mot · G6021573 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1573 m. fl. till mitten av genomförde den socialdemokratiska regeringen det s. k. miljonprogrammet, vilket innebar att den då svåra bostadsbristen i stort sett avskaffades. Detta stora bostadsbyggande ledde i sin tur till ett omfattande byggande i form av följdinvesteringar på affärs- och servicesidan, uppförande av skolor och administrationsbyggander, vägar och andra kommunikationer etc. Denna betydande byggnadsverksamhet utgjorde en utmärkt grogrund för en stark utveckling av såväl den egentliga byggverksamheten som byggmaterialindustrin. Detta kunde även avläsas i den snabba produktionsutvecklingen inom näringen. Miljonprogrammet fungerade i realiteten som ett samhällsbyggnadsprogram och utgjorde därvidlag en fast grund eller ram för de olika deltagarna i byggprocessen. Utvecklingen efter nämnda programs genomförande, dvs. tiden efter mitten av , har inneburit stagnation och nedgång inom byggnadssektorn. Visserligen har tillbakagången inom nybyggandet till viss del kunnat motverkas genom en ökning av investeringarna inom den s. k. ROT-sektorn, dvs. reparationer, om- och tillbyggnader. ROT-sektorn har dock inte kunnat suga upp det överskott på resurser som har uppstått på nybyggnadssidan. Resultatet har blivit en stark ökning av antalet konkurser och företagsnedläggningar som kvarvarande byggföretag ofta bara kan utnyttja en del av sin kapacitet. Resultatet har också blivit en kraftig ökning av arbetslösheten och då inte endast bland byggnadsarbetarna, utan också arkitekter och konstruktörer har drabbats av nedgången. Även inom byggmaterialindustrin har det minskade byggandet slagit hårt. Många företag har slagits ut, andra företag har dragit ned sin produktion. Detta har i sin tur förorsakat en stor arbetslöshet bland de anställda inom denna industri. Den kraftiga neddragningen av nybyggandet har enligt vår mening skett på ett alltför planlöst sätt, vilket ytterligare förvärrat effekterna på produktion och sysselsättning som det också medverkat till att ytterligare pressa upp byggkostnaderna. föreligger det utan tvivel ett stort behov av bygginvesteringar på en rad olika områden. Många hushåll bor fortfarande trångt och omodernt medan andra på grund av bostadsbrist inte kan få egen bostad; många bostadsområden är ofullständiga, många sociala och kommersiella behov otillfredsställda och många arbetslokaler otidsenliga; landets infrastruktur kan i stor utsträckning fortfarande förbättras, och på energiområdet finns ännu mycket ogjort för att nu bara nämna några exempel. Men byggnadsverksamheten präglas av en stor osäkerhet om vad som kommer att ske under resten av 1980-talet och detta trots att såväl långtidsutredningar som en speciellt tillsatt försökt upprätta mer långsiktiga prognoser över byggandets utveckling. Byggföretagen vet inte om de mer permanent skall minska ned sin kapacitet eller ej, och byggarbetsmarknadens parter vet inte hur de skall dimensionera utbildningen till branschen. Att osäkerheten är så utbredd beror till inte ringa del på att byggandets utveckling och inriktning i stor omfattning är styrd av politiskt fattade beslut i riksdag, kommuner och landsting. Politiska beslut är svåra att föra in i prognoser. Men det starka politiska inflytandet över byggutvecklingen innebär å andra sidan att man också har osedvanligt goda möjligheter att från politiskt ansvarigt håll rikta in och stabilisera byggandet på en för samhällsekonomin långsiktigt önskvärd nivå. När ramarna är uppdragna finns de instrument som behövs för att hålla verksamheten inom dem. Enligt vår mening skulle såväl bygg- och materialindustri som arbetskraft och samhällsekonomi i hög grad vara betjänt av att statsmakterna fastställde det framtida byggandets inriktning och omfattning - att man upprättar ett rullande samhällsbyggandsprogram. Företagen skulle då kunna anpassa produktionskapaciteten och arbetsmarknadsparterna utbildningen och rekryteringen till denna byggnivå. Detta skulle vara till gagn för hela branschen, för byggkonsumenterna och för samhällsekonomin i stort. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att en utredning tillsätts med uppgift att utforma ett förslag på ett samhällsbyggnadsprogram av ovan angiven inriktning. () () () () () () () ()