mot · G6021314 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1314 m. fl. Statsbidraget till den psykiatriska vården Sedan landstingen 1967 övertog huvudmannaskapet för den psykiatriska vården utgår enligt avtal mellan staten och huvudmännen ett särskilt statsbidrag till den psykiatriska vården. Statsbidraget har, som bl. a. RRV påpekat, sannolikt bidragit till att hämma utvecklingen inom det psykiatriska vårdområdet, genom att de landsting som har förhållandevis fler vårdplatser vid traditionella psykiatriska sjukhus gynnas genom ett större bidrag. Statsbidraget fick 1981 en ny, förenklad konstruktion, som dock bibehåller den gamla styrningen av större bidrag till landsting med större antal traditionella vårdplatser. avtal ingick även ett gemensamt uttalande med innebörd att parterna i en gemensam utredning skulle klargöra förutsättningarna för att från ersätta bidragen till den psykiatriska vården och bidragen till sjukförsäkringssystemet med ett generellt bidrag. En övergång till ett dylikt generellt bidrag skulle visserligen omintetgöra den negativa stymingseffekt som ligger i det nuvarande bidragssystemet. finns det anledning att befara att det nya bidragssystemet innebär att man avhänder sig möjligheten att genom särskilda statsbidrag stimulera en reformering av den psykiatriska vården. Med hänsyn till landstingens och kommunernas pressade ekonomiska situation kommer detta sannolikt att innebära avsevärda hinder för lokalt utvecklingsarbete. Frågan om de framtida statsbidragen till psykiatrin får inte bara ses som en finansiell och teknisk fråga. Staten och kommunförbunden måste ta ett faktiskt ansvar för att en reformering av psykiatrin kan komma till stånd. Med hänsyn till den rådande resursknappheten talar mycket för att detta måste ske genom att genom statsbidrag direkt styra resurserna mot öppna vårdformer, personalutbildning, utvärdering m.fl. områden som måste tillföras resurser i samband med ett reformarbete. En lämplig konstruktion kunde vara att en stegvis ökad andel av det nuvarande statsbidraget till den psykiatriska vården avsätts för nya vårdformer inom psykiatrin samt de insatser i fråga om forskning, utveckling och utbildning som är nödvändiga i anslutning härtill. Bidrag bör kunna sökas av både primärkommuner och landsting. Bidrag bör kunna utgå till öppenvårdsverksamhet, alternativa boendeformer för psykiskt handikappade och sysselsättningsåtgärder. Särskilda bidragspotter bör avsättas för forskning, utveckling och utvärdering, samt för frivilliga organisationers insatser. Ett särskilt problem är förändringsprocessen i de län som har en stor andel traditionella vårdplatser. Dessa län bör garanteras tillfredsställande möjligheter att få del av bidragen i en utsträckning som beaktar deras större problem i samband med en omstrukturering. Modellen att successivt trappa upp det särskilda utvecklingsbidraget motiveras av att huvudmännen behöver för att i samråd med personal och patienter planera omstruktureringen. Upptrappningen bör motsvaras av en successiv nedtrappning av de högre statsbidrag som reellt utgår till landsting med hög andel traditionella vårdplatser. Med hänvisning till ovanstående föreslås att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om utformningen av statsbidraget till den psykiatriska vården. () () ()