bet · G701SfU14 · 1983-12-31 00:00:00 — fanns det 651 anslutna fritidspraktiker, varav 421 var verksammaunder året med 233000 besök. var antalet anslutna fritidspraktiker1868, varav 1214 verksamma med 346800 besök. Verkens prognos för pekarmot ett besöksantal mellan 500000 och 570000. Rapporten bereds f.n. inomsocialdepartementet. Två motioner som väckts med anledning av propositionen ochfyra motioner från den allmänna motionstiden vid föregående tar uppfrågor om privatläkares etablering. m.fl. anför i motion 1983/84:240 aft enutveckling mot större inslag av privatpraktiker i den öppna läkarvården börstimuleras med hänsyn till såväl patienternas behov av valfrihet som att ettfungerande husläkarsystem därigenom skulle underlättas. En ökande andelprivatpraktiker innebär dessutom enligt motionärerna en förtjänst frånsamhällsekonomisk synpunkt även med bättre försäkringsvillkor än de som nugäller för de anslutna läkarna. Mot denna bakgrund begär motionärerna i yrkande2 ett tillkännagivande om att inga inskränkningar bör göras beträffande privatavårdgivares rätt att ansluta sig direkt till försäkringen. begäri motion 1983/84:242 yrkande 2 ett tillkännagivande om att harsamma inställning till privatpraktiserande läkare som till privatpraktiserandetandläkare, nämligen en i grunden positiv syn och anser att konkurrens mellanprivatpraktiserande och offentligt anställda även på läkarsidan är till fördelför patienterna och dessutom befrämjar effektiviteten samt att folkpartietavvisar tanken på ett offentligt monopol på hela vårdområdet. Motionärerna i motion 1982/83:566 av ochErik anser att privatläkare bör ges ökade möjligheter till etablering iNorrland, eftersom den regionala obalansen är kännbar där. I nämndasyfte begär de i yrkande 1 att privatpraktiker som vill etablera sig i Norrlandfår en förhöjning av sina taxor och attmerkostnaden härför täcks genom motsvarande nedjustering av ersättningen frånförsäkringen till landstingen. Motionärerna tar vidare upp frågan om att finnabilligare sätt att tillgodose behoven av primärvård. I mofionen pekas på att iJönköping har sjukvårdshuvudmännen och enskilda läkare tecknat samarbetsavtalsom innebär att sjukvårdshuvudmännen till dessa läkare uppdragit att skötaprimärvården inom ett distrikt och ansvara för driftkostnader i något somerinrar om ett entreprenadförhållande. Enligt motionärerna har denna modellinneburit kostnadsbesparingar för landstingen och dessutom upplevts posifivt avpatienterna. Motionärerna begär därför i yrkande 2 att regeringen i sinaförhandhngar med verkar för att denna modell medsamarbetsavtal skall tillämpas av samtliga sjukvårdshuvudmän. I motion1982/83:730 av och SfU1983/84:14 13 Vestiund framhålls att de bestämmelser om anslutning tillsjukförsäkringen som började gälla har lett till att antaletfritidspraktiker kraftigt ökat. Enligt motionärerna är det nödvändigt att nu seöver dessa bestämmelser för att förhindra en överetablering av privatprakfikerinom de olika landstingen. Med hänsyn till att den nya hälso- ochsjukvårdslagen ger sjukvårdshuvudmännen ett planerings- och samverkansansvar avbefintliga och framtida resurser borde det enligt motionärerna övervägas ominte en tillstyrkan av sjukvårdshuvudmännen skulle ske innanfritidspraktiserande läkare fick ansluta sig till försäkringen. Motionärernabegär ett tillkännagivande i enlighet med det anförda. Mofionärerna i motion 1982/83:1081 av förste vicetalmannen m.fl. anser att utbyggnaden av den öppna vårdenutanför sjukhusen till övervägande del bör ske medelst privatpraktiker.Härigenom blir enligt motionärerna kostnaderna betydligt lägre och dessutomökar möjligheterna att få ett fungerande husläkarsystem. Mot denna bakgrundanser motionärerna att nyrekryteringen av privatläkare bör underlättas bl. a.genom en förhöjd taxesättning. Vidare bör enligt motionärerna patientavgifternavid landstingens öppenvård höjas till samma nivå som privatiäkartaxan samt följakostnadsutvecklingen. Motionärerna begär i yrkande 3 ett tillkännagivande ienHghet med vad som anförts. och begär i motion1982/83:1252 