mot · G6021010 · 1983-01-24 00:00:00 — Motion 1982/83:1010 m. fl. Åtgärder på naturvårdens område Den oss omgivande naturen betingar allt mänskligt liv, i vårt land, såväl som i världen som helhet. Naturen är dynamisk och förändrar sig ständigt. För ca 5 kom människan, den oberäkneliga faktorn i ekologin, definitivt in i det svenska landskapet som omformare. De naturliga händelseförloppen döljs eller beslöjas av resultatet av människans verksamhet. Vad som är vad i utvecklingen efter detta är svårt att säkert fastställa. Människan, inte minst , har gripit in i de naturliga processerna på både gott och ont. Naturen utgör en källa för produktionen, grunden för jordbruks- och skogsproduktion samt mineraler och energiutvinning. har kortsiktiga exploateringsintressen fått företräde när långsiktiga bevarandeintressen vägt tyngre. Ingreppen och utnyttjandet av naturens resurser har medfört att djur, fåglar och andra levande varelser har utrotats och många andra hotas av utrotning. är det redan för sent att rädda en art när de första varningssignalerna kommer om att dess livsbetingelser försämrats eller förstörts. De, i flera fall smärtsamma, erfarenheter som vi vunnit och de ökade kunskaper vi har om processerna i naturen måste ligga till grund för vårt handlande. Dels är det nödvändigt att helt skydda delar av naturen från exploatering, dels att i övrigt göra naturvård till en naturlig del i vårt utnyttjande av naturens resurser och produktionsverksamhet. Det innebär att stor vikt måste läggas vid att bevara den genetiska variation som finns representerad i olika djur- och växtarter, för att inte frånta framtida generationer deras handlingsmöjligheter. Vi kommer ständigt att få uppleva situationer där exploateringsintressen står mot bevarandeintressen och där vi tvingas göra avvägningar mellan dessa motstående intressen. Samma avvägningar kommer att få göras när det gäller industriell verksamhet, med dess påverkan av vår natur genom utsläpp i luft och vatten. Det är i sådana lägen viktigt att verkligt gedigna underlag för beslut tas fram och att den så ofta omtalade vården av vår natur väger tungt i vågskålen. Naturvård är ett vittomfattande fält, där också gränsen mellan natur- och miljövård är svår att dra. Det ena berör det andra. Enligt vår mening behövs det ytterligare åtgärder för att förstärka skyddet av vår natur och att förbättra vår miljö. Vi har i en annan motion från vpk berört frågor rörande vår miljö; här kommer vi att beröra en del av komplexet naturvård och bevarandeintressena. Förstärkt skydd för nationalparker m. m. Naturen utgör också miljö för rekreation. Därför måste det finnas naturområden runt våra tätorter som lämpar sig för just rekreation. Men det måste också finnas områden som skyddas mot exploatering, för både människornas rekreation och för den vetenskapliga forskningen. Vi anser därför att nationalparker, naturreservat och naturvårdsområden skall ges ett förstärkt skydd mot exploatering. Vi vill starkt ifrågasätta om den nuvarande naturvårdslagstiftningen verkligen ger tillräckligt skydd för naturvårds- och rekreationsintressena. Inte minst utgör behandlingen av ett exempel på att så inte är fallet. Misshandeln av den står i en klass för sig; , bara efter det att våra första nationalparker skapades, startade modern svensk historias värsta manipulation av ett stycke fjällnatur, ett övergrepp som fortfarande pågår! Nationalparksgränsen flyttades för att legalisera grävskopornas och sprängskottens ommöblering av naturen, dammar byggdes, Akkajaure reglerades i omgångar tills sjöytan höjts . Vietas kraftstation uppfördes i områdets hjärta. Sjön reglerades, Sitasjauri dämdes, vilket reducerade vattentillförseln i viltrika Teusadalen. Tunnlar sprängdes, vägar och kraftledningar drogs över obrutna fjäll, ställverk och baracker uppfördes, de döda strandremsorna fick karaktär av stenbrott. Sammanlagt