bet · G701LU15 · 1983-12-31 00:00:00 — omhandikappades tillgång till upphovsrättsligt skyddade verk 1 betänkandet behandlas motion1983/84:1534 av () vari yrkas att begär allregeringen låter upphovsrättsulredningen utreda frågan om handikappadestillgång till upphovsrättsligt skyddade verk. Enligt lagen (1960:729) omupphovsrätt till litterära och konstnärliga verk (upphovsrätlslagen) har densom skapat ett sådant verk en rätt att utnyttja det ekonomiskt och etl ideelltbetonat inflytande över hur och i vilka sammanhang det används. Liksommotsvarande lagar i andra nordiska länder bygger upphovsrätlslagen påinternationella konventioner. Begreppen litterärt och konstnärligt verk iupphovsrättslagen är mycket vidsträckta. Till litterära verk räknas bl. a.skönlitteratur och olika beskrivande framställningar, t. ex. vetenskapligaarbeten och handböcker. För att åtnjuta skydd enligt lagen måste en produktfylla vissa krav på egenart, s. k. verkshöjd. Kravet på verkshöjd kandefinieras så att produkten praktiskt sett inte skall kunna framställas av tvåpersoner oberoende av varandra. Utanför skyddet faller därför vanliganyhelsmeddelanden och andra prestationer av rutinmässig eller alldagligkaraktär. Ett verk kan framträda i många olika former. Det kan vara fixerat påett materiellt underlag, dvs. i etl exemplar. Exemplar av verket är inte blotten bok eller annat som ger en omedelbar upplevelse av verket utan också eltinspelat kassettband, en irycksals, m.m, som endast medelbart kan ge en sådanupplevelse. Verket kan vidare framträda i obeständig forin, l.ex. i enuppläsares ord. Upphovsmannens rätt att ekonomiskt utnyttja sitt verkinnefattar en principiell ensamrätt att framställa exemplar av det och göra deltillgängligt för allmänheten genom alt sprida exemplar av verket och altframföra det offentligt, exempelvis sända ul del i radio. Vissa begränsningarav ensamrätten finns. a. gäller enligt 18 § upphovsrätlslagen att exemplari blindskrift får framställas av utgivna litterära och musikaliska verk. Vidarefår bibliotek och vissa organisationer efter tillstånd av regeringen framställaexemplar av utgivna litterära verk genom att spela in dem på kassettband ochandra fonogramlyper för att använda dem för utlåning till blinda och andrasvårt vanföra. 1 1983/84. LU1983/84:15 2 Det ideella skyddet för ett verkomfattar bl. a. en rätt för upphovsmannen att få sitt namn angivet dii verketutnyttjas och alt motsätta sig förvanskningar och andra angrepp på verkelsintegritet. Upphovsmannen kan överlåta den ekonomiska rätten till ettverk genom avtal. Exempel härpå är förlagsavtal som träffas mellan enförfattare och ett bokförlag om utgivningen av ett verk. Om upphovsmannen äranställd med uppgift att framställa upphovsrättsligt skyddat material, l.ex. enledarskribent i ett tidningsföretag, anses upphovsrätten i viss omfattningövergå till arbetsgivaren. 1 vad mån rätten övergår beror på olikaomständigheter, bl, a. innehållet i anställningsavtalet. Av del anförda framgår alt författare till romaner ochandra böcker som regel har rätt att bestämma om deras verk får kopieras. Ocksåförfattare lill artiklar och annat material i tidningar och tidskrifter torde iviss utsträckning ha skydd enligt upphovsrättslagen, vilket medför att de iprincip har rätt alt förfoga över materialet. Sålunda torde användningen avredaktionellt material i laltidningar som sprids i form av inspelade kassetterförutsätta alt tidningsföretaget och upphovsmännen träffar överenskommelsehärom. Också när det gäller utsändning i radio av lallidning krävs i principmedgivande av upphovsmännen. finns ett kollektivavtal mellan och som ger arbetsgivarenrätt att i en tidning han ger ut publicera upphovsrättsligt skyddat text- ochbildmaterial. Arbetsgivaren har också rätt att fortsätta del stadigvarandeutbyte av material mellan fristående tidningsföretag som förekom före den 31januari 1981. För all annan användning fordras enligt avtalet särskilduppgörelse. 