ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G6021192 · 1983-01-25 00:00:00 — Beräkningen av extra avdrag för folkpensionär som äger bostadsrättslägenhet Folkpensionärer har vid beskattning rätt till ett extra avdrag, som vid årets taxering uppgår till högst . för ensamstående och högst . för gift pensionär. För det extra avdraget gäller att det dels står i viss relation till inkomsten, dels reduceras för ensamstående pensionär om hans/hennes förmögenhet uppgår till . Vid en förmögenhet av . upphör det helt för en ensamstående pensionär. För makar sammanräknas deras förmögenhet och förmögenhetsgränserna är dubbelt så höga för dem tillsammans. Folkpensionärer som bor i bostadsrättslägenhet behandlas inte lika som de som bor i villa eller på jordbruksfastighet, när den förmögenhet beräknas som kan påverka det extra avdragets storlek. Denna skillnad finns även vid beräkning av förmögenhet som kan påverka det kommunala bostadstilläggets storlek, men den frågan tar jag ej upp här. Vid fastställande av förmögenhet som kan begränsa det extra avdraget upptas villa eller bostadshusdelen på jordbruksfastighet endast till av skillnaden mellan taxeringsvärdet och fastighetslånen i den mån denna skillnad inte överstiger . Bostadsrättslägenhet tas däremot upp till sitt deklarationsvärde, vilket om föreningen länge och de ursprungliga lånen därför hunnit amorteras i stor utsträckning, kan vara ganska högt. a. på grund av att sparkapitalet är lika bundet i en bostadsrättslägenhet som i en villa och i båda fallen inte ger någon ränteinkomst, skulle det vara motiverat att deklarationsvärdet på lägenheten reduceras enligt samma grunder som taxeringsvärdet på villan. Säljer exempelvis en pensionär sin fastighet och köper en bostadsrättslägenhet för det nettovärde han fick ut för fastigheten höjs hans framräknade förmögenhet så att det extra avdraget kanske helt faller bort om han även har ett litet sparkapital på bank. Närmast förefaller det rimligt att reglerna ändras så att värdet på bostadsrättslägenheter får reduceras till av deklarationsvärdet, men jag vill inte utesluta att även annat reduktionstal kan vara motiverat. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till lagändring syftande till att vid fastställande av folkpensionärers extra avdrag vid beskattning värdet av bostadsrättslägenhet behandlas helt eller delvis lika som villa vid förmögenhetsberäkningen.
mot · G6021195 · 1983-01-25 00:00:00 — m. fl. Den särskilda beredskapsavgiften på oljeprodukter Enligt ovannämnda lag erläggs särskild avgift i den mån skatteplikt föreligger enligt lagen om allmän energiskatt för motorbrännolja, eldningsolja och bunkerolja. Den särskilda avgiften är f. n. I lagen görs undantag från avgiftsplikten för bl. a. bränsle som förbrukats eller försålts för fartygs drift i utrikes trafik. Svårigheter att tolka lagen uppstår när det gäller fartyg i växeltrafik, dvs. som ibland gör resor till utrikes ort och dessemellan till svenska hamnar. Efter lagens ikraftträdande uppstod en praxis att beredskapsavgiften inte krävdes för fartyg i växeltrafik, ej heller för utländska fartyg i svensk inrikestrafik eller för bunkerolja inköpt av svenska fartyg utomlands men använd i inrikestrafik. anvisningar har saknats från , men ovan angivna praxis har tillämpats fram . I samband med taxeringsrevisioner av olika rederier har förslag till eftertaxering fr. o. m. framställts. Det kan för varje rederi röra sig om . Även skattetillägg kan ifrågakomma. Bunkeroljeleverantörer har varit i kontakt med och diskuterat tillämpningen men därvid, som tidigare påpekats, alltid fått den uppfattningen, att växelvis trafikerande fartyg inte behöver betala beredskapsavgift för bränsle inköpt i . Det kan inte anses rimligt att , efter det att lagen om särskild beredskapsavgift trädde i kraft, tillämpa en helt ny tolkning. Det är dessutom särskilt orimligt att i efterhand fastställa avgift . Rederierna har varit i god tro, då de avgivit sina deklarationer om oljans