mot · G6021060 · 1983-01-24 00:00:00 — m. fl. Trivseln i den dagliga omgivningen är en viktig förutsättning för god hälsa. Dagens hälsoproblem hänger inte samman med materiella brister utan med livsstilen. Den dagliga tillvaron präglas av konstgjorda omgivningsfaktorer och stress som buller, oren luft och social trygghet. Miljöutvecklingen innebär att vi fått knapphet på tillgångar som vi ansett fria och obegränsade; rent vatten, ren luft, tystnad, säker trafik och möjligheter att vistas i natur med rik vegetation, fågel- och djurliv. Tätorternas friområden och stadsregionernas friluftsområden bjuder på kontrast, omväxling och kompensation i närmiljön. har man nationellt, regionalt och lokalt aktivt arbetat med att reservera mark och säkra naturmiljöer av rekreationspolitiska skäl. Växande befolkning, mer fritid och större rörlighet har ökat trycket mot friarealer och friluftsområden. I hög grad har intresset varit riktat mot semesterområden vid kusten och i fjällvärlden. har ekonomisk stagnation och ökade reskostnader samt förståelsen för den dagliga miljöns betydelse åter satt närrekreationen i fokus. Fritidsvanor och miljöpåverkan är knutna till individen, men spelar en stor roll för socialt liv och gemenskap. I samhällsplaneringen påverkas villkoren för rekreation och friluftsliv genom verksamheter i en mängd sektorsområden, men mest konkret tillgodoses behoven genom att man säkrar mark, genom att områdena planeras, anläggs och sköts och utbjuds till potentiella brukare. Naturvård och miljövård, markanvändningsplanering och tillrättaläggning för närrekreation är primärt en lokal uppgift. Den snabba utvecklingen av arbetsuppgifter och problemen knutna till lösandet av dessa kräver ökad kunskap och förbättrade arbetsmetoder. Det är allmänt känt att park- och fritidsförvaltningarna inte har tillräcklig beredskap för de förhållanden som kommer att prägla . En förbättring av möjligheterna till närrekreation förutsätter bl. a. en utveckling av kunskaper och arbetsmetoder som ökar effektiviteten i en situation med knappa resurser. De regionala friluftsområdena är i allmänhet baserade på allemansrätten som möjliggör friluftsliv som sekundär markanvändning. Utöver detta har naturreservat inrättats av sociala skäl, en lösning som inte alltid är den bästa med tanke på tillrättaläggning för intensiva former av närrekreation. Både när det gäller organiserandet av markförvärv, anläggning och drift samt skötselmetoder som syftar till att utveckla markområdenas rekreativa kvalitéer, ställs kommunerna inför nya problem. har en fackmiljö för hantering av FoU-uppgifter knutna till fysisk planering, miljögestaltning och utnyttjande, skötsel och vård av växter och landskapets vegetationsmiljö byggts upp vid inom ramen för , knuten till utbildningen av landskapsarkitekter. har den tidigare helt överskuggande uppgiften att utbilda landskapsarkitekter kunnat breddas genom rekrytering av forskare till ledande ställningar och till assistans vid genomföring av projekt finansierade av forskningsråd. Bristerna i utvecklingen av forskningsmiljön ligger i kortsiktigheten i verksamheten som förorsakas av finanseringsformen. Speciellt olyckligt är det att undersökningar och försök som kräver uppföljning utöver ett till inte kan genomföras då detta är forskningsrådens tidsram. Institutionen satsar på översiktlig nivå på ett forskningsprogram om den kommunala grönområdespolicyn. Det gäller relationerna mellan kostnad och nytta i förvaltningen av grönområdena, det gäller grönområdenas ekologiska roll i tätorterna. Samutnyttjande mellan jord/skogsbruksmark och rekreation studeras beträffande möjligheter och begränsningar. I linje med detta utvecklingsarbete skulle det vara av stort intresse att arbeta med regionala strategier för att säkra mark, för att tillrättalägga denna mark för rekreation. På gestaltnings- och detaljutformningsnivå arbetas det med problem som gäller utemiljöns funktionella sidor och metoder för att klarlägga brukarnas behov, samt önskemål och preferenser för anläggning och skötsel av tätorternas och de tätortsnära grönområdena. Detta arbete bör hantera bostadens, grannskapets och regionens utflyktsområden. Inom området växtmateriallära och