mot · G6021094 · 1983-01-24 00:00:00 — Det är också olämpligt att strålkällor hanteras av allt fler människor och i allt fler sammanhang. Det skapar nya arbetsmiljöproblem. Det är förbjudet i att bestråla livsmedel utan tillstånd av livsmedelsverket. Något sådant tillstånd har inte heller lämnats. Frågor i anslutning till livsmedelsbestrålning utreds f. n. på uppdrag av förre jord Bestrålning av livsmedel bör i avvaktan på utredningen inte tillåtas. Inte heller import av bestrålade livsmedel bör tillåtas. bör ta initiativ till internationella överenskommelser om märkning av bestrålade varor. Olika energikällor och energisystem har utsatts för en intensiv och jämförande granskning avseende just hur myckt naturresurser som tagits i anspråk och på hur miljön påverkas. En motsvarande granskning av olika transportmedel och transportsystem har inte ägt rum men är angelägen. På samma sätt som i energisammanhang borde man kunna tala om och bedöma ett transportmedels totala samhällskostnader och naturresurs- och miljöutnyttjande. Kollektivtrafikens användning måste stimuleras. Utsläppen av skadliga ämnen i bilavgaserna måste minska. Hit hör begränsningen av blyhalten i bensin. Målsättningen måste vara blyfri bensin. Också utsläpp av andra ämnen än bly bör begränsas ytterligare. Blyfri bensin är en förutsättning för den effektiva katalatiska avgasreningen. En åtgärd är övergång från bensin till andra bilbränslen, etanol och metanol. Vid sidan av möjligheter till minskad miljöpåverkan skulle det också vara av stor betydelse sett från energipolitisk synpunkt. Ett sådant handlingsprogram kräver ökad forskning och teknisk utveckling om dessa s. k. motoralkoholer. Det svenska försvaret skulle kunna utgöra grunden till en marknad för dessa bränslen. Försvaret är över huvud taget en stor marknad för försök med miljövänligare teknik och resurssnålare processer. Buller från motorfordon utgör i många fall ett allvarligt miljöproblem, särskilt i tätorterna. Här liksom när det gäller avgaserna är skärpta normer angelägna. Vägnätets påverkan på landskapsmiljön måste begränsas. Vägar skall följa landskapet, inte bryta igenom det. skall utnyttjas till livsmedelsproduktion, inte till biltrafik. Yrkes- och godstrafik med motorfordon på land medför samma miljöstörningar som privatbilismen. Transport med långväga godstransporter bör. när så är möjligt, stimuleras över till järnväg eller båt. Spridningen av salt på gator och vägar åsamkar skador på både djur- och växtlivet, vilket noga måste beaktas i väghållningen. Från miljösynpunkt vore det av värde om saltspridningen helt upphörde. Ett särskilt problem utgör de olika transporterna av farligt gods. Det gäller såväl på land som till sjöss. Sådana transporter måste åtgärdas med kraftiga säkerhetsbestämmelser. Det gäller bl. a. valet av transportmedel och transportväg. Bostadsområden, vattentäkter etc. skall undvikas vid landtransporter av farligt gods. Olycksberedskapen bör höjas. Det är också angeläget att vi får en bättre märkning, innehållsdeklaration, av de olika transporterna så att eventuellt nödvändigt saneringsarbete kan ske snabbt och med insatser av rätt valda bekämpningsmedel. Oljeutsläpp från tankbåtar och olyckor med andra kemikalietransporter till sjöss kan minskas genom skärpta bestämmelser om val av säkra farleder och särskilda säkerhetskrav på de båtar som utnyttjas. Storleken på tankbåtar i de känsliga farlederna och områdena bör begränsas. Det är också möjligt att avsevärt förbättra möjligheterna att vid hamnarna på ett enkelt sätt ta om hand oljespill och andra föroreningar. För att förbättra kontrollen över fartyg med last av olja eller kemikalier som trafikerar de nordiska vattnen bör ett system med obligatorisk rapporteringsskyldighet införas. bör ta initiativ till ett nordiskt samarbete i denna fråga. Därigenom motverkas avsiktliga utsläpp till havs. Till de förebyggande åtgärderna hör också förbättringar av farlederna och över huvud taget en förbättring av sjösäkerheten vid de aktuella