mot · G602871 · 1983-01-24 00:00:00 — m. fl. Införande av samhällskort för seriösa företag Det s. k. likvida fusket - det systematiska missbruket av trögheten i det nuvarande skatte- och avgiftssystemet - har blivit ett allt större samhällsproblem. I takt med ett ökat skatte- och avgiftstryck har det blivit allt vanligare att skattesubjekt av olika slag undandrar sig sin betalningsskyldighet enligt skatte- och avgiftslagstiftningen. uppgick debiterade obetalda skatter och avgifter hos landets kronofogdemyndigheter till . har denna summa stigit till ca 8,4 miljarder. Den genomsnittliga indrivningsprocenten är . Det innebär således att tre fjärdedelar av de restförda beloppen aldrig kommer in till statsverket. Enligt en undersökning gjord av kommuns kammarkontor av 383 uppdragstagare som kommunen anlitat framkom att: - hade skulder hos kronofogden - var ej registrerade för mervärdeskatt - hade ej B-skattesedel samt - hade ej tecknat AMF-försäkring. Det var av uppdragstagarna som var helt utan anmärkningar. För att komma till rätta med en del av dessa problem föreslogs i proposition 1982/83:11 viss avdrags- och uppgiftsskyldighet beträffande vissa uppdragsersättningar m. m. Rörelseidkare och jordbrukare som ger ett uppdrag av det slag som anges i lagen om avdrags- och uppgiftsskyldighet beträffande vissa uppdragsersättningar, och inte är huvudarbetsgivare för den som skall utföra arbetet skall kontrollera att fakturan för uppdraget innehåller vissa uppgifter om bl. a. uppdragstagarens registrering för betalning av preliminär skatt eller mervärdeskatt. Saknas uppgifterna, är han skyldig att göra avdrag av ersättningen och att betala in beloppet till . Är uppdragstagaren en fysisk person, skall avdrag på ersättningen göras om fakturan saknar uppgift om att uppdragstagaren skall betala B-skatt. För en uppdragstagare som är en juridisk person skall avdrag göras, om fakturan inte innehåller uppgift om under vilket nummer uppdragstagaren är registrerad till mervärdeskatt. Den genomförda lagstiftningen kan inte anses helt tillfredsställande när det gäller att motverka det s. k. likvida fusket, dvs. att företag underlåter att betala de skatter och avgifter som de debiterats. Även när det gäller kontrollen av att uppdragstagaren uppfyller kraven för att något avdrag från ersättningen ej skall göras är de uppgifter som skall framgå av fakturan ganska otillräckliga. De krav som lagen ställer kan vara formellt uppfyllda, men ifrågavarande uppdragstagare kan ändock tillhöra den kategori för vilka avdrag skall göras. Enligt vår uppfattning bör ett system med utfärdande av samhällskort utredas. Med hjälp av restlängder över icke betalade avgifter och skatter och med hjälp av olika register som finns hos mervärdeskatteenheterna, , kronofogdemyndigheterna, handelsregistren på länsstyrelserna och bolagsregistret hos patent- och registreringsverket skulle det vara mycket enkelt att utfärda ett samhällskort för de företag som seriöst sköter sina åligganden. Samhällskortet skall ha till uppgift att utgöra bevis om att företag/företagaren inbetalat debiterade skatter och avgifter och att ifrågavarande registreringskrav är uppfyllda. Korten bör vara tidsbegränsade och dras in ifall någon förändring i fråga om de uppgifter som kortet utgör bevis om har inträtt. Även på de områden som inte omfattas av skyldigheten att göra avdrag från den utbetalda ersättningen skulle införandet av samhällskort ha stor betydelse. Staten och kommunerna skulle på ett enkelt sätt kunna utföra kontroll av om ett företag som man önskar anlita har fullgjort sina samhällsåligganden. Privatpersoner som önskar bidra till bekämpandet av de oseriösa företagen skulle också få en enkel metod att göra en bedömning av om en aktuell näringsidkare är seriös. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen begär utredning om möjligheterna att införa samhällskort för seriösa företag och därigenom erforderliga ändringar i lagen om avdrags- och uppgiftsskyldighet beträffande vissa uppdragsersättningar. () ()