bet · G701JoU23 · 1983-12-31 00:00:00 — medförslag till ädellövskogslag, m.m. (prop. 1983/84:94) I proposition 1983/84:94 harregeringen () föreslagit 1. att anta inomdepartementet upprättade förslag till ädellövskogslag och förslag till lag omändring i naturvärdslag,n (1964:822), 2. att godkänna dei regeringsprotokollet förordade riktlinjerna för statligtstöd till skötsel av ädellövskog. Överlagförslagen har yttrande avgetts av lagrådet. I propositionen föreslås en ädellövskogslag som ersätterden nuvarande lagen om bevarande av bokskog och syftar till att ge skydd ävenåt andra ädla lövträd än bok. Enligt förslaget skall marker med ädellövskogäven i fortsättningen användas för ädellövskogsbruk om inte länsstyrelsenmedger annat. För att slutavverkning av ädellövskog skall få påbörjas krävsskogsvårdsstyrelsens medgivande. Statsbidrag skall enligt förslaget kunnalämnas bl. a. till anläggning och skötsel av ädellövskogar. Den nyalagen är avsedd att träda i kraft . De till utskottet remitterade lagförslagen har följandelydelse: 1 Förslag till Ädellövskogslag Härigenom föreskrivs följande. 18 Denna lag syftar till ätt bevara landetsädellövskogar för framtiden. 1 fråga om skötseln av ädellövskog på skogsmark gäller iövrigt bestämmelserna i skogsvårdslagen (1979:429). I naturvärdslagen (1964:822) finns särskilda bestämmelsersom kan till-lämpas om ytteriigare åtgärder behövs för det ändamål som anges iförsta stycket. 2§ Med ädla lövträd avses i denna lag de inhemskaträdslagen alm, ask, avenbok, bok, ek, fågelbär, lind och lönn. 1983/84. JoU1983/84:23 2 3§ Med ädellövskog avses i denna lag: Skogsbestånd iBlekinge, , och som utgörs av ädla lövträdtill och vars areal är minst ett halvt hektar. Skogsbestånd iövriga delar av landet som utgörs av lövträd fill och av ädlalövträd till och vars areal är minst ett halvt hektar. Trädbestånd påbetesmarker, som inte är att anse som jordbmksmark, om beståndet utgörs avlövträd till och av ädla lövträd till . Av deädla lövträden skall minst tio träd per hektar ha en diameter av minst 30centimeter på en höjd av över marken. Markens areal skall uppgå tillminst ett hektar. Har skogsvärdsstyrelsen enligt 7§ beslutat vissträdslagssammansättning vid föryngring av ädellövskog, skall skogen betraktassom ädellövskog även om andelen lövträd är lägre än som anges iförsta stycket. 4§ Skogsvärdsstyrelsen skall pä begäran lämna besked omvisst skogsbestånd eller trädbestånd på betesmark är att anse som ädellövskog. 5§ I bestånd som avses i 3§ får inte vidtas åtgärder sominnebär att beståndets egenskap av ädellövskog förioras. Efter slutavverkning iskogsbestånd skall ny ädellövskog anläggas pä området. Om det finns särskilda skäl, får medgeundantag från första stycket. 1 samband med medgivande av undantag fårlänsstyrelsen föreskriva att ny ädellövskog anläggs pä annat ställe inom enbrukningsenhet. Föranläggning av ny ädellövskog gäller 7 § andra fjärde styckena. 6§ Utan hinder av 5§ första stycket får mark användas ienlighet med stadsplan eller byggnadsplan eller i enlighet med beslut somgäller för företag vars tillåtlighet har prövats i särskild ordning. 7 § Slutavverkning i skogsbestånd som avses i 3 § får intepåbörjas innan skogsvärdsstyrelsen lämnat medgivande därtill. I samband med medgivande enligt första stycket fårskogsvårdsstyrelsen meddela särskilda föreskrifter angående det sätt på vilketslutavverkningen och den därav föranledda anläggningen av ny ädellövskog skallgenomföras. Föreskrifter får även meddelas i annat fall dä särskilda åtgärderbehövs för skydd eller vård av viss ädellövskog. I föreskrift enligt andra stycket får vite sättas ut. inte följs, får förordna att däri angivenåtgärd skall vidtas på den försumliges bekostnad. Som villkor för medgivande enligt första stycket fårskogsvärdsstyrelsen kräva att säkerhet ställs för att föreskrivna åtgärderfullgörs. 8 § Av allmänna medel kan lämnas bidrag till kostnader föråtgärder, som behövs för att trygga återväxten av ädellövskog. 