mot · G602358 · 1983-01-13 00:00:00 — revisorers förslag i anslutning till granskning av domänverket (förs. 1982/83:12) revisorer har granskat de faktorer som ligger bakom intäktsoch kostnadsutvecklingen vid domänverket. Resultatet av granskningen har redovisats i en rapport (1981/82:4) Intäkts- och kostnadsutvecklingen vid domänverket. På grundval av rapporten och de över rapporten inhämtade remissyttrandena föreslår revisorerna att domänverkets avverkningsnivåer, produktionskapaciteten hos skogsindustrin och det regionala sysselsättningsbehovet anpassas till varandra genom planeringsöverläggningar mellan de olika intressenterna, att domänverket i fortsättningen bygger upp ett större virkesförråd än vad verket nu har, föryngrar dåligt beskogade arealer samt tillämpar även en 20-årig planeringshorisont vid sidan av övriga planeringsperspektiv samt att användningen av skogsarealer ovanför gränsen för svårföryngrad skog i , , och utreds. För vår del har vi inget att erinra mot de förslag som revisorerna ställer, även om vi måste sätta vissa frågetecken för den första att-satsen. Vi har också den meningen att dessa föreslagna åtgärder inte är tillräckliga, att mera genomgripande åtgärder måste till som vi därför vill aktualisera med anledning av revisorernas förslag. förvaltar av skogarna i , dvs. merparten av de allmänna skogarna. skogar är till övervägande del belägna i övre . Det är skogar belägna på relativt stor höjd över havet, de har en lång omloppstid och det är förenat med stora kostnader att anlägga ny skog. De har en stor betydelse för utkomstmöjligheter i Norrands inlandskommuner, och de ger ett bra tillskott av råvara till vår skogsindustri. Av detta måste vissa slutsatser dras. För det första att man måste lägga ett samhällsekonomiskt perspektiv på utnyttjandet av dessa skogsmarker, dvs. att avkastningskrav och strikt företagsekonomiskt tänkande får ge vika för regionala intressen och tillskott av virkesråvara. Revisorerna påpekar att varken regeringen eller har ålagt domänverket att av regionalpolitiska skäl driva skogsbruk på de olönsamma arealerna i företrädesvis norra . Verket bedriver, detta till trots, olönsamt skogsbruk på sådana arealer. I verkets flerårsplan heter det: Problemen har inte kunnat lösas på annat sätt än att avsteg gjorts från lönsamhetsprinciperna. Om dessa fått råda ostört, skulle väsentliga delar av särskilt inlandets skogsbruk fått läggas ned. Det har emellertid av verket ansetts angeläget att upprätthålla ett skogsbruk i dessa landsdelar, trots de påfrestningar det inneburit på verkets ekonomi. Verket anser att även i fortsättningen ta på sig denna belastning. Vi har givetvis inget att erinra mot detta förfaringssätt, tvärtom ligger detta i linje med vad vi förespråkar i fråga om verkets skogspolitik. Men vi anser heller inte att nu rådande läge är till fyllest, eftersom det avkastningskrav som sammantaget gäller för verket sätter vissa gränser för de insatser som krävs för dessa olönsamma skogsmarker. Om man utgår ifrån ett samhällsekonomiskt perspektiv borde en del av de resurser som vi tvingas använda för att bekämpa och lindra en mycket hög arbetslöshet i dessa regioner bättre kunna användas till angelägna arbetsuppgifter i de olönsamma skogsmarkerna som förvaltas av domänverket. Som framgår av revisorernas skrivelse har en kraftig överavverkning skett i verkets skogar. Den på lång sikt möjliga slutawerkningsytan utgör , vilket kan jämföras med en genomsnittlig slutavverkning av /71-1979/80 enligt riksskogstaxeringens stubbinventering. har gallringsandelen endast utgjort , trots att man i genomsnitt bör räkna med att av totala virkesuttaget tas ut i form av gallring. Att så låg andel har utgjorts av gallring kan till stor del förklaras med den sneda åldersfördelningen som råder i verkets skogar, men detta är inte hela sanningen. Trots att överskott från lönsamma arealer har fått uppväga underskott från olönsamma arealer, har ändå avkastningskravet varit till nackdel för verkets båda nordligaste regioner, och . Kravet om en bra skogsskötsel med ett långsiktigt skogsbruk som målsättning har fått stå tillbaka för kravet om ett så bra ekonomiskt resultat som möjligt. Detta har inneburit att bestånd som givit ett bra ekonomiskt resultat har avverkats, trots att, ur skoglig synpunkt, andra bestånd borde ha avverkats. Det bör också erinras om att tills gällde regeln, att bestånd med ung och växande skog slutawerkades i anslutning till andra bestånd, med målsättningen att man därigenom skulle få stora sammanhängande arealer med likåldrig skog. Denna regel har otvivelaktigt medfört att åtskilliga hektar, som skulle ha varit medelåldrig skog, därigenom har försvunnit ur skogsmarksinnehavet. Den låga andelen gallring i verkets skogar beror inte heller enbart på den sneda åldersfördelningen, utan har också sina orsaker i lönsamhetsaspekten. Detta har framför allt kommit till uttryck i inlandsrevir, där angelägen gallring inte har