mot · G602949 · 1983-01-21 00:00:00 — 1982/83 949-961 1982/83:949 m. fl. Bibehållande av (prop. 1982/83:79) Efter förslag av den dåvarande mittenregeringen fattade beslut (UbU 1981/82:8, rskr 1981/82:127) i vissa frågor som gäller läromedel. På grundval av dessa beslut har bl. a. utfärdats förordning om vissa statliga insatser beträffande läromedel. Enligt beslut skall eleverna i grundskola, gymnasieskola samt motsvarande skolformer ha rätt att få tillgång till basläromedel enligt 5 § i nyssnämnda förordning. skall enligt beslutet fastställa vilka läromedel som kan betecknas som basläromedel. SÖ skall vidare låta granska läromedel som SÖ avser att fastställa som basläromedel i samhällsorienterande ämnen. Granskningen, som skall avse bl. a. saklighet och allsidighet, skall ombesörjas av olika granskare vilkas yttranden skall spridas till skolorna. Den nya ordningen, som bl. a. innebär att läromedelsnämnden inom SÖ avskaffas, skall enligt beslut gälla fr. o. m. . Riksdagsbeslutet innebär även betydande förändringar i vad avser register över och information om utbud av läromedel. Den verksamhet som bedrivits av () skall ersättas av den som sker genom läromedelsproducenternas branschorganisation, Föreningen (). Statens inflytande på verksamheten skall säkras genom avtal. SÖ skall utöva tillsyn över verksamheten. Till grund för dessa förslag låg betänkandet från utredningen om läromedelsmarknaden (SOU 1980:15). I den nu föreliggande propositionen beskrivs dessa förslag som att ansvaret för samhällets dittillsvarande insatser splittrades. Vidare säger man: Förslagen var sålunda ägnade att försvaga samhällets inflytande på en verksamhet då det - med tilltagande koncentrationstendenser - i stället borde utökas. Detta är minst sagt häpnadsväckande slutsatser. Att låta branschorganisationen , under samhällets insyn, utge en läromedelskatalog (som f. ö. till stora delar finns i det tidigare läromedelsregistret) torde knappast försvaga samhällets inflytande över läromedelsmarknaden och vi har också svårt att tro att föredragande statsrådet på allvar vill hävda att ett återförande av övriga uppgifter till den centrala myndigheten skulle verka i den riktningen. Det vore olyckligt om läromedelsfrågorna isolerades från den pedagogiska utvecklingen och från den läroplansexpertis som finns på SÖ. Dessutom bibehålies då två, i detta avseende, parallella myndigheter med var sin kanslifunktion och man går miste om den rationaliseringsvinst som här är möjlig. När det gäller finansieringen anmäler föredraganden att han avser att återkomma med ett förslag till avgiftsfinansiering av huvuddelen av SIL:s verksamhet. Detta skulle då ske genom en särskilt läromedelsavgift. Enligt föredragandens mening är det rimligt att hela läromedelsproduktionen får bära kostnaderna för insatser även inom områden som förlagen bedömer som icke lönsamma. Avgiften bör därför, förutom huvuddelen av SIL:s verksamhet, även täcka kostnaderna för det statliga stöd som utgår til produtkion av läromedel inom bristområdet. Detta kommer ovillkorligen att innebära ökade kostnader för konsumenterna, dvs. i det här fallet kommunerna, och vi vill redan nu redovisa vårt principiella motstånd mot den formen av statliga besparingar. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att avslår regeringens proposition 1982/83:79 om bibehållande av . () () () () () () ()