bet · G701SkU30 · 1983-12-31 00:00:00 — I fråga om begränsningsregeln framhöllutskottet att den genom skattereform fått ett annat innehåll än tidigareoch att anledning inte förelåg att ändra den innan närmare erfarenheter vunnitsav dess praktiska tillämpning. Frågan om UTB och dess utformningprövades av skatteutskottet senast vid förra . a. frågan huruvida UTB borde fastställas för i princip alla skattskyldiga(fastställelsemetoden) eller bara i sådana fall där det behövs förskatteberäkningen (urvalsmetoden). Utskottet ansåg -med stöd av bl. a.upplysningar som lämnats utskottet av RSV -att en tillämpning av urvalsmetoden-bl. a. när det gällde att finna en lämplig avgränsning av uppgiftsskyldigheteni fråga om bostad på jordbruksfastighet -måste vara förenad med betydandesvårigheter. Också vid tillämpning av begränsningsregeln och i sådana situationerdå en skattskyldigs beskattningsbara inkomst i efterhand höjdes genom besvär avtaxeringsintendent eller till följd av eftertaxering torde -menade utskottet-en tillämpning av urvalsmetoden komma att medföra komplikationer för såväl deskattskyldiga som de tillämpande myndigheterna. Utskottet ansåg därför att förfarandet borde utformasenligt fastställelsemetoden. betonade utskottet starkt att det avhänsyn till såväl de skattskyldiga som taxeringsmyndigheterna var viktigt så långt möjligt sökte tillgodose kravet på enkelhet i den praktiskatillämpningen. Detta krav ansåg utskottet så mycket mer angeläget som det nyaregelsyste- SkU1983/84:30 13 met kunde förväntas medföra merarbete såväl förskattemyndigheter som för vissa skattskyldiga. Utskottet underströk särskilt att bestämmandet av UTB-även med tillämpning av fastställelsemetoden -till mycket stor del skulle skemaskinellt och att de skattskyldiga därför oftast inte skulle komma att behövalämna fler uppgifter i deklarationen än de gjort . Även i de fall dådet för bestämmande av UTB krävdes särskilda upplysningar av den skattskyldigeborde enligt utskottet uppgiftslämnandet kunna avsevärt begränsas och utskottetförutsatte att RSV genom, olika åtgärder så långt möjligt skulle underlättauppgiftslämnandet. Även frågor gällande UTB för makar samt räntetillägg förbil i näringsverksamhet, för jordbrukares bostäder och för räntefria ellerlågförräntade lån har tidigare prövats av skatteutskottet. Allmänt harutskottet därvid framhållit att skatteförenklingskommitténs arbete kan kommaatt påverka också beräkningen av UTB. I fråga om rätt för makar att sinsemellankvitta underskott mot överskott anförde utskottet i sitt betänkande SkU1981/82:60 bl. Utskottet vill med anledning avdetta yrkande erinra om att sambeskattning av makars B-inkomster ifortsättningen endast skall ske vid beräkning av tilläggsbelopp. En kvittningmellan makar skulle -som departementschefen framhåller-innebära att underskottskulle kunna komma att kvittas på olika sätt vid beräkning av underlagen förgrundbelopp resp. tilläggsbelopp. Enligt utskottets mening bör -om rimligaenkelhetskrav skall kunna tillgodoses -rätten att avräkna underskott motöverskott vara individualiserad dvs. tillkomma den skattskyldige personligen.Bestämmelserna kan eljest komma att bli alltför svårtillämpade. I fråga om räntetillägg förjordbrukares bostäder och för bil i näringsverksamhet framhöll utskottet isamma betänkande. Den föreslagna begränsningen avunderskottsavdragen berör normalt inte jordbrukares låneräntor förbostadsändamål, eftersom jordbrukarens bostadsbyggnad är att anse som endriftbyggnad i inkomstskattehänseende. En villaägares räntor däremot lederregelmässigt till underskott och påverkas därför direkt avavdragsbegränsningen. Med hänsyn härtill är det enligt utskottets meningmotiverat att -på samma sätt som i fråga om bil i näringsverksamhet -göra etträntetillägg för jordbrukarens bostadsbyggnad. Utskottet vill understryka atttillägget enligt förslaget uteslutande skall avse de räntekostnader som hänförsig till låneskulderna i förvärvskällan. I det fall en personbil, som redovisas som