mot · G6022216 · 1983-02-28 00:00:00 — m. fl. Ändring i m. m. (villkorlig frigivning och kriminalvård i frihet m. 1982/83:85) I propositionen föreslås en rad förändringar i bestämmelser om villkorlig frigivning och kriminalvård i frihet. Det finns progressiva drag i förslagen, men tyvärr förefaller det som om man i arbetet med propositionen mer styrts av behovet att spara pengar än av en genomtänkt kriminalvårdspolitik. Vpk har den principiella uppfattningen att fängelsestraff är en nedbrytande behandlingsform, som därför bör användas i minsta möjliga utsträckning. Vi ser därför positivt på regeringens förslag om att personer med tidsbestämda straff regelmässigt skall villkorligt friges efter halva strafftiden. Förslaget väcker emellertid frågeställningen om det inte är lämpligt att överväga en justering av straffskalorna i , en fråga som också tas upp, men avfärdas i propositionen. Det viktigaste skälet för en justering av straffmätningen är att besluten fattas på två skilda nivåer. På den politiska nivån fastställs ramarna för straffsatserna, och den rättsskipande nivån fastställer den individuella straffmätningen. Generella regler för villkorlig frigivning urholkar innebörden av denna bouppdelning genom att rättsväsendet anpassar sina straffmätningar till reglerna för frigivning. Det kan således uppstå det egendomliga förhållandet att man på den politiska nivån säger att den som döms till fängelse i praktiken skall avtjäna . Det är då ett uttryck för att anser att fängelsestraff generellt bör göras kortare. Det kan då finnas domstolar som inte delar uppfattning utan med tanke på frigivningsreglerna utdömer en längre strafftid än man skulle ha gjort om dessa regler varit hårdare. Detta öppnar för stora olikheter i rättstillämpningen och för en förskjutning av makt från den politiska till den administrativa nivån. En utveckling som vpk inte är beredd att acceptera. Vi anser därför att bör uttala sig för en översyn av straffskalorna i . I propositionen föreslås att skyddstillsyn kombinerat med fängelsestraff skall kunna gå i verkställighet oavsett att domen inte vunnit laga kraft. Detta anser vi vara en oacceptabel urholkning av rättssäkerheten, och bör avvisa propositionen på den punkten. Vi har redan uttalat att vpk är för en minskning av de faktiska strafftiderna i fängelse. Detta menar vi emellertid förutsätter en förstärkning av kriminalvården i frihet. De förslag som läggs i propositionen innebär emellertid snarare en försvagning. Man föreslår att övervakningen i normalfallet skall vara och att minskningen av övervakningstiden skall kompenseras genom tätare kontakt mellan övervakaren och den övervakade. Man motiverar förslaget främst med att återfallsfrekvensen är högst . Propositionen bygger i dessa delar tyvärr på en svår missuppfattning av rehabiliteringsprocessens förlopp och övervakningens funktioner och övriga samhällets inkl. myndigheters relationer till kriminalvårdens klienter. Dessutom är det troligt att med de föreslagna frigivningsreglerna kommer frivården att få ta hand om ett större antal personer med en tyngre social problematik. Resocialiseringen är en process som bara till en viss grad, som bestäms från fall till fall, låter sig påskyndas. Det handlar om att genomföra ett planmässigt arbete, där övervakaren utgör ett nödvändigt stöd, dels på det personliga planet, dels i kontakt med andra myndigheter, arbetsgivare osv. är enligt vår bedömning och enligt bedömning av verksamma övervakare en alltför för att genomföra resocialiseringen. Vid kriminalpolitiska beslut lade man fast den s. k. normaliseringsprincipen, som innebar att kriminalvårdens klienter skulle ges samma ställning som alla andra medborgare i förhållande till olika myndigheter. Om detta fungerade i praktiken skulle det förmodligen vara möjligt att förkorta övervakningstiderna. Men så är tyvärr inte fallet. , som har det yttersta ansvaret för kommuninnevånarna, har inte funnit sina arbetsformer och är hårt pressad av de sociala förhållandena. Kommunernas ekonomiska problem gör inte saken bättre. Personalsituationen på de flesta socialkontor är sådan att man i stort sett bara hinner med det som för ögonblicket mest pockar