mot · G6021104 · 1983-01-24 00:00:00 — 1982/83: 1104 m. fl. Inriktningen av energipolitik är att skapa handlingsfrihet och ett anpassningsbart energisystem. Ensidiga beroenden av enstaka energikällor skulle undvikas. Energisystemet skulle utformas så att det sammantaget gav minsta möjliga miljö- och hälsorisker. Konkret innebar detta en stark betoning av kravet på att minska oljeberoendet. En ytterligare satsning på att förbättra kärnkraftens säkerhet skulle genomföras. Det slogs fast att en av de viktigaste energipolitiska uppgifterna var att få fram alternativa energikällor som kunde ersätta såväl kärnkraft som fossila bränslen. Därför betonades nödvändigheten av ett omfattande forsknings- och utvecklingsarbete. Energifrågorna diskuterades intensivt under större delen av . Folkomröstningen skapade nya förutsättningar för energipolitiken. Omröstningens klara utslag utgjorde grunden för en bred uppslutning för en energipolitik i huvudsak i enlighet med Linje 2 som i sin tur väl speglade program . Olika riksdagsbeslut har angivit ramarna för energipolitiken under 1980talet. Kärnkraften skall vara avvecklad . De fyra outbyggda norrlandsälvarna samt vissa andra värdefulla älvsträckor skall av miljö- och rekreationsskäl undantas från vattenkraftutbyggnad. I regeringens energiproposition 1981, Riktlinjer för energipolitiken, föreslogs ett program för oljeersättning som antog. Tillsammans med de beslutade åtgärderna för energihushållning skall en oljebesparing på ca olja genomföras . satsar mycket på energiforskning. Det nuvarande energiforskningsprogrammet som löper /82-1983/84 omfattar . Räknat per invånare satsar mer än något annat land på forskning och utveckling av nya och förnybara energikällor. Speciellt markant är detta inom områdena solvärme, vindenergi, och biomassa. Energiområdet erbjuder utmärkta möjligheter för svensk industri. Världens energiproduktion kommer att stå inför stora omvälvningar. Genom en medveten och ambitiös energipolitik får svensk industri en hemmamarknad och goda forsknings- och utvecklingsmöjligheter. Detta kommer att ge exportchanser . beräknas investeringar för sammanlagt komma till stånd inom energiområdet enbart i storstadskommunerna . Energipolitiken handlar först och främst om att se till att de riktlinjer 1 1982/83. för 1980-talet som angavs i regeringens proposition 1980/81:90 fullföljs. För att klara detta krävs en effektiv myndighetsorganisation. Därför föreslog mittenregeringen att ett nytt energiverk skulle inrättas . På grund av främst socialdemokraternas agerande uppsköts inrättandet. Det synnerligen olyckliga riksdagsbeslutet har troligen inneburit att vi tappat tempo i energipolitiken. Risken är stor att flera kompetenta krafter sökt sig från de statliga energimyndigheterna under den väntan och osäkerhet som blev följden. Socialdemokraterna har i regeringsställning beslutat att verket skall inrättas och placeras i . Det är tillfredsställande att socialdemokraternas långhalning med att komma fram till beslut nu är avslutad men ansvaret för fördröjningen kan man inte komma ifrån. Som vi tidigare påpekat handlar energipolitiken framför allt om att genomföra redan fattade beslut. Vi berör i motionen en del områden där vi anser att kompletterande åtgärder är nödvändiga eller bör övervägas för att nå de mål som redan är fastställda. När det gäller forskning och utveckling pekar vi på några områden där vi anser det möjligt och rimligt att gå fram fortare. Vi berör inte i den här motionen tiden beroende på att energikommitté, som tillsattes av mittenregeringen, har i uppgift att lägga fram ett förslag med åtgärder för att säkerställa kärnkraftens avveckling och ett fortsatt minskat oljeberoende. Kommittén skall i huvudsak behandla tiden . Vi räknar också med att regeringen kommer att lägga propositioner om energiskatten samt om oljemarknaden där det bl. a. återfinns förslag om fortsatta