mot · G702545 · 1983-01-01 00:00:00 — 1983/84 545-552 Motion 1983/84:545 Gymnasieskolans uppgift att vara personlighetsutvecklande tas upp på flera ställen i gymnasieutredningens förslag till förändringar av nämnda skolform (SOU 1981:96). Religionskunskapen spelar i detta sammanhang en viktig roll, t. ex. när det gäller att bidra till ideal och normbildning. Det är av stor betydelse att eleverna kan få stöd och hjälp att utveckla en personlig livsåskådning, tro eller ideologi som är till hjälp för dem själva och därmed för samhället. Värderingsfrågor spelar också en stor roll vid bearbetning av existentiella och etiska frågor kring liv, död, arbete, rättvisa och sanning. Religionsämnet är inte främst ett teoretiskt ämne utan ett personlighetsdanande. Frågor kring människosynen blir allt viktigare inom sociala, ekonomiska och tekniska områden. Många av gymnasieskolans linjer leder fram till vård och kontaktskapande yrken. Gedigna kunskaper i religionskunskap hjälper oss att förstå vårt samhälles grundläggande humanistiska och demokratiska värderingar. Kunskaper i ämnet är också av avgörande betydelse för att förstå de samhälls- och kulturkonflikter som existerar på det internationella planet. Mot bakgrund av nämnda synpunkter är det utomordentligt förvånande och helt oacceptabelt att ämnet med dess betydande inslag av etik och livsfrågestoff enligt gymnasieutredningens förslag (SOU 1981:96) inte finns med på de korta kurserna, inte ens på de teoretiska linjerna. Religionskunskapsämnet är helt enkelt bortraderat, vilket får mycket allvarliga konsekvenser för individ och samhälle. Speciellt allvarligt är det därför att på de korta kurserna kommer av allt att döma många elever att gå som sedan väljer vård- och personalinriktade yrken i bl. a. den offentliga sektorn. De kommer att möta människor i viktiga kris- och valsituationer. De kommer att möta sjuka, gamla, barn. Men de ges ingen ärlig chans att möta de svåra frågor de ställs inför. Detta är inte riktigt vare sig mot vårdaren eller den vårdade och stämmer inte med synen på hela människan. föreslår vidare att ämnet kulturkunskap införs. I detta ämne ges religionskunskapen inte alls den plats som är naturlig med hänsyn till religionens påverkan på kulturen och det faktum att religionen är av reell betydelse för människor . Vi kan ju bara se på många av våra invandrare. frågar vi oss varför inte tro skulle kunna uppfattas lika naturligt för oss som hinduismen för en indier. I ett SÖ-förslag med anledning av gymnasieutredningen föreslås att religionskunskapen skall läras som ett integrationsämne, där olika humanistiska ämnen skall samverka i avsikt att belysa vår kultur och s. k. främmande kulturer. Vissa ämnen, historia, samhällskunskap och svenska, avses fungera som s. k. värdämnen, varvid även markeras var innehållsmässigt och timmässigt tyngdpunkterna skall ligga. Som helhet har ämnet även i detta förslag en etnologisk inriktning. Bland de exempel på projektområden som uppräknas i förslaget så finns det mycket få anknytningar till religion och livsåskådningsfrågor. Förslagen domineras helt av de nämnda värdämnena. Bland s. k. övriga ämnen nämns religionens praktiska betydelse, religioner som möts, religioner som skiljer och enar. Det innebär att ämnet skulle finnas med i 4 förslag av 64 angivna. Religion och livsåskådningar är en viktig del av en kultur. Man kan inte studera och förstå kulturer utan att sätta sig in i deras religion, livsåskådningar, ideologier. Över huvud taget är idéstoffet det centrala i ett sådant studium. Idéstoffet är sändare av människosyn, samhällssyn, seder och bruk. Hur skall man kunna närma sig en förståelse av t. ex. indisk kultur utan att studera hinduismen, eller den arabiska kulturen, kulturerna, utan att läsa islam, eller utan att studera det kristna arvet och humanismens, marxismens idélära? Inte heller kan man förstå svensk kultur utan kunskap om väckelserörelserna och Lutherdomen. Vad som saknas är framför allt teman, där religionen som kulturfaktor i ett aktuellt perspektiv tas upp, där barn och livsfrågor, tonåringar och livsfrågor, frågor inför åldrandet, olika människosyner och etiska faktorer i skilda grupper ges utrymme. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att uttalar sig för att religionskunskapsämnet skall finnas som obligatoriskt ämne på gymnasiets kortare kurser, alltså även på vårdlinjen, 2. att uttalar sig för att religionskunskapen får plats som värdämne i kulturkunskapen. den 16 janauri 1984