mot · G6021334 · 1983-01-24 00:00:00 — m. fl. Genom riksdagsbeslut om inriktningen av kulturpolitiken lades en grund på vilken samhällets olika nivåer, stat, landsting och kommuner samt folkrörelser, kunnat samordna sitt agerande. På många kultursektorer har verksamheten kunnat byggas ut i betydande omfattning . Decentralisering är enligt riksdagsbeslut ett av målen för den statliga kulturpolitiken. Vi anser att decentraliseringsmålet måste ges en framskjuten roll i den statliga kulturpolitiken. Detta är angeläget inte minst mot bakgrund av den storstadsdominans och geografiska koncentration som fortfarande råder i fråga om kulturlivets fasta resurser. Det är vår uppfattning att den samhällsstödda kulturverksamheten skall nå ut till alla delar av landet. Stor vikt måste läggas vid att forma kulturpolitiken efter människors behov och önskemål, att ge den kulturella verksamheten en förankring i närmiljö och vardag och stödja människors eget skapande och gemenskap med varandra. En decentraliserad kulturverksamhet är en grund för ett rikt kulturliv och för demokrati och jämlihet. Den statliga kulturpolitiken skall därför enligt vår mening medverka till en decentralisering av beslut och verksamhet men också utjämna de stora skillnaderna och den geografiska obalansen i den hittillsvarande fördelningen av kulturinsatserna och fylla eftersatta kulturbehov i olika delar av landet. Decentraliseringspolitiken skall också omfatta vaksamhet mot nya tendenser till koncentration inom kulturområdet. Ett av de viktigaste instrumenten för att främja decentraliseringsmålet är en successiv utbyggnad av den regionala kulturverksamheten och en decentralisering av beslutsfunktioner till regionala organ. De regionala kulturinstitutionerna, såsom läns- eller regionteatrar, regionala musikinstitutioner, länsmuseer och länsbibliotek, har kommit att bli en betydelsefull del av vårt kulturliv. I många län är de regionala kulturinstitutionerna en kulturell basresurs som ger positiva effekter långt utöver den egna verksamheten. För många invånare i vårt land har också tillkomsten av regionala kulturinstitutioner inneburit att de fått en mer regelbunden kontakt med professionellt arbetande kulturarbetare. 1 1982/83. Det är ett känt faktum att medborgarna i ekonomiskt kärva tider i ökad utsträckning söker sig till kulturella upplevelser. också i detta perspektiv är det angeläget att verksamheten vid de regionala kulturinstitutionerna kan bibehållas och utökas. Detta gäller i synnerhet de områden i landet som är underförsöijda på kulturell verksamhet av det slag som dessa kan erbjuda. I årets budgetproposition föreslås en fortsatt utbyggnad av det regionala stödet på teater-, dans- och musikområdet i mindre utsträckning än . Museerna blir helt utan nya grundbelopp jämfört med de tjugo som tillfördes . Fördelningen av stödet till regionala och lokala teater-, dans- och musikinstruktioner visar att det råder en mycket påtaglig obalans mellan de södra och norra delarna av , mellan storstads- och glesbygdslän och mellan län med stora resp. små teater-, dans- och musikinstitutioner. Bakom den ojämna fördelningen döljer sig mycket stora skillnader i förutsättningar för kulturlivets utveckling. Skall den statliga kulturpolitiken verka i decentraliserande riktning, vilket förutsattes beslut, bör också åtgärder vidtas i syfte att skapa mer likvärdiga förhållanden så att kulturinstitutionernas verksamhet blir tillgänglig för fler människor i olika delar av landet. Detta kan ses som en fråga om kulturell rättvisa. Det ovan nämnda stödet till regional teater-, dans- och musikverksamhet fördelas mätt i antal grundbelopp mycket ojämnt mellan olika län och olika för olika kulturformer. Det räcker då inte med att rättvist söka fördela en mindre årlig ökning av antalet grundbelopp, utan det framstår också som nödvändigt att möjligheterna prövas och utnyttjas för att förändra existerande ojämlikheter. Således bör möjligheterna även prövas att inom stödets ramar åstadkomma en omfördelning som medför att ytterligare stöd kan komma områden med ett i dessa avseenden mindre utvecklat kulturliv till del. Genom åtgärder av detta slag kan successivt de stora regionala skillnaderna och förutsättningarna för kulturlivets utveckling sammantaget förbättras. Ytterligare en väg att skapa ökat utrymme för en verksamhetsutveckling till förmån för små kulturinstitutioner är att de regionala kulturinstitutionerna söker samarbete med varandra och utvecklar det samarbete som redan finns. Ett sådant samarbete kan ske dels interregional! mellan olika kulturinstitutioner, dels inom regionerna mellan kulturinstitutioner av olika slag och olika kulturformer. Samarbete kan också ske mellan kulturinstitutioner och fria amatörer. Ett bättre samarbete mellan centrala och regionala kulturinstitutioner framstår som starkt motiverat. För kulturlivet i stort bör ett ökat samarbete kunna betyda att tillgängliga resurser utnyttjas bättre och att resurser kan frigöras för att förbättra och utveckla den kulturella verksamheten. I årets budgetproposition redovisar föredraganden endast vissa ställningstaganden rörande organisation. Rådets ledamotsantal reduceras som ledamotsantalet i nämnderna ökar. Vidare föreslås att en folkbildningsnämnd inrättas. Vi kan för vår del biträda dessa förslag. Regeringen