verksamhet. Den s. k. Grafströmska utredningens betänkande, Energisamverkan, bör dock enligt vår mening inte föranleda några åtgärder. Den energihushållningslag som föreslås kommer att kraftigt öka byråkratin både inom företagen och inom statsförvaltningen utan att det står i rimlig proportion till de effekter som uppnås. Vi anser att de styrmedel som redan är beslutade, främst i samband med proposition 1980/81:90 är tillräckliga. Tyder utvecklingen på att de fastlagda målen inte kommer att nås är det i första hand dessa styrmedel som måste skärpas. är målsättningen att olja skall sparas eller ersättas med andra energislag. Kol och inhemska fastbränslen skall ersätta vardera. Alternativa drivmedel och solvärme inkl. mindre värmepumpar skall ersätta . El inom uppvärmningssektorn beräknas kunna ge en oljeersättning på ca . Därutöver skall olja ersättas i . olja skall sparas genom åtgärder för bättre hushållning, t. ex. isolering av hus och effektiviseringar av energianvändningen. Dessa mål kan och bör uppnås. Sjunkande internationella oljepriser utgör inget motiv för att ansträngningarna att minska det svenska oljeberoendet mattas. Investeringar för energibesparing och övergång till andra energislag skall vara ekonomiskt gynnsamt. Detta innebär inte att internationella prissänkningar inte kan tillåtas få genomslag på den svenska marknaden. De reala prisökningarna var t. ex. långt större än riktpunkten . Det innebär att det finns ett utrymme för prissänkningar. Ytterligare åtgärder kan bli nödvändiga för att målen för de inhemska fastbränslena skall förverkligas. Det visar bl. a. den uppföljning av oljeersättningsprogrammet som Oljeersättningsdelegationen gjort. Byggandet av förbränningsanläggningar för torv och ved släpar efter. Det bidrag till investeringskostnaden för torvanläggningar som beslutat skall kunna utgå förbättrar de ekonomiska förutsättningarna för sådana anläggningar. Regeringen måste dock uppmärksamt följa utvecklingen och om nödvändigt föreslå ytterligare åtgärder om målen i oljeersättningsprogrammet inte kan nås med nuvarande insatser. De oljeersättningsplaner varje kommun har haft att upprätta till , enligt lagen om energiplanering, utgör ett bra underlag för en bedömning av om ytterligare åtgärder är nödvändiga. En orsak till att man i kommunerna avvaktar med beslut om investeringar i anläggningar för förbränning av inhemska bränslen kan vara en osäkerhet om tekniken är tillräckligt utvecklad. Regeringen bör överväga om tillräckliga insatser görs på forskning och utveckling av pann- och förbränningsteknik. och när det blir aktuellt - bör om så erfordras ges i uppdrag att föreslå snabba åtgärder för att påskynda teknikutvecklingen för förbränning av inhemska fastbränslen. Ytterligare insatser bör övervägas för att utveckla den s. k. helträdsmetoden. Metodens eventuella miljöeffekter bör också klarläggas. Metoden innebär att den ibland befarade konkurrensen mellan kok- och bränsleflis kan undanröjas. Helträdsmetoden ger Vi kok- och Vi bränsleflis. Tillgången på både kok- och bränsleflis kommer att öka. Ännu så länge är dock tekniken otillräckligt prövad och anläggningskostnaderna stora. Sågverkens behov av råvara måste beaktas. Metoden bör utformas för att man också vid framtagning av timmer för sågverken på ett effektivt sätt kan ta till vara sådant avfall som lämpar sig för massatillverkning och bränsleflis. När det gäller introduktionen av kol vill vi återigen understryka det vi framhöll i vår motion i anledning av proposition 1982/83:50 angående vissa ekonomisk-politiska åtgärder. Regeringen strävar efter att 25 koleldade anläggningar skall uppföras. Utbyggnaden av koleldade anläggningar skall ske på ett planerat sätt så att såväl energiförsörjningsintresset som hänsyn till miljön skall tillgodoses. Vi anser inte att man kan och bör upprätta en centraliserad plan för utbyggnaden av koleldade