ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G6022268 · 1983-04-05 00:00:00 — och i (prop. 1982/83:120) I proposition 1982/83:120 tar regeringen upp ett antal insatser i syfte att utveckla arbetsmarknaden i malmfälten. Regeringen redovisar en mycket förtjänstfull målmedvetenhet att satsa på alternativa verksamheter. I första hand anger man att administrativ tjänsteproduktion skall lokaliseras till malmfälten. Utvecklingen av är ett bra exempel på regeringens handlingskraft. Från flera utgångspunkter är tjänsteproduktionen ett mycket intressant område. Dels är det ett område som är under stark utveckling, dels kompletterar det den befintliga arbetsmarknaden som är starkt knuten till gruvindustrin. Begreppet administrativ tjänsteproduktion är mycket vittomfattande och spänner över flera typer av verksamheter. I flertalet fall har dock tjänsteproduktionen en gemensam beröringspunkt och det är i utnyttjandet av modern teknik - främst ADB. Datatekniken har i malmfälten en särskilt gynnsam förutsättning. Detta bekräftas av de lokaliseringar som gjorts inom ramen för samrådet med privata tjänste- och servicesektorn, där dataföretag som och har etablerat sig i malmfälten. Ett omfattande arbete inleds nu för att omskola och nyutbilda ADBpersonal. Detta arbete är en väsentlig utgångspunkt för fortsatt ADButveckling och måste kraftfullt stödjas av regeringen. Användningen av datorer och i synnerhet informationsöverföring eliminerar i stort kravet på att produktionen skall ske geografiskt nära marknaden. I propositionen anges att kommittén med uppgift att behandla det regionalpolitiska stödet till näringslivet skall behandla kostnader för informationsöverföring. Enligt vår mening är telekommunikationen ett mycket väsentligt hjälpmedel för fortsatt satsning inom tjänstesektorn och i synnerhet ADButvecklingen i malmfälten. Regeringen bör därför med hänsyn till dels den snabba ADB-utvecklingen, dels behovet av snabba insatser omgående initiera en provverksamhet utan att behöva avvakta eventuella utredningsresultat. En provverksamhet kan göras med utgångspunkt i att staten tillhandahåller särskilda telelinjer och utrustning enbart avsedd för databaserad informationsöverföring. En annan utgångspunkt kan vara att staten via upprättar ett system där abonnenter i storstadsområdena via särskilda telefonnummer kan nå företag i malmfälten. Denna typ av service förekommer allmänt i . Då ovanstående system till stor del bygger på av staten redan gjorda investeringar och alltså är fasta kostnader är denna typ av regionalpolitisk stöd en i stort sett försumbar kostnad för staten. Även vad avser den framtida satellitverksamheten bör åtgärder vidtas med syfte att underlätta allmän datatrafik till malmfälten. En provverksamhet bör inrymma de krav som ställs vid en utbyggnad av ytterligare 300 jobb i anslutning till SIGA-verksamheten där kontorsautomationen har stor betydelse. Med stöd av det anförda hemställs 1. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts angående telekommunikation, 2. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts angående ADB-utnyttjande. () () minab/gotab 1983 75160
mot · G6022269 · 1983-04-05 00:00:00 — 1982/83 2269-2271 och i (prop. 1982/83:120) På grund av en kraftig utflyttning från kommun, förorsakad av den ansträngda arbetsmarknaden, har kommunen drabbats av en kraftig ökning av bostadsöverskottet. I synnerhet har detta förhållande drabbat den av kommunen ägda stiftelsen . Kommunen har därför upprättat ett åtgärdsprogram i syfte att minska kostnaderna, varvid bl. a. en av åtgärderna är att kontorisera en del av hyresfastigheterna. Regeringen har genom proposition 1982/83:120 om utveckling i lagt fram omfattande förslag till åtgärder för att stärka sysselsättningen i . a. har industriministern aktualiserat, efter förslag från Rehnbergsgruppen, att SIGA-verksamheten bör byggas ut ytterligare. Regeringen har också gett ett fyrtiotal centrala myndigheter och verk i uppdrag att redovisa administrativa uppgifter som skulle kunna fullgöras i malmfälten. 