mot · G602726 · 1983-01-20 00:00:00 — m. fl. Under det gångna decenniet har förutsättningarna för säkerhetspolitik gradvis förändrats. Detta är delvis en följd av den ökade strategiska betydelse som främst men därigenom även NATO kommit att tillmäta det nordeuropeiska och nordatlantiska området. Men det är också en följd av att den internationella avspänningspolitiken, som svensk säkerhetspolitisk planering fäste så avgörande vikt vid, kommit att avlösas av en period med skärpta motsättningar och ökade spänningar. Som en följd av detta har vi fått en situation där våra försvarsresurser minskat i förhållande till de resurser som disponeras i vår omedelbara omvärld. De antaganden om den politiska och militära utvecklingen i vår omvärld under det kommande decenniet som låg till grund för de försvarsbesluten och har senare visat sig vara felaktiga. Följden har blivit en viss försvagning av våra försvarsresurser i en period där motsatsen varit motiverad. De felbedömningar som då gjordes visar mycket tydligt på de risker som är förknippade med en säkerhets- och försvarspolitik som tar utgångspunkten för långsiktiga beslut i kortsiktiga förhoppningar. Det förblir svårt, att med bestämdhet uttala sig om den säkerhetspolitiska miljö som kommer att leva i om ett eller två decennier. Den kommer att påverkas av en lång rad faktorer, varav endast en del kan överblickas med någon säkerhet, medan andra knappast ens kan skönjas. Den snabba vapenteknologiska utvecklingen i de bägge supermakterna skapar risk för överraskningar som kan påverka vårt säkerhetspolitiska läge. Vår av geografin betingade politiska situation kommer dock knappast att förändras. Vårt land omfattar ett stort territorium, beläget i omedelbar närhet av områden som är av central betydelse för den sovjetiska supermaktens industriella och militära styrkeutveckling. är beläget mellan dessa och det nordatlantiska området. Detta kommer i såväl nukleära som konventionella konflikter att tillmätas en mycket stor betydelse av de bägge maktblocken. Den rustningsutveckling som pågår i de båda maktblocken visar på den betydelse som militär maktutveckling har i dessa strategier. Det finns föga hopp om att detta förhållande kommer att förändras . Det finns heller ingen anledning att anta, att det nordeuropeiska och 1 1982/83. nordatlantiska områdets strategiska betydelse kommer att minska . Snarare är motsatsen sannolik. Vi har utvecklat dessa tankegångar från moderata samlingspartiet senast i partimotion . Den svenska alliansfria politik som syftar till att ge oss möjlighet att stå neutrala i ett krig i vårt närområde måste utformas mot denna bakgrund. Den måste bygga på frihet från militära bindningar eller allianser och på ett efter våra förhållanden starkt totalförsvar. Systemet med femåriga försvarsbeslut bidrar till att ge vår försvars- och säkerhetspolitik en stadga som i sig är en väsentlig fördel. De femtonåriga perspektivplanerna är avsedda att ge de femåriga försvarsbesluten och programplanerna den fasthet som krävs för att systemet skall fungera som avsett. försvarsbeslut är av stor betydelse för utformningen av vår säkerhetspolitik . Dess effekter kommer att bli tydligast under årtiondets andra hälft. Det är således av allra största vikt att försvarsbeslut ligger fast avseende såväl mål som medel. Försvarsramens medelstilldelning för varje enskilt år spelar här en avgörande roll. Det finns anledning att anta, att vår säkerhetspolitik kommer att ställas inför mer skiftande uppgifter än vad som hitintills varit fallet. Snabba skiftningar i det internationella klimatet kan komma att ställa nya krav på underrättelsetjänst och förmåga att variera totalförsvarets beredskap. En ökad vikt måste fästas vid försvarets förmåga att redan i fredstid övervaka och värna vårt territorium mot de intrång som förekommer från främmande makters sida. Denna uppgift ställer skärpta krav på försvarets olika delar. Försvarets förmåga att lösa sina fredstida uppgifter har stor