mot · G6022344 · 1983-04-12 00:00:00 — Motion 1982/83:2344 och varvsfrågor, m. m. 1982/83:147) Svenska staten äger helt eller delvis mer än 50 fartyg. Om man betraktar staten som redare kan man säga att denne redare är en av de i särklass största i . Det tycks dock inte vara i statens intresse att kallas redare. Dock kvarstår det faktum att det av staten ägda har ett dotterbolag: som hade ett fartygsinnehav med ett bokfört värde om 3638 milj. kr. 1 proposition 1975/76:121 med förslag om samgående mellan åtog sig att på anfordran av regeringen på marknadsmässiga villkor sköta befraktning och drift av fartyg producerade av den då nybildade koncernen. Det gällde fartyg som ej sålts vid leveranstillfället, alltså sådana fartyg som byggts med statliga krediter eller s. k. lagerstöd. Under alla de turer som skett när detta beslut togs har den situation uppstått som vi nu står inför: Staten har ett fartygsinnehav värderat till flermiljardbelopp. förluster, också de till miljardbelopp och ett rederi, , som inte driver rederirörelse. I debatten i i anslutning till beslutet sade dåvarande ansvarigt statsråd bl. a. att det var viktigt att noga följa vad som hände på rederisidan och inte minst vad som kommer att ske i fråga om ägarskapet till de båtar som skulle byggas utan beställare. Vad som verkligen har skett kan vi nu se. För de flesta kommer uppgifterna om statens engagemang i fartygsägande som en överraskning. Varven har för stora statliga ekonomiska insatser byggt fartyg som det varit stort intresse kring före byggandet men där intresset efter färdigställande och leveranser varit betydligt mindre. Hur handhavandet, administrativt och praktiskt, organiserats och skötts har det varit mindre intresse för. Förlusterna har till synes endast noterats. Hur driften har ägt rum sett från andra synpunkter som vedertagits i vårt samhälle har det också redovisats mycket litet om, om ens något. I nu föreliggande proposition föreslås att Zeniths fartygsinnehav successivt avvecklas. Rådande konjunktur på fartygsmarknaden m.m. gör att försäljningen av fartygen måste ske . Det innebär - om inga ändringar sker att fartygen skulle uthyras, befraktas och i övrigt handhas ("opereras som det heter inom branschen) i stort sett på samma sätt som . Fartyg med betydande ägarengagemeng av Zenith finns f. n. under ett flertal olika länders flagga, även under s. k. bekvämlighetsflagg. registreras således som icke svenska. Fartyg är uthyrda och opereras av utländska redare till priser som innebär väsentliga förluster. Det torde innebära att icke svenska shippingintressen konkurrerar och konkurrerar ut svenska redare och andra svenska fartyg, där förlusten på affären får bäras av dels staten och därmed skattebetalarna, dels svensk rederinäring som därmed tvingas minska sitt fartygsinnehav med ännu färre arbetsplatser för sjöfolket som följd. När nu en omorganisation föreslås och Zenith skall skiljas ut från Svenska Varv måste en bättre ordning komma till stånd. Statliga varv är också ägare i andra fartyg än sådana som finns hos Zenith. Uddevallavarvets engagemang i norska redarintressens byggnationer för fartyg under singaporiansk och filipinsk flagg är ett exempel. Även här finns anledning att göra översyner. Det kan anses rimligt att staten efter omorganisationen av sitt rederi prövar möjligheterna att i varje enskilt fall söka samarbete med svenska rederier i avvaktan på det rätta försäljningstillfället. Detta borde också gälla hela fartygsinnehavet inte enbart dem som finns inom Zenith. Det gäller inte ytterligare subventioner till redare. Men i de fall staten accepterar att utländska redare opererar fartyg utan att betala fullt vare sig räntor eller amortering är det svårt att förstå varför inte motsvarande villkor i dessa konkreta fall kan gälla för svenska rederier. Härigenom skulle följande positiva effekter kunna uppnås: Sysselsättning av arbetslöst svenskt sjöfolk. Minskad arbetslöshet, vilket innebär mindre a-kasse- och socialhjälpsersättningar utan i stället skatteinkomster för staten. Möjligheter för svenska rederier att återta eller finnas kvar på fraktmarknader de annars helt eller delvis försvunnit ifrån. Avsevärd valutainsegling till . Det kan således bli möjligt att få hem och tills vidare driva fartygen i svensk regi av svensk rederipersonal och med svensk besättning. Det kan också leda till att fartygen förblir svenska. Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen begär att åtgärder vidtas som bättre möjliggör förutsättningarna att driva fartyg med statligt ägarengagemang under svensk flagg.