mot · G6022318 · 1983-04-11 00:00:00 — m. fl. Ändring i 12 kap. 15 § jordabalken (prop. 1982/83:146) Det är viktigt att människor på olika sätt kan påverka sina bostadskostnader. Möjligheterna till detta varierar dock i de olika upplåtelseformerna. En bostad med hyresrätt ger hyresgästen ett boende med hög servicenivå. Allt underhåll, alla reparationer och all yttre vård, t. ex. snöröjning, sköts och bekostas av hyresvärden. Genom den höga servicenivån uppfattas det också som dyrt att bo med hyresrätt. Många hyresgäster önskar av det här skälet överta ägandet och ansvaret för sin bostad. De boende får större inflytande och får möjligheter att minska bostadskostnaderna. Därför har vårt parti vid upprepade tillfällen pläderat för att det skall vara möjligt att i större utsträckning omvandla från hyresrätt till bostadsrätt och även till äganderätt i flerbostadshus. Driftkostnaderna kan hållas lägre än i bostäder med hyresrätt genom omsorgsfull vård, sparsamhet och egna arbetsinsatser. Från samhällsekonomisk synpunkt är sparandet i en egen bostad värdefullt. Det är emellertid också angeläget att hyresgäster får ökade möjligheter att påverka sina boendekostnader. Det är inte alltid möjligt eller praktiskt lämpligt att ändra upplåtelseform. Aktsamhet om den egna lägenheten måste kunna premieras hyresgästerna med någon form av hyresrabatt. Det skall kunna vara möjligt att ha inflytande över och påverka den egna lägenheten även inom hyresrättens ram. Detta grundläggande synsätt låg bakom den borgerliga trepartiregeringens direktiv till den s. k. underhållsfondsutredningen . Regeringen föreslår nu i proposition 1982/83:146 att den tvingande bestämmelsen i 12 kap. 15 § jordabalken om hyresvärdens underhållsskyldighet ändras så att hyresgästerna kan få inflytande över lägenhetsunderhållet genom förhandlingsöverenskommelser enligt hyresförhandlingslagen. Förslaget är föranlett av en skrivelse från () och (). I skrivelsen hemställer organisationerna om att regeringen förelägger ett sådant förslag. Regeringen föregriper på det här sättet såväl remissbehandlingen av underhållsfondutredningens slutbetänkande som en aviserad översyn av hyreslagstiftningen föranledd av betänkande. Förslaget är ytterligare ett exempel på den socialdemokratiska regeringens intresse av att uteslutande gå de egna organisationerna till mötes utan tanke på de praktiska effekterna. Lagrådet har t. ex. i sitt yttrande pekat på att några remissinstanser inte har hörts om förslaget. Det finns inga uppgifter om hur hyresnämnder och bostadsdomstolen ser på de praktiska problem som lagändringen medför. Det är en principfråga av mycket stor betydelse att föra över avgöranden över frågor som rör den enskilde individen till organisationer. Rättsförhållanden mellan enskild hyresgäst och hyresvärd får inte exklusivt regleras av hyresmarknadens parter som regeringen nu föreslår. Detta är en helt ny princip som inskränker den enskildes grundläggande rättigheter. Därmed försvinner också grunderna för det individuella inflytandet över den egna lägenheten. I underhållsfondsutredningens slutbetänkande diskuteras ingående avvägningen mellan individuellt och kollektivt inflytande. Utredaren kommer där till en helt annan uppdelning. Även lagrådet tar upp riskerna för att den enskilde hyresgästen kommer i kläm i den lösning som regeringen föreslår. Man anser det t. o. m. vara tveksamt om en förhandlingsöverenskommelse inger ett tillräckligt skydd för den enskilde hyresgästen. Bestämmelserna i hyresförhandlingslagen ger i praktiken inte någon garanti för att en hyresgäst kan slippa förändringar i fråga om underhållsskyldigheten som han inte önskar. Lagrådet framhåller också att hyresgästen riskerar att bli skadeståndsskyldig med hänvisning