ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G6022223 · 1983-03-14 00:00:00 — m. fl. Förslag till lag om förbud mot nybyggnad av djurstallar för nötkreatur, svin och fjäderfä (prop. 1982/83:112) Regeringen föreslår i propositionen en lag om förbud för ny-, till- och ombyggnad av djurstallar. Avsikten med lagen är att begränsa överskottsproduktionen av animalier i produkter. Lagen skall i första hand gälla t. o. m. . Vi kan i stort ansluta oss till det generella förbudet, även om vi tror att detta kommer att få mycket liten betydelse för att begränsa överskottet. Emellertid vill vi peka på två förhållanden där problem kan uppstå om inte nödvändig hänsyn tas till dessa i tillämpningen av den dispensmöjlighet som lagen ger. Enligt vår mening bör det främsta syftet med den föreslagna lagen vara att begränsa sådana byggnadsåtgärder som medför en ökning av antalet djur i produktionen. sker också ombyggnader för att förbättra en dålig arbetsoch djurmiljö. Den nu föreslagna lagen bör inte få sådana konsekvenser att det medför en fortsatt dålig eller försämrad djurhållning. Det kan heller inte uteslutas att även ett kortvarigt byggstopp kan slå ut de flesta av de små företag som är specialiserade på att förse lantbruket med utrustning och inredning till stallar. Om så sker kan svårigheter uppstå för lantbruket att få tag i service och reservdelar till existerande anläggningar. Det bör i detta sammanhang erinras om att på utrustningssidan domineras lantbrukets byggmarknad av ett stort företag (). Det är ett företag sorn med säkerhet har resurser att överleva ett byggstopp. När byggnadsverksamheten sedan kan komma i gång igen har man möjlighet att helt behärska marknaden. De av oss berörda förhållandena bör kunna få en godtagbar lösning genom att dessa beaktas i tillämpningen av 3 §. Med hänvisning till ovanstående föreslås att , med bifall till proposition 1982/83:112 i övrigt, ger regeringen till känna vad i motionen anförs om tillämpningen av 3 §. PER (vpk) (vpk)
mot · G6022224 · 1983-03-09 00:00:00 — Motion 1982/83:2224 m. fl. Förslag till lag om förbud mot nybyggnad av djurstallar för nötkreatur, svin och fjäderfä (prop. 1982/83:112) I regeringens proposition 1982/83:112 läggs fram förslag till en lag om temporärt förbud mot nybyggnad av djurstallar för nötkreatur, svin och fjäderfän. Lagen är avsedd att hindra nyinvesteringar inom alla delar av animalieproduktionen för att därmed motverka överskottsproduktionen av kött, fläsk, ägg och mjölk. Enligt propositionen är det möjligt att av regionalpolitiska skäl ge dispens inom prisstödområdena 1 och 2 för mjölk för viss utbyggnad om det är enda sättet att uppnå en framtida rationell driftsenhet. Lantbruket svarar i norra för en stor del av sysselsättningen. I t. ex. svarade lantbruket 1980 för av sysselsättningen och var därmed större än näringsgrenarna byggnadsverksamhet , varuhandel och samfärdsel . Lantbruket har dessutom stora sekundära sysselsättningseffekter. finns vissa överskott på animalier i landet. De regionala avvikelserna i produktionsbalansen är emellertid betydande. har t. ex. ett stort underskott av griskött. Inte för någon av animalieprodukterna har en produktionsandel som är större än befolkningsandelen. Mot bakgrund av diskussionen om produktionens anpassning efter var det finns lämpligaste förutsättningar och regionalpolitiska och beredskapspolitiska aspekter borde norra andel av mjölkproduktionen vara högre än befolkningsandelen. Så är det inte, och om lönsamheten fortsätter att vara svag är det stor risk för att animalieproduktionen radikalt förskjuts mot landets södra delar. Det norrländska jordbruket har inga nämnvärda alternativ till animalieproduktionen. Ett investeringsstopp som drabbar animalieproduktionen är alltså ett allvarligt hinder för hela jordbruksnäringens utveckling i . Enbart för att hålla produktionsapparaten intakt fordras för läns vidkommande t. ex. ett