mot · G702267 · 1983-12-05 00:00:00 — 1983/84:267 m. fl. Vissa yrkestrafikfrågor m. m. 1983/84:65) I proposition 1983/84:65 föreslås förändringar i yrkestrafiklagen avseende beivrande av regelöverträdelser och illojal konkurrens inom yrkestrafiksektom, ändrade regler för överlåtelse av taxitillstånd samt ett utvidgat och preciserat s. k. transportköparansvar. aktualiserar kommunikationsministern utökad reglering av bl. a. beställningscentraler för taxi. Vi har i motion 1982/83:927 redovisat vår övergripande syn på trafikpolitiken. I denna konstaterade vi att statsmakterna bör minska och förenkla nuvarande regleringar. Effektivitet och service främjas enligt vår uppfattning bäst genom att trafikmedel och trafikföretag arbetar i fri konkurrens inom de av staten fastlagda ramarna. Den övertro på övergripande trafikplanering som finns trafikpolitiska beslut bör därför tonas ned. Den nu föreliggande propositionen aviserar ett antal åtgärder för att minska byråkrati och krångel vilket vi välkomnar. Tyvärr innebär den dock på en råd andra områden ett utvidgat regel- och kontrollsystem. Marknadsekonomin bygger på decentraliserade beslut, på frihet för producenter och konsumenter att träffa avtal och självständigt besluta vad de önskar tillverka resp. köpa. Bristande konkurrens liksom statliga interventioner, höga skatter och långtgående regleringar är ett hot mot effektiviteten. Marknaden fungerar genom allt vidlyftigare politiska ingrepp allt sämre. Bestämmelser om begränsning av fordonsförares arbetstid m. m. finns i kungörelsen (1972:602) om arbetstid vid vägtransport m. m. (ATK) och i förordningen (1975:883) om arbetsförhållanden vid vissa internationella vägtransporter (AETR). Bestämmelserna syftar främst till att öka trafiksäkerheten genom att förhindra att förare för fordon när de är uttröttade. Bestämmelserna i och AETR är olika både till sin principiella uppläggning och i fråga om detaljutformningen. Främst skiljer sig ATKbestämmelserna från vad som gäller enligt AETR genom att ATK reglerar förares arbetstid och inte - som AETR - förares körtid. Enligt huvudregeln i ATK får förares arbetstid under tjugofyra timmar i följd-efter föreskriven vila-inte överstiga . Vidare får arbete inte utföras längre än utan minst 30 minuters rast. De svenska bestämmelserna om fordonsförares arbetstid har i olika sammanhang utsatts för kritik. I betänkandet Bilarbetstid (SOU 1977:2) lade bilarbetstidsutredningen fram förslag om vissa ändringar av bestämmelserna. Förslagen grundades på principen om en maximerad arbetstid. Ändringarna innebar i huvudsak att den längsta tillåtna arbetstiden skulle vara och att den längsta tillåtna oavbrutna körtiden skulle vara . En förares dygnsvila skulle i princip inte få understiga . betänkande utsattes under remissbehandlingen för en delvis mycket hård kritik. Främst inriktades kritiken på att förslaget krävde omfattande resurser på övervakningssidan, vilket bedömdes som statsfinansiellt omöjligt. Kritik riktades också mot utredningens förslag om ändringar i de olika tidsbestämningarna, som man menade skulle medföra stora svårigheter för trafiken på längre sträckor. Eventuellt nya svenska regler på detta område bör följa utvecklingen i våra grannländer och viktigaste konkurrenter i . Kostnaderna för förslagen om minskad sammanhållen arbetstid uppskattades av utredningen och till 405 milj. kr. en femprocentig kostnadsökning. Detta motsvarar i dagens penningvärde över 700 milj. kr. För att möta de nya krav som kommer att ställas på tillståndshavarna är det viktigt att de skaffar sig bättre utbildning, särskilt på ekonomiska och administrativa frågor. är det angeläget att den utbildning som ges inom ramen av en försöksverksamhet mellan staten och inte blir obligatorisk utan att det finns möjlighet att inhämta dessa kunskaper på annat sätt. Den stora delen av all transportverksamhet bedrivs seriöst och inom de lagar och regler som samhället ställt upp. Det råder dock ingen tvekan om att det finns företag som missköter verksamheten. Detta rubbar konkurrensen, minskar trafiksäkerheten och kostar samhället betydande belopp i form av t. ex. förlorade skatteintäkter och alltför hårt slitage på våra vägar. Den bristande skattemoralen i samhället är ett allvarligt problem. Stora inkomstbelopp frånhänds det allmänna som lojala skattebetalare får bära en även tyngre skattebörda. Skatter, regler och bidrag, skall därför utformas så att de framstår som rättvisa och rimliga och därmed minskar drivkraften till skattebrott. En effektiv kontroll av skatter och avgifter måste finnas. Men denna skall utformas med hänsyn till kraven på rättssäkerhet och integritet. Den föreslagna rätten för samhället att dra in trafiktillstånd är enligt vår mening tveksam ur rättsäkerhetssynpunkt. Överträdelser av lagar och regler bör i princip få samma sanktion oavsett i vilken bransch överträdelsen sker. reglerar den yrkesmässiga persontrafiken genom tillståndsgivning till transportföretagen. Enligt yrkestrafiklagen får tillstånd för persontransporter överlåtas till någon annan om tillståndshavaren dör, försätts i konkurs eller om det finns andra skäl. Den starka regleringen av trafiken via tillstånd har skapat en mer eller mindre utvidgad handel med tillstånd. Regeringen vill komma till rätta med detta problem genom ytterligare restriktioner, regler och kontrollmöjligheter. Enligt vår uppfattning krävs en liberalare tillståndsgivning både för enskilda taxiföretag och En sådan utveckling skulle rycka undan grunden för handeln med tillstånd. Yrkestrafikförordningens stadgar att tillståndshavare för persontrafik dels skall vara ansluten till av godkänd taxiförening, dels skall vara ansluten till beställningscentral. För att stärka konkurrensen, ta till vara nya initiativ och därmed på ett bättre sätt tjäna konsumenterna är det angeläget att lagstiftning ges en vid tolkning. Särskilt på större orter finns starka skäl att ha sinsemellan konkurrerande beställningscentraler. Med hänvisning till vad som i motionen anförs hemställs 1. att avslår propositionens förslag beträffande ändringar i yrkestrafiklagens 2 kap. 21 § och 3 kap. 1 §, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförs i motionen. () PER STENMARCK (m)