användande och följaktligen inte avsatt några reserver för den händelse ändring av tillämpad praxis skulle ske. Som tidigare framhållits betalas ingen avgift av utländska fartyg i svensk inrikestrafik. Det kan knappast ha varit avsikt att skapa regler som så tydligt missgynnar svensk sjöfart i förhållande till utländsk konkurrens. Det är således viktigt att fastslå att hittillsvarande praxis i lagtolkningen, som innebär att bränsle för fartyg i växeltrafik ej beläggs med beredskapsavgift, är korrekt. Det bör även övervägas om inte en lagändring bör komma till stånd som undanröjer varje tvivel på detta område och därmed förebygger risken för osäkerhet i lagens tillämpning. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts rörande särskild beredskapsavgift för oljeprodukter vad avser fartyg i växeltrafik. () ()
mot · G6021197 · 1983-01-25 00:00:00 — har i sina anslagsäskanden framhållit nödvändigheten av att och kustbevakningsledningen undantas från den 2-procentiga nedskärningen av driftanslagen. Eljest skulle en minskning med 13 tjänster inom bli nödvändig. En sådan neddragning av bemanning är i nuvarande läge mycket olycklig, dels med tanke på strategiska uppgifter, dels med tanke på den aktuella diskussionen om organisationen av sjöövervakningen. Vi tror inte att några nämnvärda rationaliseringsvinster står att hämta på en samordning av och , och det vore definitivt felaktigt att i nuvarande läge ta de organisatoriska övervägandena till intäkt för en neddragning av kustbevakningspersonalen. För del skulle förslaget om nedskärningar inom drabba hårt med anställningsstopp. Det skulle medföra en halvering av personalstyrkan, vilket i sin tur medför att två tullkryssare måste läggas upp. Eftersom så mycket som av sjuktransporter går över , skulle en neddragning alltså skapa speciellt stora problem för detta område. En neddragning skulle också leda till att sjöräddning och allmän kustbevakning kom i kläm. har vidare blivit föremål för narkotikasmuggling, där man sökt föra in narkotika via kusten. Eftersom en av prioriterade uppgifter är att stoppa införsel av narkotika vid gränserna, måste vi värna om bevakningen av de här aktuella kusttrakterna - liksom självfallet om kustbefolkningens säkerhet. Vi anser alltså att generaltullstyrelsen bör få resurser som möjliggör en oförändrad bemanning inom . Då det i budgetpropositionen inte exakt anges inom vilka områden huvudförslaget tillämpas och i vilken grad modifieringar görs i huvudförslaget, avstår vi från att ställa några preciserade anslagsyrkanden. Regeringen får - om det blir nödvändigt - i kompletteringspropositionen återkomma med de anslagsäskanden som krävs för att hålla oförändrad bemanning inom under /84. Med anledning av vad vi ovan anfört hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om oförändrad bemanning inom . () ()
mot · G6021198 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1198 m. fl. Avdrag vid beskattningen för frivillig pensionsförsäkring Riksdag och regering har i olika sammanhang hävdat att det så långt möjligt skall råda likvärdiga villkor mellan de olika företagsformerna. Reformer i denna riktning har också genomförts. På vissa områden kvarstår dock uppenbara orättvisor. Ett sådant gäller frivilliga pensionsförsäkringar. Enligt 20, 29 och 46 §§ kommunalskattelagen är avgift för egen frivillig pensionsförsäkring att betrakta som företagarens eget uttag i enskild firma och handelsbolag. Detta innebär att företagare som driver sin firma som handelsbolag måste betala arbetsgivaravgifter på pensionsavgifter. I aktiebolag däremot äger företaget avdragsrätt för pensionsförsäkring också för ägare och företagsledare. Enligt SkU 1981/82:65 har de skäl av statsfinansiell och administrativ art som tidigare åberopats mot att omkonstruera avdraget för pensionsförsäkringspremier till ett avdrag i förvärvskällan delvis bortfallit. Det finns alltså enligt utskottets mening skäl att nu ompröva frågan om egenföretagares avdrag för kostnader för pensionsförsäkring. Målet bör därvid vara att samma regler skall gälla för egenföretagare som för anställda. Det är därför dags för regeringen att framlägga förslag om sådana förändringar i kommunalskattelagen att avdrag för avgift till egen frivillig pensionsförsäkring betraktas som avdragsgill kostnad i rörelsen och inte som eget uttag. Med stöd av ovanstående hemställs att hos regeringen anhåller om förslag till sådana förändringar i kommunalskattelagen att avdrag till egen frivillig pensionsförsäkring betraktas som avdragsgill kostnad i rörelsen och inte som eget uttag. () ()