tillgång ienskild näringsverksamhet, används privat sker vid beskattningen en fördelningav kostnaderna mellan den privata användningen och den yrkesmässiga. Vid dennafördelning beaktas normalt inte eventuella räntekostnader, eftersom sådanakostnader f. n. alltid är avdragsgilla. Genom de nya reglerna om avdragsbegränsningkommer -om inte särskild hänsyn tas till ränteutgifterna -en"näringsidkare i ett bättre läge än en löntagare med bilförmån i tjänsten. Ivärdet av denna förmån ingår ett särskilt finansieringstillägg motsvarande enschablonmässigt beräknad räntekostnad för bilförvärvet. Räntetillägget för bil bygger, liksom löntagarens bilförmån, på en 1 * 1983/84. SkU1983/84:30 14 Det ligger enligt utskottets mening i sakensnatur att en sådan inte kan utformas med beaktande av förhållanden i enskildafall. I fråga om den av RSV anvisadeschablonen för beräkning av räntetillägg framhöll utskottet vid förra riksmöteti sitt av godkända betänkande SkU 1982/83:50. RSV:s rekommendation bygger på enschablon som utgår från förutsättningen att tillgången inköpts för lånademedel. Som underlag för räntetillägg skall tas upp av anskaffningsvärdetoch den beräknade räntan skall motsvara diskonto vidbeskattningsårets ingång -I- (vid taxering ).Räntetilläggets storlek blir sedan beroende av i vilken omfattning tillgångenanvänts för privat bruk. Enligt utskottets mening ligger det i sakens natur att enschablon av den här arten-om rimliga kravpåenkelhet i tillämpningen skalltillgodoses-inte kan utformas'med någon millimeterrättvisa. I normalfallen ochpå kortare sikt torde inte heller en tillämpning av ledatill några beloppsmässigt betydande räntetillägg för privat användning av bile. Med hänsyn till att det av RSV anvisade underlaget förtilläggsberäkningen skall tillämpas utan hänsynstagande vare sig t illvärdeminskning e. d. eller till den skattskyldiges inkomstförhållanden ochfaktiska räntekostnader vill utskottet inte bestrida att tilläggsberäkningenenligt schablonen i enskilda fall kan komma att leda till resultat som frånrättvise- och skälighetssynpunkt är mindre tillfredsställande. Utskottetförutsätter därför att RSV fortlöpande följer tillämpningen av bestämmelsernaoch vid behov föreslår regeringen de ändringar i regelsystemet som kan visa sigmotiverade. Frågan om en begränsning avschablonavdraget i inkomstkällan tjänst prövades av senast i decemberförra året. Ett motionsyrkande att schablonavdraget skulle maximeras till 500kr. avstyrktes då av skatteutskottet med motiveringen att avdraget, omönskemålet om förenklingar skulle kunna tillgodoses, inte fick sättas för lågtoch att en 1000-kronorsgräns fick anses innebära en skälig avvägning. Utskotteterinrade också om att frågor om schablonavdrag o. d. föll inomskatteförenklingskommitténs utredningsuppdrag. Riksdagenbiföll skatteutskottets hemställan. Med anledning av ett vidinnevarande framställt motionsyrkande om slopande av löneavgiftenframhöll skatteutskottet (SkU 1983/84:17) att i samband med 1982 årsskattereform under bred politisk enighet beslutat att reformens första steg skulletotalfinansieras genom införande av en allmän löneavgift och att motionärernainte anfört några skäl som borde föranleda att ändra ståndpunkt idenna fråga. SkU 1983/84:30 15 Motioner om upphävande avlagstiftningen om skattereduktion för fackföreningsavgift har behandlats avriksdagen allt sedan den antogs (prop.1982/83:50 bilaga 2,1, SkU 15, rskr 106). I sitt av godkända betänkande 1982/83:50 anfördeutskottet bl. Frågan om den skattemässigabehandlingen av fackföreningsavgifter har varit föremål för utredning under enföljd av år. Kritiken mot den tidigare gällande ordningen har -som utförligtredovisats i skatteutskottets betänkande SkU 1981/82:2-framför allt riktat sigmot att behandlingen av medlemsavgifter resp. konfliktersättningar varitförmånligare för arbetsgivarorganisationer och deras medlemmar än förfackföreningar och deras medlemmar. Som skäl för kritiken har åberopats attarbetsgivarorganisationen använder