landskapsvård utvecklas program för vegetationens uppbyggnad, förändring och funktionsduglighet i stadsmiljö med BFR som finansiär. är vidareföring och uppföljning hotade på grund av bristande resurser för försöksverksamhet. Även om det är både önskvärt och aktuellt har det inte varit möjligt att ta upp arbetet med att utveckla program för utveckling av vegetation i de regionala rekreationsområdena samt ett rekreationsanpassat skötselprogram. Försök med skötselprogram kräver långsiktighet och en uppföljning i fält. Sammantaget representerar forskningsmiljön vid institutionen en bredd och en inriktning som är väl ägnad till FoU-verksamhet inom närrekreationens område. Dagens resurser är inte tillräckliga för ett omfattande engagemang. Målet är att fördubbla forskningskapaciteten från till av institutionens verksamhet. Detta skulle både innebära att möjligheten att utnyttja potentialen hos de till institutionen knutna lärarna utnyttjas effektivare som grundutbildningen kan förbättras. Utbildningsmaterialet skulle efter hand förbättras och även i utbildningen skulle ett praktiskt deltagande i utvecklingen av närrekreationen underlättas. Genom att den gröna sektorn är placerad vid lantbruksuniver 1* 1982/83. sitet där den inte är representerad i styrnings- och prioriteringsorgan som fördelar resurser, är utsikterna små att FoU-resurser omfördelas från produktionsorienterad forskning för jord- och skogsbruk till att även omfatta landskapsplanering och utvecklingsarbete beträffande rekreationslandskapet. Under de senaste årens uppbyggnadsperiod har det också varit olyckligt att detta område relativt sett är ointressant för forskningsråd o. d. Trots stor välvilja är de flesta instanser tveksamma till att bevilja FoU-medel till mer långsiktig uppbyggnad av forskarmiljö och uppbyggnad av försöksverksamhet vid parkförvaltningar o. d. Den FoU-insats som är nödvändig skall inriktas på att visa hur mark av olika beskaffenhet kan tillrättaläggas för att bättre svara mot olika rekreationsmål. Det kan gälla åtgärder som befrämjar förekomsten av vackra, väldoftande blommor. Det kan gälla inplantering av svamp, bär och växtmaterial som vi gärna eftersöker i områden där vi söker rekreation. Det kan gälla att visa hur en lämplig fauna kan etableras. Inventeringsmetoder utvecklas för att bl. a. bedöma vad som skall bevaras, vad som skall förändras och vilka områden som är lämpliga för intensivt resp. extensivt utnyttjande. Estetiska och praktiska behov ur rekreationssynpunkt skall ha stor tyngd i metodiken. Vårdåtgärder som mest inriktats på naturvårdande grunder måste i områden som huvudsakligen är inriktade på rekreation utvecklas så att rekreationsfaktorn blir dominerande. Skötselplaner med denna inriktning utvecklas. Omdaning av ointressanta marker till konstgjorda miljöer med stora rekreationsvärden kommer allt mer i fråga i stadsnära områden. Det kan gälla grus- och sandtag som med olika återställningsåtgärder kan bli attraktiva rekreationsområden. Metoder för denna omdaning bör utvecklas bl. a. så att kostnaderna för anläggning och drift minimeras. Utnyttjande av naturliga processer och utnyttjandet av bieffekter inom andra verksamheter måste tas till vara och utvecklas. Detta kan gälla skogsbruksförmer som gynnar en attraktiv markflora och fauna. Det kan gälla symbiosen mellan skogsplantör och svamp, där det ur rekreationssynvinkel är lika intressant att svamparten är attraktiv, som att skogsplantan gynnas. Det kan gälla vattenbyggnadsmetoder där sandvandring längs kusten utnyttjas för uppbyggande av revlar för bad och friluftsliv. FoU-arbetet bör också finna organisatoriska lösningar för att tillgodose rekreationssektorns behov när det gäller tillrättaläggandet av mark för rekreation. Effekten av en utbyggd FoU-verksamhet inom detta fält kan också ge bättre möjligheter att kombinera ekonomiskt jord- och skogsbruk med intensivt och extensivt friluftsliv. Basen för rekreation kommer även att vara allemansrätten. Med hänvisning till vad som här anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om FoU-insatser med inriktning att mark med olika beskaffenhet kan tillrättaläggas för att bättre svara mot olika rekreationsönskemål. () () () () () () P. O. ()