1982 träffade de nämnda organisationerna en överenskommelse sommedger verksamhet med radiotaltidningar enligt lagen (1981:508) ochkassettaltidningar som avses i lagen (1982:521) om ansvarighet förtaltidningar. Med radiotallidning förstås utsändning i radio av innehållet(helt eller delvis) i en dagstidning. är en inspelad versionav en periodisk skrift som ges ut här i landet. För att aiises som enkassetlaltidning måste inspelningen vara avsedd för synskadade, och det måstevara tidskriftsägaren som sprider eller låter sprida inspelningen. Av enkommunal myndighet gjord inspelning av innehållet i olika dagstidningar är inteen kassetlaltidning i lagens mening. (Ju 1976:02) tillsattes en samnordiskutredning med sakkunniga från , , och för all göraen allmän översyn av den upphovsrättsliga lagstiftningen, den s, k. nordiskaupphovsrätlskommiltén. Kommittén avgav ett delbetänkande med förslagtill lagreglering av bl. a. fotokopiering och bandinspelning inomundervisningsverksamhet. Kommitténs förslag ledde för svensk del inte tillnågon lagstiftning. 1 ställettillsattes åren 197(5-1977 i LU1983/84:15 3 samtliga nordiska länder utom nationellautredningar för översyn a\' den upphovsrättsliga lagstiftningen. År 1981tillsattes en sådan utredning också på . Med stöd av regeringens bemyndigande den 4 mars 1976tillkallades för svenskt vidkommande tre sakkunniga med uppdrag att se överupphovsrältslagstiflningen m.m. Genom beslut vid regeringssammanträde den 24februari 1977 erhöll utredningen tilläggsdirektiv. utökades antaletsakkunniga till fem. De direktiv upphovsrättsutredningen fick byggde ihuvudsak på riktlinjer som antagit för enöversyn av den nordiska upphovsrältslagstiflningen. 1 riktlinjerna pekades påatt den tekniska utvecklingen ständigt frambringar nya former för utnyttjandeav upphovsrättsligt skyddade verk och att det var angeläget att de nyamöjligheterna härvidlag togs lill vara. framhölls alt utvecklingenmedfört att det blivit svårare för upphovsmännen att hävda sina rättigheter.Det uttalades att en allmän översyn av upphovsrätten borde göras. Vidareframhölls att det var rimligt att regelsystemet utformades på ett sätt sombeaktade samhällets intressen av alt upphovsrätten inte lade hinder i vägen fören önskvärd tillgång till upphovsrättsligt skyddade verk. Översynen borde avseinte bara upphovsmännens rättigheter ulan också de s. k. närståenderättigheterna. I riktlinjerna uttalades vidare att särskild uppmärksamhet bordeägnas de problem av praktisk natur som uppkommer när ell verk har fleraupphovsmän, en situation som blir alltmer vanlig genom att många skyddadeprestationer utförs i någon form av teamwork. Även frågan om upphovsrättensövergång i anställningsförhållanden borde övervägas. I direktiven till den svenska utredningen återgavsministerrådets riktlinjer. Vidare framhölls bl. a. att riktlinjerna inteinnebar några begränsningar såvitt avser de frågor som kan las upp underutredningsarbetet samt att riktlinjerna är öppna och inle innebär att någravägar anvisas för att nå de syften som avses. 1977 görs vissa förtydligandeuttalanden till ledning för det fortsatta utredningsarbetet. Uttalandena hänförsig i huvudsak lill vad som anförts i riktlinjerna om vilka lösningar som börsökas för att man skall komma till rätta med de svårigheter och nackdelar somnuvarande regler skapar. Vidare understryks betydelsen av en fortsatt hordiskrättslikhet på området. Utredningen har avlämnat två delbeiänkanden ochtvå promemorior, senast betänkandet (SOU 1983:65) Översyn av upphovsrättslagen.Delbetänkande 2 som behandlar närstående rättigheter, enskilt bruk ochvideogram. I sitt fortsatta arbete kommer utredningen närmast att behandla bl.a. folorätlen, upphovsrätt i anställningsförhållanden, kopiering hosmyndigheter samt datorer och upphovsrätt. 1 enskrivelse lill utredningen har talboks- och LU1983/84:15 4 punktskriflsbiblioteket (TPB) framhållit att isin verksamhet med framställning av talböcker och punktskriftsböckeruppmärksammat en rad problem av upphovsrättslig karaktär, bl. a. att rätten attge ut talböcker endast avser utgivna verk och alliså inte exempelvis sådant somendast sänds i radio. har begärt ett sammanträffande medutredningen för diskussion av problemen. Motionären framhåller att riksdagenuttalade i samband med behandlingen av proposition 1976/77:87 om insatser förhandikappades kulturella verksamhet att handikappade har rätt till samma utbudsom ickehandikappade. Utvecklingen har emellertid visat att det finnssärskilda problem när det gäller handikappades tillgång till kulturlivet. Del statliga talboks- och , , länsbiblioteken och Bibliotekstjänst har enligt motionären i dagrätt att efter regeringens medgivande och med stöd av 18 § upphovsrättslagenframställa talböcker för utlåning utan upphovsmannens tillstånd. Denna rättbegränsar sig till verk som givils ut och omfattar