mot · G6021588 · 1983-01-24 00:00:00 — Man bör gå vidare och göra en total översyn av den offentliga verksamheten för att begränsa antalet regleringar. Bostadsmarknaden och arbetsmarknaden är två viktiga områden som bör studeras. Det arbete som bedrivits inom ramen för delegationen för företagens uppgiftslämnande (DEFU) - vilken inrättades av trepartiregeringen - var framgångsrik när det gällde att begränsa myndigheternas anspråk på uppgifter från företagen. Verksamheten kan fortsättas även om nya former kan övervägas. Myndigheter som t. ex. yrkesinspektionen måste anpassa sina krav på företagen till den ekonomiska verkligheten utan att kravet på säkra arbetsmiljöer därför eftersätts. måste begränsa sina anspråk på att detaljreglera företagens verksamhet. bör ge RRV i uppdrag att föreslå avveckling av kostnadskrävande regleringar. Den flora av bidrag som finns tillgängliga för företag i olika belägenheter är så omfångsrik att statens industriverk ger ut en hel bok i ämnet. Bidragstänkandet har ökat oroväckande. Ofta lönar det sig mer för företagare att förhandla med politiker och myndigheter än att sälja produkter på marknaden. Det är därför hög tid att rensa i bidragsfloran. bör även i detta hänseende ge RRV i uppdrag att föreslå avveckling av onödiga bidrag. Väsentligast för att en utlandsetablering eller exportökning skall lyckas är de enskilda människornas insatser. Trots detta är våra lagar och bestämmelser inte avpassade för personer som arbetar utomlands. Förmåner och skyldigheter för utlandsanställda styrs i stor utsträckning av hur olika svenska bosättningsbegrepp tillämpas i praktiken. F. n. finns fyra grundläggande bosättningsbegrepp nämligen folkbokföringens, det skatte rättsliga, det socialrättsliga och valutaregleringens bosättningsbegrepp. Dessutom förekommer ett antal tolknings- och specialregler med varierande tillämpning mellan olika beslutande myndigheter. Denna djungel av bestämmelser måste röjas. observerade det otillfredsställlande och stötande resultat som tillämpningen av olika bosättningsbegrepp ger. JO:s kritik resulterade i en utredning som avgav sitt betänkande Hemvist (SOU 1976:39), som ännu inte lett till någon åtgärd. Regeringen bör tillsätta en kommitté med uppdrag att föreslå ett förenklat och enhetligt system för bosättningsbegreppen. Statsanställda och SID A-personal har ett skattefritt utlandstillägg, förutom förmånligare traktamenten än privatanställda, när de tjänstgör utomlands. Sådana skattelättnader bör kunna tillämpas även för privatanställda. Det är av konkurrensskäl också angeläget att skattereglerna för korttidsuppdrag utomlands blir jämförbara med motsvarande regler i andra industriländer. Flertalet av våra konkurrentländer har infört särskilda skattelättnader för utlandsarbetande personal. Regeringen aviserar en höjning av räntorna för den statsstödda exportkreditgivningen utöver de minimiräntor som internationellt fastslagits. Enligt vår mening försämrar regeringen därmed den viktigaste av de få stödåtgärder som riktar sig till den expansiva delen av näringslivet. utvidgar regeringen bidragen till olönsam statlig industri. Statsunderstödda krediter har blivit ett allt viktigare internationellt konkurrensmedel vid export av kapitalvaror och entreprenadarbeten till statshandels- och utvecklingsländer. statistik visar att det statliga engagemanget i exportfinansieringen fortsätter att öka. Det är viktigt att vi aktivt deltar i det internationella samarbetet för att minska och helst avskaffa exportkreditsubventionerna. Men så länge statliga exportgarantier och räntesubventioner förekommer i andra länder är det viktigt att svenska exportföretag ges likvärdiga möjligheter att konkurrera med utländska företag. Vi bör bibehålla statliga exportkreditsatsningar inom ramen för internationella överenskommelser, alldeles särskilt som dessa insatser underlättar verksamheten för den livskraftiga delen av näringslivet. Riksbanksfullmäktige har begränsat vissa utländska företags möjligheter att göra aktieemissioner i . Detta minskar dynamiken i vårt näringsliv. Vi behöver framgångsrika utländska företag, som gör aktiva satsningar i utveckling. Det ökade samarbetet som detta kan innebära stärker företagens möjligheter att hävda sig på världsmarknaden vilket inte bara ökar sysselsättningen utan också förbättrar betalningsbalansförhållandena gentemot omvärlden. Över huvud taget krävs en mer positiv inställning till utländska investeringar i . Man kan överväga att inrätta s. k. företagszoner efter mönster från vad som med viss framgång prövats i vissa europeiska länder. Företag som etableras i sådana geografiskt avgränsade zoner har i dessa länder befriats från