mot · G6021199 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1199 Ökade möjligheter för näringslivet att bidra till kulturlivets finansiering Stöd från näringslivet till kulturen har kommit i blickpunkten. Det torde inte vara en överdrift att påstå att 1982 var året då denna sponsorsverksamhet fick sitt genombrott i . Bidrag till olika projekt har givits eller ställts i utsikt bl. a. av , , Polar och Arla. Genomgående är det således mycket stora och välkonsoliderade institutioner som givit bidrag. Detta kan förklaras av att bidrag av detta slag vanligen inte utgör avdragsgill kostnad i beskattningshänseende. Många företag torde därför, särskilt i dagens ekonomiska läge, sakna möjligheter att lämna mer betydande bidrag till kulturlivet. Det bör påpekas att vissa angelägna projekt knappast kan genomföras utan att berörda kulturinstitutioner får bidrag från företag och enskilda. Detta gäller t. ex. de stora symfoniorkestrarnas utlandsturnéer. En ändring av skattereglerna bör därför ske. Skattelättnader vid stöd till ideella organisationer har tidigare övervägts men avvisats med hänsyn till vissa principiella betänkligheter, men i dagens statsfinansiella läge är det dock angeläget att kunna räkna med ökade ideella bidrag som komplement eller alternativ till offentliga anslag. Å andra sidan medför en införd avdragsrätt ett inkomstbortfall för staten som måste kompenseras med ytterligare besparingar. Det synes därför var lämpligt att frågan blir föremål för närmare övervägande, alternativt att viss försöksverksamhet bedrivs för att komma fram till den mest lämpliga avvägningen mellan dylika åtgärder. Regeringen bör på lämpligt sätt företa en sådan översyn. bör göra ett uttalande av denna innebörd. Med anledning av vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om stimulans av enskilt stöd till kulturlivet. minab/gotab 1983 73523
mot · G6021200 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83: 1200 m. fl. Beskattningen av s. k. arbetande kapital i familjeföretag De mindre och medelstora företagen är av avgörande betydelse för såväl utveckling som sysselsättning inom svenskt näringsliv. Det absoluta flertalet av dessa företag är s. k. familjeföretag, dvs. de ägs och drivs av en trängre krets personer med starka familjeband. och vidtogs åtgärder för att förbättra situationen för denna kategori företag. Inom ett område, förmögenhetsbeskattningen av ägare till familjeföretag, genomfördes vissa lättnader i beskattningen för att lindra de svåra effekter av förmögenhetsbeskattningen som kan drabba ägare till lite större familjeföretag. Dessa förändringar var emellertid provisoriska och har inte löst de långsiktiga problemen. Mot denna bakgrund tillsattes 1979 en kommitté med uppdrag att se över beskattningsreglerna i familjeföretag. Kommittén föreslog att en framtida kapitalbeskattning måste vara så utformad att den inte utgör ett hinder för företagsamheten och att arbetande kapital i familjeföretag i princip inte skulle föranleda någon förmögenhetsbeskattning. Och motiven var synnerligen goda. Förmögenhetsskatten som i sig själv är progressiv erläggs med inkomstbeskattade medel. För den som inte kan ta kapital i anspråk utan är hänvisad till löpande inkomster kan kapitalbeskattningen leda till mycket höga avkastningskrav. Löneuttagen enbart för att finansiera förmögenhetsskatten kan ofta uppgå till mer än sex gånger