årligt tillskott på ca 600 båsplatser. F. n. är investeringsaktiviteten inom mjölkproduktionen låg. Det investeringsstöd för som beslutats av har rent regionalpolitiska motiv. Ur regionalpolitisk synpunkt är det angeläget att de insatser till förnyelse som sker i norrländskt jordbruk kan fortgå utan hinder. Ett temporärt förbud mot investeringar i animalieproduktionen skulle enligt vår uppfattning få en mycket allvarlig konsekvens, eftersom det måste ge intrycket av att den tidigare av gjorda regionalpolitiska motiveringen inte längre gäller för utvecklingen av jordbruksnäringen i norr. medveten och långsiktig regionalpolitik kan självfallet inte kombineras med temporära förbud mot investeringar i en näring som är av avgörande betydelse för utvecklingen i de berörda bygderna. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar i anledning av regeringens proposition 1982/83:112 att förbud för nybyggnad av djurstallar för nötkreatur, svin och fjäderfän skall gälla med undantag för den del av landet som tillhör prisområdena 1 och 2 för mjölk. . ÅSLING (c) () () ()
mot · G6022226 · 1983-03-15 00:00:00 — Motion 1982/83:2226 m. fl. Förslag till lag om förbud mot nybyggnad av djurstallar för nötkreatur, svin och fjäderfä (prop. 1982/83:112) Förslaget motiveras av den överproduktion som vi har av jordbruksprodukter. Från sida har vi lagt fram förslag om införande av etableringskontroll för animalieproduktion, bl. a. i två motioner till årets riksdag. Propositionens förslag innebär ett totalstopp. Detta hade inte varit nödvändigt om tidigare hade följt förslag om etableringskontroll. Ett totalstopp kan få besvärande följder för den industri som är inriktad på att ge jordbruket service inom detta område. Många av de företag som drabbas är små och specialiserade på jordbruksbyggnader och inredningar. För jordbrukets framtida försörjning på detta område är det viktigt att företagen kan leva kvar. Från utgångspunkt är det viktigt att vi får en ordning som innebär att animalieproduktionen är knuten till jordbruket. Hur detta skall lösas framgår av motion 1982/83:1464 om riktlinjer för animalieproduktionen. Vi har också i en motion begärt åtgärder för riktlinjer av mjölk- och köttproduktion. Vi anser att den nu föreliggande propositionen måste kompletteras med vidgade bestämmelser om dispensmöjligheter. Dispens bör utöver vad som anges i propositionen kunna ges för renoveringar som sker på ett sådant sätt att produktionen inte ökas i nämnvärd omfattning. Motiv för att renovering skall få ske kan vara att arbetsmiljön är dålig eller att ombyggnaden motiveras av djurhälsoskäl. När en sådan renovering skall komma till stånd är det ofta nödvändigt av rent företagsekonomiska skäl att öka djurantalet. bör också kunna ge dispens om åtgärden är angelägen för att skapa tillfredsställande underlag för brukaren och dennes familj. I den tidigare nämnda centermotionen (1982/83:1464) finns ett lagförslag med denna inriktning. Med hänvisning till det anförda hemställs att dispens från det nybyggnadsförbud av djurstallar som föreslås i propositionen kan ges enligt de motiv som föreslagits i motionen. () () () ()
mot · G6022227 · 1983-03-15 00:00:00 — Förslag till lag om förbud mot nybyggnad av djurstallar för nötkreatur, svin och fjäderfä (prop. 1982/83:112) I proposition 1982/83:112 med förslag till förbud mot nybyggnad av djurstallar för nötkreatur, svin och fjäderfä finns vissa förslag till undantag. Ett sådant undantag från förbudet är regionalpolitisk! I propositionen föreslås dispens inom prisstödsområde 1 och 2 för mjölk enligt förordningen 1978:472 om prisstöd till vissa jordbruk. av stödet till jordbruket i norra har i betänkandet Ds Jo 1982:7 redovisat en utvärdering av den nuvarande stödområdesindelningen. Man har där funnit att det i mjölkproduktionen är en relativt liten differens mellan nuvarande prisstödsområde 2 och 3. Utredningen har därför föreslagit