förslag från regeringen i syfte att möjliggöra en ökning avantalet privatpraktiserande läkare. I motionen framhålls att antaletheltidsarbetande privatläkare har minskat kraftigt . Enligtmotionärerna är skälen härtill såväl ovisshet om möjligheternaatt få bedriva privatpraktik som dålig lönsamhet jämfört med läkarna inom denoffentliga vården. I motionen hänvisas till en rapport som lades fram av enarbetsgrupp inom . I rapportenföreslogs vissa riktlinjer för privatläkarverksamheten såsom bl. a. att antaletheltidsarbetande läkare skall återställas till minst 700 och attläkare som startar en ny praktik får en förhöjd taxa. Enligt motionärerna bördenna rapport ligga till grund för ett förslag från regeringen. Departementschefen anför ipropositionen att det samhällsekonomiska läget ställer ökade krav pååterhållsamhet när det gäller kostnadsutvecklingen inom den allmännaförsäkringen. Med hänsyn härtill och till angelägenheten av att få till stånden bättre planering av den öppna hälso- och sjukvården finns det enligt hansmening anledning att överväga olika frågor som har samband med reglerna föranslutning till försäkringen av privatpraktiserande läkare.Socialdepartementets hälso- och sjukvårdsberedning har bl. a. i uppdrag attöverväga hur en mera schabloniserad ersättning till de offentligasjukvårdshuvudmännen skall samordnas med försäkringens ersättningar tillprivatpraktiserande vårdgivare. I detta sammanhang kan också, anför SfU1983/84:14 14 departementschefen, reglerna för anslutning avprivatpraktiserande läkare behöva ses över. Med hänsyn till de överväganden om planeringen av denöppna hälso- och sjukvården och regler för anslutning av privatpraktiserandeläkare som enligt propositionen kommer att ske inom ärutskottet f. n. inte berett att göra några uttalanden i dessa frågor utanresultatet av övervägandena bör avvaktas! Utskottet avstyrker därför bifalltill samtliga nu behandlade motioner. Utskottet behandlar i detta sammanhangäven motion 1982/83:1073 av . I motionen begärs etttillkännagivande om att sjukförsäkringssystemet bör gälla fullt ut även förprivata alternativ inom sjukvården. Därmed skulle, anför motionären, inomprimärvården tillskapas ett resurs-snålt system av husläkare utan en storövergripande administration. Med hänsyn till att privat sjukvård enligtmotionären är billigare borde även privata vårdhem och mindre sjukhus ges sammaställning inom sjukförsäkringssystemet och vad gäller stöd från landstingen. Utskottet vill inledningsvis erinra om att vid sjukhusvårdutgår samma ersättning från försäkringen oavsett om vården lämnas på privateller offentligt sjukhus. Utskottet har tidigare (se SfU 1982/83:26) avslagiteft motionsyrkande som syftat till att en väsentligt större del av kostnadernaför sjukhusvården skall finansieras av sjukförsäkringen. Därvid framhöll utskottetatt det inte var berett att förorda någon ändring av den gällande ordningen medåterkommande förhandlingar och överenskommelser mellan regeringen ochsjukvårdshuvudmännen om ersättningar från sjukförsäkringen och att det ävenfortsättningsvis borde ankomma på parterna att träffa överenskommelser omsjukvårdens finansiering. Vidare fann utskottet att ett genomförande av motionsförslagetskulle innebära en avsevärd förändring av landstingens roll och ansvarbeträffande hälso- och sjukvården. Utskottet vidhåller denna uppfattning. I denmån motionen syftar till att privat sjukvård också skall finansieras medlandsfingsskatt vill utskottet erinra om att det ankommer på landstingen attbesluta om hur dessa medel skall disponeras, och någon ändring i dettahänseende är utskottet inte berett att aktuahsera. Med det anförda avstyrkerutskottet bifall till motion 1982/ 83:1073. Statsbidragsgrundandebostadskostnad för kommunalt bostadstillägg till makar Kommunalt bostadstillägg (KBT) kanutgå till den som är mantalsskriven i kommun och uppbär folkpension i form avålderspension, förtidspension, änkepension eller hustrutillägg. Kommunerna fårsjälva bestämma grunderna för utgivande av bostadstillägg men är bundna avvissa bestämmelser om