9§ Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet genomavverkning eller andra åtgärder bryter mot 5§ första stycket första meningen,7§ första stycket eller mot en föreskrift om avverkning som har meddelats medstöd av 7 § andra stycket döms till böter eller fängelse . JoU1983/84:23 3 Den som har överträtt ettvitesföreläggande döms inte till ansvar enligt denna lag för gärning somomfattas av föreläggandet. 10 § beslut enligt denna lag fåröverklagas hos regeringen genom besvär. får överklagalänsstyrelsens beslut. beslut får överklagas hosskogsstyrelsen. beslut får överklagas hos regeringen. Denna lag träder i kraft den Ijuli1984, då lagen (1974:434) om bevarande av bokskog skall upphöra att gälla. Ersättningsbestämmelserna i 6§ lagen om bevarande avbokskog gäller dock alltjämt om beslut att vägra tillstånd till avverkning avbokskog meddelats före den nya lagens ikraftträdande. Beslut enligt 2, 3, 5eller 10 § förstnämnda lag skall anses meddelade med stöd av motsvarande bestämmelsei den nya lagen, om inte regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer förordnar annat. Lag om ändring i naturvårdslagen (1964:822) Härigenom föreskrivs att 25 §naturvårdslagen (1964:822) skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Ägare av fastighet och innehavareav särskild rätt till fastighet är berättigade till ersättning av staten i denutsträckning som anges i 26, 28 och 30§§. Att i vissa fall även borgenär, somhar panträtt i fastigheten, är berättigad till ersättning framgår av 34 § andrastycket. Om inlösen av fastighet finns föreskrifter i 27 §. 1 fråga om ersättning och inlösen skallexpropriationslagen (1972:719) i tillämpliga delar lända till efterrättelse iden män avvikande bestämmelser ej meddelas i denna lag. 4 kap. 3 §expropriationslagen skall äga tillämpning i fråga om värdeökning som ägt rumunder tiden före det talan väcktes vid domstol. I fråga öm ersättning med anledningav att avverkning eller åter-växtåtgärd som avses i lagen (1974:434) ombevarande av bokskogförbjudits eller att tillstånd till sådan avverkning elleråtgärd vägrats eller förenats med föreskrifter gäller bestämmelserna i nämndalag- Denna lag träder i kraft den 1 juli1984. Har beslv:* som avses i 25 § tredje stycket i äldre lydelse meddelatsföre ikraftträdandet, gäller dock fortfarande nämnda bestämmelse. ' Senaste lydelse 1982: 1097. 11 1983/84. JoU1983/84:23 4 1 motion 1983/84: 1820 av i m. (m) yrkas 1. att avslår regeringens proposition 1983/84:94angående förslag till ädellövskogslag, 2. att riksdagenbeslutar upphäva lagen om bevarande av bokskog, 3. att riksdagenbeslutar komplettera skogsvårdslagen med regler som syftar till förbättratskydd av ädellövskog, 4. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen i övrigt anförts ombevarande av ädellövskog. I motion 1983/84:1856 av HansPetersson i (fp) yrkas att beslutar att skogsvärdsstyrelsenutbyts mot i 4 och 7 §§ i förslaget till ädellövskogslag. Till utskottet har inkommit enskrivelse med redovisning av ett uttalande gjort vid . Propositionen inleds med enredovisning av ädellövskogens utveckling och nuvarande omfattning i Sverige.Bl. a. anförs att beståndsbildande skog av s. k. ädla lövträd, nämligen alm,ask, avenbok, bok, ek, lind och lönn, finns på endast 0,avskogsmarksarealen, dvs. Vidare erinras om de åtgärder som vidtagitsfrän statsmakternas sida för att motverka minskningen av bokskogsarealen. Ar1974 beslutade sålunda om lagstiftning till skydd för bokskogen, dens. k. bokskogslagen (prop. 1974:73, JoU 1974:18). I anslutning till 1979 årsbeslut om skogspolitiken fick och i uppdragatt utforma förslag om skydd för andra värdefulla lövskogar än bokskogen.Förslagen, som redovisas i sammanfattning på s. 2223 i propositionen, harremissbehandlats. Jordbruksministern anför för sin del att ädellövskogen,vari inbegripes också hagmarker med ädla