mot · G6021034 · 1983-01-24 00:00:00 — Motion 1982/83:1034 m. fl. De tre största handelsstålverken ingående i , , och Domnarvet, har minskat antalet sysselsatta från 18 000 1977 och är på väg ned mot 10 000 anställda, och då är gruvorna inom medräknade. De mindre handelsstålverken minskar sysselsättningen dag för dag. Sammanslagningen mellan enheter och tidigare nedläggningar pekar mot mycket stora svårigheter för de mindre handelsstålverken. Specialstålsindustrin står inför en liknande kris som handelsstålet upplevde . Alla de stora inom specialstålet är inblandade, , , , och . Bildandet av Snabbstålsbolaget - Kloster special, med och som intressenter - är början på en omstrukturering av hela specialstålsindustrin. I tur står den rostfria delen. Om de kortsiktiga privata intressena tillåts styra utvecklingen kommer många anställda att förlora sina jobb som värdefulla produktionsenheter slaktas. Stålindustrin berör grunden för svensk industrialisering. Dagens avveckling måste ändras till en utveckling av stålindustrin. För detta krävs att svenska stålindustrins framtid blir en politisk fråga. II Svensk stålindustris framtid Svensk stålindustri måste ses i ett internationellt perspektiv. Det är fel att skrota svenska gruvor och stålverk. Våra varor och vårt yrkeskunnande kommer att behövas eftersom det finns stora behov att mätta i världen. Svensk stålindustri får inte kortsiktigt anpassas till rovdrift och utsugning av arbetare i andra länder. I en utveckling av svensk gruv- och stålindustri bör hela näringen sammanföras i ett statligt METALLBOLAG. Utvecklingen bör ske efter tre huvudlinjer: Den metallurgiska utvecklingen som är på gång i vårt land måste stödjas och utvecklas. Svensk stålindustri har stora möjligheter att bli ledande. Det betyder att malmen kommer att bli basen i den framtida stålindustrin. Skrotets användning bör inte vara större än det skrotfall som finns inom landet. Vi utnyttjar våra och slipper importera skrot. En ökad tillverkning av järnsvamp kan även ersätta skrot. Den utveckling sorn skall ske i stålindustrin måste bli mer integrerad med förädlingsledet. Kring de nya järnprocesserna, som inte kräver extrem storskalighet, kan en mer sammanhållen produktion byggas upp. Den svenska stålindustrin har i allt för hög grad tillverkat och exporterat malm och halvfabrikat. Ett tredje, men mycket viktigt, moment är att process- och produktutveckling sker i samarbete mellan stålverk och sluttillverkare. Produktionen bör ha en bas som fyller viktiga samhällsbehov som ny energiteknik, rationellt byggande, kollektivtrafik och transportsystem m. m. Svensk stålindustris framtid hänger intimt samman med utvecklingen av den svenska hemmamarknaden. En förnyelse av verkstadsindustrin ger en god marknad för den framtida svenska stålindustrin. lil Integrerade verk- ökad förädling Integrerade verk, t. ex. i anslutning till de nya stålprocesserna, utgör en grund för framtida lönsamhet. Genom att det krävs färre årston för att nå maximal lönsamhet är också förutsättningarna goda för att bygga upp integrerade verk kring stålprocessen. Vidare ges goda förutsättningar för utlokalisering av stålverken till de traditionella bruksregionerna som hotas av stordrift och centralisering, eller där verksamheten lagts ned, men där det fortfarande finns ett yrkeskunnande. De integrerade verken med produktion från stålprocess till högt förädlad slutprodukt ger många fördelar. En sammanhållen produktion med hög förädling ger fördelar som beskrivs nedan under produkt/processutveckling, men ger också möjlighet till många arbetstillfällen i förhållande till dess förbrukade energi. Integrerade verk ger också goda förutsättningar för att minska energiförbrukningen genom minskat antal uppvärmningar och en smidigt löpande produktion. Ökad medvetenhet