således inte verk som endastsänts i radio. Utvecklingen har varit positiv så tillvida att alltmer material gjorts tillgängligt för synskadade. Nya tekniskamöjligheter har underlättat framställningen av materialet. har detblivit rnöjligt att framställa punktskrift och syntetiskt tal parallellt medsvartskriftstryckningen. Den senare tekniska möjligheten kan enligt motionärenav upphovsrättsliga skäl dock inte användas för verk som inte redan är spriddalill allmänheten. Motionären påpekar alt samhället har på olika sätt påtagitsig ansvaret för att göra tryckt text tillgänglig för synskadade. Även omviljan finns, är tillgången begränsad därför att man inte har den formellarätlen. Enligt motionären har vi t. ex. en lång rad av kommunala taltidningarsom i juridisk mening inte är lagliga. I propositionerna 1981/82:129 och164 om stöd till taltidningar m.m. framlades förslag om att statsbidrag skullekunna utgå till tidningsföretag för utgivning av taltidningar. Vidare föreslogsviss lagstiftning om bl. a. ansvarigheten för innehållet i sådana tidningar.Med anledning av proposition 129 väcktes två motioner vari framhölls attutgivningen av taltidningar förutsatte alt de upphovsrättsliga frågorna löstesoch begärdes ändring i upphovsrättslagen. Propositionerna och motionernahänvisades till som begärde lagutskottets yttrande övermotionerna. 1 sitt yttrande (LU 1981/82:2 y) framhöll lagutskottet att deupphovsrätlsliga LU1983/84:15 5 frågorna beträffande rätten att utnyttja tidningsmateriali taUidningar i första hand bör lösas förhandlingsvägen. Kunde någonöverenskommelse inte uppnås eller tvistefrågorna mellan de berörda parternalösas på annat sätt syntes enligt utskottets mening endast lagstiftningsvägenåterstå om inte verksamheten med laltidningar skulle försvåras elleromöjliggöras. Vid bedömningen från upphovsrätlsliga utgångspunkter avfrågan huruvida en lagstiftning i enlighet med motionärernas önskemål lämpligenborde genomföras erinrade lagutskottet om att vissa inskränkningar avförfattares rätt till sina alster redan nu finns lill förmån för synskadade ochandra med allvarliga handikapp. All av starka sociala skäl införa enbestämmelse, om att material i tidningar och lidskrifter får utnyttjas italtidningar skulle därför endast innebära en påbyggnad på det nuvaranderegelsystemet. Utskottet pekade vidare på att upphovsmännens ekonomiskaintresse av att materialet inle utnyttjas i sådant sammanhang torde vara ringa.Saken gällde alltså inle några mera väsentliga inskränkningar i detupphovsrättsliga skyddet. Ulskoltet ansåg att det från upphovsrätlsligautgångspunkter inte fanns några hinder mot alt en regel infördes som gör delmöjligt alt utnyttja tidningsmaterial i taltidningar. Skulle det under ärendetsberedning i konslitutionsutskoltet visa sig all den aktuella frågan inte kundelösas på annat sätt hade lagutskottet följaktligen intet alt erinra mot att enlagstiftning på området skedde. Sedan lagutskottet avgivit sitt yttrande träffadeTidningarnas arbetsgivareförening och den ovan (ses, 2) nämnda överenskommelsen, I sitt av godkända betänkande iärendet (KU 1981/82:31) ansåg att det därmed inte längrefanns skäl all överväga en lagstiftning enligt motionsönskemålen. Statsrådet besvarade (rd1982/83:157 s. 127) en fråga om användning av radioinspelningar som talböcker.Han anförde därvid bl. a. följande. De program som Riksradionproducerar och har i sill arkiv skulle i många fall lämpa sig mycket väl atttillhandahålla som talböcker. Det rör sig framför allt om uppläsningar avböcker, men också av viss dramalik. Även program på invandrar- ochminoritetsspråk skulle vara av stort intresse att tillhandahålla som talböcker. Nästan all talboksframställning i landet sker vid talboks-och punktskriflsbiblioteket (TPB), Enligt vad jag har inhämtat har TPB ochRiksradion träffat överenskommelser om användning avradioprogram som talbok. Överenskommelserna har dock inle lett fram till någralångsiktiga lösningar i fråga om villkoren för utnyttjandet. Problemen harvarit av såväl upphovsrätlslig som ekonomisk natur. Upphovsrättsulredningen(Ju 1976:02) avser enligt vad jag erfarit att senare under sitt arbete göra enöversyn av den upphovsrättsliga lagstiftningen vad avser förutsättningarna förolika handikappgrupper all få del av upphovsrättsligt skyddat material. Detframstår som naluriigt alt utredningen som en del i LU1983/84:15 6 detta arbete bl. a, behandlar