förbränningsanläggningar. Förutsättningarna är mycket skiftande i olika kommuner. Statsmakterna kan stimulera fram anläggningar med riktade åtgärder så att målen i oljeersättningsprogrammet nås men bör inte påtvinga ett visst antal kommuner att uppföra dylika anläggningar. Respekten för den kommunala självstyrelsen måste upprätthållas även när det gäller att förverkliga ett program av nationellt intresse. Det är inte heller rimligt att fixera antalet anläggningar till just 25 stycken. Vad regeringen har att sträva efter är att det av fastställda målet att till 1990 ersätta olja med kol nås. Ett stort och besvärligt hinder för kolintroduktionen är att kommunerna inte vet vilka miljökrav för koleldning som kommer att gälla . Vi anser att de krav på begränsning av svavelutsläpp som mittenregeringen föreslog på nytt bör tas upp till prövning. Socialdemokraternas och avvisande av den propositionen har medfört stor osäkerhet i kommunerna om var vi kommer att hamna , eftersom motiv var att de inte ville skärpa reglerna alls medan socialdemokraterna utlovade minst så stränga regler som den dåvarande regeringen föreslog. Regeringen bör i detta avseende återkomma med förslag till . Värmepumpar är det område där teknikutvecklingen visat sig kanske mest lovande. Stora värmepumpar som kopplas till fjärrvärmenäten är ett utmärkt sätt att ersätta olja. Värmepumpen är i sig själv ingen energikälla utan ett sätt att på ett effektivt sätt omvandla el till värme. Flera kommuner har bestämt sig för att bygga värmepumpar, många med stöd ifrån oljeersättningsfonden. Värmepumpen har lämnat utvecklings- och demonstrationsskedet. Därför är det inte rimligt att statsmakterna i någon större utsträckning i fortsättningen går in med stöd till finansieringen. Däremot är drifterfarenheterna av värmepumpar ringa, varför det fortfarande finns en viss tveksamhet inför investeringar i sådana i kommunerna. Många vill avvakta erfarenheter från driften av dem som är i gång eller beställda. Det är av stort nationellt intresse att så många värmepumpar som möjligt tas i drift . Det är som det ur samhällsekonomisk synvinkel är mest fördelaktigt att använda el för att ersätta olja i uppvärmningen. Enligt vår mening bör därför någon form av riskavlyft övervägas. Kommunerna svarar själva för finansieringen men staten bör kunna ta en del av risken om de tekniska förutsättningarna inte håller vad de lovar. Regeringen bör ges i uppdrag att utreda hur ett sådant riskavlyft kan konstrueras. Värmeförsörjningen i våra storstäder , och är av stor betydelse i en energipolitik för att få ner oljeberoendet. I de tre storstäderna förbrukades 1980 drygt för uppvärmning - huvudsakligen olja. Vi vill understryka att det är kommunerna själva som har ansvaret för sin energipolitik. Antydningar från socialdemokraterna i opposition att staten skall gå in i kommunerna och styra hårdare har inget stöd i gällande lagstiftning. Däremot är det nödvändigt med ett intensivt och ständigt samråd mellan staten och kommunerna. Regeringen bör kalla storstadskommunerna till årliga konferenser om energipolitiken. Oljeersättningsfonden kommer fr. o. m. att inordnas i det nya . Vi menar att detta är olyckligt. Oljeersättningsfonden borde fått fortsätta som självständig myndighet med uppgift att på affärsmässiga grunder handlägga stödet till utveckling av nya energislag och ny energiteknik. Oljeersättningsfonden har haft stor betydelse för genomförandet av oljeersättningsprogrammet. Även om fonden i fortsättningen administrativt skall inordnas i verket så är det vår mening att den verksamhet som bedrivs inom ramen för fonden bör förlängas under ytterligare en treårsperiod finansierad på samma sätt som . F. n. är tillgången på el i god. De två kärnkraftsaggregaten III och Forsmark III kommer när de tas i drift att ytterligare öka elproduktionen. Vi anser därför inte att det är nödvändigt att installera