mot · G6021724 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1724 direktör berättade vid ett informationstillfälle för journalister, att den mest betydelsefulla åtgärden för att reducera sjukvårdens kostnader skulle vara att kraftigt minska den totala alkoholkonsumtionen i landet. Det finns otvivelaktigt sakfakta som talar i den riktningen. publicerade senaste sommar en rapport, Läkare om alkohol. Forskningsresultat och förslag till åtgärder. I rapporten sägs att hälso- och sjukvården har ett stort ansvar i kampen mot alkoholskadorna. Med rapporten vill ge ett bidrag till den alkoholpolitiska debatten grundat på läkarkårens kunskaper och erfarenheter. I läkarnas rapport fastslås att konsumtionen av alkohol successivt har ökat i , en utveckling som även kan studeras i flertalet andra industrialiserade länder. I rapporten fastslås följande: En ökning av totalkonsumtionen är förenad med en ökning av andelen personer med hög konsumtion och alkoholrelaterade problem. Om totalkonsumtionen kan sänkas, minskar också antalet storförbrukare och därmed antalet alkoholskador. Vidare konstateras, att den totala risken för män att någon gång utveckla missbruk kan beräknas till . Rapporten noterar också att sedan motbokens avskaffande har kvinnornas alkoholkonsumtion ökat mer än männens. Även antalet kvinnor med missbruk har ökat. ger följande skadepanorama: Alkoholkonsumtion ger upphov till skador i en rad avseenden för den enskilde individen och samhället. Alkoholintag kan exempelvis medföra nedsatt reaktionsförmåga och omdöme och härigenom orsaka olycksfall, t. ex. kroppsskador. En stor del av de medicinska skadorna beror dock på alkoholens giftverkan på organismen och har sålunda framför allt samband med vanemässig konsumtion. Bland de organskador som förekommer kan nämnas leverförändringar, t. ex. skrumplever, bukspottkörtelinflammation, nerv-, skelett- och muskelförändringar samt vissa cancerformer. Hjärnskador tycks vara betydligt vanligare än vad man tidigare noterat. Även psykiska komplikationer är vanliga under missbruksutvecklingen och har ökat. räknar så upp ett antal fakta, som alla på olika sätt styrker uppgiften om alkoholkonsumtionens kostnader för sjukvården, som de också ger en ohygglig bild av det mänskliga lidande som ligger bakom. Här några exempel: - i föds ca 100 svårt alkoholskadade barn, som får svåra kvarstående fysiska och psykiska utvecklingshämningar och/eller missbildningar samt ytterligare minst lika många med tydlig men lindrigare påverkan. - I en undersökning av medelålders män i kunde visas att hos inte mindre än hälften av dem som avled var alkoholen en betydelsefull orsak. - Inom psykiatrisk vård har andelen vårdade med alkoholdiagnos ökat successivt . noterades 125 vårdtillfällen per 100 000 invånare och 1974 500, dvs. Även själva ökningstakten har vuxit och var fyra gånger högre än . - Även inom somatisk sjukvård förefaller den alkoholrelaterade sjukvården ta i anspråk en avsevärd del av resurserna. ökade antalet vårdtillfällen på grund av levercirrhos inom och 1964-1971 . - Vid en kirurgisk klinik noterades att av antalet vårddagar (för män) var direkt alkoholutlösta. Bland de manliga patienterna i åldern vårdades ca hälften på grund av alkoholskador. - Var femte man som förtidspensionerades i hade en alkoholdiagnos och hos var tredje barn fanns uppgift om alkoholmissbruk. Man noterade också att bland de män som pensionerats hade andelen med alkoholproblem ökat och att genomsnittsåldern vid pension hade sjunkit. Detta är trots allt bara en liten del av det totala alkoholskadepanoramat. På den sociala sektorn kan man notera, att alkoholmissbrukarnas sociala utslagning har ökat markant . Läkarnas rapport slår fast följande: Alkoholmissbruk förefaller ha en avgörande betydelse för den sociala utslagningen i vårt samhälle. att inom sjukvården har en stigande andel av vårdresurserna avsatts till att behandla alkoholskador. I flertalet fall riktas behandlingen enbart mot den direkta vårdorsaken - exempelvis kroppsskada eller abstinenstillstånd medan möjligheter att påverka grundorsaken saknas. Patienten fortsätter sitt levnadsmönster med en hög alkoholkonsumtion vilket hindrar läkningsförloppet och medför allt längre sjukskrivningsperioder med ökad passivitet och accelererat missbruk. Vården kommer på så sätt att bedrivas defensivt, vilket i kombination med sjukskrivningarna bidrar till att öka patienternas medicinska och sociala utslagning. Trots att omfattande resurser sålunda satsas på vården av missbrukare, riskerar man att underhålla ett fortlöpande missbruk. Visst kan resurserna utnyttjas