lövträd, är en karakteristisk ochvärdefull del av det svenska landskapet. Ädellövskogarna erbjuder storaskönhetsupplevelser och de har stor betydelse för friluftslivet. Ädellövskogenär vår artrikaste skogstyp och är av stort intresse från kulturhistorisksynpunkt. Också frän rent skogliga synpunkter måste ädellövskogen betraktas somen viktig naturresurs med värdefulla egenskaper. Enligt jordbruksministerntalar följaktligen flera skäl för att ädellövskogen bevaras för framtiden.Från allmän synpunkt är det angeläget att bevara ädellövskog i en omfattningsom i huvudsak motsvarar nuvarande areal. Ipropositionen föreslås att skyddet för ädellövskogen tas upp i en JoU1983/84:23 5 särskild lag som ersätter bokskogslagen. Mot bakgrund avställningstagandet att den totala ädellövskogsarealen inte får minskas inämnvärd grad, bör i den nya lagen föreskrivas att det i bestånd medädellövskog inte får vidtas åtgärder som innebär att skogens egenskap avädellövskog förloras. Därigenom förhindras att en ädellövskog omförs till enskog med andra trädslag eller att marken tas i anspråk för annat ändamål. Dennahuvudregel bör enligt jordbruksministern inte gälla undantagslöst bl. a. medhänsyn till att det kan finnas enstaka ädellövskogar av mindre intresse frånnaturvårdssynpunkt. För att bevara ädellövskogen för framtiden är det vidareinte alltid nödvändigt att det efter slutavverkning anläggs ny ädellövskog påjust den mark som avverkats. Det kanske finns lämpligare mark härför pä annatställe på en brukningsenhet. Undantag skall således kunna medges, när det finnssärskilda skäl. Frågor om undantag är naturvärdsfrågor som föreslås prövade avlänsstyrelsen. Ett medgivande om undantag skall kunna förenas med villkor omatt ny ädellövskog skall anläggas på ett annat ställe inom en brukningsenhet änsjälva avverkningsområdet. Det är enligt propositionen angeläget att vidbedömningen av dispensfrågor gör planmässiga överväganden. Som underlag förprövningen bör länsstyrelsernas naturvårdsinventeringar och de översiktligaskogsinventeringar som görs av skogsvårdsstyrelserna kunna utnyttjas. En utgångspunkt vid utformningen av den nya lagen är attdet är genom ett rationellt ädellövskogsbruk som huvuddelen av ädellövskogenskall bevaras. Detta får betydelse i olika hänseenden. a. avsesskogsvärds-lagstiftningen tillämpas i fråga om ädellövskogens vård och skötseli den män särskilda föreskrifter inte har meddelats i den nya lagen. behövs i fråga om slutavverkning och föryngring. Om enslutavverkning inte sker på rätt sätt kan nämligen föryngringsarbetet heltomöjliggöras eller i varje fall försväras och fördröjas. De kunskaper sombehövs för föryngringen av skilda slag av ädellövskogar kan rimligen intekrävas av varje berörd skogsägare. Sådana kunskaper finns hos skogsvårdsstyrelserna.Mot bakgrund härav föreskrivs i den nya lagen att slutavverkning i ettädellövskogsbestånd inte får påbörjas innan lämnatmedgivande därtill. I samband med att sådant medgivande ges börskogsvärdsstyrelsen regelmässigt föreskriva de åtgärder som behövs för skyddeller vård av skogen eller för att trygga återväxten. För sådana åtgärder avsesstatligt stöd kunna utgå. Den förordade prövningen har till enda syfte att trygga entillfredsställande äterväxt av ädellövskog. Det innebär att medgivande alltidskall lämnas när en slutavverkning är tillåten enligt skogsvårdslagen. Delta ären konsekvens av principen att ädellövskogen bör bevaras genom ett aktivtädellövskogsbruk. Av denna princip får vidare anses följa att det inte finnsanledning att i den nya lagen - i motsats till vad som skett i fråga ombokskogslagen föra in bestämmelser som ger stöd för så ingripande åtgärder inaturvårdens intresse att ett rationellt ädellövskogsbruk avse- JoU1983/84:23 6 Behov av ett så starkt skydd frånnaturvårdssynpunkt kan antas uppkomma bara i undantagsfall och då främst föratt tillgodose vetenskapliga intressen. För dessa fall är det