1 nämnda proposition anför industriministern också att finansieringen av en utbyggd SIGA-verksamhet bör kunna ske med utnyttjande av regionalpolitiskt stöd. Sådant stöd kan enligt gällande regler erhållas i form av bidrag och lån med sammanlagt högst av det totala kapitalbehovet i form av lokaliseringsstöd för uppförande av industrilokaler. Regeringen har dock möjlighet att efter prövning i varje enskilt fall besluta om stöd till annan verksamhet. Erfarenheterna av de senaste årens aktiviteter visar att det främst är inom sektorn administrativ produktion - enskild och offentlig - som möjligheterna till omlokalisering och utbyggnad av verksamhet finns. De tjänster som erbjuds har dock en begränsad lokal avsättning. Huvudmarknaden finns framför allt i region, dvs. Det är självklart att med sådana lokaliseringsförutsättningar kan verksamhet av det här slaget som byggs upp i malmfälten inte belastas av höga lokalkostnader. Vi vill också peka på det omfattande arbete som pågår när det gäller att utnyttja lokala initiativ för utveckling av nya företag. Inte heller dessa nystartade företag klarar höga hyror. kommun har fått lokaliseringsstöd för en kommunalt ägd byggnad som skall hyras ut till administrativ verksamhet. Med hänsyn till det stora antalet tomma bostadshus i förefaller det orationellt att bygga den framtida lokalförsörjningen för denna typ av verksamhet genom nyproduktion av byggnader. Vi föreslår i stället att det sker genom ombyggnad av de outnyttjade bostäderna. Vi föreslår vidare att regionalpolitisk! 1 1982/83. användas för finansieringen - innefattande även inlösning av bostadslånen samt att bidraget därvid anpassas så att hyran i de ombyggda lokalerna kan motsvara den som erbjuds i Stiftelsen Industricentras nyproduktion i . Med hänvinsing till vad som anförts hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som anförs i motionen om användande av regionalpolitisk! stöd för ombyggnad av outnyttjade bostadslägenheter till kontorslokaler m. m.
mot · G6022270 · 1983-04-05 00:00:00 — m. fl. Utveckling i (prop. 1982/83:120) uppvisade för ett balanserat resultat. Detta var glädjande inte minst med tanke på den svåra situation som rådde vid företagets bildande och med tanke på den mycket svaga marknad handelsstålsföretagen mött . Det är viktigt att slå vakt om den position som företaget skaffat sig, vilket endast kan ske genom satsning på investeringar som är företagsekonomiskt motiverade och tar sikte på att ytterligare förbättra kvalitet och leveranssäkerhet. Grovplåtsdivisionen i klarade krav på att enheten skulle uppnå egen ekonomisk bärkraft. Det har varit en smärtsam omställning att nå det målet. som kvaliteten på produkterna har förbättrats har enheten fått kännas vid en kraftig personalreducering. har genom omställningen väl anpassat sig till rådande svåra marknadssituation, men denna position kan endast bevaras genom fortsatta investeringar såsom reparation av koksverket. De insatser som aviserats i proposition 1982/83:120 under industridepartementets avsnitt G 3 ser vi som en del i arbetet på att förbättra och effektivisera vår stålindustri. För att undanröja missförstånd som kan skapas av den formulering som återfinns i propositionen om investeringar som syftar till att befästa Luleås ställning som malmmetallurgiskt centrum vill vi erinra om vad som ofta påpekats från socialdemokratiskt håll, att inom finns och bör i fortsättningen finnas två tunga malmbaserade metallurgiska enheter placerade i och . Dessa två metallurgiska centra bör behandlas likvärdigt. i är av högsta europeiska klass. Vi vill i detta sammanhang återigen betona betydelsen för de mellansvenska gruvorna att en utvecklingsduglig malmbaserad metallurgi bevaras i . Med stöd av ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om metallurgiska centra inom . () () () () 1* 1982183.