att dessa prisstödsområden skall slås ihop till ett enhetligt större område - område 2. I detta sammanhang är det framför allt inlandsområdena i , i norra , i norra och i norra som bör få en likartad behandling som övriga delar av landet med motsvarande förutsättningar. Därför bör förutsättningarna för dispens av regionalpolitiska skäl - för att få till stånd rationella driftsenheter inom lantbruket i ovannämnda inlandsområden - inte helt skilja sig från dispensmöjligheterna inom nuvarande prisområde 1 och 2. Även med en restriktiv dispensgivning bör det kunna medges en mjuk geografisk gränsdragning med hänsyn till de uppenbara svårigheter som finns för jordbruksbefolkningen i vissa kommuner i , norra , norra och norra . I propositionen anges att denna regionalpolitisk! betingade dispens skall användas i de fall en viss utbyggnad är det enda sättet att uppnå en framtida rationell driftenhet. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att regionalpolitisk! motiverad dispens från förbud mot nybyggnad av djurstallar för nötkreatur m. m. bör om särskilda skäl finns kunna ges nära gränsen mellan nuvarande prisområde 2 och 3.
mot · G6022233 · 1983-03-23 00:00:00 — och fortsatta utveckling (prop. 1982/83:92) I propositionen redovisas de problem bryggeribranschen har. Trots minskad produktion av öl och läskedrycker har den sjunkande konsumtionen medfört en överkapacitet inom branschen. Den nuvarande marknadsbilden kännetecknas av stark dominans för Prippskoncernen som svarar för av försäljningen. ägs numera till av staten via Brygginvest och till resterande av . Vid sidan av finns , Till-Bryggerierna, Bryggerier och fyra mindre privata bryggerier. Departementschefen föreslår att bryggeribranschen omstruktureras genom bildandet av ett nytt moderbolag till vilket andra bryggerier bör kunna ansluta sig. I detta moderbolag kommer staten att ha majoritet, även efter det att nu fristående bryggerier har anslutit sig. Det är uppenbart att en omstrukturering enligt förslaget i praktiken innebär att det nya bolaget får nära nog totalt monopol. I propositionen sägs att konkurrensen på den svenska marknaden inte sätts ur spel. Enligt den strukturplan som ligger till grund för förslaget skall emellertid all produktion samlas i ett bolag, medan försäljning och marknadsföring skall ske i två, eventuellt tre bolag. Reell konkurrens kan emellertid inte skapas genom att man fäster några ord på ett papper. Enligt uppfattning får man konkurrens bara genom att vidta sådana åtgärder som tvingar fristående företag att tävla med varandra och som premierar det mest effektiva företaget. Erfarenheter visar att detta inte sker mellan företag inom en statlig koncern. I praktiken kommer således propositionens förslag att innebära en begränsning av konkurrensen inom bryggeribranschen till nackdel för konsumenterna. Förslaget innebär begränsningar inte bara för konsumenterna utan också för handeln. Detta kan inte acceptera. menar att det i stället krävs en vitalisering av marknadsföring och produktutveckling inom bryggeribranschen. Detta skulle t. ex. stärka branschens konkurrenskraft gentemot importen. En möjlighet att skapa detta är att få till stånd ett starkt privat alternativ till det dominerande statliga . De privatägda bryggerierna skulle därigenom ges en reell chans till överlevnad och utveckling. Vi menar att regeringen bör ges i uppdrag att intensifiera ansträngningarna att skapa ett sådant privat alternativ. Alkoholpolitiska synpunkter motiverar ett viss statligt inflytande över ölhanteringens olika led. De alkoholpolitiska intressena torde emellertid inte främjas av ett statligt monopol över branschen. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi 1. att avslår proposition 1982/83:92, 2. att begär att regeringen medverkar till att ett privat konkurrensalternativ till kommer till stånd, där de nu fristående bryggerierna ges bättre förutsättningar.