enligtjordbruksministerns mening naturligt - såsom också skett i fråga om särskiltskyddsvärd bokskog - att tillämpa naturvårdslagen. Av propositionen framgår vidare att det inte kommer attfinnas möjligheter att med stöd av ädellövskogslagen särskilt föreskriva atten hagmark skall betas eller röjas. Om det från naturvärds- ellerkulturminnesvårdssynpunkt är angeläget att motverka att en hagmark genomigenväxning övergår till skogsmark finns möjligheten att söka träffa enöverenskommelse mellan naturvårdsmyndigheten och markägaren, eventuellt kombineradmed visst statligt stöd till kostnaderna för bete eller röjning. Om det ärsärskilt angeläget att bevara en hagmark kan också naturvårdslagen användas. 1 enlighet med de principiella ställningstaganden somriksdagen gjorde med anledning av propositionen med förslag till lag ombevarande av bokskog, m. m. gäller att en markägare inte är berättigad tillersättning av staten, om han vägras att omföra en ädellövskog till barrskogeller att avveckla en ädellövskog för att kunna använda marken till annatändamål än skogsbruk. Frågan om ersättning för intrång i pågående markanvändningkan aktualiseras först när föreskrifterna är så ingripande att de hindrar ettfortsatt ädellövskogsbruk. Som har anförts skall den nya lagen inte gestöd för så ingripande beslut. Den behöver därför inte innehålla någrabestämmelser om ersättning för sådant intrång. För närmare information om lagens tillämpningsområde m. m.hänvisar utskottet till redogörelsen på s. 9 f. i propositionen och tillspecialmotiveringen, ävensom till regeringsprotokollet (s. 60). 1 motion 1820 (m) anförs att det inte finns något behov aven speciallagstiftning av det slag som föreslås i propositionen. Motionärernapekar på vissa negativa erfarenheter av bokskogslagens tillämpning. Enligt demkommer den föreslagna nya lagen att leda till liknande resultat förädellöv-skogsbruket. Det kan visseriigen finnas motiv för samhället att skapamöjligheter till ingripande om uppenbara naturvärden står pä spel. Beträffandeädellövskogen är det dock enligt motionen fullt tillräckligt med en kompletteringav skogsvårdslagen och en tillämpning av samrådsförfarandet i naturvärdslageni vissa fall. Slutligen anförs i motionen att det är oacceptabelt attmarkägare, utan ersättning från det allmänna, skall kunna hindras att välja enlönsammare driftinriktning i sitt skogsbruk. Förslag om ersättningsregler börenligt motionen utarbetas av regeringen. Enligt motion 1856 (fp) bör länsstyrelsernas övergripandeansvar för markanvändnings- och planfrågor motivera att endast länsstyrelsernasvarar för lagens tillämpning i samband med tillstånds- och dispensgivning m.m. Motionären föreslår därför att lagförslaget ändras på så sätt att JoU1983/84:23 7 blir behörig myndighet även i de ärenden därenligt regeringsförslaget skulle ansvara för lagenstillämpning. Utskottet instämmer i vadjordbruksministern anfört om ädellövskogar-nas stora värde för bl. a.naturvården och friluftslivet. Som i propositionen anförts måste ädellövskogenockså frän rent skoglig synpunkt betraktas som en viktig naturresurs medvärdefulla egenskaper. Det är enligt utskottets mening angeläget attädellövskogen bevaras i en omfattning som i huvudsak motsvarar nuvarande arealoch att förutsättningar skapas för ett fortsatt rationellt ädellövskogsbruk. Dei propositionen framlagda förslagen är väl ägnade att tillgodose detta syfte,och utskottet fillstyrker i allt väsentligt den föreslagna lagstiftningen omädellövskogen. Det anförda innebär att utskottet avstyrker det i motion 1820framförda avslagsyrkandet pä propositionen. I konsekvens härmed avstyrkerutskottet också yrkandena att bokskogslagen upphävs och att regler om skydd förädellövskogen införs i skogsvårdslagen (yrk. 2 och 3). Vad beträffar principernaom ersättning till markägare, som berörs i yrkande 4, delar utskottetjordbruksministerns bedömning att frågan om ersättning för intrång i