inkomstprövning. Dessa innebär i huvudsak attbostadstillägget minskas med SfU1983/84:14 15 en tredjedel av den inkomst som överstiger folkpensionen(inkl. pensionstillskott) med mer än . för den som är gift (1 500kr. för makar tillhopa) och . Statsbidrag utgår under förutsättning att kommunen genom KBTtäcker av bostadskostnaden mellan en nedre hyresgräns på /månför såväl ensamstående som makar och en övre hyresgräns på /mån förensamstående och /mån. Statsbidrag utgår sedan den 1 april1982 av kommunernas kostnader för KBT mellan nämnda bostadskostnaderper månad. Kommunerna har möjlighet att medge KBT även för bostadskostnader somöversfiger dessa nivåer, men dessa kostnader är inte statsbidragsgrundande. I propositionen anförs att med nuvarande tillämpningsreglerkan statsbidragsgrundande KBT utgå för makarnas gemensamma bostadskostnadoavsett om båda makarna uppbär folkpension eller ej. Mot bakgrund av att detvid inkomstprövningen görs en uppdelning av inkomsten så att vardera makensårsinkomst beräknas utgöra hälften av makarnas gemensamma årsinkomst bör enligtdepartementschefen samma principer gälla för beräkning av den bostadskostnadsom berättigar till statsbidragsgrundande KBT. Detta innebär att makarnasgemensamma bostadskostnad bör fördelas med hälften på vardera maken. Såledesbör i de fall där bara den ene maken uppbär folkpension som grundar rätt tillKBT endast halva bostadskostnaden läggas till grund för KBT-beräkningen.Departementschefen anmäler i propositionen att han har för avsikt att ändrareglerna för statsbidrag till kommunernas kostnader för kommunaltbostadsfillägg på så sätt att statsbidragsgrundande bostadskostnad för en avmakarna skall anses utgöra hälften av makarnas gemensamma bostadskostnad. Denaviserade förändringen av statsbidragsreglerna skall träda i kraft den 1januari 1984 och avse endast nytillkommande pensionärer. m. fl. begär imotion 1983/84:240 yrkande3 ett tillkännagivande om att den planeraderegeländringen inte bör genomföras, eftersom den framför allt skulle drabbasvaga och utsatta grupper i samhället. Åven i motion 1983/84:242 av KenthSkårvik anförs att den föreslagna regeländringen drabbar de svagastemänniskorna, och motionären begär i yrkande 3 ett tillkännagivande om attregeländringen inte bör vidtas. Den i propositionen framförda principen om att sammaregler bör gälla vid beräkning av den bostadskostnad som berättigar tillstatsbidragsgrundande KBT som vid inkomstberäkningen förefaller enligtutskottets mening vara riktig. Emellertid skulle den föreslagna regeländringenmedföra att en icke pensionär som är gift med en pensionär ställs utanförmöjligheten att få någon form av bostadsbidrag för sin del av bostadskostnaden.Anledningen härtill är att förordningen (1976:262) om statskommunalabostadsbidrag till barnfamiljer m. fl. stadgar i 3 § att bostadsbidrag tillmakar utan barn endast kan utgå om ingen av dem ånjuter KBT eller att de endastpå grund av reglerna om inkomstprövning är uteslutna från sådantbostadstillägg. SfU1983/84:14 16 Utskottet anser det mindre tillfredsställande att denföreslagna förändringen får denna effekt, vars konsekvenser i de enskildafallen utskottet inte f. n. kan överblicka. En förändring av reglerna omkommunalt bostadstillägg får i vart fall inte leda till att makar där endastden ena är folkpensionär får ett sämre bostadsstöd än vad som kan utgå tillicke pensionärshushåll. Utskottet anser därför att den föreslagna ändringen böranstå och att regeringen närmare får utreda konsekvenserna. Vad utskottetsålunda anfört bör ges regeringen till känna. Behörighet för den allmänna att fattabeslut om ersättning till en försäkrad som är inskriven hos en annanförsäkringskassa 4§ lagen (1962:381) omallmän försäkring (AFL) skall en försäkrad person i princip vara inskriven hosden allmänna inom vars verksamhetsområde han ärmantalsskriven. Sjukvårdsersättning, sjukpenning och föräldrapenning utgesenhgt AFL av den försäkringskassa hos vilken den försäkrade är inskriven,inskrivningskassan. Motsvarande regler gäller arbetsskadeersättning m.fl.förmåner som utbetalas av försäkringskassorna. I propositionen föreslås regler för de allmännaförsäkringskassornas behörighet att fatta beslut om ersättning till försäkradesom är inskrivna hos andra försäkringskassor. Den föreslagna behörigheten avsersjukvårdsersättning, dagersättning, såsom exempelvis sjukpenning ochföräldrapenning, samt arbetsskadeersättning till sjömän. Propositionen i nu berörd del har inte föranlett någotmotionsyrkande och utskottet biträder förslaget. 