mot · G6021877 · 1983-01-25 00:00:00 — Motion 1982/83:1877 m. fl. Lokalisering till högskolan i av en livsmedelsindustrilinje har efter samråd med representanter för arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer inom livsmedelsbranschen samt med företrädare för skolstyrelsen i och i län hemställt till UHÄ att livsmedelsindustrilinjen inrättas vid högskolan i fr. o. m. /85. Livsmedelsindustrin har kännetecknats av en begränsad tillgång på utbildad arbetskraft. Bristen på utbildad arbetskraft har varit mycket påtaglig och av många företag angetts som det väsentligaste hindret för en ökning av produktionsvolymen. Den för många livsmedelsföretag bekymmersamma arbetskraftssituationen torde dock ha åstadkommits av flera samverkande faktorer. En väsentlig faktor i sammanhanget anses vara att den livsmedelstekniska utbildningen varit och är svagt utbyggd inom såväl gymnasie- som högskolan. Industrialiseringen inom näringslivet har inneburit och innebär ett ökat behov av specialister men ökade krav på samverkan mellan personal i olika befattningar och förståelse för angränsande arbetsuppgifter. Härför erfordras ett bredare kunskapsfält och ett mer djupgående yrkeskunnande . Detta gäller också inom livsmedelsindustrin. Det kan dock konstateras att trots den utveckling som ägt rum på utbildningsområdet är de arbetstagare inom livsmedelsindustrin som fått del av någon mer omfattande teoretisk utbildning i anslutning till den praktiska färdighetsträningen fortfarande ett fåtal. Eftersom förmän och arbetsledare så gott som uteslutande rekryteras ur arbetstagarledet, är situationen inte annorlunda inom dessa personalkategorier. Av en undersökning som genomfördes för framgår att endast en mindre del av de på detta sätt befordrade arbetstagarna inom livsmedelsindustrin fått någon speciell, mer omfattande utbildning för sina nya arbetsuppgifter. Denna utbildningssituation anses vara ett handikapp för näringen och dess framtida utveckling. För att ersätta den personal som till följd av ålder och frånfälle lämnar sin yrkesverksamhet krävs en årlig nyrekrytering till livsmedelsbranscherna om ca 2000 personer . Ungdomars val av utbildningsväg och yrkesverksamhet föregås säkert i de flesta fall av en mängd olika överväganden. Egna förutsättningar, arbetets innehåll, tryggheten i sysselsättningen, förtjänstmöjligheterna och utvecklingsmöjligheterna är med största sannolikhet faktorer som därvid tas i beaktande. Vilken betydelse olika faktorer tillmäts vid valet av utbildning och anställ ning varierar säkert från individ till individ. 1 många fall torde dock utvecklingsmöjligheterna, dvs. möjligheterna till vidareutbildning och mer kvalificerade arbetsuppgifter, ha en inte obetydlig inverkan. Det förhållandet att vidareutbildningsmöjligheterna för anställda i livsmedelsindustrin varit ganska begränsade kan ha bidragit till att många valt annan utbildningsväg eller lämnat branschen. Två ettåriga högre specialkurser för konditorer i och , en ettårig allmän livsmedelsteknisk kurs vid för vuxna samt livsmedelsindustrilinjen vid med 30 elevplatser är de enda vidareutbildningsmöjligheter som erbjuds livsmedelsbranschernas ca 70000 anställda. Behovet är betydligt större. Förmän och arbetsledare inom livsmedelsbranscherna rekryteras så gott som uteslutande ur de kollektivanställdas led. Endast en mindre del av de på detta sätt befordrade arbetstagarna har fått och får någon speciell eller mer omfattande utbildning för sina nya arbetsuppgifter. Det krävs och kommer i ökad utsträckning att krävas mer än goda yrkesfärdigheter av den som skall utöva ledarskap. Livsmedelsindustrins utveckling och effektivisering är i allra högsta grad beroende av att utbildningsmöjligheter tillskapas; dess omfattning och inte minst den betydelse en effektiv livsmedelsproduktion har för den enskilda människan och för landet motiverar enligt branschens representanter att resurser tas i anspråk för en ökning av utbildningskapaciteten för denna sektor. Livsmedelsindustrin har en större andel mindre arbetsställen än övrig industri. Totala antalet anställda inom branschen har i stort sett varit oförändrat . Man förutsäger att produktiviteten kommer att öka snabbare än . utrikeshandel med livsmedelsprodukter är obetydlig i förhållande till branschens totala produktionsvärde. Om branschen skall kunna hävda sig i den internationella konkurrensen både inom och utom landet är det nödvändigt att såväl produktionsmetoder som produkter ständigt utvecklas. Denna utveckling medför bl. a. ett behov av tekniker på olika nivåer, såsom processtekniker, produktionstekniker, reparatörer och maskinförare. De skärpta kraven på redovisning av livsmedlens sammansättning och hygieniska standard torde i sin tur medföra ett ökat behov av laboratoriepersonal och kontrollanter. Grundläggande utbildning för vissa av livsmedelsindustrins delbranscher ges nu i gymnasieskolan