mot · G602317 · 1983-01-17 00:00:00 — m. fl. Åtgärder till förmån för kurderna När tänker den svenska och göra något konkret på det internationella planet, mot det allt hårdare förtrycket, förföljelserna, massrättegångarna, tortyren och avrättningarna av den kurdiska befolkningen i ? Det är gott och väl att utrikesutskott år instämmer i påståenden och argument om förföljelserna av kurderna. Som nu senast : Det finns enligt utskottets mening anledning att ägna det kurdiska folket fortsatt uppmärksamhet och verka för att medborgerliga, politiska och kulturella rättigheter både tillerkänns kurderna och i praktiken tillämpas på dem. Men åsikten att det finns anledning att verka för kurdernas rättigheter i praktiken medför inte något annat resultat än följande uttalande i slutet av betänkandet: Utskottet vill emellertid överlämna åt regeringen att avgöra vilka kanaler och fora den i varje särskilt fall önskar använda. Vad har regeringen gjort? De borgerliga regeringarna och deras utrikesministrar instämde i fördömandena, så gjorde också socialdemokraterna i oppositionsställning. Det får tas för självklart att de i regeringsställning intar samma ståndpunkt, till dess motsatsen framkommit. Men om nu alla är så rörande eniga om att kurderna är en särskilt illa utsatt folkgrupp, borde det vara dags att gå från ord till handling. Det som kan göras av och den är fortfarande att föra upp frågan inför FN:s kommission för mänskliga rättigheter. Det har i debatten framförts att en misslyckad aktion av det slaget skulle kunna göra större skada än nytta. Det har också sagts att aktionen för att lyckas kräver en bmfattande internationell opinion bakom sig, och att förutsättningarna för en sådan opinion f. n. saknas. Ett annat argument, som inte kan tas på allvar, är att inte just nu är medlem av kommissionen. Det är troligt att det inte finns någon omfattande internationell opinion för kurdernas sak. Men om man anser att de är förtryckta och vill verka för deras sak, måste man ju göra något för att åstadkomma en internationell uppmärksamhet i frågan. En debatt i skulle få just den effekten och därför är det viktigt att den kommer till stånd oavsett om den når framgång eller inte. Den kan i vart fall inte åstadkomma större skada än det förtryck som kurderna nu utsätts för i , och , för att nämna de värsta exemplen. har blivit ett fängelse för det kurdiska folket. De ständigt pågående massrättegångarna i i östra riktar sig så gott som uteslutande mot kurdiska oppositionella. Anklagelserna är terrorism, separatism, kurdisk propaganda eller kommunism. Vad det framför allt handlar om är att varje opposition mot den turkiska militärjuntan brutalt slås ned och de påstådda brotten används för att legitimera förtrycket. Kurderna har aldrig haft några rättigheter i . De har inte ens erkänts som varande en egen, särskild folkgrupp. Språket har varit och är förbjudet, ingenting får tryckas på kurdiska och ingen undervisning är tillåten. Den turkiska militärjuntan har genomfört en ny konstitution, som ytterligare förstärkt den redan rådande diskrimeringen av kurderna. Den har fastställt undertryckandet av det kurdiska språket i lagform. förhindrades detta i praktiken genom arresteringar och domar enligt strafflagen, men är det inskrivet i konstitutionen med verkan som grundlag. Den nya konstitutionen medger också rätt till deportationer och stora folkomflyttningar för att, som det heter, förebygga brott. Stora delar av den nya, turkiska konstitutionen riktar sig således direkt mot kurderna. De och deras förespråkare, som ännu kan göra sig hörda, fruktar att detta kan bli inledningen till en ny utrotningskampanj mot kurderna, så som tidigare skett i . Prästernas regim i har också mycket hårt slagit till mot kurderna i det landet. /1980 pågår fullt krig mellan regeringen och kurderna i . Minst 12 000 människor har dödats , som vanligt mest civila, kvinnor och barn. Det iranska prästerskapet sätter in bombflyg mot de kurdiska byarna och städerna, både med vanliga sprängbomber och med napalm. Möjligheter till sjukvård saknas, varför många dör av sina skador. Det kurdiska området är utsatt för fullständig blockad av den iranska regeringen, vilket innebär att befolkningen drabbats av total arbetslöshet och att förnödenheter som olja, livsmedel och medicin inte släpps igenom. De massiva bombningarna har gjort att stora delar av bostäderna förstörts och att kurderna blivit flyktingar i sitt eget land. Man beräknar att minst 35 000 människor förlorat sina hem och lever i provisoriska hyddor eller grottor i bergen. Detta i ett höglandsklimat där vintrarna är oerhört stränga och snödjupet gör alla förflyttningar svåra eller omöjliga. har kriget mot kurderna trappats upp kraftigt av den iranska regeringen, varför situationen sannolikt förvärrats avsevärt. I har regim ända fört en utrotningspolitik mot kurderna. avrättades 140 kurder i Mosulfängelset i . Antalet politiska fångar växer och stora deportationer av kurder har ägt rum från gränsområdena mot till andra delar av . Men motståndet fortsätter. Ända sedan den väpnade kampen startade på nytt 1976 har antalet soldater i motståndsgrupperna ökat. finns också en frontorganisation av oppositionella i där de kurdiska organisationerna deltar. Men också avrättningarna, tortyren och försvinnandena fortgår. Protesterna mot förtrycket av kurderna sprider sig, så skulle inte behöva stå ensamt, om riksdag och regering nu bestämde sig för mera konkreta insatser. I finns en Kommitté mot förtryck och för demokratiska rättigheter i . I har bildats ett kurdiskt institut med den franska regeringen stöd. Det skall arbeta för att bevara den kurdiska kulturen som man anser vara hotad av de stater som förtrycker kurderna. Det är således tid att också tar initiativ i den kurdiska frågan. Med hänvisning till det framförda föreslås 1. att hos regeringen hemställer om initiativ till att ta upp den kurdiska frågan i FN:s kommission för mänskliga rättigheter, 2. att hos regeringen hemställer om åtgärder på det internationella planet i övrigt för samordnade aktioner till stöd för kurderna. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)