frågan om hur radioprogramskall kunna göras tillgängliga som talbok. Jag förutsätter alt såväl TPB somRiksradion får tillfälle att redovisa sina synpunkter i sammanhanget, I de överenskommelser som träffals har TPB fåttbetala en viss ersättning till Riksradion och till berörda rätlighelshavare,utnyttjande av radioprogram som talbok bör som ett resultat ha ett bättreresursutnyttjande. För TPB:s del är det naturligt att denna framställningsforminle leder till kostnader ;iom totalt överstiger dem för en normal inläsning avboken eller verket i fråga. Ansvaret för all fastställa de ekonomiska villkorenligger på de två parterna. Några särskilda åtgärder från regeringens sida ärmot bakgrund av vad jag redovisat inte aktuella i frågan. I motion 1983/84:1534 (s) yrkas allupphovsrättsulredningen (Ju 1976:02) skall fä i uppdrag att utredafrågan om handikappades tillgång till upphovsrättsligt skyddade verk. Enligt lagen (1960:729) om upphovsrätt lill litterära ochkonstnärliga verk (upphovsrättslagen) har den som skapat ett sådant verk enrätt alt utnyttja det ekonomiskt och ett ideellt betonat inflytande över huroch i vilka sammanhang verket används. Upphovsmannens rätt att ekonomiskt utnyttja sitt verkinnefattar en principiell ensamrätt att framställa exemplar av det och göra dettillgängligt för allmänheten genom alt sprida exemplar av verket och attframföra det offentligt, exemplevis sända ut det i radio. Vissa begränsningarav ensamrätten finns. Bl, a, gäller enligt 18 § upphovsrätlslagen att exemplari blindskrift får framställas av utgivna litterära och musikaliska verk. Vidarefår bibliotek och vissa organisationer efter fillstånd av regeringen framställaexemplar av utgivna litterära verk genom att spela in dem på kassettband ochandra fonogramlyper för att använda dem för utlåning lill blinda och andrasvårt vanföra, Upphovsrätlslagen ses f, n, över avupphovsrättsutredningen som tillkallades , Utredningsarbetet bedrivs isamarbete med kommittéer i de fyra övriga nordiska länderna, I motionen framhålls att handikappade har rätt till sainmakulturulbud som de som inle är handikappade. Utvecklingen har emellertid visatalt den upphovsrättsliga lagstiftningen lägger hinder i vägen för dehandikappades tillgång till kulturlivet. Sålunda förhindrar upphovsrättslagenexempelvis att verk som inte givits ut men sänts i radio spelas in och spridsbland synskadade som talböcker. Vidare framhålls alt den moderna tekniken gjortdet möjligt alt framställa punktskriftsversion av ett verk som verkettrycks i svartskrift. Tekniken kan einellertid inte utnyttjas på grund avupphovsrättslagens bestämmelser. Inte heller är del tillåtet att framställakommunala taltidningar, I likhetmed motionären anser utskottet det angeläget att kulturlivet slår LU1983/84:15 7 öppet också för dem som är handikappade. Den tekniskautvecklingen har rnedfört att det finns helt andra förutsättningar föratt de handikappade skall kunna ta del av kulturutbudet än vidupphovsrätlslagens tillkomst. Någon anpassning av lagstiftningen har emellertidinle skett, vilket innebär all den nya tekniken i allmänhet kan utnyttjasendast efter överenskommelser med upphovsmännen. Sådana överenskommelser har ipraktiken varit svåra att åstadkomma. Enligt utskottets mening finns del därförstarka skäl som talar för att bestämmelserna i 18 § upphovsrättslagen börmjukas upp. Utskottet vill emellertid också stryka under attupphovsmännen har etl berättigat intresse av att få ersätining när deras verk utnyttjasoch att den tekniska utvecklingen inneburit all de har svårare alt bevakasina intressen. Tal- och punktskriftsbibliotekel har i en skrivelse fillupphovsrättsulredningen pekat på vissa problem som denupphovsrätlsliga lagstiftningen medför när del gäller handikappades tillgångtill litterära verk. a. berörs i skrivelsen några av de frågor som tagitsupp av motionären. Enligt vad utskottet inhämtat avser utredningen att underett senare skede av sitt arbete behandla dessa och andra spörsmål som rörhandikappades möjligheter att få del av upphovsrättsligt skyddat material.Utskottet, som utgår från alt så också sker, anser därför att något initiativfrån sida med anledning av motionen inte är erforderligt. altriksdagen avslår motion 1983/84:1534. Närvarande: (), (), Sfig (), Marfin ()*. ()*, (),(), Sfig ()*, (), Per (vpk), ()*, (), (),() och i (m), *Ej närvarande vid betänkandets justering. minab/gotab 1984 77856