betydelse för omvärldens tilltro till dess möjligheter att fullgöra sina uppgifter även vid neutralitetsläge eller i krig. Den snabba tekniska utvecklingen har också konsekvenser som ger de bägge supermakternas militära styrkor ökade möjligheter. Möjligheterna till överraskande, snabba och begränsade insatser i syfte att nå vissa strategiska syften ökar. Det är sannolikt att ett mera labilt internationellt läge kommer att medföra att de bägge stora maktblocken i ökad utsträckning utnyttjar militära medel i områden där deras intressegränser är oklara eller där instabilitet av någon anledning uppstår. Säkerhetspolitiken måste stödjas av ett starkt totalförsvar. Detta måste ha en sådan uppbyggnad och inriktning, att det gör det möjligt för statsmakterna att övertyga om såväl vår vilja som vår förmåga att motstå hot mot oss av de mest varierande slag. försvarsbeslut var avsett att återställa en del av den nedgång i försvarseffekt som blivit resultat av 1968 och försvarsbeslut. Utvecklingen blev dock delvis en annan än den som varit avsikten, och den verksamhetsvolym som försvarsbeslut inriktades på kunde därför icke uppnås. Under periodens första hälft skedde en kraftig minskning av den planerade repetitionsutbildningen och av materialanskaffningen. Under periodens andra hälft blev det möjligt att göra vissa återtagningar i fråga om materialanskaffningen. Slutresultatet för hela den period som omfattas av försvarsbeslut blev dock ett bortfall på ca i förhållande till vad som avsågs när beslutet fattades. Huvudorsaken var det otillräckliga och delvis nyckfulla system för priskompensation som tillämpades och som moderata samlingspartiet under en lång följd av år riktade kritik mot. Den omläggning av priskompensationssystemet som beslutades försvarsbeslut bör kunna ge en större säkerhet i planeringen och utnyttjandet av försvarsramama i fortsättningen. försvarskommitté reserverade sig de moderata ledamöterna till förmån för en inriktning av försvarsbeslut som skulle innebära en förlängning av den nivå som man fattat beslut om i samband med försvarsbeslut. Denna uppfattning vidhölls i den moderata partimotionen i anslutning till försvarsbeslutet under vårriksdagen 1982. Det fanns redan då starka skäl som talade för att i stället ge försvaret en inriktning mot de högre nivåer som ÖB på regeringens uppdrag studerat. Vissa av de brister som 1968 och försvarsbeslut lämnar i krigsorganisationen är av sådan art att de minskar det stöd som försvaret i vissa kritiska situationer kan ge vår säkerhetspolitik. Till detta kom, att rustningsutvecklingen i vår omvärld entydigt pekar på en fortsatt real ökning av de resurser som används för militära ändamål. Detta gäller icke enbart de bägge stormakterna och , utan också våra nordiska grannländer. I och ökar försvarsutgifterna realt med 4 resp. , medan ökningstakten i begränsats till . Mot bakgrund av bl. a. det statsfinansiella läget ansåg moderata samlingspartiet dock att det var möjligt att begränsa det militära försvarets resurser /83-1987/88 till en nivå motsvarande den som hade beslutats för den föregående femårsperioden. En sådan inriktning av försvarsbeslutet hade dessutom varit i överensstämmelse med vad den dåvarande trepartiregeringen uttalade i samband med de s.k. programplaneanvisningama till ÖB . Mittenpartierna valde dock att gå en annan väg. Det förslag till försvarsbeslut som den dåvarande regeringen föreläde innebar en sänkning av försvarsramen i förhållande till försvarsbeslut med ca 370 milj. kr. Att moderata samlingspartiet i den andra voteringsomgången kunde ge detta förslag sitt stöd berodde dels på de positiva inslag i form av bl. tl 1982/83. besparingsplan på fredsorganisationssidan och nytt priskompensationssystem som beslutet dock innebar, dels på de påtagliga risker som enligt vår mening låg i den inriktning av försvarsbeslutet som socialdemokraterna förordade. Den socialdemokratiska partimotionen förordade en inriktning av försvarsbeslutet som innebar