mot · G602956 · 1983-01-24 00:00:00 — Under denna rubrik diskuterades religionsundervisningen i /. Ett inlägg i debatten har rubriken religionskunskapen ur . Där sägs dock att ämnet ur alla synpunkter är givande men att det är ett ämne som sitter trångt. Det hävdas också att religion är ett sätt att stå ut med tillvaron (nr 5/1982). I ett annat inlägg sägs det: religionskunskapen missköts i . Läromedlen är dåliga på mellanstadiet - och kursplanen är felkonstruerad. När en studierektor skriver så måste man väl tro honom. Han hävdar att det är allmänt omvittnat att ämnet blir mycket styvmoderligt behandlat på mellanstadiet. Det är vidare uppenbart att mängder av SO-lärare undervisar på högstadiet i religionskunskap utan att ha ett enda betyg. Det bör vara lämpligare att undervisa om religionerna i samband med ämnen som geografi eller historia eller annan samhällsorientering. Kanske kan man på orter med många invandrare ge religionerna speciellt utrymme för de elever som har intresse därav. För vårt land med mer än tradition och med en majoritet av befolkningen som medlemmar i kyrkorna borde det vara angeläget att återinföra ämnet kristendom på skolschemat med möjlighet för elever ur främmande bekännelser att få dispens från undervisningen. Läromedel i kristendom och lärarutbildning Det är helt oacceptabelt att läroböcker och läromedel i ämnet kristendom är undermåliga och missvisande. och Bibel måste ges utrymme, och de lärare som skall ha ämnet måste ha betyg i ämnet och kompetens att undervisa. Detta är helt kort krav som inte kan avvisas och som stora delar av vårt folk helt ställer sig bakom. Ett särskilt skäl för återkomst till skolan Det är omvittnat att man ingenstans i västerlandet torde finna så stor brist på kunskap om som i vårt land. Det innebär förutom förlusten av andliga värden att världslitteraturen förseglas för nutidens och framtidens svenskar. Det betyder att äldre svensk litteratur blir obegriplig och att vägen till kunskaper i många ämnen stängs. Konstens skatter blir gåtor: en stor del av de stora målarnas alster är inspirerade av . Detsamma gäller skulptur och monumentalverk i fresker och reliefer, i byggnader och i arkitektur. I visades som presenterade en grupp ryska konstnärer senare hälft. Gripna och glada besökare mötte där och den stora konsten i ryska geniers verk - men barn och ungdom stod frågande inför t. o. m. , Rövaren och Den korsfäste. De var berövade en kunskap som för oss äldre var självklar och som berikat hela vårt liv. En svensk skådespelerska skrev i ett sammanhang om tomrummet efter . Hon hade märkt att man vid översättning av dramatik till svenska från andra språk skummade bort vissa religiösa/kristna inslag. När hon undrade över detta, fick hon veta att vi i nått längre och inte var kvar i det förlegade på samma sätt som i vissa katolska länder. Hon undrade då om man kan leva med tomrummet utan - om det inte har med sig obotliga skador. Och om det inte fylls av annat - andra av nedbrytande slag. måste bestämma sig . Det är kyrkans sak, det är församlingens uppgift att sköta gudstjänst och fostran och specifik undervisning. Men det är samhällets och statsmaktens plikt att ge gedigen och adekvat undervisning i det ämne som berör vårt folks innersta så starkt och som är grunden för vår moderna demokrati, fundamentet för hela vår kultur och västerlandets. Ingen kan leva i längden med detta tomrum efter . Hem och familj bryts sönder, individen skadas och också den ekonomiska och sociala strukturen sönderbryts och ruineras. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att kristendom skall återinföras som ämne i skolan.