transporterna. Flygtrafiken medför ofta avsevärda bullerstörningar. Flygplatser och bostadsområden bör därför planeras så att störningarna minimeras. Ett led i detta är utnyttjandet av tystgående flygplan. Inom transportsektorn liksom inom energiproduktionsområdet finns goda förutsättningar för att utnyttja ny teknik i syfte att åstadkomma en bättre hushållning med naturresurserna och med miljön. Som exempel kan nämnas utvecklandet av moderna elbilar och utnyttjandet av vegetabiliska oljor. Exempel på nya bränslen som motoralkoholer har nämnts tidigare. Forskning och teknisk utveckling inom sådana områden som nämnts bör få ökat stöd. Den nuvarande arbetsmiljölagen tillkom 1978. Det är angeläget att den fortlöpande följs upp så att lagstiftningen följer med utvecklingen. Arbetsmiljölagstiftningen kan inte heller ses isolerad från annan lagstiftning som reglerar arbetslivet. En utvärdering och översyn av arbetsmiljölagen bör därför komma till stånd. Den fysiska hälsan i arbetslivet hotas av bl. a. buller och kemikalier. En stor del av arbetarna som utsätts för buller får också hörselskador. Bullret bidrar också till att öka stressen i arbetslivet. Automatiseringen kan sannolikt ersätta många farliga och tunga arbetsmoment men får inte skapa nya dåliga arbetsmijöer. Kemikalierna har skapat nya arbetsmiljöproblem. Det tillkommer allt fler. Arbetarna utsätts för nya och ofta okända kemiska risker. Bland skadorna märks hudskador och allergier. Allvarligare är emellertid de skador som ger sig till känna först . Dit hör cancer och ärftliga skador. Det finns samband mellan arbetsmiljön och den yttre miljön. Det sägs ibland att det är svårt att komma till rätta med båda . Det behöver inte vara så. I själva verket måste ansträngningarna för en bättre inre och yttre miljö gå hand i hand. Det är i båda fallen fråga om att skapa miljöer där vi slipper buller och skadliga kemikalier. Vi kan använda samma forskningsresurser, samma mätmetoder och samma typ av normer. Och vi kan i stor utsträckning använda samma lagar och samma kontrollerande administration. Därför är det också från arbetsmiljösynpunkt angeläget att produktkontrollen får ökade resurser och att forskningen när det gäller effekterna av buller och kemikalier stärks. Också utbildningen på olika nivåer när det gäller arbetsmiljöfrågor måste förbättras. Kontakten mellan olika organ som arbetar med arbetsmiljöfrågor och sådana som arbetar med yttre miljöfrågor måste förstärkas. Kostnaderna för en god arbetsmiljö bör lika självklart ingå som naturliga delar av produktionskostnaderna, som t. ex. råvarukostnader och löner. Som biologisk varelse påverkas och skadas människan av en allt större mängd kemikalier i livsmiljön. Den ökade förekomsten av tumörer och allergier utgör en ständig påminnelse om kemikaliesamhällets effekter. Mindre uppmärksammat är att människan som social varelse också drabbas av skador och lidande när livsmiljön inte fungerar på ett tillfredsställande sätt. Ensamhet och otrygghet hos t. ex. barn och äldre kan ge upphov till psykiska och fysiska sjukdomar. Ensidighet och otillräckliga stimulanser gör att den växande individen inte utvecklas på ett tillfredsställande sätt. I det sammanhanget måste också effekterna på individen av arbetslöshet uppmärksammas. Missbruk av narkotika, alkohol och tobak är ett allvarligt hot mot människors hälsa. Det måste kraftigt motverkas. Miljöforskning är ett mycket vitt begrepp. Det innefattar forskning och utvecklingsarbete som skall ge bättre kunskaper om naturresurserna och de biologiska systemen .Den skall också leda till att vi får bättre kunskap om hur våra industriella och sociala processer påverkar miljön omkring oss och därmed ge underlag för en effektiv miljövård. Miljöforskningen är till sin natur tvärvetenskaplig och innehåller moment från olika kunskapsgrenar, t. ex. biologi, kemi, geovetenskaper, fysik, ekonomi, sociologi, medicin m. m. Eftersom målen för miljöforskningen inte ligger inom någon etablerad vetenskapsgren har de som arbetat