pågåendemarkanvändning i princip inte aktualiseras när föreskrifter utfärdas med stödav den nya lagen i syfte att trygga ett fortsatt ädellövskogsbruk. Som ipropositionen anförts överensstämmer detta med de av gjordaställningstagandena i samband med bokskogslagstiftningen, enligt vilka statenej blir ersättningsskyldig när tillstånd vägras att avverka en bokskog förannan markanvändning. Utskottet avstyrker således även yrkande 4 i motion 1820. Utskottet har vidare ej funnit att de i motion 1856framförda synpunkterna utgör anledning att, med avvikelse från det ipropositionen föreslagna systemet, lägga beslutanderätten m. m. uteslutande pålänsstyrelserna. De kunskaper som behövs för att utfärda föreskrifter omavverkning och föryngring av ädellövskogen kommer i första hand att finnas hosskogsvårdsstyrelserna. I sammanhanget bör nämnas att bedriveren kursverksamhet för skogsvårdsstyrelsernas personal m.fl. med inriktning påsåväl allmän flora- och faunavård som ädellövskogens skötsel och vård. Deallmänna intressen som har att företräda, bl. a. naturvården,tillgodoses dels genom att enligt förslaget blir beslutsmyndigheti dispensfrågor, dels genom det av regeringen åsyftade samarbetet mellanlänsstyrelse och skogsvärdsstyrelse, något som närmare utvecklas ispecialmotiveringen till 5 § (s. 16-17). Med det anförda avstyrker utskottetäven motion 1856. Beträffande den redaktionella utformningen av lagförslagetförordar utskottet en jämkning av 5 § lagförslaget så till vida att andra ochtredje styckena sammanförs till ett stycke. Härigenom framgår med större klarhetatt meningen i lagförslagets tredje stycke syftar på sådan anläggning av nyädellövskog som föreskrivs av i samband med ett dispensbeslutenligt andra stycket. JoU1983/84:23 8 Utskottet tillstyrker vidare de ipropositionen (s. 11 f.) förordade riktlinjerna för statligt stöd tillskötseln av ädellövskog. Dessa innebär i korthet att statsbidrag skall kunnalämnas med högst av kostnaderna för fullständiga äterväxtåtgärder och medhögst till röjning av ädellövskog. Statliga medel avses också kunna utgåtill vård av hagmarker och ädla lövträd. Vidare bör s. k. utsyning, rådgivningsamt viss planläggning som utförs av skogsvärdsstyrelserna kunna vara förskogsägaren kostnadsfria åtgärder. Det kan tilläggas att förslaget om högstabidragsprocent innebär en förbättring för skogsbruket i förhållande till vadsom f. n. gäller beträffande bidrag till föryngring och vård av bokskog. 1. beträffandelagstiftning om ädellövskog m.m. attriksdagen med avslag på motion 1983/84: 1820 yrkande I i förevarandedel och yrkandena 2 och 3 samt motion 1983/ dels antarförslaget till ädellövskogslag med den ändringen att 5 § lagförslageterhåller följande som Utskottets förslag betecknade Regeringens förslag Utskottets förslag I bestånd som avses i 3 § får inte I bestånd som avses i 3 § får inte vidtas åtgärder som innebär att be- vidtasåtgärder som innebär att be ståndets egenskap av ädellövskog ståndetsegenskap av ädellövskog förioras. Efter slutavverkning i förioras.Efter slutavverkning i skogsbestånd skall ny ädellövskog skogsbeståndskall ny ädellövskog anläggas på området. anläggas på området. Om det finns särskilda skäl, får Om det finns särskilda skäl, får medge undantag från medge undantag från första stycket. I samband med med- första stycket. I samband med med givande av undantag får länsstyrel- givande av undantag får länsstyrel sen föreskriva att ny ädellövskog sen föreskriva att ny ädellövskog anläggs på annat ställe inom en anläggs på annat ställe inom en brukningsenhet. Föranläggning av ny ädellöv- nyädellövskog gäller 7§ andra- skog gäller 7§ andrafjärde fjärde styckena. . styckena. dels antar förslaget till lag om ändring i naturvårdslagen(1964:822), 2. beträffandestatligt stöd till ädellövskogsbruket attriksdagen med avslag på motion 1983/84:1820 yrkande 1 i förevarande delgodkänner de i propositionen förordade riktlinjerna