endast en del av de inflytande avgifternaför konfliktändamål och således helt eller delvis kan finansiera den del avverksamheten som avser annat än ersättningar eller fonderingar förkonfliktändamål med obeskattade medel. Enligt skatteutskottets mening får genom den i höstasinförda, begränsade skattereduktionen för fackföreningsavgift den sålundakritiserade olikheten i beskattningshänseende mellan arbetsgivarnas ocharbetstagarnas medlemsavgifter anses ha i huvudsak undanröjts. Utskottet villemellertid ånyo understryka angelägenheten av att RSV och de fackligaorganisationerna ser till att underlaget för skattereduktionen renodlas så attdet uteslutande omfattar utgifter för rent facklig verksamhet. De farhågor för den enskildes integritetsskydd som uttalasi motionerna finner utskottet betydligt överdrivna. Förslaget i propositioneninnebär-som tidigare nämnts-att den skattskyldige antingen genom sinorganisation eller själv kan ansöka om skattereduktion. Organisationen skalldessutom underrätta medlemmarna om storleken av denreduktionsgrundande avgiften, och dessa har då möjlighet att komma mederinringar mot beloppets storlek eller meddela att de inte önskar någon reduktion.Utskottet vill särskilt understryka att -vare sig yrkandet om skattereduktionframställs av den skattskyldige i deklarationen eller hos den lokala skattemyndigheteneller av den skattskyldiges fackförening hos RSV -en anteckning omskattereduktionen kommer att återfinnas i skattelängden. Utskottet kan för sindel inte finna anledning till erinran mot detta. Var och en som vill undvika ensådan anteckning har ju möjlighet att avstå från skattereduktion. När motioner i ämnet återkom ihöstas avslogs de av med samma motivering. skatteutredning prövade isitt slutbetänkande (SOU 1977:91) Översyn av skattesystemet också frågan ombeskattning av barnpension. Utredningen framhöll i samband därmed bl. a. attsamma beskattningsregler borde gälla oavsett om samhället trädde in genombidragsförskott eller genom barnpension. Detta kunde åstadkommas antingen genomatt bidragsförskottet gjordes skattepliktigt eller genom att barnpensionen,eventuellt i SkU1983/84:30 16 förening med andra pensionsförmåner som tillkommer barn,undantogs från beskattning upp till nivån för bidragsförskottet. Med hänsyntill förestående utredningsarbete angående samhällets stöd till ensamståendeföräldrar lade utredningen dock inte fram något förslag i frågan. I sitt avlämnade slutbetänkande (SOU1981:61) konstaterade pensionskommittén att det rent principiellt var rimligtatt underhållsbidrag inte utgjorde skattepliktig intäkt, medan motsatsen varfallet i fråga om barnpension. Skälet härtill var -menade kommittén -attunderhållsbidrag, med undantag för det allmänna avdrag om . sommedges i vissa fall, inte är avdragsgillt för den underhållsskyldige och attdet följaktligen skall betalas av beskattad inkomst. Barnpension grundas däremotpå arbetsgivaravgifter som inte har inkomstbeskattats hos den avlidne.Kommittén menade att man kan jämföra barnpension med en privatpensionsförsäkring, där premierna är avdragsgilla men där den utfallandepensionen beskattas. Det kunde därför enligt kommittén knappast hävdas attsamstämmighet skulle uppkomma om barnpension helt undantogs från beskattning.De överväganden som kommittén redovisade i fråga om nivåerna för pension skeddeunder hänsynstagande till att barnpension i princip utgjorde skattepliktiginkomst för barnet och innebar en höjning av garantinivån för barnpension frånfolkpensioneringen i de fall då barnets föräldrar hade avlidit. En motsvarandehöjning föreslogs beträffande garantinivåerna i situationer då barnet samtidigthade rätt till antingen bidragsförskott i förhållande till båda sina föräldrareller också bidragsförskott i förhållande till en förälder och barnpensionefter den andra föräldern. Inte heller pensionskommitténs förslag har ännu lett tilllagstiftning. Avsikten är att efterlevandepensioneringen skall bli föremål förytterligare överväganden. Direktiv för en