mot · G6022273 · 1983-04-05 00:00:00 — 12 punkt C 5 med . L. () i () . HÖGMARK (m) PER () 1982/83:2273 21 Utbildning och forskning 6
mot · G6022274 · 1983-04-05 00:00:00 — 1982/83 2274-2280 m. fl. Utveckling i (prop. 1982/83:120) Med hänvisning till vad som anförts i motion 1982/83:2273 hemställs 1. att avslår regeringens förslag till Ersättning till för förlängd uppsägningstid på tilläggsbudget III till statsbudgeten för /83 under fjortonde huvudtiteln anvisa ett reservationsanslag av , 2. att avslår regeringens förslag att till Bidrag till för sysselsättningsåtgärder m. m. i fråga om övertalig personal på tilläggsbudget III till statsbudgeten för /83 under fjortonde huvudtiteln anvisa ett reservationsanslag av , 3. att avslår regeringens förslag att till Bidrag till för inköp av malm från forskningsgruvan i på tilläggsbudget III till statsbudgeten för /83 under fjortonde huvudtiteln anvisa ett reservationsanslag av , 4. att avslår regeringens förslag att till Lån till för rekonstruktionsändamål på tilläggsbudget lil till statsbudgeten för /83 under fjortonde huvudtiteln anvisa ett reservationsanslag av , 5. att bemyndigar att lämna kreditgarantier till om högst . i enlighet med vad som i motionen anförts, 6. att avslår vad som i propositionen anförs om riktlinjer för ökad fastbränsleanvändning i , 7. att avslår vad som i propositionen anförs om riktlinjer för förstärkt energiplanering och energihushållning i . () () () PER () () () . () PER ()
mot · G6022275 · 1983-04-05 00:00:00 — m. fl. Utveckling i (prop. 1982/83:120) Med hänvisning till vad som anförts i motion 1982/83:2273 hemställs 1. att till Bidrag till vissa transporter på på tilläggsbudget III till statsbudgeten för /83 anvisar ett reservationsanslag på , 2. att avslår regeringens förslag beträffande investeringar i flygplats PER STENMARCK (m) () () () () ()
mot · G6022276 · 1983-04-05 00:00:00 — m. fl. Utveckling i (prop. 1982/83:120) Med hänvisning till vad som i motion 1982/83:2273 anförts hemställs 1. att avslår regeringens förslag om inventering och besiktning m. m. av bostadshus i , 2. att avslår vad regeringen förordat i fråga om statsbidrag till hyresrabatter vid ombyggnad, 3. att avslår vad regeringen förordat i fråga om lån för vissa byggnadstekniska åtgärder, 4. att avslår vad regeringen förordat i fråga om bidrag till energibesparande åtgärder. (m) () () () () () ()
mot · G6022277 · 1983-04-05 00:00:00 — Motion 1982/83:2277 Per m. fl. Utveckling i (prop. 1982/83:120) Med hänvisning till vad som anförts i motion 1982/83:2273 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om stimulansbidrag till kommuner i , 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om särskilt försök med vissa högre specialkurser, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om utbildning inom arbetsmiljöområdet, 4. att avslår regeringens förslag om höjda anslag till Litt. E 15 och 20, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om tillämpad forskning och utvecklingsarbete vid geofysiska institut, 6. att avslår regeringens förslag om förhöjt reservationsanslag till geofysiska institut, 7. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om byggnadsarbeten inom verksamhetsområde, 8. att avslår regeringens förslag rörande byggnadsarbeten inom verksamhetsområde. () () () () ()
mot · G6022282 · 1983-04-05 00:00:00 — Motion 1982/83:2282 Underrätternas sammansättning m. m. 1982/83:126) I proposition 1982/83:126 om underrätternas sammansättning m. m. redovisas resultatet av en undersökning om nämndemannakårens sammansättning och nämndemännens tjänstgöringsförhållanden (Ds Ju 81:20). Av rapporten framgår att ersättning för nämndemannauppdrag - nu . per sammanträde - innebär ekonomisk förlust för de som får vidkännas helt löneavdrag för att fullgöra ett nämndemannauppdrag. Detta torde vara en bidragande orsak till att exempelvis privatanställda med helt löneavdrag är underrepresenterade (mot av