mot · G6021467 · 1983-01-25 00:00:00 — Bestämmelser om jakträttsupplåtelse inom jaktvårdsområde Jaktvården har en central roll inom naturvården. För ett effektivt jaktvårdsarbete är det av utomordentlig betydelse att jaktvårdsområden bildas. Detta gäller särskilt de delar av länet där ägosplittringen är stor. Denna uppfattning har i lagstiftningen senast kommit till uttryck i lagen (1980:894) om jaktvårdsområden. Av en uppställning över befintliga jaktvårdsområden framgår att 3/4 av jaktvårdsområdena är belägna i Norrlandslänen samt och . I dessa jaktvårdsområden har varje delägare rätt att jaga över områdets hela areal. Älgjakten är en gemensam angelägenhet för de jaktberättigade. Vad beträffar jaktvårdsområdena i övriga län förekommer fortfarande att varje delägare jagar blott på sin egen mark bortsett från älgjakten, som med undantag för några äldre jaktvårdsområden inom några mellansvenska län alltid bedrivs som gemensamhetsjakt. Emellertid övergår man numera allt oftare till samma jaktbestämmelser som gäller för jaktvårdsområdena i landets norra delar. I 10 § lagen om jaktvårdsområden sägs följande: För upplåtelse eller överlåtelse av jakträtt inom ett jaktvårdsområde får föreskrivas krav på tillstånd av jaktvårdsområdesföreningen. Tillstånd får vägras endast om upplåtelsen eller överlåtelsen kan anses olämplig med hänsyn till jaktvården eller på annat sätt är till avsevärd olägenhet för medlemmarna. Lagrummet fick sin lydelse enligt förslag av lagrådet. I motiven (se prop. 1979/80:180 s. 118 f) framhåller lagrådet, att den inskränkning i avtalsfriheten som ett tillståndstvång för jakträttsupplåtelser innebär är nödvändig för att ett jaktvårdsområde skall kunna fylla sin uppgift enligt ändamålsbestämmelsen i 1 § lagen om jaktvårdsområden. Departementschefen, som i lagrådsremissen föreslagit en lydelse av 10 § som motsvarade bestämmelsen i 13 § 3 mom. andra stycket jaktlagen, uttalade i propositionen (se s. 21 0 bl. a. följande: Det kan förutsättas att det liksom blir vanligt att det i jaktvårdsområdets stadgar föreskrivs att en upplåtelse för att godtas måste omfatta en areal av viss storlek. Mot detta uttalande hade lagrådet ingen erinran. Ej heller under riksdagsbehandlingen av propositionen synes några invändningar ha framförts. Sammanfattningsvis kan sägas att ända sedan 1938 års jaktlagstiftning trädde i kraft och jaktvårdsområden började bildas, har en viss kontroll av jakträttsupplåtelser inom sådana områden förekommit. En historisk tillbakablick finns jaktutrednings betänkande SOU 1950:40, s. 94 I 1982/83. f. Bestämmelsen i 13 § 3 mom. andra stycket jaktlagen vilken alltjämt gäller för äldre jaktvårdsområden tillkom därför att man i vissa fall gått för långt i fråga om begränsningar i avtalsfriheten. Avsikten var inte att hindra uppställande av tillståndskrav som kunde anses behövliga för att ett jaktvårdsområde skulle kunna fungera på ett tillfredsställande sätt till främjande av jaktvården. Emellertid har regeringsrätten () meddelat domar, som innebär en mycket restriktiv bedömning av jaktvårdsområdenas inflytande. Regeringsrättens domar kommer givetvis att ha stor betydelse för rättstillämpningen. Enligt uppgift har översänt kopior av domarna till samtliga länsstyrelser. Från jägareförbundets länsorganisationer har inkommit rapporter om att man på många håll känner oro för jaktvårdsområdenas framtid. Då ett jaktvårdsområde bildas görs alltid en beräkning av det jakttryck markerna kan tåla. Regelmässigt är det en förutsättning att inte alla fastighetsägare i det blivande jaktvårdsområdet kommer att utnyttja sin rätt till jakt. Det är inte antalet jaktberättigade utan antalet jaktutövare som är av betydelse. Det krav på tillstånd som uppställts i 10 § lagen om jaktvårdsområden utgör en medveten inskränkning i fastighetsägarens rätt att beträffande jakten sätta annan i sitt ställe. Inskränkningen är nödvändig för att trygga en ändamålsenlig jaktvård. Då jakten inom ett jaktvårdsområde får utövas över områdets hela areal får de som ingått i området med mycket små ägoinnehav en betydande fördel. Dt är inte förenligt med lagstiftningens syfte att denna fördel utnyttjas på ett illojalt sätt. De flesta fastighetsägare gör det inte heller. Emellertid förekommer det tyvärr i allt större omfattning att jakträtten på småmarker utarrenderas till mycket höga priser. Den egna markens jaktliga värde är lågt men genom att den ingår i ett jaktvårdsområde, där man får jaga över alla i området ingående fastigheter, kan man betinga sig ett mycket högt vederlag. Jaktarrendatorn har i dylika fall ett klart intresse att få valuta för pengarna. Intresset för långsiktig jaktvård är däremot litet. Efter regeringsrättens ställningstagande är det att befara att jaktvårdsarbetet inom jaktvårdsområdena kommer att skadas genom olämpliga jakträttsupplåtelser. Risk föreligger att beståndstiden för äldre jaktvårdsområden inte kommer att förlängas och att jaktvårdsområden som bildats enligt nya lagen kommer att upplösas. Intresset för att bilda jaktvårdsområden kommer säkerligen att minska om möjlighet inte finns att hålla jakttrycket på en med hänsyn till jaktvården lämplig nivå. Enligt vår mening skall jakten tillgodose två väsentliga intressen: den skall ge rekreationstillfällen åt deltagarna samt på ett effektivt sätt tillvarata viltavkastningen. Ett illojalt utnyttjande av lagstiftningen medför orimliga jaktarrendepriser som utestänger jägare med låga inkomster, risken är då uppenbar att jakten inte längre blir effektiv och en värdefull resurs blir inte tillfullo utnyttjad. En ändrad lydelse av § 10 lagen om jaktvårdsområden är enligt vår mening nödvändig för att snabbt förhindra den nya rättstillämpning som blivit aktuell genom regeringsrättens utslag . Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar anta följande nya lydelse av 10 § lag om jaktvårdsområden: För upplåtelse eller överlåtelse av jakträtt inom ett jaktvårdsområde får föreskrivas krav på tillstånd av jaktvårdsområdesföreningen. Tillstånd får lämnas endast om upplåtelsen eller överlåtelsen är lämplig med hänsyn till jaktvården och även i övrigt väl förenlig med jakt vårdsom rådets syfte enligt 1 §. Som villkor för tillstånd får uppställas att upplåtelsen eller överlåtelsen aver så stor areal som enligt stadgarna för jaktvårdsområdesföreningen norm för tilldelning av jakträttsbevis. P. O. ()