kommitté håller f. n. på attfärdigställas inom . Frågan om avdrag för lön till barnhar upprepade gånger prövats av . Med anledning av ett motionsyrkandeom en sänkning av åldersgränsen från 16 till hänvisade utskottet (SkU1982/83:35) till att fåmansföretagens skatteförhållanden var föremålför överväganden inom företagsskattekommittén och att ett ställningstagandetill frågan om en sänkning av åldersgränsen för rätt till avdrag borde anstå iavvaktan på resultatet av kommitténs överväganden. Riksdagendelade utskottets uppfattning och avslog niotionen. Frågan om skattelättnad för gåvortill utvecklingsbistånd har under en följd av år prövats av skatteutskottet.Därvid har utskottet genomgående SkU1983/84:30 17 intagit den ståndpunkten att den allmännyttiga verksamhetsom ideella organisationer bedriver bl. a. med betydande insatser från enskildapersoner, förtjänar stöd från samhällets sida. Utskottet har i sammanhangetframhållit att sådant stöd också utgår såväl genom bidrag från staten ochkommunerna som i form av skattelättnader av olika slag. Däremot har utskottetställt sig avvisande till tanken på en rätt till avdrag för gåvor tillallmännyttiga ändamål. Utskottet har därvid bl. pekat på svårigheterna attåstadkomma en tillfredsställande gränsdragning mellan organisationer till vilkabidrag kan ges med avdragsrätt och övriga mottagare. Vad särskilt angår frågan om den skattemässigabehandlingen av utvecklingsbistånd har utskottet också erinrat om (SkU1982/83:50) att ett i proposition 1978/79:160 framlagt förslag om en begränsadavdragsrätt för gåvor till bl. a. internationellt biståndsarbete avvisats avriksdagen i enlighet med fem riksdagspartiers (s, m, c, vpk, apk) yrkande. Kostnader på grund av sjukdom Vid sin ofta återkommandebehandling av frågor om avdrag för merkostnader på grund av sjukdom och omextra avdrag för gifta har utskottet framhållit (se bl. SkU 1982/83:41) attde schabloner och inkomstgränser som tillämpas för det extra avdragetfortlöpande har räknats upp av RSV och att reglerna sammanfattningsvis innebäratt den som har låga inkomster och icke oväsentliga kostnader för sjukdom m. m.får extra avdrag med ett belopp som motsvarar de dubbla kostnaderna för sjukdomenoch att avdraget trappas av vid stigande inkomster enligt en särskild tabell. Utskottet har också förutsatt att RSV även ifortsättningen kommer att uppmärksamt följa utvecklingen på detta område ochsåvitt möjligt vidta kompletteringar av anvisningarna. Vidare har utskottet uttalat (bl. SkU 1979/80:41) atten förbättring för dem som drabbas av kostnader för sjukdom och handikappenligt utskottets mening bättre och enklare tillgodoses genom åtgärder på detsociala området än genom en svårbedömbar avdragsrätt vid beskattningen. Utskottet har avstyrkt motioner i ämnet, och harbifallit utskottets hemställan. De motioner utskottet behandlar idetta betänkande tar bl. a. upp frågor med anknytning till den av år1982 beslutade skattereform som genomförs under inkomståren 1983-1985(taxeringar). Av den redan lämnade redogörelsen (s. 11-17) framgår attså gott som samtliga de frågor som aktualiserats i motionerna tidigarebehandlats av SkU1983/84:30 18 , flera så sent som isamband med behandlingen av proposition 1983/84:69 om basenhet för åren 1984och 1985. Det gäller bl. a. skatteskalan för , där c och fp imotionerna 2525 resp. 1501 återkommer med sina yrkanden att skalan skallbestämmas i enlighet med riksdagsbeslut, fp med den ändringen dock attbasenheten fastställs på grundval av fullt inflationsskydd. Samma yrkandeställer m i sin partimotion 747, som vidare innehåller yrkanden attbegränsningen av underskottsavdragens skattemässiga värde slopas och attmarginalskattespärren bestäms till för och spärrbeloppetvid tillämpning av begränsningsregeln likaledes till fr. o. m. M yrkar också att statlig inkomstskatt skall tas ut enligt en skalasom i förhållande till den av beslutade innebär en sänkningav skattesatserna med mellan i inkomstskiktet 16-24basenheter, i skiktet 26-30 basenheter