förmögenhetsskatten. För företagen innebär detta, sedan hänsyn tagits till sociala avgifter, mycket höga kostnader. En lösning av problemen med förmögenhetsbeskattningen av kapital brådskar. En avsevärd reduktion av förmögenhetsskatten på större familjeföretag med få ägare är nödvändig om inte förmögenhetsskatten skall bidra till minskad sysselsättning, ökad företagskoncentration och lägre investeringstakt. Vi föreslår därför att ger regeringen i uppdrag att framlägga förslag till avsevärt lindrad förmögenhetsskatt på kapital som arbetar i familjeföretag, alternativt ett avskaffande av förmögenhetsskatt på kapital som arbetar i familjeföretag. 1 1982/83. Med stöd av ovanstående hemställs att hos regeringen anhåller om förslag i enlighet med vad som i motionen anförts angående avsevärt reducerad förmögenhetsskatt på kapital som arbetar i familjeföretag alternativt ett slopande av förmögenhetsskatt på kapital som arbetar i familjeföretag. () () () PER () () () () . () () . HÖGMARK (m)
mot · G6021203 · 1983-01-24 00:00:00 — Motion 1982/83: 1203 m. fl. Avdrag vid beskattningen för kostnader för upprättande av deklaration Enligt nuvarande lagstiftning föreligger för den enskilde inte avdragsrätt vid taxering för kostnader för upprättande av självdeklaration, och inte heller för kostnader för biträde i skatteprocesser och liknande. Enligt praxis gäller samma villkor för juridiska personer. Däremot är som bekant kostnader för intäkters förvärvande avdragsgilla. Kostnader för upprättande av bokslut måste betraktas som avdragsgilla och troligtvis också de skatteberäkningar som måste göras för att få fram ett bokslut. Ifyllandet av själva deklarationsblanketterna är det däremot inte. Det har visat sig att skattemyndighet krävt att bokförings- och revisionsbyråer sorn biträder sina kunder med bokförings- och deklarationsarbeten i kundernas deklarationer skall ange vilka kostnader för detta arbete som är avdragsgilla resp. inte avdragsgilla. Gränsdragningen blir naturligtvis krånglig och komplicerad varjämte möjligheterna att få en likformig taxering förefaller små. Borde då inte skattemyndigheterna i logikens namn också begära uppgifter från företagen om den tid som anställda i företagen sysslat med deklarationsarbete? För att förenkla deklarations- och taxeringsarbetet och för att så långt möjligt få en likformig behandling av företagen borde enligt vår uppfattning kostnader för upprättande av allmän och särskild självdeklaration med bilagor vara avdragsgilla för rörelseidkare. Det torde ankomma på vederbörande utskott att utforma erforderlig lagtext. Med stöd av vad som anförts hemställs att beslutar att kostnader för upprättande av allmän och särskild självdeklaration med bilagor skall vara avdragsgilla för rörelseidkare. () () () () ()
mot · G6021204 · 1983-01-24 00:00:00 — Motion 1982/83: 1204 Ändrade regler för servering av alkoholhaltiga drycker I lag om handel med drycker (1977: 293) 46 § regleras mellan vilka tider servering av öl och andra alkoholhaltiga drycker är tillåtna. I 47 § nämnda lag anges att serveringsstället skall vara utrymt senast efter serveringstidens utgång (stängningstid). I lagens 50 § stadgas att priset på alkoholdryck ej får sättas lägre än detaljhandelspriset för varor jämte skäligt tillägg för serveringskostnader. Alkoholförtäring på restaurang svarar för en mycket liten del av den totala alkoholkonsumtionen. Den sociala kontroll och gemenskap som normalt förekommer på restaurang talar för att det vore ur nykterhetspolitisk synvinkel önskvärt att en större andel av alkoholkonsumtionen ägde rum på restaurang i stället för i hemmen, utomhus osv. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att upphäver 46 och 47 §§ lag om handel med drycker (1977:293), 2. att beslutar att 50 § lag om handel med drycker (1977:293) får följande lydelse: Priser på alkoholdrycker får vid servering ej sättas lägre än detaljhandelspriset. Priset skall avvägas så att försäljning av drycker med högre alkoholhalt ej främjas.