utförts eller att bestånd har slutavverktas, för att inte det ekonomiska resultatet skulle försämras. Avkastningskravet har givetvis också satt sina spår när det gäller skogsvården. Det är kostsamt att anlägga ny skog i inland. Därför finns det stora brister i skogsvården, och målsättningen att anlägga nya välslutna bestånd uppfylls inte. På vissa inlandsrevir behövs inte något större detektivarbete för att hitta tjugoåriga kalhyggen, som ännu inte har Andra arealer har inte följts upp med kompletterande plantering, varvid dessa bestånd kommer att få en sämre slutenhet än vad som var fallet vid avverkningen. Vidare finns ett eftersläpande behov av röjning, vilket självfallet hämmar en bättre tillväxt i bestånden. finns dessa brister i skogsskötseln givetvis inom hela skogsbruket, men här kommer endast att beröras domänverket och dess skogspolitik och de riktlinjer vilket det har att följa. I sin rapport säger revisorerna: Om domänverket skulle visa ett underskott i rörelsen, särskilt om detta skulle inträffa under en följd av år, kommer emellertid statsmakterna och verket att ställas inför frågan om hur man skall göra med underskottsarealerna. I ett tänkt läge med ett bestående driftunderskott skulle det finnas två möjligheter att agera. Den ena är att lägger ned den skogliga driften på klart olönsamma arealer. Den andra möjligheten är att fortsätter att ha dessa arealer i drift men erhåller en driftersättning motsvarande dessa arealers driftunderskott. Ställning till problemet behöver man inte ta nu men det bör observeras. Vi anser att det redan nu finns starka skäl för ett ställningstagande till problemet med dessa skogsarealer, som har en klart olönsam drift. Inledningsvis nämnde vi att dessa skogsmarker har en stor, i vissa trakter kanske avgörande, betydelse för inlandskommunerna och för den befolkning som bor där. Därför bör man lägga ett samhällsekonomiskt perspektiv på utnyttjandet av dessa skogsmarker. Avkastningskrav och kortsiktigt ekonomiskt tänkande får ge vika för regionala intressen och betydelsen av det tillskott av råvara som dessa skogsmarker ger. Allra helst i dessa tider när mycket stor arbetslöshet råder i de berörda bygderna borde domänverket användas offensivt i regionalpolitiken. Vilken väg man väljer - att slopa avkastningskravet eller införa driftbidrag - har självfallet inte någon avgörande betydelse. Regeringen bör därför omgående vidta erforderliga åtgärder för att säkra och underlätta fortsatt skogsbruk på dessa skogsmarker. Särskilda insatser bör göras för att eliminera de brister som finns inom skogsvården. Det skulle innebära en bättre anpassning till målsättningen om ett långsiktigt skogsbruk. Det skulle stimulera till ökad sysselsättning och skogsproduktion i områden där de företagsekonomiska förutsättningarna är ogynnsamma. a. på grund av den överavverkning som skett på verkets skogar avser domänverket att avverka en del av de s. k. fjällnära skogarna. Revisorerna föreslår att användningen av dessa skogsarealer utreds. Vi vill understryka det riktiga i detta förslag. Inte minst kommer en användning av dessa skogar att ställa frågan om den framtida rennäringen på sin spets, eftersom dessa skogar utgör en viktig faktor för renens näringssök vid flyttning . Även ur naturvårdssynpunkt måste betänkligheter råda om lämpligheten av ett skogsbruk på dessa marker. Allrahelst om man tänker sig att ny skog skall utgöras av främmande trädslag, exempelvis contortatallen. Revisorerna har också i sin rapport berört frågan om sin möjlighet att granska affärsverkens dotterbolag. I sin skrivelse framlägger man inget konkret förslag om detta, men i rapporten framgår detta som ett starkt önskemål. Vi menar, inte minst med domänverkets husaffärer i färskt minne, att erforderliga åtgärder måste vidtas så att revisorerna får möjligheter att granska statsförvaltning som bedrivs i form av stiftelser och aktiebolag. Den rätten bör heller inte enbart grunda sig på särskilda omständigheter efter särskild begäran, utan vara en undantagslös rättighet. Detta bör ge regeringen till känna. har också aviserat att man, främst inom vissa revir i inland, kommer att minska självverksamheten genom att sälja skog på rot samt anlita entreprenörer. Vi vill peka på det olyckliga i en sådan utveckling, som också har mötts av protester från anställda samt deras fackliga organisationer. Vi är av den bestämda meningen att skogsbruket inom domänverket skall drivas av de anställda i verket, detta bör klart utsägas i direktiv och riktlinjer för verket. Med hänvisning till det framförda föreslås* 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om revisorers förslag i anslutning till granskning av domänverket, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om villkor för verkets drift av olönsamma skogsmarker i , 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om verkets försäljning av skog på rot och anlitande av entreprenörer. * Se även motion 1982/83:359.