effektivare för såväl patienter med alkoholskador som övriga patienter. Men läkarnas rapport slår också fast att en förbättring av nuvarande otillfredsställande behandlingsmetoder inte är tillräcklig för att komma till rätta med alkoholmissbruket. Det är därför nödvändigt att kombinera vårdinsatserna med preventiva åtgärder. Sådana preventiva åtgärder måste göras generella, eftersom det inte på förhand är möjligt att identifiera flertalet riskindivider. Alkoholskadornas omfattning samvarierar med totalkonsumtionen av alkohol. Alkoholkonsumtionen måste därför begränsas. Detta kan uppnås både genom en minskad efterfrågan och genom minskad tillgänglighet. Trots att sådana åtgärder innebär begränsningar även för vanliga konsumenter måste dessa i solidaritet med etablerade eller potentiella missbrukare acceptera vissa restriktioner. I läkarnas rapport diskuteras dels alkoholen, dels den mottagliga individen. Rapporten slår fast att en minskning av konsumtionen kan uppnås dels genom att minska alkoholens tillgänglighet, dels genom att minska efterfrågan. Rapporten noterar att begränsningar i tillgängligheten kan åstadkommas genom sådana åtgärder som ransonering, lördagsstängning av systembutiker, stopp för utbyggnad av systembutiker, begränsning av inköp av tullfri sprit, höjning av inköpsåldern, begränsning av utskänkningstillstånden och övervakning av langning. Vidare noteras att efterfrågan på alkohol kan minskas genom kraftiga prishöjningar, information om alkoholens skadeverkningar och registrering av alkoholinköpen. I rapporten diskuteras också det väsentliga i att allt fler miljöer blir alkoholfria och att samhället uppmuntrar helnyktra miljöer och livsmönster, hur informationsarbetet skall kunna bedrivas särskilt när det gäller vissa riskgrupper, samt angelägenheten av tidig upptäckt av överkonsumtion av alkohol exempelvis genom blodtest. I läkarnas rapport diskuteras också allmänpolitiska åtgärder kontra alkoholpolitiska åtgärder. I rapporten fastslås följande: Mot bakgrund av senare års erfarenheter kan man konstatera att det inte är möjligt att enbart genom allmänpolitiska åtgärder begränsa alkoholskadorna. För att komma till rätta med alkoholproblemen måste till de allmänpolitiska åtgärderna läggas alkoholpolitiska specialinsatser. Läkarnas rapport om alkohol är väl dokumenterad i vetenskap och tillgänglig forskning. Det finns ingen anledning att betvivla läkarnas sakkunskap på området. behövs det därför åtgärder som ger resultat. Det är en politisk fråga. På en rad områden görs det redan förträffliga insatser. Men det är ingen tvekan om att det är helt otillräckligt. Alkoholskadornas omfattning och konsekvenser är så uppenbara att det nu krävs handling. En åtgärd som nämns i läkarnas rapport är ransonering av alkoholinköpen. Men ett ransoneringssystem har tidigare prövats i vårt land med betydande framgång. Det innebär emellertid inte att det gamla motbokssystemet kan återinföras i samma former. Åtskilligt har hänt i vårt samhälle för att detta skall vara omöjligt. Emellertid har det utgått ett riksupprop för alkoholransonering i modern version från för alkoholransonering. Den kände alkoholläkaren i , , är ordförande i denna kommitté. Den har haft betydande framgångar . a. har man bara i samlat 55 000 namnunderskrifter till riksuppropet. Detta har fått betydande anslutning bland läkare, socialarbetare, lärare och fritidsper Även en del nykterhetsorganisationer har ställt sig bakom denna kampanj, t. ex. blåbandsrörelsen, vita bandsrörelsen och frisksportrörelsen. för alkoholransonering föreslår införande av ett ransoneringssystem, där exempelvis högsta tillåtna uttaget under en månad för en vuxen person, eller äldre, är ren alkohol, vilket omräknat blir 11/2 flaska starksprit eller 3 flaskor starkvin eller 6 flaskor lättvin. Tilldelningens storlek får dock avgöras efter närmare utredning. Den kan vidare lätt ändras om erfarenheterna talar för detta. Mängden ren alkohol skall finnas på flaskans eller burkens etikett. Övriga problem med ransoneringen får snabbt utredas och motåtgärder insättas. Med hänsyn till den allvarliga alkoholskadesituation vi står inför i vårt samhälle och med tanke på det antal mer eller mindre effektiva åtgärder som f. n. tillämpas för att begränsa alkoholskadorna finns det nu anledning pröva hur ett system för ransonering av alkoholinköpen i skulle fungera. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att beslutar begära att regeringen låter utreda vissa frågor i anslutning till införande av ett system för ransonering av alkoholinköpen samt ett sådant ransoneringssystems övriga bieffekter.