på uppmärksamhet. Långsiktigt behandlingsarbete och uppsökande verksamhet har man sällan tid med, och det är just det som fordras av en övervakare. Kriminalvårdens klienter är i stor utsträckning resurssvaga personer som inte förmår att söka sig till och tillgodogöra sig de sociala tjänster som samhället kan erbjuda. Inte minst anstaltsskador orsakar detta. Frivårdens personal kan inte reduceras till förmedlande funktioner mellan klient och olika myndigheter. De kommer också att tvingas ta på sig en behandlarroll. Därför bör också övervakningen i normalfallet vara . Vpk anser att övervakningstiden bör vara , men att frågan om fortsatt övervakning skall prövas av övervakningsnämnden , för att avskilja de ärenden som ur resocialiserings- eller behandlingssynpunkt inte motiverar ytterligare övervakningskontakt. Under hänvisning till det anförda föreslås 1. att beslutar anta följande förslag till ändringar i regeringens Förslag till Lag om ändring i Regeringens förslag Motionärernas förslag För den som villkorligt friges gäller en prövotid av . I beslut om villkorlig frigivning som meddelas av kriminalvårdsnämnden kan dock fastställas en längre prövotid, högst . I anslutning till att villkorlig frigivning äger rum eller senare kan förordnas att den frigivne skall stå under övervakning, om det bedöms som påkallat. Sådant förordnande meddelas av skyddskonsulent i kriminalvårdsverket. Övervakningen skall utan något särskilt förordnande upphöra av prövotiden har förflutit, om inte annat följer av 18 §. Iakttar den frigivne inte vad som åligger honom enligt denna balk eller enligt föreskrift eller anvisning som meddelats med stöd därav, får övervakningsnämnden, utom att meddela föreskrift enligt 15 § eller fatta beslut i fråga som avses i 37 kap. 7 § första stycket, 1. besluta att varning skall meddelas den frigivne, eller 2. besluta om övervakning av den frigivne efter det att av prövotiden har förflutit, dock längst till prövotidens utgång. För den som villkorligt friges gäller en prövotid av ett till . I anslutning till att villkorlig frigivning äger rum eller senare kan förordnas att den frigivne skall stå under övervakning, om det bedöms som påkallat. Sådant förordnande meddelas av skyddskonsulent i kriminalvårdsverket. Övervakningen skall utan något särskilt förordnande upphöra av prövotiden har förflutit om inte annat följer av 18 §. Beslut om övervakning skall omprövas förflutit av prövotiden. Iakttar den frigivne inte vad som åligger honom enligt denna balk eller enligt föreskrift eller anvisning som meddelats med stöd därav, får övervakningsnämnden, utom att meddela föreskrift enligt 15 § eller fatta beslut i fråga som avses i 37 kap. 7 § första stycket, besluta att varning skall meddelas den frigivne. Om det av högst . Om förhållandena påkallar det, får rätten förordna att domen på fängelse skall gå i verkställighet utan hinder av att den inte har vunnit laga kraft. Övervakningen skall upphöra utan något särskilt förordnande när av prövotiden har förflutit, om inte annat följer av 7 eller 9 §. får äga rum. Övervakningen skall upphöra utan något särskilt förordnande när av prövotiden har förflutit, om inte annat följer av 7 eller 9 §. Övervakningen skall omprövas av skyddskonsulent i kriminalvår dsv er ket förflutit av prövotiden. i andra stycket. Iakttar den dömde inte vad som åligger honom till följd av domen på skyddstillsyn, får övervakningsnämnden, utom att meddela föreskrift enligt 26 kap. 15 § eller fatta beslut i fråga som avses i 37 kap. 7 § första stycket, 1. besluta att varning skall meddelas den dömde, eller 2. besluta om övervakning av den dömde efter det att av prövotiden har förflutit, dock längst till prövotidens utgång. Iakttar den dömde inte vad som åligger honom till följd av domen på skyddstillsyn, får övervakningsnämnden, utom att meddela föreskrift enligt 26 kap. 15 § eller fatta beslut i fråga som avses i 37 kap. 7 § första stycket, besluta att varning skall meddelas den dömde. - efter prövotidens utgång. 2. att uttalar sig för en översyn av straffskalorna i i enlighet med vad som anförs i motionen. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) MAJ (vpk) minab/gotab 1983 73828