mot · G6021205 · 1983-01-24 00:00:00 — Motion 1982/83: 1205 och för antagning av polisaspiranter I proposition 1982/83:100, bil. 4, anför föredragande statsrådet, att antagningen av aspiranter till kan begränsas till 200. Motiven härför anges vara, att vakanssituationen inom polisväsendet successivt förbättrats genom en hög aspirantantagning till polisskolan i kombination med att ett förhållandevis litet antal nya polismanstjänster har inrättats. Någon redovisning av hur personalläget inom polisväsendet på något kan utvecklas med hänsyn till åldersläget, pensionsavgångar, vakansuppfyllnad m. m. görs emellertid inte. Polisväsendets långsiktiga utveckling är i hög grad beroende av en stabil personalplanering. Inte minst utbildningsresursernas dimensionering kräver relativt jämn antagning till aspirantutbildningen. Mot denna bakgrund ter sig den plötsliga neddragningen av aspirantantagningen som regeringen nu förordar otillräckligt motiverad, särskilt som den ansvariga myndigheten, , i stället förordar en höjning av antagningsantalet från 400 till 500 aspiranter. En sänkning av antalet kan som en engångsåtgärd till nöds godtas, men enligt vår uppfattning bör polisaspirantantagningen grundas på en långsiktig personalplan syftande till en för polisväsendet i dess helhet ändamålsenlig omsättning av personalen. Mot bakgrund av vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att en långsiktig plan för personalplanering och polisaspirantantagning inom polisväsendet upprättas. () ()
mot · G6021206 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83: 1206 Tredje vice talmannen i När det gäller narkotikans utbredning i påpekades redan i BRÅ:s rapport 1981:4 att läget var mycket besvärligt. har situationen icke förbättrats. Tvärtom har narkotikan nu även drabbat orter där bruk av sådana medel icke tidigare förekommit. Enligt vad jag erfarit gör länets narkotikapolis jämte medarbetare en utmärkt insats trots de begränsade resurser som finns. Det gäller nu att ställa tillräckliga medel till förfogande för att stoppa tillförseln av olika preparat och bekämpa narkotikan i . Narkotikan hör ej hemma i vårt svenska samhälle utan måste utrotas! Att stoppa narkotikan är därför av yttersta vikt! Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att måtte ha uppmärksamheten riktad på den dystra utvecklingen när det gäller narkotikabruket i .
mot · G6021207 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83: 1207 Vidgade möjligheter till rättshjälp för näringsidkare Frågan om rättshjälp har efter tillkomsten av rättshjälpslag varit uppe till riksdagsbehandling . Senast - 1979 fick detta till följd att fr. o. m. bestämmelserna ändrades i syfte att utvidga möjligheterna till allmän rättshjälp för näringsidkare. Den utformning som 8 § 1 st. 3. rättshjälpslagen då fick innebär att en näringsidkare inte får beviljas allmän rättshjälp i angelägenhet som uppkommit i hans näringsverksamhet. Om ej skäl föreligger för rättshjälp med hänsyn till verksamhetens art och begränsade omfattning, hans ekonomiska och personliga förhållanden eller omständigheterna i övrigt. Således fortfarande en mycket allmänt hållen formulering utifrån vilken domstolar och rättshjälpsnämnder skall göra en helhetsbedömning i det enskilda fallet. Praxis efter lagändringen synes ha något förbättrat situationen för småföretagare som fortfarande beviljas endast rättshjälp, ytterst restriktivt. a. företagare som haft en rörelse, som överskridit fastställda schabloner för omsättning m. m. har drabbats härav i de numera inte sällsynta fall, då det blivit nödvändigt för dem att tillvarata sin rätt efter det att företaget försatts i konkurs. Företagarens privata ekonomiska förhållanden tillmäts då ringa, om ens någon betydelse, trots att kostnaden för den rättsliga angelägenheten ej längre kan avdras som driftkostnad. Även om redan vid den senaste lagändringen en alltför liberal rättstillämpning ej åsyftades, är dock, såsom praxis utvecklats, förhållandena fortfarande sådana, att en utökad möjlighet för näringsidkare att erhålla allmän rättshjälp i hög grad befogats. Åberopande det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om sådana ändringar i rättshjälpslagen att näringsidkare ges förbättrad möjlighet att få rättshjälp också i angelägenheter som berör hans näringsverksamhet.