till vårdnadsplikten i 12 kap. 24 § jordabalken. Om lägenheten tar skada av att hyresgästen inte fullgör de förpliktelser som åläggs honom kan han dömas till skadestånd. För att garantera att hyresgästen är införstådd med konsekvenserna av ett åtagande av underhåll i lägenheten föreslår lagrådet ett tillägg till 15 §. Tillägget skulle innebära att hyresgästen måste godkänna en eventuell förhandlingsöverenskommelse. För att förstärka hyresgästens förhandlingsställning gentemot hyresvärden kan man också öppna en möjlighet att få frågan prövad inför hyresnämnd. Regeringen avfärdar emellertid med yttersta nonchalans lagrådets synpunkter. Propositionen nämner i förbigående att en del av det privatägda beståndet inte har förhandlingsordningar och således inte kommer att omfattas av reformen. Systemet med förhandlingsordningar är en praktiskt betingad ordning för större bostadsförvaltningar. De fyller emellertid ingen större funktion för små fastigheter, vilket hyresmarknadens parter också är överens om. Det finns t. ex. orter som där hyresgästföreningen inte accepterar nya förhandlingsordningar för fastigheter med mindre än 30 lägenheter. Sådana fastigheter kommer alltså regeringsförslaget inte att omfatta. Förekomsten av förhandlingsordningar visar dessutom stora regionala skillnader. I många regioner är huvudregeln direkta förhandlingar för varje lägenhet för sig. På orter som , , , , , m. fl. finns ingen eller endast någon förhandlingsordning. Uppgiften om förhandlingsordningar i av det privata fastighetsbeståndet är därför med all sannolikhet betydligt överdriven. Det kan från grundläggande demokratisk synpunkt inte accepteras att man redan från början definitionsmässigt utestänger vissa medborgarkategorier från en reform av det här slaget. Som vi inledningsvis anfört vill många hyresgäster få ett större ansvar och inflytande över sitt boende, bl. a. för att därigenom kunna sänka sina boendekostnader. För att verkligen uppnå detta förordar vi att 15 § ges en sådan utformning att den enskilde hyresgästen ges möjlighet att genom avtal med fastighetsägaren överta ansvaret för underhåll av den egna lägenheten. Önskar hyresgästen inte träffa sådant avtal gäller nuvarande regler, dvs. fastighetsägaren ansvarar för underhåll. Härigenom uppnås den stora fördelen, jämfört med propositionen, att det är den enskilde hyresgästen som själv avgör om han/hon vill påta sig ansvaret för underhållet av den egna lägenheten. 12 kap. 15 § jordabalken bör enligt vår uppfattning ges en sådan utformning som framgår av bilaga 1. Med hänvisning till det anförda hemställs att med avslag på regeringens proposition 1982/83:146 anta bifogat förslag till ändring av 12 kap. 15 § jordabalken. () () () () () () () () Lag om ändring i jordabalken. Härigenom föreskrivs att 12 kap. 15 § jordabalken1 skall ha nedan angivna lydelse. I denna motion föreslagen lydelse skall hyresvärden hålla lägenheten i sådant skick som anges i 9 §, om ej annat avtalats eller följer av andra stycket. Om lägenhet helt eller delvis är uthyrd till bostad, skall hyresvärden i bostadsdelen med skäliga tidsmellanrum ombesörja tapetsering, målning och andra sedvanliga reparationer med anledning av lägenhetens försämring genom ålder och bruk. Avser hyresavtalet enfamiljshus, gäller dock vad som sagts nu endast om ej annat avtalats. Om lägenheten helt eller delvis är uthyrd till bostad, skall hyresvärden i bostadsdelen med skäliga tidsmellanrum ombesörja tapetsering, målning och andra sedvanliga reparationer med anledning av lägenhetens försämring genom ålder och bruk. Vad som sagts gäller dock inte om hyresvärd och hyresgäst efter hyresavtalets ingående avtalat annat. Denna lag träder i kraft 1 Balken omtryckt 1971:1209. 12 kap. omtryckt 1979:252.