befolkningen i övrigt) och att offentliganställda är överrepresenterade (mot ). I den senare gruppen ingår statligt anställda som får avdrag med högst av lönen. I propositionen hänvisas till den nu lagda propositionen 1982/83:97 om de förtroendevaldas arbetsförutsättningar i kommuner och landstingskommuner m. m. Där föreslås att kommunerna skall ges rätt att om man så önskar ersätta förtroendevald för förlorad arbetsförtjänst i samband med kommunala och landstingskommunala uppdrag. Bland motiven för detta förslag anges att det är naturligt att kostnaden bärs av den som orsakar kostnaderna och därmed kan styra den. Samma princip måste gälla för statliga förtroendeuppdrag. Visserligen utses de flesta nämndemännen av kommunfullmäktige och landsting och med hänsyn till den politiska sammansättningen där. Men varken kommun eller landsting har beslutanderätt över rättsväsendets organisation. Kostnadsansvaret bör därför även här ligga hos den som har ansvaret för verksamheten. Det bör inte råda någon tvekan om att staten även i fortsättningen skall ha ansvaret för ersättning till sina förtroendevalda. Propositionen om underrätternas sammansättning m. m. innehåller inga konkreta förslag om ändrade ersättningsregler utan endast hänvisning till aktuell ändring i kommunallagen. Det kan tolkas som en förhoppning om att kommunerna skall utnyttja nya möjligheter till ersättning även för nämndemän som fullgör statliga förtroendeuppdrag. Detta skulle innebära en övervältring av statens kostnader till kommunerna som principiellt måste anses helt felaktig. bör vid sin behandling av propositionen om underrätternas sammansättning undanröja den tveksamhet som kan utläsas i propositionen i detta avseende. Med hänvisning till vad som här anförts hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att det som i motionen anförs om principer för kostnadsansvar avseende ersättning till nämndemän och 2. att som sin mening ger regeringen till känna att frågan om förbättrad ersättning till nämndemän bör övervägas och föreläggas för beslut.
mot · G6022283 · 1983-04-05 00:00:00 — i och sammansättning m. m. 1982/83:126) I proposition 1982/83:126 föreslås bl. a. att tingsrätt vid huvudförhandlingar i brottmål och familjerättsliga tvistemål skall vara domför med lagfaren domare och tre nämndemän. Den socialdemokratiska regeringens förslag om minskning av antalet nämndemän är anmärkningsvärt mot bakgrund av tidigare agerande i oppositionsställning. Sålunda skriver ett antal mycket representativa socialdemokrater i motion 1981/82:664 bl. a. följande: För vår del är det en grundläggande princip att lekmannainflytandet inom rättsväsendet måste förstärkas och inte försvagas. Nämndemannainstitutionen har lång tradition i vårt land när det gäller underrätterna. har nämndemannainstitutionen också på socialdemokratiska regeringars initiativ införts vid hovrätter och kammarrätter. har också länsrätterna nämndemän. Detta har inneburit en demokratisering av rättsväsendet och förstärkt rättssäkerheten vid dessa nya domstolar. Det är viktigt att slå vakt om dessa landvinningar. delar helt de värderingar om nämndemannainstitutionen som framförs i denna motion. Lekmannainslaget bör förstärkas och inte försvagas. Vi yrkar sålunda avslag på regeringens förslag i denna del. Övre åldersgräns för nämndemannauppdrag Regeringen föreslår att den övre åldersgränsen för nämndemannauppdrag behålls. avvisar detta förslag. Vi hänvisar på denna punkt till tidigare motioner, 1981/82:374 och 1980/81:340. Vid behandling av motionsyrkandena framhölls bl. a. att huvudprincipen bör vara att inga övre åldersgränser skall finnas för offentliga uppdrag. Utskottet menade att det lämpligen borde få ankomma på de organ som utser uppdragstagarna att utan lagfästa begränsningar välja de personer som anses mest lämpade för uppdragen. Vi delar denna grundsyn och menar att bör besluta om en ändring i 4 kap. 6 § första stycket i RB i enlighet härmed. Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställs sålunda 1. att beslutar avslå regeringens förslag att tingsrätt normalt skall vara domför med en lagfaren domare och tre nämndemän, 2. att beslutar om sådan ändring i att den övre åldersgränsen för nämndemannauppdrag avskaffas. HANS () i
