mot · G602763 · 1983-01-21 00:00:00 — 1982/83 763-768 m. fl. biföll propositionen om skolforskning och personalutveckling (prop. 1980/81:97, UbU 1980/81:37, rskr 1980/81). I propositionen påpekades bristen av lärare med utbildning i religionskunskap i den samhällsorienterande sektorn av ämnen på högstadium. Men bristen på kunskaper i ämnet berör även andra stadier på . Ett av skälen till ett ökat fortbildningsbehov angavs vara undervisningen av invandrare med andra kulturbakgrunder än den svenska. Ett annat och mycket viktigt skäl är det faktum att var fjärde klasslärare avslutar sin utbildning utan att ha haft möjlighet att själv hålla någon lektion i religionskunskap eller att avlyssna någon sådan lektion (enligt Malmöundersökning). Med anledning av beslut gjordes en kartläggning av fortbildningsbehovet på SÖ. Kartläggningen benämndes: Angelägna personalutbildningsbehov för skolväsendets personal. (DnrL81:741,) Där sägs bl. a. följande: Behovet att förbättra lärarnas möjligheter att undervisa i religionskunskap är stort. Beträffande högstadiet så riktas kritik mot att undervisningen sker av lärare som saknar utbildning i ämnet. Vidare sägs att de extensiella frågorna belysta i och andra urkunder sätts åt sidan. En kompetensbreddning för lärare i religionskunskap bedöms därför aktuell. Lärarna har på olika sätt och på olika stadier också uttalat en önskan om fortbildning i detta ämne. Det är nämligen vanligt att lärare i samhällsorienterande ämnen som ej har utbildning i ämnet ändå måste undervisa i detsamma. Detta faktum innebär givetvis en stor försvagning av undervisningskvaliteten och av elevernas möjligheter till behållning av religionskunskapen. I enlighet med beslut och SÖ:s kartläggning anordnades i högskoleregionerna ett antal fortbildningskurser omfattande 5 och 10 poäng. De lokala skolstyrelserna har att besluta vilka lärare som skall få fortbildning i religionskunskap och vilka som inte skall få det. Det har då visat sig att av de 13 fortbildningskurser som ordnades , 9 fått inställas på grund av för få deltagare. I hela riket sökte 374 lågoch mellanstadielärare fortbildningskurser i religionskunskap, men endast 60 kunde få fortbildning. Det måste bero på bl. a. att lokala myndigheter, skolstyrelserna, inte beaktar den prioritering som genom beslut skall ges religionskunskapsämnet. Undersökningar som gjorts av Föreningen lärare i religionskunskap pekar på detta. Även SÖ konstaterar att ämnet har prioriterats lågt. 1 1982/83. Det är synnerligen oroväckande att riksdagsbeslut på detta sätt nonchaleras. Det kan också finnas en befogad fruktan att då så många kurser fått inställas, de olika fortbildningsorganen tar detta till intäkt för att inte erbjuda kurser i den omfattning som lärarna har rätt till. Religionskunskapsämnet har mer än någonsin en viktig uppgift att fylla i skolundervisningen, inte minst på högstadiet. Där skall behandlas för elever och samhälle angelägna livsfrågor. Där skall värderingsfrågor och frågor om normer och ideal belysas, inte minst i relation till den kristna och humanistiska grundsyn som är ett viktigt fundament i ett demokratiskt samhälle. Där skall huvudtankar och budskap förmedlas och diskuteras. Kunskap om de olika världsreligionerna skall ges. Detta som ett viktigt inslag för att vi såväl i informella kontakter som vid viktiga internationella förhandlingar skall ha möjlighet att förstå andra folks livsåskådning, moraliska värderingar och religion. I religionskunskapsämnet tas etiska och moraliska frågor upp, som kan vara avgörande för elevens ställningstagande senare i livet och för personlighetsutvecklingen. Religionskunskapen är ett viktigt komplement till den naturvetenskapliga satsning som görs och nödvändig för att helhetsbilden av människan och samhället som enligt lgr 80 skolan är skyldig att förmedla skall bli fullständig. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1. att hos regeringen hemställer att SÖ får i uppdrag att erinra utbildningshuvudmännen om att av beslutade prioriteringarna skall ligga till grund för den fortsatta fortbildningsverksamheten om att religionskunskapsämnet därvid ej åsidosätts, 2. att uttalar sig för att berörda myndigheter ansvarar för att information angående fortbildning i ämnet religionskunskap når lokala skolmyndigheter och lärare. () () () () () () () () ()