om energikostnaderna gör att man också måste se till att all spillvärme från processerna (t. ex. svalbäddar) utnyttjas för att tillföra fjärrvärme till den ort där verket ligger. försvinner stora mängder värme till ingen nytta. Integrerade verk ger konkurrensfördelar och det finns flera nya projekt på gång för att avsevärt förenkla och förbilliga produktionen mellan stålverk och slutprodukt. Förmodligen kommer moderniseringar i detta avseende att betyda lika mycket för konkurrenskraften som nya råjärnsprocesser. I ett litet land som med relativt små stålföretag är det viktigt att samordna forskning och utveckling. På detta område fordras att samhället tar ett totalt ansvar eftersom forskningen ute i företagen är starkt profitstyrd och inte tar hänsyn till samhällsnyttan. Det är inte ovanligt att olika uppslag eller produktionsmöjligheter lämnas åt sidan därför att det egna företaget inte har lämplig produktionsapparat eller marknadsorganisation för den möjliga produkten. Vidare anser vi att en samordning av kunnandet i hela produktionskedjan från gruva till slutprodukt är nödvändig för att maximalt utnyttja resurserna. Genom skapandet av gemensamma produktutvecklingsgrupper kan utveckling/förbättringar ske i varje led och slutproduktens kostnader minskas. Vidare etableras på så sätt ett samarbete i flera led som är en god grund för säkra leveranser och mera långsiktig produktion. IV Svensk järnhantering skall baseras på malm Vpk har kritiserat övergången till skrot som råvara för stora delar av vår stålindustri - en utveckling som kan få svåra följder för råvaruförsörjningen och därmed produktionsmöjligheterna. Om man är överens om att landet skall ha en levande och duglig stålindustri så måste också den svenska malmen vara den naturliga råvaran. Skrotbristen kan bli akut och priserna skjuta i höjden . De elektrostålugnar som baserar sin verksamhet på en god tillgång på skrot kan få problem med att hålla i gång en lönsam produktion. Vidare har det uttryckts farhågor för att det kan bli svårt att få fram de nödvändiga kvaliteterna för specialstålsindustrin om man skall lita till skrotet. I vissa fall måste tackjärn av hög kvalitet importeras. Det är en felaktig väg ut ur krisen för svensk stålindustri. Vägen bort från import av råvarorna måste inledas. V Järnsvamp - en väg framåt Järnsvamp har framställts i vårt land . God driftsekonomi kan uppnås om man har tillgång till malm av god kvalitet och till billig energi. Det största hoppet vad gäller energin ställs till naturgasen, men andra bränslen kan också förekomma. I den svenska Plasmared-processen kan förutom kol också torv användas som reduktionsmedel. Tillverkning av stål kan ske enbart från järnsvamp eller i kombination med skrotsmältning. Järnsvampen smälts i syrgasstålverk, men kan också användas som tillsats i masugnar och i elektrougnar. Det i elektrostålverken framställda stålet som baseras på järnsvamp fyller behoven inom både handelsståls- och specialstålsindustrin. Produktion av järnsvamp måste därför anpassas till det stora behovet av att ersätta skrot som råvara. Nya processer baserade på malm är under utveckling. Det brådskar med beslut angående dessa, om svensk stålindustri skall få några fördelar Beslut om snabb utveckling av dessa måste fattas nu och pilotanläggningar i lämplig skala anläggas. Om inte detta sker är faran överhängande att dessa processer kommer att säljas utomlands. Därför är en tids- och åtgärdsplan som är knuten till de nya processteknikerna nödvändig. Därför är en total samordning av den svenska stålindustrin en förutsättning för att skapa en svensk stålindustri med konkurrenskraft . De nya malmbaserade processerna är energisnåla genom att det billigare kolet kan användas i stället för masugnskoks. Vidare beräknas avgaserna kunna användas