mot · G6021764 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1764 Enligt budgetpropositionen 1981/82:100, bil. 14, s. 76-77, diskuterades i samband med tillträde till den europeiska patentkonventionen (EPC) frågan om att erfarenheterna för svensk del och konsekvenserna för PRV av medlemskapet i EPO borde utvärderas. Då varit medlem i EPO , ansåg departementschefen tiden vara mogen för en sådan utvärdering och meddelade att han avsåg att senare återkomma till regeringen med förslag härom. Antalet till det svenska patentverket ingivna ansökningar har minskat i betydligt snabbare takt än vad som förutsågs vid anslutning till EPO, nämligen från ca 15 1977 till ca 7 1982. Denna minskning har haft en avgörande inverkan på patentverkets ekonomiska situation. Till den stora minskningen har otvivelaktigt starkt bidragit de långa behandlingstiderna i . Ett ökat avgiftsuttag av det slag som föreslås i proposition 1982/83:67 får i kombination med de långa behandlingstiderna till följd att än flera ansökningar styrs över till EPO. ekonomi är också beroende av storleken på den andel som får behålla av de årsavgifter som innehavare av europeiska patent betalar här i landet. F. n. är denna andel av de totala årsavgifterna vilket på relativt kort sikt kommer att ge betydande intäkter. Det har också visat sig att de avgifter för tryckning av översättning till svenska av europeiska patent som patenthavarna måste betala för att patenten skall bli giltiga här i landet ger avsevärda överskott. Som framgår av såväl förra årets som årets budgetproposition är det europeiska patentverkets ekonomiska situation god. Den av statsrådet aviserade utvärderingen måste givetvis innefatta en analys av hur patentverkets ekonomi, avgiftssättning och organisation beror av EPO med hänsyn till ovan antydda konkurrenssituation och EPO:s finansiering. Att innan en sådan utvärdering skett ens överväga att genomföra den principiella ändring i årsavgiftssystemet och därmed det ökande avgiftsuttag som föreslagits framstår som märkligt. Detta inte minst med hänsyn till att det ökade avgiftsuttaget främst kommer att drabba svenskt näringsliv, eftersom f. n. mer än hälften av i gjorda ansökningar ges in av svenska uppfinnare och företag. Denna andel kommer att öka i den mån utländska patentsökande i allt större omfattning väljer att söka vid det europeiska i stället för det svenska patentverket. En annan omständighet, som inte heller berörs i proposition 1982/83:67 men som däremot tagits upp av flera remissinstanser, är att den radikala minskningen i antalet inkommande patentansökningar bort medföra att patentverket fått ledig kapacitet för att nedbringa balansen oavgjorda ansökningsärenden och därmed behandlingstiderna. Trots att patentverkets ingenjörspersonal minskats endast i mindre mån har detta inte blivit fallet. Det beror uppenbarligen främst på att patentverket, som någon remissinstans påtalat, i stället prioriterat sin uppdragsverksamhet och sin funktion som internationell granskningsmyndighet inom . Till bilden hör vidare att uppdragsverksamheten, som ännu ökar i omfattning, genom en medveten politik från patentverkets sida i ökande grad inriktas på den utomnordiska marknaden. Trots kritik tidigare från hänförs betydande intäkter som härrör från de nationella patentansökningsärendena - nämligen bl. a. tryckningsavgifterna - till programmet uppdragsverksamhet. De resurser som erfordras för verkets huvuduppgift, nämligen handläggningen av nationella patentansökningar, har uppenbarligen beskurits. Om den nuvarande inriktningen av verksamheten får bestå riskeras att patentverket till övervägande delen kommer att arbeta enbart med teknisk informationstjänst och att verket inom det industriella rättsskyddets område inte kommer att på ett tillfredsställande sätt kunna fullgöra de patentsrättsliga arbetsuppgifter som näringslivet i ett land med industriella nivå ställer befogade anspråk på. Verket har som framgår av årets budgetproposition begärt att uppdragsverksamheten skall få permanent karaktär genom att verket i instruktionen åläggs denna uppgift. Mot bakgrund av vad jag anfört ovan anser jag att denna verksamhets utformning samt förhållande till och påverkan på den ordinarie verksamheten noggrant bör utredas, innan ett sådant steg tas. Eftersom denna fråga direkt berör de förhållanden som den ovannämnda utvärderingen måste beakta bör utredningen genomföras gemensamt därmed. När det gäller de av patentverket angivna motiven för det ändrade avgiftssystemet framstår det klart att - när nu systemet inte skall få retroaktiv tillämpning - någon minskning av den inneliggande balansen oavgjorda ansökningsärenden inte erhålls. För de balanser som - om patentverket inte nedbringar behandlingstiderna - uppkommer till följd av ansökningar som ges in efter ikraftträdandet, kan avgifterna få en viss återhållande verkan. Sannolikt leder dock avgiftssystemet i stället till att patentansökningar kommer att i motsvarande grad styras över till EPO. Någon tillfredsställande utredning av hur patentverkets ekonomi påverkas av det föreslagna årsavgiftssystemet har inte redovisats. Avgiftsstrukturen måste naturligtvis vara sådan att uppfinnare och företag inte genom höga initialkostnader avskräcks från att söka patent. Det innebär att huvuddelen av kostnaderna till patentadministrationen måste bäras av dem som utnyttjar sina patent. Det är ju i en industriell lågkonjunktur med minskande ansökningsantal och då den tekniska utvecklingen särskilt behöver stimule ras högst angeläget att man inte vidtar någon åtgärd som minskar intresset av att söka patent på nya uppfinningar. Lagförslaget innebär att årsavgifter skall erläggas också . Flera remissinstanser har påpekat att förslaget här går längre än vad som gäller i de länder som redan har årsavgifter under ansökningsstadiet. I dessa, dvs. , och , samt vid EPO är nämligen avgiftsfria. Strängare regler i än vad som allmänt gäller i andra stater i är emellertid olämpligt av uppenbara skäl. Det är inte ens säkert att nordisk enhetlighet kan uppnås på detta område. Såväl , som Patentbesvärsrätten har kritiserat den föreslagna ordningen att avgifterna förfaller till betalning redan vid ingången till det tredje ansökningsåret. Regeringens förslag tar inte vederbörlig hänsyn till den sålunda framförda kritiken. Om årsavgiftssystemet ändras så som föreslås i proposition 1982/83:67 får de patentsökande utöver det betydande antal frister de f. n. har att iaktta under behandlingen i patentverket ett antal nya frister som skall beaktas för att ansökningen inte skall falla utan att förhöjda avgifter måste betalas. I propositionen nämns att patentmyndigheten som en service sänder en påminnelse till de patenthavare som inte har erlagt en viss årsavgift på förfallodagen. Det framgår vidare att regeringen förutsätter att denna service skall omfatta även de nya avgifterna. Det kan erinras om att i flera andra länder en lagfäst skyldighet föreligger att utfärda påminnelser av denna typ. Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställs 1. att beslutar att hos regeringen begära en utvärdering av medlemskap i , 2. att beslutar att med avslag på förslaget i prop. 1982/83:67 nuvarande system för årsavgifter som tas ut för meddelade patent skall fortsätta att gälla i avvaktan på en sådan utvärdering.