mot · G6021374 · 1983-01-25 00:00:00 — m. fl. På grund av de stora årskullarna som under söker inträde i gymnasieskolan samt det ökade tryck på ungdomsutbildningen som den höga ungdomsarbetslösheten skapat har lärarresurserna hårt ansträngts i gymnasieskolan. har beslutat att vissa lektioner inte behöver ledas av lärare utan får inom läroplanens ram fyllas av elevernas självstudier. Detta bör dock främst ses som ett övergångsfenomen på grund av stora årskullar och en återhållsam statsbudget. Gymnasieskolan skall för många elever vara en förberedelse för högskolestudier och för en undervisningsform, som mestadels består av föreläsningar för stora grupper studerande, egna litteraturstudier och laborationer samt specialuppgifter som löses självständigt av de studerande. För många ungdomar blir övergången till den annorlunda studieformen en chock och de får svårt att klara kunskapskraven och studietakten. Därom vittnar den låga genomströmningstakten, de många avhoppen från utbildningen och de många linjebytena i högskolan. Vid samtal med studentkåren vid framkom att genomströmningshastigheten på flera linjer - främst tekniska och naturvetenskapliga är , dvs. att endast 1 av 5 elever genomför studierna . Detta skapar stora ekonomiska och mänskliga problem för de studerande samt svårigheter vid undervisningens planering. För andra elever är gymnasieskolan sista kunskapsinhämtande bas före inträdet i yrkeslivet. De behöver tränas för självständigt ansvarstagande och ökad förmåga till samarbete i mindre eller större grupper. En ökad rätt till medbestämmande i arbetslivet kombinerad med behov av engagemang och samverkan kräver mer av träning och färdigheter än teoretiska kunskaper. I motion 1981/82:32 av m. fl. har understrukits kravet på att träning för elevernas aktiva deltagande och ökade ansvar för studierna bör få en större plats i skolans planering och lärarnas fortbildning. Men vittnas från vissa skoldistrikt om hur elevernas självstudier enbart är tid som slösas bort på meningslös sysselsättning och ibland till och med har inneburit varierande sätt för tidsfördriv. På all undervisningstid måste läggas kravet, att den används för att inhämta sådana kunskaper, färdigheter eller träning som ingår i gymnasieskolans målsättning. All skolans personal har ett ansvar för att så sker. Friare resurstilldelning och mera flexibla timplaner inom flera linjer måste medverka till lokala lösningar som garanterar eleverna ett tillräckligt kun skapsunderlag och nödvändiga färdigheter för högskolestudier resp. yrkesverksamhet. Det är också viktigt att eleverna bibehåller respekten för undervisning och ordningsregler i gymnasieskolan. För en stor del av dagens vuxna var studiecirkeln och folkhögskolan vägen till ökade kunskaper och bildning samt till stimulerande mänskliga kontakter. Metoderna var där en kombination av gruppstudier, diskussioner med lärare eller olika experter samt lösning av självständiga uppgifter. Vi anser att det finns anledning att såväl i undervisningsplanering, skoladministration samt lärarfortbildning utveckla arbetssätt i gymnasieskolan, som ansluter till folkhögskolans och folkbildningsarbetets metoder. Därvid kan lärarinsatserna användas på ett mera flexibelt sätt så att de blir ett verkligt stöd för eleverna att ta ökat ansvar för sina studier. Med stöd av det ovan anförda hemställer vi att uttalar sig för en vidareutveckling av undervisningsmetoderna i gymnasieskolan vilken införlivar mera gruppstudier och självständiga arbetsuppgifter i undervisningen och därvid underlättar kommande högskolestudier och yrkesverksamhet. () () () () () ()