mot · G702246 · 1983-11-25 00:00:00 — m. fl. Basenheten (prop. 1983/84:69) Fördelningen av produktionens resultat bestäms i det kapitalistiska samhället av styrkeförhållandena mellan klasserna. har dessa utvecklats till borgarklassens förmån. har det skett en fortlöpande sänkning av de arbetandes reallöner medan kapitalvinsterna, speciellt , tagit en kraftigt ökad andel av den samlade produktionen. har inkomstskillnaderna vuxit. Å ena sidan har allt fler människor för att klara sin ekonomi tvingats vända sig till de sociala myndigheterna. Å andra sidan har mängden miljonärer och storförmögenhetsägare vuxit kraftigt i antal. Värdet av de stora förmögenheterna har dramatiskt stegrats. Den totala statliga politiken har understött de ökade skillnaderna. Den har inneburit ökade pålagor på de mångas konsumtion, sociala nedskärningar, urholkningar av samhällelig service och verksamhet. De rika har däremot fått åtnjuta många lättnader i marginalskatter, i företagsbeskattning osv. Den allmänna ekonomiska politiken, inte minst med stora devalvering, har inriktats på att hålla nere de arbetandes löner och köpkraft men att öka kapitalets vinster. kommunisterna har bekämpat denna utveckling. Vi har motsatt oss den sociala nedskärningens politik. Vi har sökt motverka höjningar av den indirekta skatten på nödvändighetsvaror. Vi har motsatt oss borttagande av livsmedelssubventioner. Vi har motsatt oss försämringarna för den kommunala sektorns ekonomi. Vi har motsatt oss försämringar för pensionärer och andra grupper där majoriteten lever under knappa ekonomiska omständigheter. Skattepolitiken utgör en del av kommunisternas fördelningspolitik. Enligt vår mening skall skattepolitiken användas för att utjämna inkomstskillnaderna. Skatt skall betalas efter bärkraft, vilket innebär att i stället för att minska progressiviteten i beskattningen borde den skärpas. kommunisterna var starkt kritiskt till den underbara nattens skatteöverenskommelse mellan socialdemokraterna och de bägge mittenpartierna redan från början. Därav följer att vi också går emot det nu framlagda förslaget till sänkningar av marginalskatterna. Även om ursprungsförslaget i någon mån har förändrats till det bättre är detta ändå bara marginella förändringar. I stället för att sänka höginkomsttagarnas marginalskatter vilket genom den föreslagna konstruktionen minskar beskattningen på de betal ningsstarka borde man reducera låg- och mellaninkomsttagarnas totala skatter. Genom att sänka marginalskatterna statsskatten överförs huvudparten av statsinkomsterna än mer till icke progressiva skatter. Detta medför att progressionen ytterligare avtar. Som en följd av detta drabbar skatterna allt hårdare grupperna med låga inkomster. Exempel på detta är höjd moms och ökade punktskatter på olika nödvändiga konsumtionsvaror. har kommunernas ekonomi urholkats, vilket medfört skattehöjningar. Den samlade effekten av den förda skattepolitiken är att lågoch mellaninkomsttagare har fått ett högre skattetryck, medan rika och höginkomsttagare har fått det lättare. De fattiga har blivit fattigare och de rika rikare. Genom att regeringen nu föreslår ytterligare skattesänkningar, främst för höginkomsttagare, okar detta i sin tur skattetrycket på andra grupper. Den progressiva delen i beskattningen minskar ytterligare och orättvisorna tilltar. Statsskatten utgjorde ca en tredjedel av samhällets totala skatteintäkter. Med de nu föreslagna ändringarna kommer denna att utgöra endast ca en sjundedel. Utvecklingen pekar mycket starkt på att progressiviteten kommer att få en allt mindre roll och att den skattemässiga utjämningen av de stora inkomstskillnaderna tenderar att upphöra. En sådan politik är oacceptabel. kommunisterna föreslår ett system med skatterabatter som alternativ till regeringens marginalskattesänkningar. Vårt förslag gynnar i första hand låg- och mellaninkomsttagare till skillnad mot regeringens som främst gynnar höginkomsttagarna. Skatterabatten utformas på så sätt att den börjar vid inkomster . och når sitt maximum vid . i inkomst och utgör då en rabatt om . Denna nivå kvarstår även vid . som inkomst och trappas därefter ned i snabbare takt än upptrappningen och utgör . Rabatten skall grundas på inkomst före underskottsavdrag. Dock skall rabatten aldrig utgå med högre belopp än vad den statliga skatten uppgår till, dvs. att inkomsttagare med höga underskottsavdrag aldrig kan erhålla någon skatterabatt som överstiger vad de, efter avdrag, skall betala i statlig inkomstskatt. Fördelen med vpk :s förslag är att det ger mer i skattelättnad för inkomsttagare i de skikt där det stora flertalet av arbetsinkomster ligger. Kostnaderna för detta förslag ligger i stort sett inom samma ram som regeringens förslag, dvs. Täckning för dessa kostnader finns i en av vpk tidigare inlämnad motion med anledning av regeringens förslag till minibudget. Vpk yrkar därför avslag på regeringens förslag till skatteskalor, basenheter m. m. . Beträffande inkomstskatteskalor återkommer vi i annat sammanhang. Vpk:s förslag till skatterabatter får följande utfall, sett i förhållande till inkomstskatter: Inkomst före underskott i . kommunisternas förslag måste också ses i förhållande till vad vi föreslagit i andra sammanhang. I motsats till regeringen vill vi ha livsmedelssubventionerna kvar vid nuvarande nivå. Vidare godkänner vi inte de höjningar av läkemedels- och patientavgifterna som regeringen föreslagit, som vi föreslår full täckning för pensionärerna i enlighet med gjorda vallöften. Dessa olika förslag sammantagna ger ett avsevärt bättre utfall för lågoch mellaninkomsttagarna samt barnfamiljerna än regeringens fördelningspolitiskt oacceptabla förslag i skattepropositionen och minibudgeten. Vi förutsätter att vederbörande utskott utformar erforderlig lagtext. Med det anförda föreslås 1. att beslutar att avslå regeringens förslag till basenheter , 2. att beslutar att skatteskala även skall gälla för , 3. att beslutar att anta det förslag till skatterabatter som framlagts i motionen. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) HANS (vpk) i