I motion 1976/77: lill av m. fl. hemställdes om en bred försöksverksamhet med barnomsorg och att regeringen skulle ställa medel till förfogande för sådana försök. Motionen fick en positiv behandling både i socialutskott och i . Det som hänt på området är, att tre begränsade försöksverksamheter igångsatts i , och . och fick ekonomiska medel ur allmänna arvsfonden. fick avslag på sin hemställan med motivering att man ville avvakta utvärderingen av försöken på de andra båda orterna. Det har skett en utvärdering av försöken i och . Resultaten är positiva och det framgår klart att barnen fått det bättre i jämförelse med föregående situation. Rent allmänt har den utökade barnomsorgen inneburit en resursförstärkning för familjerna. Familjerna som deltagit i försöksverksamheterna har genomgående varit positiva till omsorgsformen. Övriga kommuner har skjutit ifrån sig problemet och i regel inte ens undersökt hur de föräldrar som arbetar obekväm arbetstid löser barnomsorgen. Det är ytterst allvarligt att fortfarande så litet gjorts för att lösa detta problem. är föräldrarna hänvisade till olika privata lösningar. arbetar många föräldrar motskift av ekonomiska skäl och på grund av bristen på barnomsorg. Det är inte ovanligt att barn lämnas ensamma olika tider . Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att begär att regeringen i kommunala överläggningar om en ny utbyggnadsplan för barnomsorgen tar upp frågan om barnomsorg på obekväma arbetstider, 2. att begär att regeringen genom kontinuerligt följer upp frågan om barnomsorg på obekväma arbetstider i den kommunala barnomsorgsplaneringen. i (s) () () () ()
mot · G602738 · 1983-01-20 00:00:00 — Motion 1982/83:738 Möjlighet till vård i av svenska epileptiker Epilepsi är ett symptom på abnorma elektriska urladdningar i skadade nervceller i hjärnan. Symptomen brukar uppträda anfallsvis, hos vissa patienter bara , hos andra eller ännu tätare. Man räknar med att det finns omkring 40000 patienter med symptom på epilepsi i . För de flesta former finns mycket effektiv medicinsk behandling och mer än hälften av alla patienter kan göras anfallsfria. I vissa fall kan en neurokirurgisk operation medföra varaktig förbättring. av alla fall med epilepsi behöver långtidsbehandling på sjukhus. Epileptikervård vid institution har bedrivits i , då ett hem för fallandesjuka barn startades på privat initiativ på Vilhelmsro vid . Sammanlagt ett tiotal institutioner för vård av epileptiker inrättades av olika stiftelser, föreningar eller enskilda personer. Genom kunglig kungörelse 1957 reglerades statsbidragsgivningen m. m. till institutionerna, som då också uppdelades i två kategorier, epileptikersjukhus (3 stycken) och epileptikerhem (7 stycken). Av ovanstående framgår att inte alla landstingsområden förfogar över specialistvård inom sina upptagningsområden utan måste remittera patienterna till orter utanför verksamhetsområde. För del måste t. ex. många av patienterna resa tili för att kunna få del av sådan vård. För patienter som bor i finns dock specialistvård på nära håll, nämligen i Sandvika utanför . Vården vid Sandvika ligger på en mycket hög nivå varför vård vid detta närbelägna sjukhus skulle avsevärt förbättra möjligheterna till specialistvård för patienter boende i och gränsbor i andra län. Gällande bestämmelser, t. ex. inom försäkringskasseområdet, försvårar dock möjligheten till vård utanför . Därför bör en utredning komma till stånd som undersöker möjligheten för epilepsipatienter att få specialistvård vid Sandvika i . Med anledning av vad i motionen anförts hemställs att beslutar begära att regeringen låter utreda möjligheterna för epilepsipatienter att erhålla specialistvård vid Sandvika sjukhus utanför .
