mot · G702259 · 1983-11-29 00:00:00 — Ändrade beskattningsregler för realisationsvinster på bostadsrätter (prop. 1983/84:67) I proposition 1983/84:67 föreslås att evig realisationsvinstbeskattning av bostadsrätter skall införas. För bostadsrätter som vid avyttringstillfället innehafts skall av vinsten beskattas. Från överlåtelsesumman får avdrag göras för ingångsvärdet, vissa kapitaltillskott, avsättningen till inre reparationsfond, försäljningskostnader samt kostnader för förbättringsarbeten dessa uppgått till . Vinstberäkningen skall liksom vara nominell. Någon hänsyn till inflationen skall således inte beaktas. Den möjlighet till uppskov med beskattningen som medges ägare av småhus föreslås inte utvidgas till att även omfatta bostadsrätter. Enligt vår uppfattning är införandet av en evig realisationsvinstbeskattning av bostadsrätter både önskvärd och nödvändig av främst två skäl. Bostadsrätter bör beskattas efter samma principer som gäller för enskilt ägda småhus, och eventuella övervinster på bostadsrätter skall inte vara skattefria. har det förekommit många exempel på extremt höga överlåtelsevärden på vissa platser i landet. Detta förhållande gäller nästan uteslutande och några få andra stadskärnor. 1 så gott som alla andra orter i landet är överlåtelsevärdena blygsamma eller normala i förhållande till inflationsutvecklingen. Orsaken till de onormalt höga överlåtelsevärdena är till stor del beroende på den inflatoriska utvecklingen samt den generösa realisationsvinstbeskattningen på ägda småhus. Givetvis påverkar attraktivt läge också prisbilden. förekommer en omfattande svart handel med hyreslägenheter. Enligt vår mening är en riktigt utformad realisationsvinstbeskattning av bostadsrätter det enda sättet att angripa problemet med oskäliga överlåtelsevärden. Det föreliggande förslaget är ett steg i den riktningen. Men förslaget har fått en utformning som är klart otillfredsställande ur rättvisesynpunkt. Propositionen baseras på det utredningsarbete som kapitalvinstkommittén presenterade i sitt betänkande 1982. har funnit att den s. k. fastighetsmetoden ger det bästa skatterättsliga utfallet. Av administrativa skäl förordar kommittén dock en förenklad fastighetsmetod. Kommittén anger också en tredje metod, aktiemetoden, som möjlig. Av remissinstanserna har samtliga s. k. tunga remissinstanser med anknytning till bostads- och byggnadsmarknaden förordat fastighetsmetoden eller den förenklade fastighetsmetoden. Bland dessa ingår t. ex. , , , , , och . Endast remissinstanser med anknytning till skattetillämpningen som några länsstyrelser, en kammarrätt och intresseorganisationer på revisions- och advokatområdet har förordat aktiemetoden. Den föreslagna beskattningen beräknas öka skatteintäkterna med ca 150 milj. kr. till 250 milj. kr. Det är uppenbart att det nu framlagda förslaget medför att kollektivt ägande i bostadsrättsform skall beskattas enligt andra och ogynnsammare regler än privat ägande. Det är svårt att förstå grunden för detta synsätt. Några egentliga motiv har heller inte presenterats i propositionen. Några bostadspolitiska överväganden som utgångspunkt för en evig beskattning av realisationsvinster på bostadsrätter har inte gjorts. Detta är märkligt eftersom tidigare uppskov med beslut i frågan har angetts vara att denna skattefråga borde lösas i ett större bostadspolitiskt sammanhang. Två utredningar behandlar f. n. frågor som rör bostadsbeskattning. Det är bostadskommittén som har att utreda ett flertal skattefrågor som bl. a. rör sambandet mellan bostads- och skattepolitiken. Vidare har kommittén för reavinstuppskov ett uppdrag att behandla frågan om uppskovsregler vid realisationsvinstbeskattning av bostadsrätter. De bostadspolitiska aspekterna har således inte spelat någon central roll i övervägandena. Aktiemetoden har valts för att den anses vara praktisk och enkel för skattemyndigheterna att tillämpa. Det är en högst förståelig utgångspunkt sett ur enbart fiskal synvinkel. Men berörda myndigheters krav på enkelhet i beskattningen får inte innebära att orättvisa beskattningsregler för olika upplåtelseformer införs. Slutsatsen bör i stället vara att hela realisationsvinstbeskattningen vid försäljning av bostäder sätts in i ett bostadspolitiskt sammanhang och ges regler som så långt möjligt är både enkla och rättvisa. En jämförelse mellan småhus med äganderätt och bostadsrätt med de nu föreslagna reglerna visar på stora skillnader för den enskilde. Ett småhus med äganderätt som köptes för . i egen insats kan säljas för . utan att någon realisationsvinst uppstår. Motsvarande småhus med bostadsrätt som säljs för 144 000 (444 000300 000) kr. renderar innehavaren av bostadsrätten, med de nu föreslagna skattereglerna, en skatt på . Då har ingen hänsyn tagits till eventuella förbättringar i bostäderna, vilket ytterligare skulle ha missgynnat bostadsrättshavarna. Ett annat sätt att åskådliggöra orättvisan - här bortses från amorteringar, inre fonder m. m. - utgörs av det faktum att ett försäljningspris på redan . för bostadsrätten leder till viss beskattning. Sammanfattningsvis kan konstateras att det nu framlagda förslaget har betydande brister. Realisationsvinstbeskattningen av såväl ägda småhus som bostadsrätter bör utformas från ett bostadspolitiskt helhetsperspektiv med den klara utgångspunkten att skapa rättvisa mellan de båda upplåtelseformerna. Det är ostridigt att det finns vägande skäl för att införa en evig och därmed effektivare beskattning vid överlåtelse av bostadsrätt. Det föreliggande förslaget bör därför ändras så att indexuppräkning tillåts av den ursprungliga grundavgiften samt att uppskov med beskattningen kan göras på samma sätt som gäller för ägare av småhus. Denna lösning tillgodoser endast delvis rättvisekraven. Den bör därför ses som ett provisorium i avvaktan på att en grundlig genomlysning görs av hela bostadsbeskattningen inkl. realisationsvinstbeskattningen. bör därför ges tilläggsdirektiv med denna innebörd. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att vid behandlingen av proposition 1983/84:67 som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om indexreglering av ursprunglig grundavgift eller annan årlig uppräkning av grundavgiften samt uppskov med beskattningen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om tilläggsdirektiv till bostadskommittén.