vissa skatter och regleringar. Dessa zoner har till en del utnyttjats som ett regionalpolitisk! Företag som kommit på obestånd eller som förlorat möjligheterna att rätt betala sina skulder skall enligt gällande lagstiftning försättas i konkurs. Genom att systemet med statlig lönegaranti tillskapats och genom att arbetstagarens fordran för lön och annan ersättning, som har grund i anställningen, givits mycket låg förmånsrätt har de kreditgivare som normalt tar säkerhet i s. k. företagsinteckning kommit i en mycket gynnad ställning. Praxis inom konkursförvaltning har utvecklats så att konkursförvaltarna driver konkursföretagen vidare med hjälp av statlig lönegaranti, bl. a. för att stärka företagsinteckningshavarnas ställning. I syfte att åstadkomma en ökad samverkan mellan samtliga intressenter i ett företag redan innan en konkurssituation har inträtt, borde övervägas om inte företagsinteckningens förmånsrätt skulle ändras så att den statliga lönegarantin och arbetstagarnas lönefordringar ges högre förmånsrätt. Med vårt förslag skulle banker och andra kreditgivare få ett ökat incitament att nära följa och ingripa i utvecklingen hos ett företag på nedgång. Därför bör den nuvarande förmånsrättsordningen mellan fordringsägare ses över i syfte att åstadkomma en bättre ordning än den som gäller. I en fri ekonomi är det statens uppgift att sätta upp ramar för företagens verksamhet. Inom dessa ramar skall företagen få verka fritt och anpassa sig till marknadens krav. Staten kommer i konflikt med sig själv genom att både vara företagare och den som bestämmer ramarna. En statlig företagssektor leder också till felaktig resursfördelning genom bristande effektivitet. Utvecklingen för de statliga engagemangen visar att staten inte bör driva företag annat än i undantagsfall. Det kan då vara fråga om särskilda regionalpolitiska överväganden som t. ex. i . tycks ha oerhört svårt att nå den affärsmässighet som präglar enskilt ägda företag. Statens omfattande engagemang i olönsamma företag bör därför begränsas. Företag utan överlevnadsmöjligheter måste få läggas ned. I lönsamma företag, som staten äger helt eller delvis, bör intressena avvecklas. Framtidsmöjligheterna säkras bäst om de tvingas anpassa sig till marknadens krav. Enligt vår uppfattning bör sålunda något stöd inte längre utgå till t. ex. Svenska Varv utan de olönsamma delarna bör avvecklas. Likaså bör successivt övergå i privat ägo. Den akuta situationen som uppstod inom Statsföretag ledde till förslag om ett omfattande kapitaltillskott från statsmakternas sida (prop. 1982/83:63). Detta löser dock inte problemet med den bristande lönsamheten. Från moderat håll har vi och senast i motion 1982/83:514 förordat en rörligare företagsstrategi inom . Det skulle innebära en väsentlig lättnad för statskassan om hela eller delar av Statsföretag kunde säljas eller börsintroduceras. Våra förslag på regionalpolitikens område innebär en förskjutning från selektiva regionalpolitiska insatser till generellt verkande åtgärder. Vår regionalpolitik syftar till att göra rundare genom att generellt förbättra förutsättningarna för privat företagsamhet i sysselsättningssvaga områden främst i och på . Vi har tidigare förordat en större koncentration till skogslänen av de regionalpolitiska insatserna. Stödområdet måste begränsas för att effekterna i t. ex. skall bli mer verkningsfulla. En övergång krävs till mer generellt verkande åtgärder som allmänt förbättrar förutsättningarna att bevara och expandera befintlig industri och att etablera nya företag. Vi har föreslagit att arbetsgivaravgifterna skall sänkas - i en första etapp i stödområde A och i stödområde B. På bör nivån vara i hela stödområde A och lägre i område B. Vidare bör energiskatten tas bort, först i område A och sedan även i område B. Därutöver har vi föreslagit ett reformerat transportstöd. Detta finansieras genom en neddragning av det nuvarande selektiva stödet. En strukturomvandling kan orsaka omställningar som är smärtsamma för enskilda individer. Människor tvingas flytta från den invanda bostadsorten till följd av företagsnedläggningar. hotas t. o. m. ett helt samhälle. Egnahemsägare kan tvingas till kapitalförluster, och belastningen på den kommunala ekonomin kan bli hård. Statsmakternas uppgift måste vara att underlätta besvärliga omställningar. Även om vi anser att näringspolitiken bör vara generell kan selektiva åtgärder aldrig helt undvikas i syfte att underlätta en nödvändig strukturomvandling. Särskilda satsningar måste dessutom göras i som genomgår en mycket smärtsam omställningsprocess. som dessa åtgärder genomförs är det viktigt att motiven härför klargörs. Alltför omfattande stöd till