och likaledes 5procentenheter i skiktet över 45 basenheter. I m-motionen återfinns också ettyrkande som avser sänkt skatteuttag i inkomstskiktet 9-12 basenheter. Dettayrkande framställs under förutsättning att bifaller ett i motionenframställt yrkande om grundavdrag för barn vid den kommunala taxeringen.Sistnämnda båda yrkanden behandlar utskottet i annat sammanhang. Detsammagäller ett yrkande i fp-motionen 2079 om höjning av statsskatten med 2procentenheter i inkomstskiktet 1-4 basenheter. Höjningen är avsedd attfinansiera en del av kostnaderna för ett av fp i samma motion framställtyrkande om skattereduktion för barn. Detta yrkande behandlar utskottet i annatsammanhang. Vpk återkommer i motion 1142 med sitt krav på enskatterabatt på inkomst före underskottsavdrag. Rabatten skall börja utgå iinkomstskikt , nå sitt maximum, , vid inkomster mellan90 000 och . och sedan successivt avtrappas. skallingen rabatt erhållas. Som tidigare nämnts har frågan om skatteskalan och dessutformning för prövats av så sent som i decemberförra året. godtog då i enlighet med skatteutskottets hemställan ettregeringsförslag som innebär en begränsning av inflationsskyddet tillca och en höjning av procentsatsen för grundbeloppet i inkomstskiktet 18-21basenheter. Enligt utskottets mening har ingenting framkommit som ger riksdagenanledning att nu frånträda sin tidigare uppfattning i denna fråga. Utrymmet förskattesänkningar är inte större nu än . Med hänsynhärtill och då ännu inte ens det andra steget skattereform avseende1984 års inkomster till fullo finansierats saknas anledning att nu beslutaytterligare nedsättningar av skatterna . Utskottet avstyrkerföljaktligen samtliga nu aktuella motionsyrkanden avseende skatteskalan för1985. Utskottet avstyrker också yrkandena i motion 747 om ett slopande av begränsningenav underskottsavdragens skattemässiga värde och om en maximering avmarginalskattespärren och av SkU1983/84:30 19 spärrbeloppet i begränsningsregeln. I partimotion 747 yrkas också att det inomden nu avvecklade underskottsavdragskommittén tidigare bedrivna arbetet i syfteatt komma till rätta med otillbörliga underskottsavdrag skall återupptas. Som utskottet tidigare framhållit har denna kommittésuppgifter övertagits av företagsskattekommittén och bostadskommittén. Motioneni denna del är således tillgodosedd och utskottet avstyrker därförmotionsyrkandet. skattereform innebär somtidigare nämnts en begränsning av underskottsavdragens skattemässiga värde.Denna begränsning åstadkommer man genom att dela upp den statligainkomstskatten i två delar, grundbelopp och tilläggsbelopp, av vilkatilläggsbeloppet beräknas på ett särskilt underlag (UTB), motsvarande den tillstatlig inkomstskatt beskattningsbara inkomsten ökad med medgivna underskotts-och förlustavdrag samt i vissa fall s. k. räntetillägg. Tilläggsbelopp utgårbara i den mån UTB överstiger en viss nivå (den s. k. brytpunkten). Enutförligare redogörelse för bestämmelserna om beräkning av UTB lämnas på s. I flera motioner kritiseras reglerna om UTB från såvälmateriella som formella utgångspunkter. Kritiken i centerpartimotionerna 1129(hänv. 1363) och 1457 gäller beräkningen av räntetillägg för bil och förbostadsbyggnad i jordbruk. Morionärerna anser det orimligt att räntetilläggetför bil skall beräknas på av bilens inköpspris under hela innehavstidenoch oavsett bilens standard. De begär i motionerna att skall som sinmening ge regeringen till känna att räntetillagget för bil bör beräknas påbilens värde efter avskrivning och efter en ränta som relateras till detdiskonto som gäller vid beskattningsårets ingång. Motionärerna anser vidare attbestämmelserna om räntetillägg för bostadsbyggnad innebär att även räntekostnadersom avser investeringar i jordbruksdriften kan medföra räntetillägg. De begärdärför -såvitt nu är i fråga -en översyn av dessa bestämmelser. Även i motion 2162 av m. fl. (c) kritiserasräntetilläggsregler-na. Motionärerna anser det inte rimligt att man, samtidigtsom man söker förenkla