för statligt stöd tillskötsel av ädellövskog. JoU 1983/84:23 3.beträffande ersättning till markägare m. m. att avslårmotion 1983/84: 1820 yrkande 4. Stockholmden På jordbruksutskottets vägnar Närvarande:Håkan (), i (), (), OveKarlsson (s), (), (), (),(), (), (), JohnAndersson (vpk), (), (), ()och (). i , , SvenEric Lorentzon och (alla m) anser att utskottets yttrande fr.o. m. det avsnitt som på s. 7 böljar med "Utskottet instämmer" samtutskottets hemställan bort ha följande lydelse: Utskottet vill för sin del framhålla attädellövskogen är en viktig naturresurs och ett omistligt inslag i det svenskalandskapet. Grundläggande för att bevara denna tillgång är ett aktivt ochrationellt ädellövskogsbruk. För detta krävs en god efterfrågan på virke frände ädla lövträden, en acceptabel lönsamhet och goda kunskaper i lövskogsskötsel. Detfinns vägande skäl för att samhället ger ekonomiskt stöd till vissa åtgärdervid ädellövskogsskötsel, t. ex. vid beständsanläggning och röjning samt för enakfiv skötselrådgivning. mening finns emellertid inget behov av en speciallagstiftning avdet slag som föresläs i propositionen. Erfarenheterna av bokskogslagenstillämpning har visat att en detaljreglering av lövskogsbruket leder till enstelbent och byråkratisk handläggning och minskat ansvar för markägaren, vilketi sin tur ger minskad motivation för en aktiv skogsskötsel. I likhet med vadsom anförts i motion 1820 anser utskottet det f.ö. oacceptabelt att en visskategori markägare skall kunna hindras att välja en lönsammare driftinriktningi skogsbruket utan möjlighet till ersättning frän det allmänna. Utskottet kansåledes inte godta den i propositionen redovisade inställningen att t. ex. enövergång till annan virkesproduktion skulle utgöra en ändring i pågåendemarkanvändning som staten kostnadsfritt kan förhindra. mån uppenbara naturvärden står pä spel kan det visserligen finnas motiv församhället att ingripa med olika former av restriktioner. I sädana fall gernaturvårdslagstiftningen möjligheter såväl att bevara skyddsvärd lövskog somatt ersätta vederbörande markägare för det aktuella intrånget. JoU1983/84:23 10 Beträffande bevarande avädellövskog i övriga fall är det enligt utskottets mening tillräckligt attskogsvärdslagen kompletteras med regler om skötsel av ädellövskog och att ivissa fall ett samrådsförfarande enligt naturvärdslagen tillämpas. Sådanaskötselregler bör utformas med utgångspunkt i att ett rationellt skogsbrukfrämjas och att den enskilde i princip har frihet att välja driftinriktning iskogsbmket. I den män starka naturvårdsintressen påkallar restriktioner ilövskogsbmket skall frågor om skyddsåtgärder och om intrångsersättning i förstahand bedömas enligt naturvårdslagen. Mot angivna bakgrund föreslår utskottet att ,delvis med bifall till motion 1820, avslår de i propositionen framlagdaförslagen och uppdrar åt regeringen att framlägga förslag om komplettering avskogsvårdslagen i de hänseenden utskottet angett och om upphävande avbokskogslagen. Vidare bör förslag om ersättning till markägare framläggasenligt de riktlinjer utskottet angett. I enlighet med utskottets ställningstagande tillpropositionen avstyrks motion 1856. 1. beträffandelagstiftning om ädellövskog m.m. attriksdagen med anledning av motion 1983/84:1820 yrkande 1 i förevarande del ochyrkandena 2 och 3 samt med avslag på motion 1983/84: 1856 delsavslår de i propositionen framlagda lagförslagen, dels hos regeringenhemställer om förslag om ändring i skogsvårdslagen, m. m. enligt vad utskottetanfört, 2. beträffandestatligt stöd till ädellövskogsbruket attriksdagen med anledning av motion 1983/84:1820 yrkande 1 i förevarande delavslår regeringens förslag om riktlinjer för statligt stöd till skötsel avädellövskog, 3. beträffandeersättning till markägare m.m. attriksdagen med anledning av motion 1983/84:1820 yrkande 4 hos regeringenhemställer om förslag till lagstiftning enligt vad utskottet anfört.