mot · G602699 · 1983-01-21 00:00:00 — Motion 1982/83:699 Datateknikens anpassning för handikappade kommer datatekniken att medföra stora förändringar på de flesta samhällsområden. Inom arbetsliv, kommunikationer och service kommer förändringarna att vara särskilt märkbara. Nya medier som teledata, kabel-TV och text-TV kommer att i stor utsträckning påverka vår livsföring. Automationen kommer att öka inom olika betalningssystem, kontrollfunktioner och informationsservice. De sociala konsekvenserna av dessa förändringar kan vi ännu inte överblicka, men det är alldeles uppenbart att alla människor i vårt samhälle kommer att beröras. Flera olika statliga utredningar arbetar just nu med dessa frågor, men beklagligtvis har mycket liten uppmärksamhet ägnats åt de problem som den nya tekniken kommer att innebära för landets handikappade. Ändå förhåller det sig så, att datatekniken för oss fram till ett avgörande vägskäl i utvecklingen på handikappområdet. Den nya tekniken kommer antingen att innebära ökad isolering och större svårigheter för handikappade eller också kommer den att öppna nya och verkningsfulla möjligheter till delaktighet och integrering. Utan anpassning till handikappades situation kräver den nya teknik som kommer fram att syn och hörsel fungerar, att vi med vårt förstånd kan uppfatta och tolka den information som förmedlas, att vi kan reagera snabbt och adekvat och att vi besitter den fysiska förmågan att hantera tangenter och reglage. Störningar i någon av dessa funktioner leder till att man ställs utanför möjligheterna att utnyttja den nya tekniken. De grupper som närmast berörs är synskadade (omfattar både blinda och synsvaga), hörselskadade och döva, utvecklingsstörda, talskadade och vissa rörelsehindrade. Dessutom finns små grupper av människor som har två eller flera av dessa funktionshinder . Det går inte exakt att ange det totala antalet människor som dessa grupper omfattar, men även om man enbart räknar de mest påtagligt kommunikationshandikappade torde de uppgå till av befolkning. Lägger man här till det stora antalet mera lindrigt handikappade och de många människor som på grund av ålderdomssvaghet har liknande problem blir antalet berörda mycket stort. Datatekniken har kommit för att stanna och utvecklas. Frågan är hur och på vems villkor utvecklingen skall ske. Det är samhällets egen planering som kommer att avgöra hur handikappande det kommande datasamhället kommer att bli. Om samhället förhåller sig passivt till datateknikens utnyttjande för handikappade och andra utsatta grupper kommer resultatet att bli förödande ur social synpunkt. Starka grupper i samhället, dvs. är välinformerade, aktiva och köpstarka kommer att styra utvecklingen och tillämpningen av informationsteknologin för att främja sina egna intressen. kommer alltmera information att lagras och tillgängliggöras via de nya medierna, vilket kommer att leda till allt större klyftor i samhället. Med en medveten satsning på att utnyttja den nya teknikens möjligheter på handikappområdet kan i stället avgörande förbättringar uppnås i situationen för många handikappade. Genom de nya produktions- och lagringsmetoder som datatekniken möjliggör skulle all samhällsinformation kunna göras tillgänglig på alla medier, dvs. vanlig skrift, punktskrift, i talad form och på teckenspråk. Nya radio- och TV-kanaler skulle kunna reserveras för döva, synskadade och utvecklingsstörda med program som utformats efter deras speciella förutsättningar. Alla TV-program skulle kunna textsättas så att döva och hörselskadade kan följa med. Synskadade skulle via särskilda radiokanaler kunna få tillgång till kommentarer till olika TVprogram. Video skulle kunna användas i stor utsträckning för att ge döva tillgång till information på teckenspråk. Nya telefonlinjer med stor överföringskapacitet skulle kunna användas för bildtelefoner. Då skulle döva kunna kommunicera i telefon med teckenspråk och synskadade skulle kunna ringa upp och få läshjälp och hjälp med identifiering av föremål. Genom utrustning för automatisk överföring av tal till skrift skulle kommunikationen med döva och hörselskadade underlättas. Gravt rörelsehindrade skulle lättare kunna kommunicera med omvärlden bl. a. med hjälp av apparater som styrs med rösten eller ögonrörelser. Syntetiskt tal skulle kunna användas för att ge synskadade information som annars presenteras visuellt. På så sätt skulle synskadade kunna obehindrat ta del av dagstidningar och andra publikationer, databaserad information, TV-text osv. Syntetiskt tal skulle också kunna användas för talskadade så att de kunde samtala med andra människor. Dövblinda skulle kunna få tillgång till dagstidningar och etermedier med hjälp av informationsbearbetning och nya presentationssätt som utnyttjar känsel och rester av syn och hörsel. Nya betalningssystem utan kontanter skulle rätt utformade kunna underlätta för utvecklingsstörda. Små datorer skulle kunna få stor betydelse för inlärning och träning, inte minst för utvecklingsstörda. De exempel som nämnts här är tekniskt fullt realistiska, men givetvis krävs då att problemen får en aktiv bearbetning och att planering och utvecklingsarbete sätts in på avgörande punkter. sker detta inte alls i den utsträckning som situationen motiverar. För att få till stånd en positiv utveckling och utnyttja datatekniken i handikappades tjänst krävs åtgärder av många olika slag. Ett grundkrav är, att handikappfrågorna integreras i praktiskt taget allt utredande och nydanande arbete inom datateknikens område. Kunskaper om handikapp måste tillföras utredningar, myndigheter m. m. t. ex. i form av expertmedverkan. Speciellt gäller det sammanhang där forskning, utveckling och utbildningsfrågor är aktuella. Arbetet måste inriktas på både att göra den nya teknikens utbud tillgängligt för olika handikappgrupper och på att utveckla nya hjälpmedel för handikappade. Sannolikt mynnar sådant arbete bl. a. i krav på standardisering av rutiner, metoder och teknisk utrustning, inte minst för att möjliggöra användning av specialutrustning för att kompensera vissa funktionsbortfall. I vissa fall kommer lagstiftning sannolikt att visa sig vara en lämplig väg att nå detta mål. För att skaffa erfarenheter är sannolikt teknikupphandling en bra väg att gå. Härigenom får man problemen blottade och tvingas till praktiskt handlande för att lösa dem. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att begär att regeringen ger datadelegationen tilläggsdirektiv som syftar till dels att göra det möjligt för handikappade att tillgodogöra sig den information och service som förmedlas genom den nya data- och informationstekniken, dels att utnyttja den nya teknikens möjligheter för att lösa problem på handikappområdet, 2. att hos regeringen begär att statliga myndigheter och verk i utnyttjandet av data- och informationstekniken i sin verksamhet beaktar handikappades behov. minab/gotab 1983 73440