mot · G6022284 · 1983-04-05 00:00:00 — m. fl. Underrätternas sammansättning m. m. 1982/83:126) I proposition 1982/83:126 föreslås att den övre åldersgränsen för nämndemannauppdrag behålls. Det innebär att den som fyllt inte är valbar till nämndeman i hovrätt eller tingsrätt, eller om en nämndeman uppnår förfaller uppdraget. Det är viktigt att sträva efter ett samhälle med valfrihet. Valfriheten skall också gälla de äldre. Åldrandet är en individuell process som sker successivt, varför man inte kan fastslå någon speciell åldersgräns för när man blir gammal. Alla åldersgränser för olika slag av offentliga uppdrag bör avskaffas. I detta fall gäller det valbarheten till tingsrätt och hovrätt. I de olika lagstiftningsärenden där nämndemannafrågor har behandlats har betonats att lekmannamedverkan bör utövas av så många olika kategorier av medborgare som möjligt. Vidare har uttalats ett intresse av att nämndemännen skall besitta moget omdöme och allmän livserfarenhet. Detta innebär att det finns väl grundad anledning att avskaffa 70årsgränsen. När denna infördes var antalet pensionärer betydligt färre än . Gruppen ökar kraftigt , vilket gör att den kommer att utgöra en mycket stor procent av vår befolkning . Dagens och framtidens pensionärer är mer vitala och ungdomliga än våra förfäders på grund av ändrade levnadsvillkor och bättre kost. Vi bör se denna grupp människor som en resurs för vårt samhälle. Det finns - främst bland tingsrätterna - ett behov av personer som kan ställa upp med kort varsel eller som kan medverka vid långa rättegångar. Från samhällsekonomisk synpunkt är det självfallet gynnsamt om man här kan anlita pensionärer och inte behöver rycka bort människor från deras ordinarie arbetsplatser. Lekmannainflytande garanterar i princip att domstolarnas avgöranden ligger i linje med allmänna rättsuppfattningar i vårt samhälle. En viktig förutsättning för detta är att nämndemannakåren är representativ för medborgarna i samhället. Valförsamlingarna - som har att utse nämndemän - skall ha frihet att utan ålderstänkande välja de män och kvinnor som de finner lämpliga som nämndemän. De kan på så sätt representera alla de skillnader i fråga om ålder, kön, yrkestillhörighet, politisk uppfattning m. m. som förekommer i vårt samhälle. Med stöd av vad som ovan anförts hemställer vi att beslutar att de nuvarande reglerna om åldersgräns för nämndemän skall upphöra. () ()
mot · G6022287 · 1983-04-05 00:00:00 — Motion 1982/83:2287 m. fl. Åtgärder för tekoindustrin, m. m. 1982/83:130) Importen av skinnkläder har fortfarande en betydande omfattning och har även ökat mycket kraftigt. Preliminärt har den fördubblats i antalet plagg 1981-82. av de skinnplagg som säljs i är svensktillverkade. Detta har medfört att skinnindustrin i bl. Malungsområdet reducerats kraftigt . hade ca 2 400 medlemmar som arbetade i skinnindustrin. 1982 hade antalet sjunkit till under 100, dvs. Drygt tre fjärdedelar av skinnimporten kommer från länder utanför EG och EFTA, dvs. dels från lågprisländer, dels från statshandelsländer. begränsades importen av skinnkläder från med ett frivilligt begränsningsavtal mellan och . släpptes importen åter fri. Mot bakgrund av den utveckling som importen från nu tagit - den ökade från 32 milj. kr. 1980 till 56 milj. kr. 1982 och utgjorde då nästan hälften av den totala skinnklädesimporten - bör förhandlingar på nytt upptas om att få ett frivilligt begränsningsavtal. Kläder av väv och trikå som kommer från länder utanför EG och EFTA skall ha en importlicens från kommerskollegium för att få saluföras i . Syftet är att kommerskollegium därigenom skall hålla importutvecklingen