deklarationsförfarandet för personer medtjänsteinkomster, utökar och försvårar förfarandet för övriga skattskyldiga. Demenar att regeringen -om bestämmelserna över huvud taget skall finnas kvar-måste vidta åtgärder för att förenkla uppgiftslämnandet. Förste vice talmannenIngegerd m. fl. (m) slutligen har i motion 1494 framställt vissaalternativa yrkanden till huvudkrav i motion 747 om slopande avbegränsningen av underskottsavdragens skattemässiga värde. Yrkandena innebär,att makar vid beräkning av UTB skall ha rätt att sinsemellan kvitta såvälöverskott av kapital mot underskott av schablontaxerad fastighet som överskottmot underskott av samma förvärvskälla, att något tillägg inte skall ske vare sig för de ränteutgifter som belöper på bostadsdelen i en SkU1983/84:30 20 jordbruksfastighet eller för beräknad ränta på bil somutgör inventarium i näringsverksamhet och att räntetillägg för lån mot lågeller ingen ränta skall kunna räknas av från överskott av kapital och kvittasmot underskott på schablontaxerad fastighet. Motionsyrkanden av samma innebörd som de nu aktuella hartidigare prövats av utskottet, dels i samband medl982 års inkomstskattereform,dels vid förra med anledning av följdlagstiftning till denna reform.En redogörelse för utskottets ställningstaganden i fråga om de olika yrkandenaoch skälen härför -vilka godtagits av -lämnas på s. 12 ff i detta betänkande. Utskottet vidhåller sin principiella uppfattning i dessafrågor men vill härutöver framhålla följande. Utskottet anförde vid sinprövning av motioner rörande UTB att det av hänsyn till såväl deskattskyldiga som taxeringsmyndigheterna är angeläget att man så långt möjligtsöker tillgodose kravet på enkelhet i den praktiska tillämpningen. Avnaturliga skäl har man ännu bara en begränsad erfarenhet av de nyabestämmelsernas praktiska tillämpning. Enligt utskottets uppfattning torde dockavsevärda förenklingar kunna göras i systemet. Det måste vara ett krav att deskatteintäkter som de nya reglerna om UTB medför för statsverket står i rimligproportion till de betydande administrativa och andra kostnader som entillämpning av UTB enligt fastställelsemetoden drar med sig. Det är ocksåangeläget att man så långt det är möjligt tillgodoser kravet på rättvisa ochlikformighet vid taxeringen. Enligt utskottets mening kan från dessautgångspunkter kritik riktas mot de nya bestämmelserna, bl. a. när det gällerräntetillägg för lån mot låg eller ingen ränta, för bil i näringsverksamhet ochi vissa fall för bostad i jordbruk. Utskottet har också förståelse för denkritik som riktas mot den procentsats som valts när det gäller att bestämma dendel av bilens inköpspris som läggs till grund för beräkning av räntetillägg. Utskottet vill med det anförda ånyo understrykaangelägenheten av att RSV genom olika åtgärder söker underlättauppgiftslämnandet och föreslår de ändringar i regelsystemet och vidtar dejusteringar av anvisningarna som kan visa sig påkallade. anfört bör ges regeringen till känna. Med detanförda anser utskottet sig ha besvarat motionerna. I samband med 1982 årsriksdagbeslut ersattes det dåvarande avdraget om . i inkomstslaget tjänstmed ett schablonavdrag om , dock högst av intäkten. återkommer i motion 747 med ett tidigare fleragånger framställt yrkande att avdraget begränsas till . Höjningen av schablonavdraget tillkom som ett led isträvandena att förenkla taxeringen. Om önskemålet om förenklingar verkligenskall kunna SkU1983/84:30 21 tillgodoses torde avdraget snarare behöva höjas än sänkas.Med hänsyn härtill och i avvaktan på resultatet av skatteförenklingskommitténsarbete är utskottet inte berett medverka till en ändring av schablonavdragetsom f. ö. tillämpas första gången vid årets taxering. Utskottet avstyrkerföljaktligen motion 747 också i denna del. Enligt en av hösten 1982antagen lag är fysisk person fr. o. m. taxering berättigad tillskattereduktion för medlemsavgift till arbetstagarorganisation av ettunderlag om högst . Reduktionsbeloppet är således maximerat till 480kr.