ytterligare kapacitet för elproduktion om man undantar effektiviseringar och redan planerade utbyggnader i reglerade älvar. blir dock åtgärder nödvändiga för att möta den beslutade kärnkraftsavvecklingen. energikommitté har bl. a. i uppgift att lägga fram en plan för kärnkraftens avveckling. I regeringens proposition (1980/81:90), Riktlinjer för energipolitiken, beräknas vattenkraften ge ett bidrag till energiförsörjningen 1990 på och senare /år. Vi vill understryka, att dessa angivna siffror aldrig varit avsedda som några fastställda mål utan som riktlinjer för energipolitiken. säger också i sitt yttrande över propositionen att den möjliga utbyggnaden läggs fast ytterst genom riktlinjerna i den fysiska riksplaneringen och vattenlagens tillåtlighetsregler i förening med regeringens prövningsrätt. Vidare betonade utskottet energiministerns uttalande att de angivna tillförselnivåerna inte bör betraktas som fastställda mål. instämde i att detta tal i viss mån bör ses som ett osäkert resultat av beräkningar av tillgänglig vattenkraft och inte som en utgångspunkt för beslut om vilken vattenkraft som skall vara tillgänglig. fattade 1977 beslut om riktlinjer för den fysiska riksplaneringen för vattendrag i norra och . De fyra outbyggda huvudälvarna älv. älv, älv och samt vissa andra värdefulla älvsträckor skall undantas från utbyggnad. Vi anser att detta beslut måste ligga fast. De motiv som var vägledande beslut gäller fortfarande. Den fysiska riksplaneringen måste ge planeringsförutsätt 1* 1982/83. ningarna på lång sikt och inte vara något som omprövas genast . utvecklar i andra motioner denna ståndpunkt och föreslår där också att den fysiska riksplaneringen regleras i lag. 1981/riksdag begärde att regeringen skulle lägga fram ett kompletterande förslag om vattenkraftsutbyggnaden. Mittenregeringen tillsatte också en utredare för att ta fram underlag för en kompletterande bedömning. I direktiven till utredningen fastslogs att den i sitt arbete skulle utgå från den fysiska riksplaneringen eftersom syftet med utredningen var att visa möjligheterna att fullfölja beslut. Den nya socialdemokratiska regeringen entledigade snabbt utredaren och tillsatte en ny utredning med nya direktiv, där inte längre den fysiska riksplaneringen utgör en gräns. Vi anser av flera skäl detta handlande anmärkningsvärt. Tillgången på el i landet är god. har klart angett att nivån 1990 är en riktlinje inte ett mål. Det fanns alltså goda marginaler att avvakta den av mittenregeringen tillsatta utredningen och därigenom se vilka möjligheter det fanns att nå inom ramen för olika beslut. De åtgärder som krävs inför kärnkraftens avveckling övervägs energikommitté. Vi kan inte tolka handlandet på annat sätt än att det inom socialdemokratin finns en klar avsikt att bygga ut en eller flera av de orörda huvudälvarna. Vi anser detta av miljö- och rekreationssynpunkt felaktigt. Det är dessutom onödigt eftersom tillgången på el är god. Som vi tidigare framhållit kommer tillgången på el att vara god. Det är därför riktigt att på kort sikt stimulera uppvärmningsalternativ med el. Men det måste göras på ett sådant sätt att långsiktiga låsningar i energisystemet undviks. F. n. pågår en snabb konvertering till elvärme runt om i landet. Belastningen på elnäten är på vissa håll så stor att ytterligare konverteringar inte trots att efterfrågan finns. Detta gör att medborgarna ofta har svårt att få myndigheternas signaler att gå ihop. Statsmakterna uppmanar till att spara olja och installera t. ex. värmepump. I kommunen kan man få beskedet att elnätet inte klarar att en sådan installeras. I vissa områden bör man kunna gå fram snabbare med nödvändiga förstärkningar av elnäten än vad som sker. Regeringen bör överväga lämplig form inom ramen för de arbetsmarknadspolitiska insatserna att stimulera sådana förstärkningar. Som vi framhöll i inledningen har ett mycket ambitiöst