mot · G602147 · 1983-01-10 00:00:00 — Redovisning i kulturstatistiken av de kristna trossamfundens verksamhet En viktig del av kulturpolitiken är en fungerande kulturstatistik, som visar hur kulturen verkligen tas emot och används av människorna. Böcker som ingen läser och dramer som ingen ser, kan visserligen (till ) bidra till kulturarbetarnas försörjning, men inte till att kulturen blir någon annan människa till nytta, nöje eller lyftning. har gjort en behovsanalys av den framtida kulturstatistiken, där man framför allt framhäver kommunerna som en viktig användarkategori. Jag vill här lägga till analys en faktor som verkar i hög grad bortglömd, nämligen den kultur som sprids inom kyrkor och samfund. Detta är nämligen en kvalitativt och kvantitativt oerhört viktig del av kulturlivet, som i de flesta debatter glöms bort. Men varje lokal studie i hur sång, musik, drama, arkitektur, litteratur etc. verkligen fungerar och sprids i ett visst samhälle, måste ta med de kristna samfundens verksamhet eller missa en stor del av sitt verkliga innehåll. De siffror som finns om t. ex. det kristna musiklivet visar att det finns ingen institution i landet, inräknad, som sprider så mycket musik till så många människor och så ofta som kyrkorna och samfunden. Det går inte heller att klaga på den generella kvalitén i detta utbud. är det så att en inte obetydlig del av detta kristna kulturarbete är obetalt, vilket förstås gör att det blir svårt att upptäcka. Kulturstatistiken handlar nämligen nästan uteslutande om utgifter för kultur. Finns inga sådana, då finns tydligen inte kulturen heller. Det är också riskabelt att tala om detta obetalda arbete av många skäl, alldeles som om allt annat obetalt arbete. Kan man tala med varm tacksamhet om alla sångare och musiker i de många fria samfunden, som ställer upp gratis och frivilligt utan att vilja svälta ut alla andra kulturarbetare? Om en grupp ungdomar gör ett kyrkospel till en basar och inte drömmer om att ta betalt, utan i stället samlar in pengar till församlingen - är de fiender till fackligt arbete inom ? Frågan kan bli nog så akut när radio - lokal-, allemanseller närdito - kommer stickande med sina mikrofoner och vill sända prestationerna ut i etern. Jag anser för min del att detta betalda eller obetalda kulturarbete inom de olika religiösa samfunden inte bara kvantitativt är en omistlig del av hela samhällets kultur, utan att det också visar på speciella kvalitéer i kulturarbetet som borde kunna tas till vara även av andra. Det religiösa kulturutbudet har nämligen bevisligen en mycket mera mångsidig och osegregerad publik än något annat. Biblioteken är väl det enda undantaget - men i kyrkorna finns så många olika arter av kultur ställda till alla medborgares förfogande. Hur har detta gått till? Den har ju en mycket gammal historisk bakgrund, de fria samfunden har det också fast av annat slag. Båda sorterna är förankrade i den sociala och politiska verkligheten på ett sätt som inte kan upprepas. Att kyrkan än står mitt i byn vad kulturen beträffar har ju sina rötter i en sekelgammal union med staten och kommunen som länge varit åtföljd av åsiktsdiktatur. Detta är inte något man vill upprepa, när andra, t. ex. fackföreningarna, nu skulle vilja spela en roll även som kulturskapare och kulturförmedlare. Vägen måste vara en annan. Men det hindrar inte att än , och på dagens villkor, fungerar och de andra samfunden som kulturdistributörer och i någon mån som kulturskapare (vilken diktsamling kommer ens i närheten av psalmbokens upplagor och utnyttjande? ), och något borde man kunna lära sig av deras sätt att arbeta. I varje fall är det svårförklarligt att i alla de skrifter som ger ut för att kartlägga kulturlivet i , får man praktiskt taget förgäves leta efter någon minsta hänvisning till de organisationer som tillsammans står för den avgjort största delen av allt musikliv i landet och för en betydande del av flera andra kulturslag desslikes, nämligen kyrkorna. Med hänvisning till vad som i motionen anförts hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om komplettering av behovsanalys av framtida kulturstatistik med det kulturutbud som samfunden och andra organisationer erbjuder.