mot · G6021208 · 1983-01-21 00:00:00 — 1982/83: 1208 m. fl. Översyn av arvodet till namndeman i tingsrätter Rekryteringen av nämndemän till tingsrätterna blir allt svårare. Anledningen är att nämndemän som får vidkännas fullt löneavdrag i samband med förrättningen inte ersätts för detta med nuvarande arvodesbestämmelser. Detta har medfört att man i tingsrätterna har en stor överrepresentation av offentligt anställda, hemarbetande och pensionärer. Privat anställda som förlorar inkomst, ibland med avsevärda summor och som dessutom som följd får lägre ATP-beräkningsunderlag, är inte längre benägna att åta sig nämndemannauppdrag. För att bryta denna utveckling hemställer vi att beslutar att hos regeringen begära översyn av ersätt ningsreglerna för nämndemän i tingsrätter. () () () ()
mot · G6021209 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83: 1209 En verksam orsak till hög trafiksäkerhet och internationellt sett låga olyckstal på våra vägar är bl. a. en aktiv trafikövervakning från polisens sida. För det huvudsakliga trafikövervakningsarbetet (trafiksäkerhetsarbetet) finns f. n. inrättade 929 polistjänster fördelade på 35 länstrafikgrupper (regional trafikövervakning) och 524 fördelade på 38 trafiksektioner i de större polisdistrikten. Enligt förslaget i proposition 1982/83:100 föreslås inrättande av ekonomiska rotlar i sex polisdistrikt - 30 polistjänster, förstärkning vid redan inrättade ekonomiska rotlar i polisdistrikt - 20 polistjänster, förstärkning av våldsrotlar i för oss okända polisdistrikt -t 30 polistjänster, kostnader för polistjänster överförs till åklagarväsendet - 30 polistjänster. Några planer hur detta praktiskt skall lösas finns inte. En minskning av 100 polistjänster kommer sannolikt att få negativa effekter för trafiksäkerheten i sin helhet i landet. I de län/polisdistrikt där nyinrättade rotlar föreslås och i polisdistrikt där redan befintliga rotlar skall förstärkas kommer med säkerhet negativa effekter i trafiksäkerhetsarbetet att uppstå. Någon överflyttning av polispersonal över länsgränserna bedöms från organisatorisk synpunkt och framför allt från tjänsteinnehavares synpunkt inte kunna genomföras. Det kan framhållas att polisens medverkan i Nordiska (NTÅ-83) är av väsentlig betydelse. Det förväntas allmänt att polisens trafiksäkerhetsarbete under NTÅ-83 skall bli än intensivare och engagerat. Den föreslagna minskningen kan få en psykologisk effekt som vida överstiger vad den faktiska reduceringen innebär. Fr.o.m. () har nya uppgifter lagts på den trafikövervakande polisen. Enligt lagen (1982:821) och förordningen (1982:923) om transport av farligt gods skall polismyndigheterna fr. o. m. 1983 utöva tillsyn av alla landtransporter av farligt gods. Detta innebär ytterligare arbetsbelastning för de trafikövervakande enheterna (ltg och ts) och är ytterligare ett skäl för bedömningen av den negativa effekten som den föreslagna minskningen utgör. Det synes vara en ödets ironi att den förordar en neddragning av de trafiksäkerhetsinsatserna just . Detta år (NTÅ-83) som våra grannländer , , och - i samverkan med - på uppdrag satsar särskilt på trafiksäkerheten. Detta kan inte vara meningen, och borde uttala att insatserna för trafiksäkerheten måste upprätthållas. Med hänvisning till det anförda föreslår vi att beslutar som sin mening ge regeringen till känna dels att den indragning av personal för trafikövervakning som redovisats i budgetpropositionen bilaga 4 icke skall ske, dels vad i motionen anförts om upprätthållande av hög trafiksäkerhet. () () Printed in , , 1983