mot · G6022234 · 1983-03-23 00:00:00 — m. fl. Bryggeribranschens fortsatta utveckling (prop. 1982/83:92) I proposition 1982/83:92 inbjuds bemyndiga regeringen vidta åtgärder för att tillsammans med bilda en enda bryggerikoncern i . Bakgrunden till regeringens förslag är branschens allmänna situation och utvecklingsmöjligheter. Det är helt uppenbart att bryggeribranschen i viktiga avseenden står inför en fortsatt omstrukturering. Avgörande är vilka krav som kan och måste ställas på branschen i ett sådant perspektiv. Propositionen innehåller knappast någon som helst målsättningsdiskussion av detta slag. Från utgångspunkter är det av central betydelse att utvecklingen inom bryggeribranschen kan ske med bibehållen konkurrens på den svenska marknaden och med goda möjligheter för de små bryggerierna att fortleva. kan inte acceptera propositionens monopolinriktning. Konsumenterna måste garanteras valfrihet och priser satta under konkurrens. Av effektivitetsskäl är det nödvändigt att bryggerierna arbetar under konkurrens. kan heller inte finna det vara oundgängligen självklart att de alkoholpolitiska ambitionerna bäst tillgodoses inom ramen för ett monopolföretag med staten som dominerande ägare. Tvärtom kan det innebära att staten från ägarens utgångspunkt tvekar att genomföra lämpliga alkoholpolitiska åtgärder. Enligt vår mening bör bryggeribranschen för sin fortsatta utveckling söka sig andra vägar än monopolets. Då vi inte kan finna några övertygande skäl för ett statligt ägarengagemang i bryggerierna finner vi det vara rimligt att man söker andra ägare. Vi förordar en privatisering av genom börsintroduktion. Det finns också goda skäl, med tanke på ställning på marknaden, visa stor öppenhet för kooperativa ägarinslag. De kooperativa organisationerna på producent- och konsumentsidan, liksom handeln i övrigt, skulle kunna utgöra naturliga ägargrupper. Monopolproblematiken måste noga beaktas vid den fortsatta omstruktureringen av bryggeribranschen. En differentierad företagsstruktur är långsiktigt angelägen såväl från branschens som från regionalpolitikens utgångspunkter. har en dominerande marknadssituation, vilket ger möjligheter att från en styrkeposition eliminera sina konkurrenter. Det finns skäl påpeka att måste ha ett särskilt ansvar i detta sammanhang - oberoende av ägarformerna för . Enligt vår mening måste det också ankomma på statens industriverk (SIND) att utreda förutsättningarna och villkoren för en differentierad företagsstruktur inom bryggeribranschen. Härvid måste man beakta såväl samverkansmöjligheter mellan mindre bryggerier, marknadsföringsåtgärder som finansiella förutsättningar. Med stöd av det anförda hemställer vi 1. att beslutar att avslå proposition 1982/83:92, 2. att beslutar att hos regeringen begära förslag till riktlinjer för en privatisering av i enlighet med det anförda, 3. att beslutar att hos regeringen begära initiativ för att trygga en differentierad företagsstruktur inom bryggeribranschen. () () 1** 1982/83.