en försvarsram som låg ca 85 milj. kr. under den som föreslagits av mittenpartiema. Det program för förstärkning av skyddet mot ubåtskränkningar av vårt territorialvatten och våra skärgårdar som föreslogs krävde man halverat. Nya kostnadskrävande utredningar skulle göras om . Inom ramarna skulle dessutom rymmas väsentligt ökade värnpliktsförmåner, vilket skulle innebära att den verkliga skillnaden mellan försvarsbeslutsnivån och den socialdemokratiska nivån successivt skulle bli allt större. Regeringens förslag till nytt försvarsbeslut Budgetpropositionens förslag innebär, att försvarsbeslut i betydelsefulla delar rivs upp och att försvarets framtida planering inriktas mot lägre ekonomiska ramar än som förekommit i planeringen. Det är speciellt värt att notera, att de ramar för det militära försvaret som föreslås ligger avsevärt under de ramar som socialdemokraterna förordade så sent som under vårriksdagen 1982. Medan dessa, i dagens prisläge, innebar en ramreduktion med ca 100 milj. kr. innebär regeringens förslag en dubbelt så stor sänkning av ramarna. Genom förslaget att innehålla 100 milj. kr. för det militära försvaret av de medel som redan beviljat för /83 samt att reducera försvarsramarna för /84 och framåt med 200 milj.kr. berövas det militära försvaret ca 1000 milj. kr. i förhållande till innehållet försvarsbeslut. års försvarsbeslut studerade ÖB utvecklingen för försvaret under olika ekonomiska förutsättningar. Den s. k. programplanenivån innebar en fortsättning av försvarsbeslut. Därutöver studerades konsekvenserna av en sänkning resp. en höjning av ramarna med 400 milj. kr. Den inriktning som regeringen nu vill ge det militära försvaret ligger sannolikt ca 200 milj. kr. under den lägsta av de nivåer som ÖB utredde under förarbetet till 1982 års försvarsbeslut. I realiteten handlar det därför om att riva upp försvarsbeslut och att utan någon som helst säkerhetspolitisk eller annan motivering fatta ett nytt beslut om det militära försvarets inriktning. Konsekvenserna av denna nya inriktning har inte i något enda fall utretts och värderats. I budgetpropositionen motiveras upprivandet av försvarsbeslut med att inte någon statlig verksamhet får undantas från de besparingar och omprioriteringar som måste genomföras för att skapa balans i den svenska ekonomin. I detta finns det anledning att instämma. Moderata samlingspartiet hävdar konsekvent, att endast en ordentlig statsfinansiell sanering kan skapa förutsättningar för att lösa våra ekonomiska problem. Det var mot bakgrund av dessa överväganden, och som en integrerad del i en statsfinansiell besparingsplan för att bl. a. sänka budgetunderskottet, som moderata samlingspartiet föreslog realt sett oförändrade försvarsutgifter . Vi påpekade då, att om alla andra statliga utgifter utvecklats som försvarsutgifterna hade vi inte haft något budgetunderskott. har den socialdemokratiska regeringen dramatiskt ökat de offentliga utgifternas ökningstakt och det budgetunderskott som är den oundvikliga konsekvensen av dessa ökade utgifter. De åtgärder som den socialdemokratiska regeringen vidtagit innebär den största engångsökning av det svenska budgetunderskottet som någonsin skett. Den utgiftspolitik som föreslås i budgetpropositionen innebär en dramatisk uppdrivning av de statliga utgifternas redan tidigare alltför snabba ökningstakt. Nationalbudgeten visar, att de statliga utgifternas, exkl. statsskuldsräntor, ökningstakt 1983 kommer att uppgå till 3,. Den utgiftspolitik som förordades tidigare skulle ha inneburit en real ökning av de statliga utgifterna med 0,. Mot denna bakgrund framstår regeringens motiv för att nu vilja riva upp försvarsbeslut, och genomföra sänkningar som för ner det militära försvaret till en nivå lägre än någon som någonsin studerats, som hyckleri. En politik som ökar budgetunderskott och ökningstakten i de statliga utgifterna kan inte gärna använda detta som motiv för att skära ner i försvarsutgifterna. En sparpolitik som enbart drabbar