1. beträffande bestämmelser omanslutning av privatpraktiserande tandläkare till tandvårdsförsäkringen för attriksdagen med bifall till proposition 1983/84:66 och med avslag på motionerna1983/84:240 yrkande 1, 1983/84:241, 1983/84:242 yrkande 1 och 1982/83:1081yrkande 2 antar det i propositionen framlagda förslaget till lag om ändring ilagen (1973:456) om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring, 2. beträffandetandvårdsersättning vid oral galvanism att avslår motion 1982/83:154, 3. beträffandeprivatläkares etablering attriksdagen avslår motionerna 1983/84:240 yrkande 2, 1983/ 84:242 yrkande 2,1982/83:566, 1982/83:730, 1982/83:1081 yrkandes och 1982/83:1252, SfU1983/84:14 17 4. beträffande ersättning försjukhusvård att avslår motion 1982/83:1073, 5. beträffande statsbidragsgrundandebostadskostnad för kommunalt bostadstillägg till makar attriksdagen med anledning av motionerna 1983/84:240 yrkande 3 och 1983/84:242yrkande 3 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, 6. beträffandebehörighet för den allmänna att fatta beslut om ersättning till en försäkrad som är inskriven hos en annan försäkringskassa attriksdagen med bifall till proposition 1983/84:66 antar de i propositionenframlagda förslagen till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmänförsäkring, lag om ändring i lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring och lagom ändring i lagen (1956:293) om ersättning till smittbärare. Närvarande: (), (), DorisHåvik (s), (), (), (), GullanLindblad (m), (), (), (), SiriHäggmark (m), (), Margö (vpk), Nils-OlofGustafsson (s) och i (m). Bestämmeber om anslutning av privatpraktiserandetandläkare till tandvårdsförsäkringen för (mom. 1) , , ochBarbro i (alla m) anser dels att den del av utskottetsyttrande på s. 10 som börjar med "Utskottet anser" och slutar med"1982/83:1081 yrkande 2" bort ha följande lydelse: Utskottet anser att de skäl som anförts för begränsning avtandläkares rätt till privat etablering aldrig varit tillräckligt starka föratt motivera så allvarliga ingrepp i näringsfriheten. Utskottet delar vidareden uppfattning som framförs i motion 1983/84:240, att begränsningsreglernasnarare motverkat än främjat det uppgivna syftet att uppnå bättre regionalbalans inom tandvården. När nu den tidigare bristen på tandläkare förbytts iett snabbt SfU1983/84:14 18 växande överskott saknas varje skäl att behållabegränsningsreglerna. Etableringsbegränsningen bör därför upphöra att gälla ioch med utgången av . Med bifall till motionerna 1983/84:240 yrkande 1,1983/84:242 yrkande 1 och 1982/83:1081 yrkande 2 avstyrker utskottet såledesbifall till proposition 1983/84:66 såvitt avser fortsatt giltighet under år1984 av bestämmelserna om anslutning av privatpraktiserande tandläkare tilltandvårdsförsäkringen. Härmed tillgodoses även syftet med motion 1983/84:241. dels att utskottet under moment 1 bort hemställa 1. beträffande bestämmelser omanslutning av privatpraktiserande tandläkare till tandvårdsförsäkringen för år1984 att med bifall till motionerna 1983/84:240 yrkande 1,1983/84:242 yrkande 1 och 1982/83:1081 yrkande 2 samt med anledning av motion1983/84:241 avslår det i proposition 1983/84:66 framlagda förslaget till lag omändring i lagen (1973:456) om ändring i lagen (1962:381) om allinän försäkring. , och (allac) anser dels att den del av utskottetsyttrande på s. 10 som börjar med "Utskottet anser" och slutar med"yrkande 2" bort ha följande lydelse: Utskottet anser det angeläget att komma till rätta med denregionala obalans av tandvårdsresurserna som fortfarande råder. Vad gällertillvägagångssättet för att uppnå