för elproduktion, som kan användas i den fortsatta stålprocessen/vidareförädlingen. Samstämmiga uppgifter talar om att de nya stålprocesserna kommer att bli mer lönsamma än de nuvarande masugnarna. Vidare kommer de att bli lönsamma vid betydligt lägre årsproduktion än vad som krävs i en masugn och utvecklingen mot stordrift kan hejdas. Insatsvarorna i svenska verkstadsvaror är i allt för hög grad importerade. kan därför aldrig exportera sig ur krisen. Verkstadsindustrins utlandsetableringar är en av orsakerna till att hemmamarknaden inte ökar. Den svenska storfinansen är väl allierad med de stora internationella, multinationella bolag som dominerar och lägger under sig hela marknader. En tredjedel av den svenska handeln sker internt inom dessa bolag. Denna utveckling måste brytas. Stål- och gruvindustrin måste ingå som en bas i en industrialisering som tillfredsställer svenska behov. En rejäl satsning på byggande av flerfamiljshus och offentliga allmännyttiga anläggningar, en satsning på kollektivtrafik, transportsystem, alternativa energiformer och på en förbättrad livs- och arbetsmiljö är några nya utvecklingsvägar för svensk industri. Svenska insatsvaror i svenska exportprodukter Ett bra sätt att öka värdet av den svenska exporten är att importera färre av de delar som ingår i exportprodukterna. Genom att öka andelen svensk produktion i exporten så kan man bli mindre beroende av att hitta nya kunder. Detta är ett område där man verkligen kan nå resultat om man bortser från de omedelbara kraven från kapitalägare och börshajar och i stället ser till det samhällsekonomiska målet. Förutom att exporten blir lönsammare, så blir det också fler jobb i svensk industri med ökad ekonomisk aktivitet som följd. Knappast någon kan heller kalla detta för protektionism bara därför att man föredrar en svensk underleverantör. VIII Marknaden, här hemma och internationellt Till marknaden hör också den utveckling av den ekonomiska aktiviteten som kan ske i vårt land. Det är oerhört viktigt för alla våra basnäringar att åtstramningspolitiken ersätts med planerad utveckling. Utveckling av hela transportsektorn, både järnvägar och vagnmateriel, samt utveckling av inrikes sjöfart med specialfartyg och hamnanläggningar är viktig. Ökat byggande, ett offensivt program för energisparande och ny energiteknik är andra områden, som om de igångsätts blir en naturlig marknad för bl. a. stålindustrin och verkstadsindustrin. Handelsstålsindustrins främsta avsättningsområde är , och det är rimligt. Specialstålsindustrin däremot måste också ha en relativt stor andel export. Det torde vara svårt att väsentligt öka den svenska exporten till andra kapitalistiska länder som också lider under åtstramningspolitik och en krympande stålindustri, varför man måste söka nya vägar, som man försöker avvärja ytterligare importökningar av produkter som vi kan göra själva. Det är uppenbart att de nya marknaderna främst står att finna i utvecklingsländer, tredje världen och i planekonomierna. Svensk stålindustri bör ha en rimlig andel av tillväxten på dessa marknader. Det fordras rejäla ansträngningar - och statlig draghjälp - för att nå framgång på dessa marknader. När det gäller planekonomierna, så är det så att när man väl lyckats arbeta sig fram till ett kontrakt så innebär det i regel långa serier, flerårsavtal om vissa kvantiteter och möjligheter till god lönsamhet i produktionen. Problem finns att genomföra affärer med länder vilkas valutor inte är växlingsbara och ibland kan bytesaffärer behövas. Till stöd för detta behövs ett statligt handelsbolag för dessa marknader. IX och de mindre handelsstålverken har genomfört sitt investeringsprogram. Det är investeringar som kan ses som engångsinvesteringar, om inte nya satsningar snart kommer till stånd. Den utveckling som skett