med sådan forskning stött på speciella problem. De statliga forskningsråden som har till uppgift att stödja grundforskning är till sin natur starkt ämnesinriktade. Det gäller också institutionerna inom högskolan. Det finns t. ex. ytterst få forskartjänster inriktade på miljöforskning, vilket i sin tur leder till att denna typ av forskning har låg status bland de etablerade forskarna. På grund av forskningsrådens organisation i ganska snäva fackområden kommer forskningsprojekt inom miljöområdet lätt att hamna mellan stolarna. Därför bör delar av forskningsrådens medel avsättas för miljöinriktad grundforskning. För att samhället skall få största möjliga nytta av forskningen och bäst resultat måste även forskningens tillämpningar stimuleras. Detta kan ske genom ett närmare samarbete mellan deltagarna i de olika leden: grundforskning tekniskt utvecklingsarbete färdig process eller anläggning. Positiva faktorer i denna process är de spirande miljötekniska centrumbildningar som finns vid våra högskolor och det stora miljöintresse hos såväl studerande som allmänhet. Det bör ges specialinriktat ekonomiskt stöd till miljötekniska och andra tvärvetenskapliga centra vid våra högskolor. En samordning av det forsknings- och utvecklingsarbete på miljöområdet som bedrivs vid och arbetarskyddsfonden med högskolornas forskningsprogram är angelägen. Kontaktytorna mellan dem som ansvarar för den praktiska miljövården, t. ex. länsstyrelsernas naturvårdsenhet och hälsovårdsförvaltningarna och de forskningsutgörande organen på högskolenivå, bör stärkas. Det kan ske bl. a. genom att forskningsprojekt som söks gemensamt av miljövårdsorgan och högskola tilldelas särskild kvot hos forskningsråden och . De berörda myndigheterna kan också lägga fram förslag till forskningsprojekt som är angelägna från samhällets synpunkt. Inriktningen av utbildningen vad gäller naturresurser och miljövård bör syfta till en integration av miljövård i alla ämnen och kurser samt till en bred orientering av naturresurs- och miljöfrågorna. Det är också angeläget att få till stånd utbildning av specialister inom miljövårdens olika delområden samt utbildningar som kompletterar yrken och befattningar med inverkan på naturresurshushållning och miljövård. Det är väsentligt att miljövården inte i praktiken är bara naturvård och något som bara omfattar ämnet biologi. Miljövården bör i stället integreras i flera utbildningar. Miljövården lämpar sig väl för temastudier, t. ex. av den typ som bedrivs vid . Miljövårdsundervisning kan naturligtvis inte heller inskränkas till undervisning om okontroversiella fakta. Inte heller räcker det om miljövårdsutbildningen omfattar enbart tyckande och propagerande. Däremot bör utrymmet för diskussion och undervisning om värderingar inom naturresursområdet och miljösektorn få stor plats. Med stöd av det anförda hemställs* 1. att beslutar att hos regeringen begära en redovisning av samordningen mellan svenskt och internationellt miljöarbete till grund för fortsatt agerande, 2. att beslutar att hos regeringen begära förslag om lag avseende krav på råvarudeklaration m. m. för alla konsumtionsvaror, 3. att beslutar att hos regeringen begära att regeringen genomför en landsomfattande inventering av gamla kemikaliedepåer, 4. att beslutar att hos regeringen begära att initiativ tas till internationella överenskommelser om märkning av bestrålade varor, 5. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna att användningen av skiffer till förbränning inte skall tillåtas, 6. att beslutar att hos regeringen begära förslag till system med offentliga utfrågningar och vetenskaplig medling i miljö- och naturresursarbetet, 7. att beslutar att hos regeringen begära förslag till inrättande av ett system för naturresursräkenskaper, 8. att beslutar att hos regeringen begära förslag innebärande en bättre tvärvetenskaplig samordning av forsknings- och utvecklingsarbete på miljöområdet. () () () () . () () () () () () () () () . ÅSLING (c) * Se även motionerna 1982/83:1095-1096.