detta syfte delar utskottet den i motion1983/84:241 framförda uppfattningen att en aktiv samplanering mellan landstingoch privata vårdgivare på ett bättre sätt än nuvarande etableringskontrolltillgodoser tandvårdsbehoven. I avvaktan på regeringens förslag om tandvårdensmera långsiktiga utformning bör därför generösare dispensmöjligheter ges förprivatpraktiserande tandläkares etablering. Vad utskottet med bifall till motion1983/84:241 således anfört bör ges regeringen till känna. dels att utskottet under moment 1 bort hemställa 1. beträffande bestämmelser omanslutning av privatpraktiserande tandläkare till tandvårdsförsäkringen för år1984 att med bifall till motion 1983/84:241 och med anledning avproposition 1983/84:66 samt med avslag på motionerna 1983/84:240 yrkande1,1983/84:242 yrkande loch 1982/83:1081 yrkande 2 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört om generösare dispensmöjligheter förprivatpraktiserande tandläkares etablering. SfU1983/84:14 19 Privatläkares etablering (mom. 3) , , ochBarbro i (alla m) anser dels att den del av utskottetsyttrande på s.l4 som börjar med "Med hänsyn till" och slutar med"behandlade motioner" bort ha följande lydelse: Utskottet har noterat att överväganden om planeringen avden öppna hälso- och sjukvården och regler om anslutning av privatpraktiserandeläkare kommer att ske inom . Utskottet har ingen erinran motatt man därvid undersöker möjligheterna till ökad schablonisering av reglernaom ersättning från sjukförsäkringen till sjukvårdshuvudmännen. Ändringar härvidlagfår emellertid inte leda till att privata vårdgivare ekonomiskt eller i annatavseende underställs landstingen. En sådan ordning skulle med all säkerhetmotverka en utveckling mot ett ökat inslag av privatpraktiker i den öppnavården. En sådan utveckling bör i stället på alla sätt stimuleras, detta såvälav samhällsekonomiska skäl som med hänsyn till patienternas behov av valfrihetoch önskvärdheten av att underlätta utveck-Hngen av ett fungerandehusläkarsystem. Nyetablering av privatpraktiserande läkare kan, som framhållsi flera av de här berörda motionerna, ske bl. a. genom medgivande att tillämpaen förhöjd vårdtaxa. Den önskvärda samverkan mellan offentlig och privat vårdbör åstadkommas genom fri, gärna avtalsreglerad samverkan mellan likaberättigadeparter. Vad utskottet sålunda anfört med anledning av motionerna 1983/84:240yrkande 2, 1983/ 84:242 yrkande 2, 1982/83:566, 1982/83:1081 yrkande 3 och1982/83:1252 bör ges regeringen till känna. Utskottet finner inget behov av attsom aktualiseras i motion 1982/83:730 göra sjukvårdshuvudmannens tillstyrkantill villkor för fritidspraktikers anslutning till försäkringen. Utskottetavstyrker därför bifall till motion 730. dels att utskottet under moment 3bort hemställa 3. beträffande privatläkares etablering attriksdagen med anledning av motionerna 1983/84:240 yrkande 2, 1983/84:242yrkande 2, 1982/83:566, 1982/83:1081 yrkande 3 och 1982/83:1252 samt med avslagpå motion 1982/83:730 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört. Ersättning för sjukhusvård (mom. 4) , , ochBarbro i (alla m) anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 14 sombörjar med "Utskottet har" och slutar med "motion1982/83:1073" bort ha följande lydelse: Förslaget kan emellertid sättas isamband med tidigare motionsyrkanden SfU1983/84:14 20 om att en väsentligt större del av kostnaden försjukhusvård skall finansieras genom sjukförsäkringen. Denna"vårdpenning" skulle då följa patienten, oavsett om vården ges vidoffentlig eller privat vårdinrättning. Enligt utskottets uppfattning är dettaförslag värt att prövas närmare, lämpligen i samband med de överväganden omvårdplanering och privata vårdgivares anslutning som kommer att ske inomsocialdepartementet. Vad utskottet anfört med anledning av motion 1982/83:1073bör ges regeringen till känna. dels att utskottet under moment 4bort hernställa 4. beträffande ersättning för sjukhusvård attriksdagen med anledning av motion 1982/83:1073 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört. minab/gotab 1983 77369