av har till alla delar tillfredsställt storfinansens intressen. Skattebetalarna har genom staten räddat två konkursbon, gett bra betalt för lagren och gett de privata intressenterna möjligheter att behålla det goda- vattenkraften. är kvar i och utnyttjar den positionen till utpressning gentemot statsmakten. tackade för sig när de fått ut allt som den fördelaktiga uppgörelsen vid bildandet av gav. krävs det en ny plan för men även för de mindre handelsstålverken. En plan måste utgå från samhällsekonomiska utgångspunkter. Inriktningen är att bygga framtidens stålverk, med erforderlig ny teknik och hög förädlingsgrad. Med teknik som möjliggör sammanhållen produktionskedja och därmed motverkar centralisering. Följande huvudpunkter skall vara vägledande: - Stålindustrin skall byggas upp efter samhällsekonomiska beräkningar. - Integrerad produktion vid varje järnverk i metallurgi, valsning och manufakturering. Särskild satsning på avdelning stålmanufaktur är nödvändig. - Produktionsteknik anpassad till avancerad förädling och hög kvalitet. - Produktionen i byggs upp för att omfatta minst nuvarande personalstorlek, t. ex. genom vidareförädling och integrering med verkstadsindustrin. - Produktionsinriktningen skall utöver traditionella stålbehov särskilt inriktas på inhemska behov inom bygg-, transport- och energiområdena. - Syftet är att öka självförsörjningsgraden av stålprodukter i landet som handelspolitiken måste hindra internationella kapitalistiska stålföretag att slå ut vår stålindustri. En ny plan för framtid kräver att den enda kvarvarande privata ägaren - , av ägandet - utlöses ur . Detta bör ske till ett symboliskt belopp. Som en följd därav måste konsortialavtalet förändras så att dess stipulerande affärsmässiga och företagsekonomiska principer ersätts med samhällsekonomiska riktlinjer. De mindre handelsstålverken har en framtid. De stålorter som har stålindustri kan inte ytterligare bantas. Därför är det viktigt att i en ny plan för handelsstålsindustrin väga in och använda ny teknik och inriktning som har positiva effekter för dessa stålorter. X Utveckla i stället för avveckla specialstålet Specialstålsindustrin är nu inne i en verklig kris. Ett stort exportberoende är en av orsakerna till dagens kris. Utvecklingen har ensidigt underordnats exporten och därför har angelägen utveckling gång efter annan skjutits . En annan huvudorsak är den nästan totala avsaknaden av helhetsplanering, dels mellan stålverken, dels mellan specialstålsindustrin och verkstadsindustrin i vårt land. är alla de stora koncernerna indragna i krisen, permitteringar sker på löpande band och avskedanden sker t. o. m. i det tidigare så stabila . Regeringen har tillsatt en specialstålskommission som har att främja en ändamålsenlig struktur inom specialstålsindustrin. I första hand utpekas problemen med rostfritt stål. Kommissionens uppgift är att kortsiktigt klara ut akuta problem på kapitalets villkor och få fram hur staten - skattebeta larna - skall kunna bidra till en förändring, vilket kommer att innebära nedläggningar och ytterligare minskade arbetstillfällen. Vpk föreslår att en ny specialstålskommission tillsätts med helt nya uppgifter: - Den minskande sysselsättningen inom specialstålsindustrin måste ersättas med andra arbetstillfällen inom eller utom själva stålindustrin. Det skall vara företagens skyldighet att skapa dessa nya arbeten. - Uppgiften för en ny kommission skall vara framåtsyftande så att stålindustrins utveckling mera kan svara mot hemmamarknadens behov och de framtidssatsningar som måste ske inom verkstadsindustrin. - Samordning av en starkt ökad forskning och utveckling måste ske. Användningen av ny teknik och teknik som redan finns men inte utnyttjas måste öka. - Ägarsamordning inom specialstålsindustrin måste ske på så sätt