försvarsutgifterna är ingen sparpolitik. försvarsbeslut är väl förenligt med de ansträngningar att få till stånd en statsfinansiell sanering som moderata samlingspartiet förordar. Förmår vi successivt att bringa ner övriga statliga utgifters ökningstakt till den nivå som vi förordar för försvarsutgifterna har vi kommit en avgörande bit på vägen mot den statsfinansiella saneringen. Slå vakt om försvarsbeslutet! Av avgörande betydelse för möjligheterna att bygga upp och vidmakthålla ett efter våra förhållanden starkt försvar är att detta kan ske på ett rationellt och väl planerat sätt. Fastheten i beslut och planering är av avgörande betydelse för möjligheterna att bibehålla vårt militära försvars styrka. Detta har också framhållits i samband med vart och ett av de försvarsbeslut som fattats sedan tillkomsten av det nya planeringssystemet. Den viktigaste uppgiften just nu måste därför vara att slå vakt om 1982 års försvarsbeslut och den stadga i planeringen för försvarets fortsatta inriktning som detta innebär. Moderata samlingspartiet förordar därför, att det förslag om att riva upp försvarsbeslut som regeringen nu lägger fram tillbakavisas. Detta innebär, att försvaret skall ha rätt att disponera samtliga de medel som antagits av . Vi kan inte godta det innehållande av 100 milj. kr. innevarande budgetår som regeringen förordar. Detta innebär vidare, att ramen för det militära försvaret för /84 icke reduceras med 200 milj. kr. på det sätt regeringen föreslår. Vi förordar att anslagen upptas till de belopp som ett fullföljande av FB 82 skulle innebära. Detta innebär dessutom, att planeringen för resterande delen av den period som omfattas av försvarsbeslut ligger fast. Det innebär däremot icke, att moderata samlingspartiet i alla delar anser att den inriktning som det militära försvaret gavs genom försvarsbeslut är tillfredsställande. Vi ser fortfarande betydande risker för att det på olika områden kommer att uppträda brister med betydelse för försvarets förmåga att lösa de olika uppgifter det i eh osäker framtid kan komma att ställas inför. Enligt vår mening är det angeläget, att ÖB löpande till regering och riksdag rapporterar de brister som ett sådant fullföljande av försvarsbeslut kan komma att medföra. har alltid möjlighet att genom ytterligare medelstilldelning se till att de mål som uppställts för verksamheten i olika hänseenden verkligen kan uppnås. Vår förmåga till insatser mot ubåtskränkningarna är bristfällig. Detta behandlas utförligare längre fram i denna motion. Här skall enbart noteras, att moderata samlingspartiet är berett att tillskjuta de ytterligare medel till försvaret som ett verkningsfullt skydd mot dessa utbåtskränkningar kan komma att kräva. Konsekvenser av regeringens förslag När 1972 beslöt om ett nytt planerings- och budgeteringssystem för det militära försvaret och civilförsvaret hade detta beslut föregåtts av utredningar och överväganden rörande planeringsmässiga och andra metoder för att nå optimalt utnyttjande av de resurser som kunde avsättas för vårt försvar. En av de absolut bärande grunderna i det nya systemet är att det ekonomiska realinnehållet i den femåriga plane ringsperioden skall ligga fast för att möjliggöra ett konsekvent, rationellt och maximalt utnyttjande av de ekonomiska medlen. Tillfälliga förskjutningar av medel mellan budgetåren kan tillåtas, men även små förändringar av realinnehållet i den femåriga ramen får påtagliga konsekvenser främst för krigsorganisationens utveckling men också för hela planeringsverksamheten inom försvaret. En annan icke oväsentlig effekt är att sådana förändringar rubbar tilltron till statsmakternas vilja och förmåga att med konsekvens fullfölja fattade beslut. fattade ett femårigt försvarsbeslut. Totalförsvarets ledningsorganisationer på olika nivåer har lagt ned ett betydande arbete på att verkställa statsmakternas beslut inom de budgetoch planeringsramar som då beslutades. Vid det socialdemokratiska regeringstillträdet uttalades