mot · G602740 · 1983-01-20 00:00:00 — Motion 1982/83: 740 och tredje vice talmannen av läkare i glaskroppskirurgi I finns ca 200000 diabetiker. Flera tusen av dessa är synskadade på grund av blödningar i ögats glaskropp. Sådana synskador kan numera opereras genom vitrektomi, s.k. glaskroppskirurgi. reser många diabetiker till för att bli opererade. På ett fåtal platser i finns operationsutrustningar och tillgång till utbildade läkare som kan utföra ovannämnda operationer. tillsatte två utredare för att ge synpunkter på glaskroppskirurgins organisation, dimensionering och utbildningskonsekvenser. Experternas rapporter beräknas sändas ut till sjukvårdshuvudmännen . Det är angeläget att ett beslut därefter möjligt fattas om när utbildningen kan starta och hur många läkare som skall vidareutbildas. Det bör påpekas att det är viktigt att ett tillräckligt antal läkare utbildas. Utöver de redan synskadade beräknas nämligen tillkomma ytterligare 600 , som blir synskadade genom diabetes. I motsats till vad som redovisas om ögonvård i SOU 1978:2 anser vi inte att glaskroppskirurgin bör koncentreras till regionsjukhusen. Alla sjukvårdshuvudmän bör rekommenderas att anskaffa erforderlig operationsutrustning som i princip inte är så kostsam. Både av humanitära och samhällsekonomiska skäl är det nödvändigt att de synskadade diabetikerna ges möjligheter till en bättre tillvaro. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att vidareutbildning av läkare i glaskroppskirurgi bör påbörjas och att dimensionering av utbildningen bör göras med hänsynstagande till de synpunkter som framförts i motionen. () ()
mot · G602741 · 1983-01-21 00:00:00 — Motion 1982/83:741 och med inriktning m. m. I c-fp-regeringens skrivelse 1982/83: 34 om fortsatta arbete med innehållet i barnomsorgen tas en fråga upp som inte har varit tillräckligt känd, nämligen möjligheten för kommuner att räkna in förskolor av olika slag i den kommunala barnomsorgsplanen. Där finns kanske i en kommun en Montessoriförskola eller en Waldorfförskola med dålig ekonomi. Om kommunen tar med dem i den kommunala barnomsorgsplanen får dessa förskolor bidrag. De kan leva vidare med sin särskilda inriktning och utgör på så sätt ett alternativt inslag i den kommunala skolvegetationen. På samma sätt kan man göra med kyrkliga förskolor. Det är en ganska elegant lösning som öppnar möjligheter för flexibla och obyråkratiska lösningar, men denna möjlighet har varit otillräckligt känd. Det här förtjänar att bli allmänt känt och praktiserat. Förutsättningarna, som måste föreligga, är att berörda parter blir informerade, och att de styrande i kommunerna accepterar en sådan här lösning. Att den informationen verkligen behövs visar skrivelsen till regeringen års allmänna kyrkomöte om statsbidrag till kyrkliga deltidsförskolor. Genom socialdemokraternas förslag att ta bort statsbidrag till deltidsförskolor över huvud taget kan det förefalla som om skrivelsen från kyrkomötet är överspelad möjligheten till statsbidrag till kyrkliga deltidsförskolor omintetgörs ju. Emellertid fyller skrivelsen ändå en viktig uppgift genom att aktualisera möjligheten att räkna in dessa förskolor i den kommunala barnomsorgsplanen. Denna möjlighet har visserligen funnits sedan beslutet togs om den allmänna förskolan 1973, men varit otillräckligt känd. Det har brustit allvarligt i informationen. Alltså: en förskola med inriktning eller en förskola med en annorlunda pedagogisk inriktning som uppfyller kravet på öppenhet kan existera inom den kommunala barnomsorgen och åtnjuta samma ekonomiska fördelar som den vanliga förskolan med bibehållande av sin speciella inriktning. Därmed kan den utgöra ett värdefullt alternativ i kommunen och fylla ett behov. Det är nu viktigt att information om denna möjlighet verkligen når ut. Detta måste ges regeringen till känna. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av information om möjligheten att i den kommunala barnomsorgsplanen räkna in förskolor med inriktning eller Waldorff- och Montessoriförskolor.