vars livsmedelstekniska linje har grenar för bageri och konditori samt charkuteri. I den tvååriga processtekniska linjen finns även en särskild gren för livsmedelsteknik. För de mer kvalificerade arbetsuppgifterna krävs dock såväl yrkeserfarenhet som ytterligare praktisk-teoretisk vidareutbildning. I betänkande av utbildningsutredning, Försöksverksamhet med yrkesteknisk högskoleutbildning (SOU 1973:12), uppställs följande kriterier vid lokalisering av YTH. Den industrigren mot vilken en viss linje är inriktad skall vara väl representerad inom det högskoleområde där linjen inrättas. Detta motiveras dels av rekryteringsskäl, eftersom kravet på yrkeserfarenhet av visst slag för tillträde medför att eleverna skall rekryteras från resp. branschindustri, dels av kravet på tillgång till arbetstillfällen för dem som har genomgått utbildningen och dels av själva utbildningens behov - industrin behövs för studiebesök och delar av undervisningen samt som källa för rekrytering av lärare. Vidare uppställs som kriterier att lokaler och utrustning bör finnas tillgängliga som är lämpade för den yrkestekniska utbildningen i fråga. Industrins representativitet i län Den svenska livsmedelsindustrin omfattar ett stort antal delbranscher (kvarn-, bageri-, socker-, choklad- och konfektyr, mejeri-, slakteri- och charkuteri-, konserv-, margarin- samt bryggeri- och läskedrycksindustrin). I län finns bl. a. bageriindustri (t. ex. Skogaholms bröd, APK; Mor pepparkakor; , ; KF bageriavdelning) flertalet av dessa företag har mellan 100 och 200 anställda ; mejeri-, slakteri- och charkuteriindustri (t. ex. och ; ; Gällersta slakteri, KF Charkuterifabrik ; ; Mjölkcentralen Arla) tre av dessa företag har mellan 200 och 500 anställda ; bryggeri- och läskedrycksindustri (bryggeri AB; Nya bryggeri AB; hälsobrunn AB) antalet anställda varierar mellan 10 och 50. Vidare finns företag som livsmedelsprodukter AB (livsmedelsprodukter i pulverform), fabriker AB (extrakter, aromer etc.), industrier AB (sylt, saft m. m.). och tillhör de större företagen inom livsmedelsbranschen i län. Denna relativt rika representation av livsmedelsindustri i länet bör kunna utgöra ett bra stöd för undervisningens genomförande och för rekrytering av lärare. Beträffande rekryteringen av studerande får man räkna med att en livsmedelsindustrilinje förlagd till kommer att vara riksrekryterande, eftersom endast en sådan linje f. n. finns. Utrustning, lokaler och lärare Den utrustning som krävs för att ge livsmedelsindustrilinje finns på orter som har gymnasieskolans livsmedelstekniska linje och fyraårig teknisk linje, kemiteknisk gren. Båda dessa linjer finns i gymnasieområde. Dessutom finns en gymnasial livsmedelsteknisk kurs (ettårig). Kravet på befintlig utrustning för linjens båda varianter för en lokalisering av livsmedelsindustrilinjen till bör således vara uppfyllt. I övrigt bör goda möjligheter finnas att utnyttja utrustning i den närbelägna industrin. Det lokalbehov som kan uppstå utöver lokaler för laborationer bör lätt kunna tillgodoses. Då det gäller lärarresurser kan de täckas med personal från gymnasieskolan och högskolan i nästan samtliga av de ovan uppräknade ämnena. I de ämnen där lärare saknas bör goda möjligheter finnas att köpa resurser från annat håll industrin eller annan högskola. Målgrupper för YTH-utbildningarna är yrkesverksamma personer som på ett eller annat sätt skaffat sig en yrkesutbildning. rör det sig om väl etablerade grupper i samhället som hunnit bilda familj, skaffa villa etc. Gruppen kan således förmodas vara relativt geografiskt orörlig. För att dessa människor skall kunna utnyttja de möjligheter till fortbildning som finns i samhället krävs att utbildningen ligger relativt nära bostadsorten. Den kommer då att ge t. ex. nya studerandegrupper en bättre chans till vidareutbildning och på så sätt bidra till den återkommande utbildningen. Livsmedelsindustrilinjen finns endast på en högskoleort (). Detta torde innebära att studeranderekryteringen till linjen är ganska snäv geografiskt sett. Rekrytering från torde vara svår på grund av det stora geografiska avståndet. Starka skäl (t. ex. industrins stora utbildningsbehov, geografisk spridning av utbildningen) talar således för att livsmedelsindustrilinjen lokaliseras till en ytterligare utbildningsort. De krav som ställts upp för att YTH-utbildning skall kunna lokaliseras till viss ort industrins representativitet, att erforderlig utrustning, lokaler och lärare finns har visat sig kunna uppfyllas i . Livsmedelsindustrilinjen (YTH) bör därför inrättas vid högskolan i från . Mot bakgrund av föredragandens uttalande i årets budgetproposition om angelägenheten av att YTH-utbildningen byggs ut i en snabbare takt än (s. 412) hemställer vi motionärer att uttalar sig för att den i motionen angivna lokaliseringen till högskolan i vad gäller livsmedelsindustrilinjen be () () () () () PER (vpk)