i regeringsförklaringen att försvarsbeslutet i allt väsentligt skulle ligga fast. Med det förslag regeringen nu förelagt kan konstateras att så icke blir fallet. Det har tidigare konstaterats, att den inriktning som regeringen nu vill ge det militära försvaret ligger under någon av de nivåer som utreddes som ett led i förberedelserna försvarsbeslut. I sin programplan för det militära försvaret 1982-1987 redovisade ÖB konsekvenserna av de olika alternativ han fått i uppdrag att studera. Det kan finnas anledning att återge hans sammanfattade bedömning av de operativa konsekvenserna av en nivå som skulle ligga 400 milj. kr. års försvarsbeslut, dvs. nästan 200 milj. kr. över den ram som den socialdemokratiska regeringen nu förordar: I förhållande till programplanenivån nedgår den operativa styrkan påtagligt. Särskilt försvagas luftförsvaret, förmågan att bekämpa sjömål och pansarvärnet. kvalitet är lägre genom minskad materialförnyelse och reducerad utbildning. Försvarsmaktens möjligheter att anpassa sig till den militäriska utvecklingen i vår omvärld begränsas i oroväckande grad. Risktagningen i planläggning och genomförande av försvarsoperationer ökar i förhållande till programplanenivån, vilket omvärlden ej kan undgå att uppmärksamma. Nivån torde ej kunna ge ett försvar som motsvarar de uppgifter och den inriktning som försvarskommitté funnit vara nödvändig. En bedömning av konsekvenserna av regeringens förslag till sänkning av ramarna med 200 milj. kr. måste emellertid ta hänsyn också till vissa andra förhållanden, som komplicerar bilden ytterligare. Förskjutningarna från /83 är ovanligt stora inom flygvapnet, där de rör sig om ca 700 milj. kr. Den devalvering och den momshöjning som regeringen genomfört slår, genom konstruktionen av försvarsprisindex, icke oväsentligt hårdare på utgiftssidan än vad den gör på inkomstsidan. Förbättrade värnpliktsförmåner skall, i enlighet med vad socialdemokra terna tidigare krävt, tas inom ramen, vilket innebär en ytterligare press på de redan tidigare smala ramarna för arméns materiel anskaffning. De samlade konsekvenserna är svåra att överblicka i ekonomiska termer. Men behovet av omplanering för försvarsbeslutets materielinnehåll kan komma att röra sig om nära dubbelt så mycket som själva ramsänkningen för perioden. Svåra prioriteringsfrågor inom försvaret uppstår alltså mindre än efter det att beslutet fattades. Dessa prioriteringsproblem rör väsentliga funktioner inom krigsorganisationen och leder till betydande effektminskningar för viktiga komponenter i krigsförbanden. I propositionen anser sig statsrådet icke nu kunna ta ställning till dessa frågor, eftersom det icke föreligger något underlag för att bedöma konsekvenserna av de beslut han förordar. Som konkret och omedelbar åtgärd föreslår han en avveckling av den jaktdivision med J 35 Draken som f. n. är baserad vid söder om , och som enligt preliminära planer skulle ha ombaserats till i . Därmed nedgår antalet planerade jaktdivisioner från tolv till elva. Föredraganden vill ej heller ta ställning till fortsatta beställningar av s. k. minjaktfartyg utöver de två som beställts vid . I fråga om den femte Norrlandsbrigad som var en viktig del i försvarsbeslutet tvingas föredraganden konstatera, att bandvagnar redan beställts för dessa och att han därför vill pröva frågan ytterligare. De förödande konsekvenserna av att plötsligt besluta sig för att riva upp ett fattat beslut framstår som extra tydliga i detta fall - bandvagnar har beställts till en brigad som regeringen sannolikt inte kommer att ha pengar till. De krigsorganisatoriska konsekvenserna av den omfattande omplanering för som måste ske begränsas emellertid icke till detta. Inom arméförbanden blir det med största sannolikhet nödvändigt att skära ner och skjuta upp viktiga delar av den förstärkning av olika delar av pansarvärnsystemet som tillmättes så stor vikt vid försvarsbeslutet. Problemet med de åtta icke moderniserade infanteribrigaderna måste lösas