att hela specialstålsindustrin, tillsammans med övriga grenar av gruv- och stålindustrin, inlemmas i ett Svenskt metallbolag. Det bör vara möjligt att en ny kommission på kan dra upp riktlinjer för framtida åtgärder för att visa hur sysselsättningen skall under ett övergångsskede. Fortsätter dagens utveckling inom specialstålsindustrin hotas tiotusentals arbetare av arbetslöshet. Den utvecklingen kan bara vändas genom en verklig rehabilitering av svensk industri, en nedtonad exportinriktning, minskat beroende av importerade insatsvaror i vår verkstadsindustri, en kvalitativ och kvantitativ utveckling av svensk verkstadsindustri med en vidgning av hemmamarknaden och självförsörjningen, vilket är en stomme i en ny industrialisering. En sådan omgestaltning kan endast ske i mer församhälleligade former. Inom stålindustrin sker detta genom satsning på ny teknik, ny motivation, ny skala anpassad till den nya industriinriktningen, mer kreativitet där framför allt de arbetande mobiliseras, där de skall vara med och ha ett helt avgörande inflytande över utvecklingen. Enligt vpk:s mening kan en sådan utveckling ske endast om hela stålindustrin förstatligas. Kravet på samhällelig kontroll kan inte tillgodoses med mindre. Framför allt kan inte den önskvärda utvecklingen garanteras med mindre än att den inhemska och utländska storfinansen kopplas bort från inflytande. En nationalisering i traditionell bemärkelse är emellertid inte nog. Nationaliseringen är bara det organisatoriska medlet. Det kan, som sker i många statsindustrier , användas för att anpassa branschen till en kapitalistisk utveckling. Men vpk anser att ett förstatligande skall vara ett led i en ny, progressiv politik, präglad av självständiga målsättningar och grundad på arbetarklassens långsiktiga intressen. Det sistnämnda förutsätter både en intensivare politisk och facklig kontroll och en aktiv medverkan av fackföreningsrörelsen och de arbetande själva. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att uttalar att svensk gruvbrytning och stålpolitik bör inriktas på att befrämja en rättvis global fördelningspolitik, 2. att uttalar att grundvalen för en ny gruv- och stålpolitik skall vara följande: a) hela gruv- och stålindustrin nationaliseras och samordnas i ett Svenskt metallbolag och utvecklas efter samhällsekonomiska riktlinjer, b) samordning av gruv-, stål- och verkstadsindustrin samt att planer fastställs för lokalisering av förädlingsindustrier till hotade och drabbade bruksorter, c) nya marknader inom landet skapas genom en offensiv industripolitik och ekonomisk politik enligt vad i motionen anförs, d) ökad handel med tredje världen och planekonomierna genom långsiktiga handelsavtal, e) satsning görs på ny teknik och nya produkter, högt driven förädling och integrerad produktion, f) samhällsstyrd forskning och utveckling enligt vad i motionen anförs, g) processteknik, teknik för vidareförädling och gruvteknik utvecklas, 3. att hemställer hos regeringen om att ta initiativ till att de nya reduktionsprocesserna uppförs i full skala enligt vad i motionen anförs, 4. att hemställer hos regeringen om att ta initiativ till att samordna metallurgikapaciteten för handels- och specialstålsindustrin för att minska andelen importerat skrot och säkerställa behovet av malmbaserad metallurgi, 5. att hemställer hos regeringen om åtgärder för att lösa ut ur med en symbolisk summa, 6. att uttalar att en ny plan för framtidsinriktning bör utarbetas, vilken grundas på samhällsekonomin, integrerad produktion, ny teknik, förädling och i övrigt enligt vad i motionen anförs, 7. att beslutar hemställa hos regeringen att en ny specialstålskommission tillsätts för att utveckla specialstålsindustrin enligt vad som anförs i motionen. HANS (vpk) i (vpk) (vpk) (vpk) mlnab/gotab 1983 73478