program för forskning och utveckling inom energiområdet. Vi anser emellertid att möjligheterna att forcera programmen bör undersökas på tre områden. Det gäller vindkraft, värmepumpar och energiskog. Förutsättningar för vindkraft är goda i , tack vare vår väl utbyggda vattenkraft. Helt naturligt genereras el ur ett vindkraftverk endast när det blåser. Däremot är vattenkraften reglerbar. då vi kan få el från vindkraften kan vi därför använda mindre vattenkraft. En utredning inom har visat att det finns goda möjligheter att ta emot vindkraftsproduktion upp till /år. Det gällande vindkraftsprogrammet omfattar två stora aggregat, ett i Maglarp och ett på . Dessa har kommit på plats. Enligt nuvarande planer kan ett politiskt beslut om en fortsättning på vindkraftsprogrammet tas . Det innebär att en första eventuell beställning kan ske 1985-1986. Idrifttagning av de aggregat som då beställs kommer att kunna ske i bästa fall 1987-1988. Detta är i senaste laget. Av de nya energikällorna är vindkraften en av de få som erbjuder möjligheter till elproduktion inom en inte alltför avlägsen framtid. Det är viktigt att det vindkraftskunnande som byggts upp inom svensk industri bibehålls och tas till vara. Vi behöver också möjligt erfarenheter från drift av flera vindkraftverk i grupp och bättre underlag för en bedömning av kostnaderna vid serieproduktion. Vi anser därför att beslut bör fattas att två grupper om 35 vindkraftsaggregat beställs, så snart idrifttagningen av de två fullskalemodellerna utfallit tillfredsställande. Den tekniska utformningen av värmepumpar har kommit långt. Värmepumpen bygger på gammal välkänd teknik. I många fall är den också en kommersiellt lönsam investering. Vi saknar dock tillräckliga erfarenheter av långtidsdrift varför driftssäkerheten är något oklar. Vi har tidigare föreslagit att regeringen ges i uppdrag att utreda någon form av riskavlyft för stora värmepumpar. De små och medelstora värmepumparna ger en liten elkonsumtionsökning men en förhållandevis stor minskning av oljeanvändningen. Vi föreslår därför att staten engagerar sig i ett program för att få drifterfarenheter av olika typer av pumpar i olika former av bebyggelse. Speciellt bör medelstora pumpar för kollektiv uppvärmning i t. ex. gruppbebyggelse, radhus och flerfamiljshus prioriteras. Detta kan ske inom ramen för den verksamhet som bedrivs inom . I bedrivs ett antal försöksodlingar med energiskog. Två så kallade storförsök om 80 ha är i gång. Arealen skall jämföras med den areal om ca 800-1000 ha som blir aktuell vid fullskaleanläggningar. Storförsöken måste därför bedömas som för små för att ge tillräckliga erfarenheter. Odling i kommersiell skala blir något helt annat än dessa försöksodlingar i begränsad skala och under noggrann uppsikt. Försöken kommer att utvärderas först . Om programmet fullföljs i nuvarande takt kommer det att dröja till innan vi får erfarenhet från odling i full skala. Vi anser att det vore värdefullt, om något av de försök som pågår kunde göras mer omfattande, så att erfarenhet från odling i full skala kan fås tidigare. Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställs* 1. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad I** 1982/83. som i motionen anförts beträffande styrmedlen i energipolitiken, 2. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande behovet av att påskynda teknikutvecklingen, 3. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om de ekonomiska förutsättningarna för stora värmepumpar, 4. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om oljeersättningsfonden, 5. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om förstärkningar av de lokala elnäten, 6. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande beställning av nya vindkraftsaggregat, små och medelstora värmepumpar och odling av energiskogar. () () () () () () () () () *Se även motion 1982/83:1105.