mot · G6021827 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1827 och i Inrättande av ett tandvårdscentrum för äldre är tandläkarutbildningen vid i avslutad, och därefter sker utbildningen av tandläkare i enbart vid odontologiska klinikerna i (). har ett centralt läge, speciellt är det bekvämt att nå för äldre patienter. Lokalerna är utrustade för tandvård och har delvis ny utrustning. Ledningarna för vatten och avlopp liksom troligen för elektricitet behöver bytas. Det är en underhållsreparation som måste göra oavsett vad lokalerna skall användas till. En ändring av dessa speciellt utrustade lokaler skulle medföra en kapitalförstöring. Ett bibehållande av lokalerna för tandvårdsverksamhet skulle innebära ett lägligt tillfälle att inrätta ett tandvårdscentrum för äldre, och därmed skulle ett angeläget önskemål kunna uppfyllas på ett enkelt sätt. Situationen i munhålan hos äldre människor domineras av omfattande tandförluster och protesbärande. Nyare undersökningar har visat att helprotesdebuten i förhållande till tidigare förskjutes till allt högre åldrar, vilket bör medföra att andelen brokonstruktioner och partiella plattproteser kommer att öka hos äldre personer. Denna utveckling kommer att ställa särskilda krav på vården. Vi har således anledning att räkna med ett förändrat vårdpanorama där flera ämnesområden i högre grad än kommer att bli involverade. Även om människor får behålla tänderna i allt högre ålder så kommer det framöver att vara så att tandförluster ökar med tilltagande ålder. Total tandlöshet i ena eller båda käkarna är således ännu ett mycket vanligt tillstånd bland äldre. Det är ett psykiskt trauma för en individ att bära en hel protes i ena eller båda käkarna. Härtill kommer att hos gamla är den fysiologiska och psykiska adaptationsbredden eller adaptationsförmågan för protetisk rehabilitering i allmänhet snäv, även om den varierar mycket mellan patienter i samma ålder. Hos äldre är muskler i tunga, kinder, läppar och tuggsystemet mer eller mindre degenerativt omvandlade. Bettfysiologiska störningar är också vanligt förekommande hos äldre. Detta kan bl. a. medföra svårigheter att tugga. Matstrupen undergår också degenerativa förändringar, något som kan ge svårigheter att svälja. Äldre med dålig tuggfunktion upplever emellertid, enligt företagna enkätundersökningar, sällan att de har några större svårigheter att tugga sönder maten. Det förhållandet kan förklaras av att de väljer lättuggad föda. Önskemålet om lättuggad mat leder ofta till ett ensidigt födoämnesval och därmed risk för brister av vissa näringsämnen. Det är därför lämpligt att sammanföra olika specialkunskaper om de äldres situation och problem till en enhet för behandling, forskning och undervisning. Information om kostens betydelse för tändernas hälsa, liksom betydelsen av fluortillförsel och munhygien, har medfört en klar förbättring av tandstatus hos befolkningen, främst hos barn och ungdom. Förbättrade terapeutiska åtgärder, sociala och ekonomiska faktorer är också betydelsefulla i sammanhanget. Den goda utvecklingen är sannolikt ett resultat av samverkan av olika faktorer. Jämfört med satsningen man gjort på barn- och ungdomstandvården har mindre resurser varit destinerade till de äldres tandvård. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om tandvårdscentrum för äldre. () ()