mot · G7021359 · 1983-01-01 00:00:00 — m. fl. Genom socialförsäkringssystemet skall medborgarna vara garanterade en allmän grundtrygghet och ersättning för inkomstbortfall vid sjukdom, arbetslöshet, handikapp och på ålderdomen. Hit hör bl. a. sjukförsäkring, folkpensionering och arbetsskadeförsäkring. I samband med barns födelse eller sjukdom ges föräldrarna ekonomisk möjlighet att stanna hemma , genom föräldraförsäkringen. Gravida kvinnor som under graviditetens slutskede inte kan fortsätta sitt ordinarie arbete och ej heller kan omplaceras har rätt till havandeskapspenning. Föräldrar som tar hand om handikappade barn i hemmet kan få vårdbidrag. Vid arbetslöshet utbetalas kontant arbetsmarknadsstöd om man uppfyller bestämda krav. Detta uppräknat som några exempel på anledningar till inkomstersättning och olika ersättningsformer. Trots omfattande socialpolitiska åtgärder finns det tillfällen när inte socialförsäkringssystemet ersätter inkomstbortfallet. Arbetslöshetsförsäkringen har stora brister. Både karensdagar och utförsäkringen urholkar tryggheten. Det kontanta arbetsmarknadsstödet är ytterligare ett exempel på sådana brister i försäkringssystemet, som främst drabbar ungdomar och nytillträdande kvinnor på arbetsmarknaden. För att få KAS skall man ha arbetat fem av . Varje arbetsmånad måste innehålla minst med sammanlagt 70 timmars arbetstid. Enligt ett fall som refererats i dagspressen fick inte en sökande KAS då det fattades och till full kvalifikationstid. I rådande arbetsmarknadsläge är det mycket få ungdomar som har kunnat kvalificera sig för KAS. Sjukförsäkringen ger heller ingen fullständig trygghet vid sjukdom. Om man på grund av skada eller sjukdom ej kan arbeta i sitt ordinarie arbete men bedöms arbetsför inom annat område utgår ej sjukpenning eller sjukbidrag, detta oaktat om situationen på arbetsmarknaden medför att inga andra arbeten finns. I den situationen borde någon form av rehabiliteringsersättning träda in. Den skulle då få dubbla funktioner: dels täcka inkomstbortfallet, dels aktivt påskynda rehabiliteringen. För deltidsarbetande framstår beräkningen av sjukpenning som orättvis, vid t. ex. korttidsfrånvaro och vid vård av sjukt barn. Den som arbetar deltid eller förlorar av den berättigade sjukpenningen. Den som arbetar deltid förlorar inget. Detta är ett anmärkningsvärt förhållande, då deltidsarbetande inte alltid själva kan påverka arbetstidens förläggning. Sjukförsäkringen är inte bara en viss trygghetsförsäkring. Den har också repressiva inslag. Om anser att den sjuke skall genomgå viss behandling måste den sjukskrivne underkasta sig detta under hot om att sjukpenning annars inte längre utgår. För föräldrar som föder handikappade barn försvinner föräldrapenningen snabbare än för andra. Dessa föräldrar måste ofta stanna på sjukhuset i samband med förlossningen, vilket f. ö. även gäller vid för tidig födelse. Dessutom är det vanligt att dessa barn har än andra barn. F. n. gäller att föräldrar får stanna hemma och få ersättning för vård av sjukt barn tills barnet fyllt . Med tanke på barn med utvecklingsstörning och vissa kroniska sjukdomstillstånd bör åldersgränsen höjas. Det är ett litet fåtal som maximalt utnyttjar antalet dagar upp till 60. Man kan dra slutsatsen att det rör sig om föräldrar som på grund av barnens sjukdom befinner sig i en mycket svår situation. Det bör finnas en flexibilitet när det gäller antalet dagar för vård av sjukt barn, så att de behov som föräldrar till handikappade barn har kan tillgodoses. Vårdbidraget som utgår till föräldrar som tar hand om handikappade barn i hemmet är inte skyddat på samma sätt som t. ex. barnpensioner. Vårdbidraget kan tas i mät vid skatteskuld. Detta drabbar givetvis barnet, varför bidragsformer som så direkt är knutna till barn som vårdbidraget är borde vara skyddade. När det gäller vård av handikappade barn behövs också fler varianter på bidraget än nuvarande helt och halvt bidrag. Ett större individuellt hänsynstagande är önskvärt, så att det finns möjlighet till bidrag med en fjärdedel eller tre färdedelar. Åldersgränsen bör också förlängas till , då 18-årsgränsen alltmer skär igenom i andra sammanhang när det gäller olika stödformer till barn. Även andra åldersgränser bör ses över, i förhållande till handikappet. Det finns exempel på att vårdnadsbidraget minskar eller bortfaller för stomiopererade barn omkring . Då, har man hävdat, kan barnet självt sköta sin bandagering. De som har erfarenhet av vad stomi innebär vet givetvis att dessa barn har behov av hjälp med påsbyten och hygien, men till vilken ålder är självfallet individuellt betingat. Så länge dessa påtalade brister och andra finns i försäkringssystemet kommer fler människor att hänvisas till att leva på socialbidrag. På så sätt ökas klassklyftorna, den sociala utslagningen och fler människor ställs utanför samhället. Siffror visar att i genomsnitt var tjugonde behöver socialbidrag för att överleva. I vissa kommuner omkring lever var tionde på socialbidrag. Mycket talar för att detta är en trendmässig uppgång. Det är ganska klart att bristerna i socialförsäkringssystemet stjälper över problemen på kommunerna och . Vi är medvetna om att socialpolitiska reformer under rådande ekonomiska förhållanden endast mildrar effekterna av den kapitalistiska maktstrukturen. Men det är helt nödvändigt att förbättra levnadsförhållandena för stora grupper i samhället. Annars riskerar vi ett ännu brutalare klassamhälle. Givetvis kan förbättringar ske inom ramen för den nuvarande socialpoliti ken, men detta får till följd att bidragsdjungeln växer än mera och blir svåröverblickbar för den enskilde. Det är därför bättre om man konstruerar ett enhetligt socialförsäkringssystem, finansierat över statsbudgeten, som täcker alla tillfällen av inkomstbortfall. I detta system bör tvångsmomenten elimineras i största möjliga utsträckning. En sådan allmän socialförsäkring innebär minskad byråkrati, reducerar socialhjälpsbehoven och minskar därmed förödmjukelserna i samhället. Med hänvisning till det anförda föreslås* 1. att hemställer att regeringen låter utreda förutsättningarna för att införa en allmän socialförsäkring som täcker alla former av inkomstbortfall enligt motionens intentioner, 2. att hemställer att regeringen - i avvaktan på förslag om genomgripande reform av socialförsäkringssystemet - till framlägger förslag som innebär a) att rehabiliteringsersättning utgår för att underlätta återgång till arbetsmarknaden efter skada eller sjukdom, b) att förekommande orättvisor för deltidsarbetande inom sjukpenningsystemet avskaffas, c) att tiden för föräldrapenning skall kunna utsträckas när barn föds med svåra handikapp eller vid för tidig födelse som gör att modern måste stanna med barnet på sjukhus , d) att reglerna för ersättning för vård av sjukt barn ändras så att ersättning i vissa fall kan utgå även sedan barnet fyllt samt även i vissa fall kan utgå , e) att vårdbidrag kan utgå efter flera nivåer, exempelvis en fjärdedel eller tre fjärdedelar, f) att åldersgränsen för vårdbidrag utsträcks till . (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) MARGÖ (vpk) * Se även motion 1983/84:1360.