har påverkats av det som en gång var , plus vidsträckta områden runt omkring. De svenska fjällen kan tyckas vidsträckta och rymliga, men på grund av alla ingrepp och övergrepp har kontinuiteten klippts av och de sammanhängande vidderna splittrats så att de arealkrävande rovdjuren tagit allvarlig skada. Rennäringen, friluftslivet, vetenskapliga värden m. m. har också påverkats negativt av den tunga exploateringen. Konflikterna i fråga om markanvändningen har varit och är många. Naturvården har alltför ofta fått stryka på foten för starka exploateringsintressen. Men måste måttet anses rågat. Skall nationen och framtida generationer ha kvar något av våra sista vildmarker så är det viktigt att erforderliga åtgärder vidtas. Vi anser att för nationalparkernas del måste ett grundlagsskydd övervägas. Det skulle tvinga fram ett långsiktigare handlande och säkra redovisning inför väljarna före ingrepp i nationalparker. Hur detta förstärkta skydd skall närmare utformas bör utredas och förslag föreläggas . Domänreservat och privata reservat Utöver skydd enligt naturvårdslagen förekommer åtskilliga s. k. domänreservat och privata reservat. Dessa har en gång avsatts av markägaren på eget initiativ. De utgör naturligtvis en från naturvårdens synpunkt mycket värdefull tillgång. Nackdelen med dem är att de inte har lagligt skydd och att alltså långsiktig garanti saknas för att de skall kvarstå orörda. Det är därför ett önskemål från naturvårdens sida att på ett eller annat sätt uppnå denna garanti. Det bästa sättet är att, om markägaren accepterar det, bilda naturreservat av dem. Ett annat är att upprätta ett kontrakt med markägaren om att inga ingrepp får göras i området. Skulle han ändra sig bör han enligt kontraktet kontakta naturvårdsmyndigheterna, varefter möjlighet finns att bilda reservat och betala ersättning. Det måste också ses som högst angeläget att överföra så många som möjligt av dessa domänreservat till naturreservat. Ett sådant förslagspaket om överföring har i stort sett legat stilla hos regeringen . bör hemställa om skyndsam behandling av detta förslagspaket. Det finns bara urskog eller urskogsartad skog kvar i landet, och fjällregionen frånräknade. Det är ungefär 2%c av den produktiva skogsmarken. De här finns på 314 olika platser. Av dem är 97 områden, sammanlagt , redan skyddade som nationalparker, naturreservat eller domänreservat och ägs till största delen av staten. Här vill vi påpeka vad vi anför i det föregående, nämligen att domänreservaten saknar lagligt skydd enligt naturvårdslagen. Ca uppdelat på 14 områden värdefull skog arbetar man f. n. med att skydda. Återstående , fördelat på ungefär 200 områden, har inte något skydd, och det pågår inte något arbete med att skydda dem. I ett skogsland som måste det ses som självklart att de fåtal områden med urskog som finns kvar i landet skyddas för framtiden. Men vi vill också anföra, att urskogs- och naturskogsbevarande är endast en del men en viktig del - i bevarandet av naturvärden och naturresurser med skoglig anknytning i vårt land. En annan viktig del är bevarandet av vissa skogar, som varit utsatta för bestämda ingrepp av äldre näringar, eller som har stora naturvärden utan att vara orörda. Enligt vår mening måste omgående åtgärder vidtas för att skydda den urskogsartade skog som här omnämns, och att detta får ses som ett första steg i att bättre bevara naturvärden och naturresurser för framtiden. Regeringen bör här skyndsamt till lägga förslag om skyddandet av dessa urskogar. Med hänvisning till vad som anförts föreslås 1. att hos regeringen hemställer om utredning och förslag om förstärkt skydd för nationalparker, med inriktning på grundlagsskydd, 2. att hos regeringen hemställer om åtgärder för skydd av domänreservat och privata reservat samt urskogsartad skog i enlighet med vad som anförts i motionen. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)