avser att ta upp övriga organisationsfrågor i annat sammanhang. För vår del anser vi att en sådan fortsatt översyn bör få en mer övergripande karaktär. Därvid bör möjligheterna till effektivare administration prövas. Viss strukturrationalisering vad avser antalet administrationer bör vara möjlig. Exempelvis torde författarfondens och konstnärsnämndens kanslifunktioner med fördel kunna inordnas i administration. Självfallet måste mångfalden behållas genom bibehållande av resp. organs lekmannastyrelser. Under alla omständigheter bör en samordning av information, utrednings- och publikationsverksamheter med fördel kunna ske. Kulturpolitikens decentraliseringsmål innebär enligt vår mening att satsningarna på de stora kulturinstitutionerna i , Operan och Dramatiska teatern, vägs mot de satsningar som kan göras regionalt och lokalt. Det är också angeläget att de produktioner som sätts upp på dessa kan komma en bred publik i hela riket till del. TV- och radiosändningar, turnéer och biljettdistribution över hela landet är några medel för att nå detta som används i varierande utsträckning. kommer att göra en översyn av Operans verksamhet. Enligt vår mening är detta välkommet. De ovan angivna riktlinjerna om inriktningen bör kunna ligga till grund härför. Det kan också vara värdefullt att även andra institutioner, exempelvis , och Riksutställningar görs till föremål för liknande översyner. Redan nu bör det emellertid var möjligt att ställa högre krav på intäkter vid de centrala institutionerna. En uppräkning av intäkterna med bör vara fullt möjligt. Vi föreslår också att anslagen B 15. Bidrag till regionala och lokala teater-, dans- och musikinstitutioner och B 16. Bidrag till fria teater-, dans- och musikgrupper tillförs en halv miljon vardera. Frågan om musikpolitiken har utretts av . Föredraganden lägger dock inget förslag i årets budgetproposition. Enligt vår mening är det angeläget att rikskonserters och regionmusikens verksamhet samordnas. Det är också fullt naturligt att verksamhet med så uttalad inriktning på regional verksamhet är regionalt förankrad. kommunalt huvudmannaskap bör vara en naturlig följd av en sådan inriktning. Vi vill därför redan nu förorda att beredningsarbetet inriktas härpå. Det statliga stödet till de regionala museerna, som infördes så sent som , har visat sig vara ett verksamt, om än inte tillräckligt omfattande, stöd för regional museiverksamhet runt om i landet. Att stödet fått geografisk spridning framgår av att antalet museer som är bidragsberättigade uppgår till 26 st. Erfarenheterna har visat att det regionala museistödet på ett mycket värdefullt sätt bidrar till en utveckling av museiverksamhet och kulturminnesvård i hela landet. I budgetpropositionen tar föredraganden upp frågan om principer för begränsning av de statliga museernas samlingar. Vi vill för vår del inte motsätta oss de föreslagna riktlinjerna. Enligt vår mening är det dock utomordentligt angeläget att det i dessa frågor upprättas ett nära samarbete mellan statliga och regionala museer. Det måste upplevas som stötande om ett statligt museum försäljer eller kasserar föremål som kan fylla en viktig plats i ett regionalt museum. I detta sammanhang bör också beaktas det intresse av att komplettera samlingar som kan finnas hos hembygdsgårdar och motsvarande lokala institutioner. Även vetenskapliga samlingars kompletteringsbehov bör beaktas i detta sammanhang. är verksamheter som hör till kulturområdet splittrade på flera olika arbetsgivarorganisationer. har hos regeringen hemställt att en översyn kommer till stånd. Fördyringar och onödig byråkratisering kan bli en följd av att olika kulturinstitutioner tillhör olika avtalsområden. Det är viktigt att klarlägga om besparingar kan göras som kan tillföras kulturverksamheten. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs rörande decentralisering och fördelning av stödet till regional kulturverksamhet, 2. att hos regeringen begär att ges i uppdrag att pröva förutsättningarna för en omfördelning av stödet till regionala kulturinstitutioner för att i ökad utsträckning tillgodose underförsöijda områden i enlighet med vad i motionen anförs, 3. att hos regeringen begär att ges i uppdrag att ta initiativ i syfte att främja ett bättre samarbete mellan kulturinstitutionerna på regional nivå och andra delar av kulturlivet, 4. att hos regeringen begär förslag till samordning av den centrala kulturadministrationen, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs rörande översyn av de centrala kulturinstitutionerna, 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs rörande inriktningen av musikpolitiken, 7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs rörande komplettering av regionala museers, hembygdsgårdars och vetenskapliga institutioners samlingar vid gallringar hos de statliga museerna, 8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs rörande samordning av arbetsgivarorganisationer på kulturområdet, 9. att till B 12. Bidrag till Operan och Dramatiska teatern anvisar ett reservationsanslag av , 10. att till B 15. Bidrag till regionala och lokala teater-, dans- och musikinstitutioner anvisar ett förslagsanslag av , 11. att till B 16. Bidrag till fria teater-, dans- och musikgrupper anvisar ett reservationsanslag av . () () () () () () () () () () tl 1982/83.