mot · G602607 · 1983-01-19 00:00:00 — Den försämring av färjförbindelserna mellan och som har skett är djupt otillfredsställande. Den innebär en allvarlig neddragning av transportservicen i berörda områden. Den innebär också en klar försvagning av förutsättningarna för att stärka utvecklingen i bygder som ur närings- och sysselsättningssynpunkt också är hårt drabbade men har en utomordentlig utvecklingspotential inom t. ex. turistnäringen. Statsmakterna måste därför med eftertryck förmå Rederiaktiebolaget att i första hand upphäva de försämringar som genomförts och därefter planera för att åretruntförbindelser kommer till stånd mellan och . hade berörda delar av fastlandet förbindelse med genom färjetrafik på linjen med 2 turer/dygn under hela sommarperioden. Fr. o. m. har Rederiaktiebolaget framställt förslag om ständiga neddragningar hos , som tillmötesgått framställningarna. För sommarperioden minskades antalet turer från 2 till 1. 1982 begränsades trafikeringsperioden som en betydligt mindre färja sattes in som är underdimensionerad i förhållande till det trafikunderlag som finns. Färjetrafiken på linjen är av utomordentlig vikt för berörda områden, inte minst då frekvensen resande till och från på denna linje är hög. Färjelinjen är en naturlig anknytningspunkt till det av statsmakterna klassade primära rekreationsområdet som finns i norra län och södra , numera benämnt Blå kusten. Klassningen som primärt rekreationsområde innebär begränsningar avseende etablering av miljöstörande industri och annat. Det innebär också extrainsatser för berörda kommuner för att tillmötesgå ett brett allmänintresse för vilket staten egentligen borde bära ett huvudansvar. Statsmakterna har därför ett särskilt ansvar för att se till att inte utvecklingen hindras i de berörda områdena av de belastningar för allmännyttan som följer av klassificeringen primärt rekreationsområde. De sysselsättningsmässiga begränsningar som följer av klassificeringen primärt rekreationsområde bör ju rimligen uppvägas av en ökad sysselsättning inom turistnäringen på grund av områdets särskilda förutsättningar härför. Goda och snabba färjförbindelser är därför en nödvändighet för turistnäringens utveckling i det berörda primära rekreationsområdet Blå kusten men också för eftersom färjelinjen är den enda direkta förbindelsen mellan de två attraktiva turistområdena. Vidare har gjort stora investeringar för att tillmötesgå ökade krav på hamnen och inseglingsfarleden. muddrades inseglingsleden till för att kunna ta emot större tonnage. Stora investeringar har också gjorts i hamnen och terminalbyggnaden. Statsmakternas särskilda ansvar i de primära rekreationsområdena kräver därför att regeringen nu borde sätta press på Gotlandsbolaget så att förbättrade färjeförbindelser på linjen kommer till stånd. Statsmakterna har också ett ansvar för att skapa ett energisnålare samhälle. Inte minst är behovet att minska energikonsumtionen inom transportsektorn stort. Linjesträckan är med bred marginal det kortaste avståndet mellan och fastlandet. Det enhetstaxesystem på transporterna som f. n. tillämpas av rederiet strider mot god transportekonomi. Systemet gynnar trafikering på de längsta färjelinjerna och missgynnar på det kortaste linjeavståndet. En differentierad taxesättning med hänsyn till avstånd stimulerar strävandena att nedbringa såväl energiåtgången som transportkostnaderna för kunderna. Statsmakterna bör därför kräva att Gotlandsbolaget återgår till differentierad taxesättning. En neddragning av gotlandstrafiken över innebär en försvagning av järnvägslinjen - en bandel som är ytterst viktig för de kollektiva transporterna norrut från och nordöstra delen av län och för till- och avresande kollektivt resande gotlandsresenärer. En koncentration av fartygstrafiken över och innebär att alternativen och möjligheterna att utnyttja kollektiva färdmedel till och från färjelägren därmed kraftigt begränsas. saknas goda kollektiva nordsydgående förbindelser genom län. En neddragning av färjetrafiken över innebär en försämrad transportförsörjning på genom att gotlandsresenärerna påtvingas dels en längre resa till färjeläget på fastlandet, dels en längre sjöresa. Skall statsmakternas målsättning om en god transportpolitik kunna uppfyllas i här berörda avseenden krävs således inte bara att nuvarande färjeturer och -tider på linjen behålls utan att en utökning till vad som var fallet i första hand kommer till stånd. bör en planering för en åretruntförbindelse göras. Med stöd av ovanstående hemställs att hos regeringen anhåller att åtgärder vidtas för att förbättra färjförbindelserna i linje med vad som framförs i motionen.