mot · G6022235 · 1983-03-23 00:00:00 — m. fl. Bryggeribranschens fortsatta utveckling (prop. 1982/83:92) I propositionen lämnas förslag om inriktning av bryggeribranschens fortsatta utveckling. Staten föreslås tillsammans med bilda ett nytt bolag genom att sammanföra AB Brygginvest och nuvarande AB Bryggerier. I finns Till-Bryggerierna med en produktionsenhet samt huvudkontor. Till-Bryggerierna är ett av de få ännu återstående privatägda bryggerierna utanför , med en marknadsandel av . har totalt 283 anställda varav ca 90 i . Östersundsenheten är därmed en betydelsefull del i kommunens näringsliv. Den är dessutom rationell i förhållande till sin storlek. Till-Bryggerierna redovisade ett överskott efter några förlustår när mellanölet togs bort. Till-Bryggerierna, liksom andra mindre bryggerier, har i vissa avseenden en svår marknadssituation i förhållande till det marknadsdominerande . är t. ex. helt prisledande, och kan genom en selektiv rabattpolitik konkurrera ut de mindre bryggerierna på deras hemmamarknad. Regeringen föreslår i sin proposition en omstrukturering av branschen. Detta motiveras med den stora överkapaciteten i näringen, samt med behovet att få till stånd ett slagkraftigt motstånd mot import av öl. Vad beträffar överkapaciteten så står de små bryggerierna totalt för av marknaden, medan överkapaciteten bedöms ligga på . Detta faktum ger för handen att en total nedläggning av småbryggerierna inte ens skulle minska överkapaciteten till hälften. Neddragning måste därför huvudsakligen ske inom . Beträffande motverkande av importen kan sägas att och troligen även andra småbryggerier har stor köptrohet, bättre marknadsteckning och därmed mindre import i sitt distributionsområde än vad har. Till-Bryggerierna har genom redan genomfört en viss omstrukturering av marknaden i . Inom finns vidare ett stort kunnande både på produktion och marknadsföring som gör företaget livskraftigt. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts 1. om marknads- och konkurrenssituation för bryggerier av den art representerar, 2. om behovet av bevarandet av de mindre enheterna inom bryggeribranschen. () ()
mot · G6022236 · 1983-03-23 00:00:00 — m. fl. Bryggeribranschens fortsatta utveckling (prop. 1982/83:92) Propositionen ger anledning till ett antal, delvis kritiska, kommentarer. Att staten utvecklar sitt engagemang inom bryggerinäringen föranleder enligt vår mening ingen invändning. Även om det nykterhetspolitiska motivet för ett starkt sådant engagemang inte är lika starkt som under mellanölets period, kvarstår likväl skäl för ett samhälleligt inflytande. Mer tveksamt är emellertid statens samarbete med inom branschen. Enligt vår mening är det väsentligt att statens ägarintresse utövas från en självständig position, och det faktum att det finns kvar privata storföretagsengagemang i branschen utgör knappast något skäl att göra en ny bolagsbildning i form av ett partnerföretag mellan detta och staten. Ett minimikrav bör då åtminstone vara att sådana formationer inte blir redskap för en strävan att slå ut fler lokala bryggerier än vad som redan skett. En koncentration till allt fälle enheter inom skilda delar av livsmedelsindustrin medför bestämda försörjnings- och beredskapspolitiska nackdelar. Större hänsyn till den regionala försörjningen med livsmedel är motiverad. Denna allmänna princip bör gälla även bryggeriindustrins basvaror och färdiga produkter. Också regional- och sysselsättningspolitiska skäl talar till förmån för att inte slå ut mindre bryggerier. Mot bakgrund av ovanstående synpunkter föreslås att beslutar som sin mening ge regeringen till känna att staten i den fortsatta utvecklingen inom bryggeribranschen bör verka för de i motionen framförda synpunkterna. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G6022237 · 1983-03-23 00:00:00 — m. fl. Bryggeribranschens fortsatta utveckling (prop. 1982/83:92) I proposition 1982/83:92 föreslås bildandet av en ny bryggerikoncern som skall utgöra ett första steg mot en lösning av problemen inom bryggeribranschen. Brygg In vest AB föreslås bli moderbolag i den nya bryggerikoncernen. Vi känner stor tveksamhet om det föreslagna bolagets organisation kan ge sådan konkurrens att konsumenternas valmöjligheter tillgodoses. Vi anser det vidare tveksamt om det nya bryggeriföretaget kan minska den ökade importen av maltdrycker. Det finns snarare risk för att importen kommer att öka då detaljhandeln vill ha valmöjligheter för att kunna vidmakthålla konkurrens. Detta gäller i synnerhet den i propositionen antydda marknadsorganisationen. Vi anser att bör slå fast att fortsatt fri konkurrens mellan oberoende bryggeriföretag bör vara samhällets målsättning. I propositionen har vidare angivits att särskild stiftelse skall bildas för att underlätta omstrukturering inom bryggeribranschen. Medel för detta avses tas ifrån fonderade vinstmedel hos . bör ges en oberoende ställning för att därigenom kunna verka fri från partsintressen för alla olika företag som kan behöva stöd vid eventuell strukturförändring. Bryggerierna utanför är delägare i ett mälteri, AB Nord Malt i , tillsammans med , och det finska mälteriföretaget . Om den i propositionen förordade handlingsplanen genomförs, bör förhandlingar upptas för att säkerställa ägandet av Nord Malt utanför den planerade bryggerikoncernen, samt att Nord Malt garanteras en i proportion till sin kapacitet rimlig andel av leveranser inom landet och på export. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående tryggandet av fri konkurrens mellan oberoende företag inom bryggeribranschen. () ()
mot · G6022238 · 1983-03-23 00:00:00 — Motion 1982/83:2238 m. fl. Bryggeribranschens fortsatta utveckling (prop. 1982/83:92) Svensk bryggeriindustri är i hög grad koncentrerad, vilket visas av att AB Bryggerier svarar för av den försäljning av maltdrycker som förekommer i landet. Något skäl för att ytterligare öka det statliga inflytandet över produktion och marknadsföring av öl via Bryggerier av alkoholpolitiska skäl synes inte föreligga; efter mellanölets avskaffande utgör ölkonsumtionen knappast längre något alkohol- eller socialpolitiskt problem. Det är också tveksamt om det av näringsmässiga skäl föreligger något egentligt behov av att öka den monopolgrad som finns. Med den starka ställning som det statligt kontrollerade har kan knappast hävdas annat än att koncernen utgör en mycket slagkraftig enhet som kan kontrollera prissättningen på marknaden. Att i detta läge medvetet sträva efter att inordna de fristående bryggerier som finns under ett gemensamt bolag synes knappast välmotiverat. Tvärtom kan det både ur konsumentsynpunkt och från effektivitetskriterier vara lämpligt att söka bevara ett visst mått av konkurrens på denna marknad. Inte minst kan det vara intressant att vid sidan av det dominerande, av staten majoritetsägda företaget, också ha ett kooperativt inslag. Om detta skall bli möjligt synes det knappast lämpligt att medvetet styra utvecklingen i riktning mot att en total monopolsituation skall uppstå. Det synes rimligt att staten på AB Bryggerier ställer kraven att företaget skall skötas efter sunda företagsekonomiska principer och ge en rimlig avkastning på det arbetande kapitalet. Det kan ifrågasättas om detta varit fallet som företaget haft ett statligt majoritetsintresse. Företaget bör inte använda en konstlat låg prissättning som temporärt konkurrensmedel; inte heller bör det använda sin starka finansiella ställning för att temporärt täcka svaga resultat hos den tillverkande delen av sin verksamhet. bakgrund av ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna 1. att en ytterligare ökning av monopolgraden inom bryggerinäringen inte bör eftersträvas utan att konkurrens mellan olika företagsformer bör finnas kvar, 2. att bör drivas efter de företagsekonomiska grunder som anges i motionen. () () () () () ()