snabbt, och möjligheterna att organisera den planerade femte Norrlandsbrigaden är små. Inom marinen kommer betydande resurser att få satsas på att upprätthålla en minikapacitet på tolv ubåtar, och nedskärningar måste då sannolikt drabba alla andra system. Detta innebär nedskärningar eller senareläggningar såväl vad gäller minjakten och robotbåtarna som de planerade förstärkningarna av ubåtsskyddet. Inom flygvapnet kommer det sannolikt icke att vara möjligt att anskaffa de tunga attackvapen till AJ 37-systemet som tillmättes stor vikt i försvarsbeslutet. Icke heller ter det sig möjligt att modernisera de tre J35-divisioner - ursprungligen fyra - som skall förstärka luftförsvaret fram till mitten av , och luftförsvaret blir därmed avsevärt svagare än vad som angavs i försvarsbeslutet. Moderniseringen av stridsledningssystemet och utbyggnaden av nya vägbaser kommer sannolikt att försenas avsevärt. Utvecklingen av flygburen radar blir sannolikt svår att rymma inom planerna. Detta innebär, att stora problem kommer att uppstå inom samtliga försvarsgrenar. Delvis kommer dessa problem att uppstå . I stor utsträckning rör det sig emellertid om att nu lagra en stor mängd problem inför slutet av . Risken för att försvaret kommer att drabbas av mycket stora strukturproblem under den kommande försvarsbeslutsperioden är mycket stor, och dessa strukturproblem kommer då sannolikt att kräva lösningar i form av dramatiskt förändrade freds- och krigsorganisationer. Anmärkas kan att den av socialdemokraterna föreslagna neddragningen av försvarsanslagen främst kommer att beröra material och byggande. Flera av de industrier som kommer att drabbas , , , FFV m.fl. - ligger i bygder som har en besvärande arbetslöshet. Säkerligen kommer de minskande beställningarna till försvaret att öka kravet på AMS-pengar inom drabbade län. Sedan försvarsbeslutet fattades , har allvaret i de ubåtskränkningar av vårt territorialhav och våra inre vatten som redan tidigare uppmärksammats blivit alltmer uppenbart. Det s. k. 200-program, omfattande 40 milj. kr. /83-1987/88, som ingick i försvarsbeslutet för att öka försvarets möjligheter att upptäcka och effektivt ingripa mot ubåtskränkningar av vårt sjöterritorium siktade till en gradvis uppbyggnad av vår förmåga . Programmet var uppbyggt främst för att kunna möta den typ av isolerade och allvarliga kränkningar som den sovjetiska ubåten 137:s inträngning i Gåseijärden var ett exempel på. Sommaren och har inneburit en dramatisk upptrappning av den utmaning mot vår säkerhetspolitik som dessa ubåtskränkningar utgör. Ett stort antal kränkningar av olika delar av vårt territorium har inrapporterats till de militära myndigheterna, och i ett betydande antal fall har man bedömt att dessa rapporter återspeglat faktiskt inträffade kränkningar. Vissa av dessa har varit av en art som det finns anledning att uppmärksamma speciellt. Ubåtar har observerats i skilda områden på ett sätt som gör det sannolikt att det rört sig om större samordnade operationer. Ubåtar har trängt in i olika basområden och uppträtt på platser där ubåtsoperationer tidigare bedömts som utomordentligt osannolika. Ubåtar har passerat genom svenskt och/eller finskt vatten in genom för operationer längs , och åtminstone har man vid utpassage passerat genom finskt vatten och genom det område som omfattas av Alandskonventionens demilitarisering. Ubåtskränkningarna nådde en dramatisk höjdpunkt av oktober. Ett flertal främmande ubåtar opererade då i , och minst en av dessa uppehöll sig dessutom inne i . Den resultatlösa jakten på den främmande ubåt som ansågs innestängd i Härsfjärden följdes med stor uppmärksamhet såväl inom som utom landet. Mot bakgrund av främst sommarens serie av allvarliga ubåtskränkningar lade moderata samlingspartiet fram ett åtgärdsprogram för att möta den utmaning mot vår säkerhetspolitik som dessa ubåtar representerade. Programmet täckte ett brett fält av olika åtgärder för att på ett mer effektivt sätt kunna möta hotet.