mot · G602862 · 1983-01-24 00:00:00 — m. fl. Åtgärder för att begränsa svenska företags investeringar i utlandet De svenska företagens investeringar i utlandet har ökat på ett dramatiskt sätt . har industriinvesteringarna i gått tillbaka. En allt större andel av de svenskägda företagens sysselsättning och produktion har förlagts utanför gränser. Det finns ett direkt samband mellan denna process och de ekonomiska problemen i vårt land. Utlandsinvesteringarna försvårar ansträngningarna att motarbeta stagnationen och krisen, att öka investeringarna och produktionen inom och minska arbetslösheten. Därför krävs åtgärder för att begränsa de svenska företagens investeringar i utlandet. Utvecklingen av de svenska företagens investeringar i utlandet framgår delvis av statistiken över dels av lämnade tillstånd till svenska företag att ställa borgen/garanti för utländska dotterbolags upplåning (): Tillstånd till direktinvesteringar i utlandet Tillstånd att ställa borgen/garanti 1 093 (1 000) 2 303 (2 200) 3 796 5 420 6 540 8 760 8 668 9 903 Härtill emellertid de investeringar som gjorts av dotterbolagen genom egen upplåning i utlandet utan säkerhet från moderbolagen. Tillväxten i de stora internationellt verksamma företagen med bas i sker i allt högre grad genom utlandsproduktion. Det har skett en tyngdpunktsförskjutning av de svenska industriföretagens produktionsverksamhet. Det finns 18 stora svenska industrikoncerner som är helt dominerande när det gäller utlandsinvesteringarna. De svarar för av antalet utlandssysselsatta i tillverkningsbolag. Inom sysselsätter de av industrianställda. I de svenska företagsenheterna minskade sysselsättningen med 19 000 . ökade antalet anställda i dotterbolag utomlands med nära 140 000. Antalet anställda utomlands inom gruppen har ökat från 1973 och 1981. I en aktuell artikel i tidskriften nr 9/1982 summerar tre aktuella tendenser i de svenska exportmonopolens utlandssatsningar som utgör ett direkt hot mot industrisysselsättningen i : De svenskägda utländska dotterbolagens verksamhet har börjat ändra karaktär. De tenderar att ta exportandelar från moderbolaget i genom en markant ökning av exporten till tredje land. Importen från svenskägda dotterbolag i utlandet till ökar i snabb takt, vilket är den ena sidan av den växande företagsinterna handeln. Försäljningen från svenskägda dotterbolag utomlands tenderar att alltmer konkurrera med produktionen i . Den snabba utflyttningen av de svenska exportföretagens forskningsoch utvecklingsdelar bekräftar att utlandsinvesteringarna blir allt viktigare strategiska beslut. En allt större del av FOU-verksamheten inom svenska storföretag förläggs utomlands. Utlandsproduktion ersätter export, det är också sammanfattningen av den analys av dessa frågor som och gör i en artikel i . En ökad export ses som ett av de främsta medlen för att uppnå en expansion av industrisektorn: Hoppet ställs därvid ofta till våra stora internationellt verksamma företag. Men tillväxten i dessa företag sker i allt högre grad genom utlandsproduktion. Denna tyngdpunktsförskjutning av de svenska företagens produktionsverksamhet kan komma att beskära möjligheterna att öka exporten. och sammanfattar bilden av de svenskägda multinationella företagens verksamhet på följande sätt: En allt högre andel av produktion och sysselsättning sker utomlands. De svenska enheterna har minskat eller stagnerat, som den utländska produktionen expanderat. Detta har medfört att det snarare är utlandsproduktion än export som är det mest betydelsefulla sättet att förse de utländska marknaderna med varor; i synnerhet gäller detta de mest internationaliserade företagen. Det förefaller helt klart att de svenska storföretagens nuvarande politik innebär ett allvarligt hinder för strävandena att expandera den industriella sektorn i , vilket tillsammans med en planmässig utbyggnad av de samhällsekonomiskt och socialt viktiga delarna av den offentliga sektorn är en nödvändig förutsättning för fortsatt utveckling. Utlandsinvesteringarna, som i realiteten innebär en export av arbetstillfällen från , måste starkt begränsas. Detta skulle bäst kunna ske inom ramen för en planering av produktionen av styrning av investeringarna. Viktiga resultat borde emellertid kunna uppnås . Åtgärderna bör vara av två slag. Dels bör valutalagstiftningen skärpas och tillämpas mera restriktivt. Utlandsinvesteringarna är i praktiken fria. prövades direktinvesteringarna inom ramen för valutaregleringen utifrån effekten på bytesbalansen. Detta avskaffades på de borgerliga regeringarnas tid (1981), vilket starkt kritiserades både av socialdemokraterna och vpk. Ett minimikrav måste vara att denna prövning återinförs. Prövningen bör emellertid inte enbart vara inriktad på den enskilda investeringen utan avse hela den aktuella koncernens verksamhet. Prövningen av utlandsinvesteringarna borde emellertid gå längre. Utlandsinvesteringar bör endast godkännas om det kan påvisas att de utgör ett ömsesidigt samhällsekonomiskt intresse för de berörda länderna. Detta är alltså en prövning som går längre än enbart effekten på bytesbalansen och som bör avse verkningar för sysselsättning och allmän ekonomisk och social utveckling i och i investeringslandet. Dels bör också möjligheterna för de anställda inom berörda företag och koncerner att påverka utlandsinvesteringar kraftigt utvidgas. De antällda bör ges vetorätt. Utlandsinvesteringar förutsätter sålunda de anställdas godkännande. En sådan regel bör inskrivas i valutalagstiftningen. Med hänvisning till det anförda yrkas 1. att uttalar sig för att omprövar sitt beslut att inte längre pröva svenska direktinvesteringar i utlandet ur bytesbalanssynpunkt, 2. att hos regeringen begär förslag till sådan ändring i valutaförfattningarna att utlandsinvesteringar endast skall godkännas om det kan påvisas att de utgör ett ömsesidigt samhällsekonomiskt intresse, 3. att hos regeringen begär förslag till sådan ändring i valutaförfattningarna att de i ett företag/koncern anställdas godkännande krävs för utlandsinvesteringar. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) HANS (vpk) (vpk)