vissa regioner ökar bidragstänkandet och minskar drivkrafterna för lönsamma affärer. Allt som går under rubriken är inte nödvändigtvis bra för konsumenterna. Långtgående krav och kostnader har höjt priserna omotiverat, förhindrat produktutveckling och begränsat valfriheten. Många uppfattar också begreppet konsumentpolitik som liktydigt med myndighetsutövning. har alltmer inriktats på att direkt styra företagens produktion genom detaljerade riktlinjer. Den viktigaste konsumentpolitiken f. n. är att se till att statsmakterna inte med allt hårdare beskattning försämrar konsumentens ställning. Anslagen till kan sättas ännu lägre än regeringen föreslår. Detta är ett led i våra besparingsåtgärder som syftar till att förbättra den ekonomiska balansen, vilket är ett avsevärt konsumentintresse. Vissa besparingar på detta område och motiven härför tas upp i en särskild motion. En fri ekonomi eller fondsocialism har på mindre än utvecklats från ett fattigt land till en välfärdsnation. Den väsentligaste orsaken till detta är det svenska folkets arbete, sparande och företagande inom ramen för en fri marknadsekonomi. Ett alltmer omfattande samarbete med andra länder baserat på frihandelns principer är också en väsentlig förklaring. Marknadsekonomin har kompletterats med offentliga åtaganden för främst utbildning samt social trygghet och vård. Väsentligt för att marknadsekonomin skall fungera är att näringslivet får tillgång till erforderligt riskkapital. Mot bakgrund härav har de tre borgerliga partierna varit eniga om att vidta åtgärder för att åstadkomma ett ökat frivilligt sparande i aktier. Främst har åtgärder vidtagits för att mildra den skattemässiga diskrimineringen av aktiesparandet. Villkoren för skattefondssparandet, som introducerades av den första trepartiregeringen, har av den andra borgerliga trepartiregeringen förbättrats avsevärt. Utvecklingen har klart visat att den frivilliga stimulansvägen kan generera ett tillräckligt stort sparande i aktier för att hushållen mer än väl skall svara för sin andel av det riskkapitalbehov som bl. a. beräknats av långtidsutredningen. har socialdemokraterna försökt finna en väg att uppnå det tredje steget i socialismen. Begreppet kollektiva löntagarfonder lanserades av LO och det socialdemokratiska partiet. Olika förslag till löntagarfonder har framförts . Det senaste förslaget medför ett obevekligt fackligt-politiskt maktövertagande av näringslivet. Genom socialdemokraternas starka inflytande i ledningen för och tillförsäkrar man sig i praktiken ett bestämmande inflytande över näringslivet oavsett den politiska majoriteten. få en utveckling mot en ekonomi av öststatsmodell, dvs. en ekonomi som utmärks av starkt politisk styrning av alla centrala delar av ekonomin. Marknadsekonomin undergrävs, och den kommer att reduceras till ett obetydligt inslag i ekonomi. Konsumentinflytandet minskar drastiskt. Dynamiken i näringslivet går förlorad. Fondförslaget medför därigenom svårigheter att upprätthålla sysselsättningen i produktivt arbete. Införs löntagarfonder kommer småföretagens utveckling och nyföretagande att hämmas. Strävan att utveckla ett mindre företag påverkas av om ägarskapet övergår till löntagarfonden om verksamheten blir framgångsrik. Går det egna företaget bra, övertas det av löntagarfonden. Går det dåligt gör ägaren en personlig förlust. Införs löntagarfonder försvåras den nödvändiga förstärkningen av näringslivet; strukturförändringar motverkas; övergår successivt från en marknadsekonomi till en politisk-fackligt styrd ekonomi av socialistisk modell. Därmed hotas vårt lands välfärd. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna de i motionen angivna riktlinjerna för industri- och näringspolitiken, 2. att hos regeringen begär förslag på en förändring av styrelsen för teknisk utveckling i enlighet med vad som i motionen anförts, 3. att som sin mening ger regeringen till känna de i motionen angivna riktlinjerna för energipolitiken, 4. att som sin mening ger regeringen till känna de i motionen angivna riktlinjerna för att främja servicesektorn, 5. att hos regeringen begär förslag på förändring av utvecklingsfonderna i enlighet med vad som i motionen anförts, 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om exportkrediter, 7. att uttalar att reglerna för emission av vissa utländska aktier i bör förändras i syfte att stimulera utländska företags etablering i , 8. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande statlig företagsamhet. H. () L. () i () () Konkurrenskraft och ekonomisk stabilitet 5 Minskad statlig företagsamhet 15 Förbättrad regional balans 16 Valfrihet för konsumenterna 17 En fri ekonomi eller fondsocialism 17