under kontroll. Vi tycker att liknande beredskap måste finnas på skinnklädessidan och anser att ett liknande arrangemang införs för skinnkläder. I regeringens proposition 1982/83:130 uttalas också att ökade resurser skall ges till tullen för tullövervakning av kläder. Vi anser att dessa resurser också bör användas till skärpt tullövervakning av skinnkläder. Likaså bör det vara naturligt att tullnivån på skinnkläder är densamma som på kläder av väv och trikå och inte som ca hälften så hög. SIND angav 1978 en önskvärd målsättning för skinnkonfektionsindustrins utveckling i . Denna målsättning har väsentligt underskridits men borde även i fortsättningen gälla. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs 1. att beslutar om att samma bestämmelser skall gälla för import av skinnkläder - såväl vad gäller tullnivå som i övrigt - som föreslås gälla för kläder av väv och trikå, 2. att beslutar uttala sig för att nya förhandlingar tas upp om begränsning av importen från , 3. att beslutar uttala sig för att tullövervakningen också skall omfatta skinnkläder. () () () () () ()
mot · G6022292 · 1983-04-07 00:00:00 — Motion 1982/83: 2292 m. fl. Ändrad styrelserepresentation inom stiftelseorganisationen för skyddat arbete m. m. 1982/83:149) bildades för att nå samverkansvinster i marknadsföring, produktutveckling och produktion inom den skyddade sektorn. Verksamheten bedrivs med f. n. statsbidrag till lön och lönebikostnader. Avsikten är att med en rationell organisation meningsfulla arbetsuppgifter men också att i någon mån återföra dem till den ordinarie arbetsmarknaden. har uttalat farhågor i några centrala frågeställningar om Samhällsföretag. Särskilt viktig är frågan om hur man på ett rimligt och konkurrensneutralt sätt skall kunna tillåta Samhällsföretag att arbeta i konkurrens med företag på den ordinarie arbetsmarknaden. En stor fara uppstår när Samhällsföretag blir stor inom en viss sektor. I ett läge av hård konkurrens där ingen företagsform får lönsamhet är det alltid de privata företagen som får bita i gräset. Samhällsföretag klarar sig genom sin stora lönesubvention. Målsättningen måste vara att minska gapet mellan anställning med lönebidrag på vanliga företag och den statliga subventionen till Samhällsföretag. Målsättningen måste också vara att de arbetshandikappade i ökad utsträckning bereds arbete inom den ordinarie arbetsmarknaden. Marknadsstörningar skulle därmed också begränsas. har också varit tveksamt till en alltför stark central organisation inom Samhällsföretag. Vi har varnat för att man med en för stark central styrning missar många möjligheter till lokala anpassningar och möjligheter både i marknadsföring och i anpassning till den lokala arbetsmarknaden i övrigt. I reservation till AU:s betänkande 1978/79:29 framhöll vi bl. a.: De skyddade verkstäderna arbetar självständigt utan ledning från något centralt organ, och verkstäderna har utvecklat egen kompetens för bl. a. produktutveckling och marknadsföring. Denna självständighet bör man slå vakt om som en grundval för fortsatta decentraliseringsåtgärder. En sådan ordning främjar också verksamhetens effektivitet. I proposition 1982/83:149 föreslås ändrad styrelse för de regionala stiftelserna inom Samhällsföretag. I styrelsen föreslås ingå en representant för det centrala bolaget och en för näringslivet. begränsas det lokala demokratiska inflytandet över styrelsen på såväl landstings- som kommunsidan. Enligt vår mening löser inte denna förändring av styrelsen några som helst problem. Snarare innebär de en fördjupning av existerande problem. Centralstyrningen är redan nu för stor. På vårt och initiativ har tillsatts en utredning som skall se över frågorna om de arbetshandikappades möjligheter i olika avseenden. Också med hänvisning till denna utredning finns skäl att avvisa propositionen. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar avslå proposition 1982/83:149. () () P. O. () () i () () ()