mot · G602259 · 1983-01-13 00:00:00 — m. fl. Sammanfattning: Vpk vidhåller i denna motion arbetarrörelsens krav om ett svenskt utträde ur IDB. Fram till och med har erlagt 72 milj. kr. till IDB, och den socialdemokratiska regeringen vill, efter sin helomvändning i frågan sedan regeringstillträdet, ytterligare öka på de svenska insatserna i banken med 38 milj. kr. /84, detta trots att i sak ingenting inträffat som kan tas till intäkt för att upphöra med kritiken av bankens verksamhet. Socialdemokraterna har låtit storföretagens vinstintressen gå före solidariteten med de förtryckta folken i diktaturer. Den statliga utredningen om IDB styrker på en rad områden den kritik vpk fört fram gentemot IDB. De kan sammanfattas enligt några huvudlinjer. För det första har banken alltmer kommit att framstå som och de amerikanska multinationella bolagens förlängda arm i . Det är ett faktum att dominerar banken helt och hållet och har vetorätt i den specialfond som kontrollerar av utlåningen. Detta har använts som påtryckningsmedel och för att stötta några av de mest brutala regimerna i området. Under tid i fick landet endast lån , 1971 med . Pinochetjuntan däremot erhöll stora lån från IDB. Expemplen skulle kunna mångfaldigas. lån i banken blockerades sedan den progressiva regimen tillträtt. Juntan i har fått stora lån från banken, bl. a. till ett motorvägsprojekt med udden direkt riktad mot FMNL/FDR. För det andra har lånen främst gått till jämförelsevis rika länder såsom , och , medan utdelningen till de fattigare är betydligt magrare. Inte heller de projekt som prioriterats har någon större social inriktning, detta trots allt tal om motsatsen. Tvärtom har det visat sig att projekt för social utveckling får en allt mindre andel av medlen. Banken utgör en broms för en social och ekonomisk utjämningspolitik, och dess syften står helt i strid med en progressiv arbetarrörelses traditioner och mål. I budgetpropositionen, bilaga 5, hävdar föredraganden att ett tungt vägande skäl för ett fortsatt deltagande i banken skulle vara att den ekonomiska situationen i flera latinamerikanska länder drastiskt försämrats och att regionens behov av banken därmed skulle ha ökat. Men som framhållits ovan borde i stället söka nya vägar för att förbättra möjligheterna för en progressiv social utveckling i området. nye utrikeshandelsministern en gång framhöll i : Debatten måste gälla om vilken Latinamerikapolitik skall föra. Han fortsätter längre fram: 1 stället borde aktivt stödja strävandena till nationellt oberoende, demokratisering och förbättrade levnadsvillkor för de fattiga. Vi borde stödja sådant latinamerikanskt ekonomiskt samarbete som befrämjar självständighet och oberoende. Den reella anledningen till regeringens och helomvändning framgår dock klart av budgetpropositionen, nämligen att svenska storföretag i annat fall skulle kunna drabbas av exportförluster. Förutom att argumentet är tvivelaktigt så är det helt i linje med vad framhållit i IDB-frågan, nämligen att svenska företag har inte råd att rynka på näsan åt bankens besudlade politik. Solidariteten med förtryckta folk får stå tillbaka för snöda kommersiella intressen. Därtill kommer som sagt att argumentet är tvivelaktigt. Eller som en gång skrev i : De som anför sysselsättningsargumentet för IDB-medlemskap måste kunna förklara varför inte ökade resurser till beprövade arbetsmarknadspolitiska medel är en bättre metod att lösa sysselsättningsproblemen än lika stora ökade resurser spenderade på IDB-medlemskap. Han fortsätter med följande: Om du t. ex. vill rädda sysselsättningen vid LM fabrik i förefaller det sålunda bakvänt att 1. skicka till , 2. hoppas att latinamerikanarna, om tidigast , köper telefonstationer, 3. hoppas att de köper svenska telefonstationer och 4. hoppas att de väljer den typ telefonstationer som tillverkas i . Det är naturligtvis bättre att i stället skicka miljonerna direkt här och till löntagare om det är deras sysselsättning du vill värna om. I debatten har hävdats att genom de borgerliga regeringarnas försorg enligt gjorda åtaganden är bundet till inbetalningar fram till . Vpk har svårt att se att detta är hållbart. Redan nu har vi betalat in mångdubbelt mer än vad som först sades när överenskommelsen om svenskt medlemskap gjordes. Vidare finns självfallet ingen anledning att knyta än närmare banken genom den sjätte kapitalpåfyllanden. Med hänvisning till vad som anförts hemställs 1. att beslutar uttala sig för ett utträde ur IDB, 2. att beslutar avslå förslaget om anslag till IDB med . (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) minab/gotab 1983 73348