bet · G701LU32 · 1983-12-31 00:00:00 — omändring i räntelagen (prop. 1983/84:138) I betänkandet behandlar utskottetproposition /84:138 i vilken regeringen () efterhörande av lagrådet föreslår att anta ett i propositionen framlagtförslag fill lag om ändring i räntelagen (1975:635). Vidare behandlas dels en med anledning av propositionenväckt motion, 1983/84:2748 (vpk), vari yrkas avslag på propositionen i vissdel, dels en motion, 1983/84:1510 (m), som väckts och som rör frågor om ränta på rättegångskostnader ochverkställighet av domar. Utskottet tillstyrker att antar lagförslaget ochavstyrker följaktligen bifall till motion 2748. Ledamoten från vänsterpartietkommunisterna har reserverat sig till förmån för bifall till motionen. Även yrkandena i motion 1510 avstyrks av utskottet.Ställningstagandet motiveras med att frågorna som tas upp i motionen är föremålför utredning och därför inte bör föranleda någon åtgärd från sida,I en reservation föreslår ledamöterna från moderata samlingspartiet alt riksdagenskall hos regeringen begära förslag lill ändring i bestämmelserna om ränta pårättegångskostnader. Lag om ändring i räntelagen (1975:635) Härigenom föreskrivs att 6 §räntelagen (1975:635) skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 6§ I fall som avses i 3 eller 4 § be- Ifall som avses i 3 eller 4 § be- räknasränta för år enligt en ränte- räknas ränta för är enligt en ränte fot som motsvarar det av riksban- fot som motsvarar det av riksban ken fastställda, vid varje tid gallan- ken fastställda, vid varje lid gällan de diskontot med tillägg av fyra de diskontot med tillägg av . Om det vid be- stämmandenv skadestånd med anledning av personskada skall av- 1 1983/84. LU1983/84:32 2 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse räknas förmåner som utgår enligt 5 kap. 3 § 1skadeståndslagen (1972:207), utgör dock tillägget till diskontot för tiden tiUdess att det har slutligt avgjorts vilka sådana förmåner som utgår endast tvåprocentenheter. Denna lag träder i kraft den I juli1984, Lagen gäller dock ej i fall då ränta har börjat löpa före nämnda dag. Motion väckt med anledning av propositionen I motion 1983/84:2748 av HansPetersson i Hallstaham.mar m,fl, (vpk) yrkas alt med avslag påproposition 1983/84:138 i denna del och med bifall till motionen antar följande Lag om ändring i räntelagen (1975:635) Härigenom föreskrivs all 6 §räntelagen (1975:635) skall ha nedan angivna lydelse. Regeringens förstag Motionärernas förstag 6§ 1 fall som avses i 3 eller 4 § beräk- 1fall som avses i 3 eller 4 § beräk- nasränta för år enligt en räntefot nas ränta för är enligt en räntefot sommotsvarar del av som motsvarar det av fastställda,vid varje tid gällande fastställda, vid varje tid gällande diskontot med tillägg av åtta diskontot med tillägg av älta procentenheter. Om detvid bestäm- procentenheter. mande av skadestånd med anledning avpersonskada skatt avräknas förmåner som utgår enligt 5 kap. 3 § 1skadeståndslagen (1972:207), utgör dock tillägget titt diskontot för tidentitt dess att det har slutligt avgjorts vilka sådana förmåner som utgårendast . Denna lag träder i kraft den 1 juli1984. Lagen gäller dock ej i fall dä ränta har börjat löpa före nämnda dag. LU 1983/84:32 3 Motionväckt under den allmänna motionstiden Imotion 1983/84:1510 av () yrkas 1. att hos regeringenhemställer om förslag till ändring av 18 kap. 8§ så atträntesatsen anpassas till räntelagen, 2. att hos regeringenhemställer om utredning om verkställighet av tvistemålsdomar efter prövning ihovrätt eller skiljedom utan att domen vunnit laga kraft. Utskottet behandlar i betänkandet först förslagen iproposition 1983/ 84:138 om ändring i räntelagen (1975:635) och den medanledning av propositionen väckta motionen 1983/84:2748 (vpk). Därefter tarutskottet upp till behandling yrkandena i motion 1983/84:1510 (m) om ränta pårättegångskostnader m, m. Ipropositionen föreslås att dröjsmålsränta skall utgå med 8 i stället för som f.n. över diskontot. Vidare föreslås att dröjsmålsränta inteskall utgå på skadestånd för personskada innan det har slutligt avgjorts vilkaförmåner som utgår från den allmänna försäkringen eller arbetsskadeförsäkringene. I stället skall räntan i dessa fall utgå i form av avkastningsränta, dvs.med 2 procentenheter över diskontot. Lagändringarna föreslås träda i kraft den1 juh 1984. Ienlighet med vad som fömtskickas i propositionen har en särskild utredaretillkallats för att göra en allmän översyn av räntelagen. Utredaren skallenligt direktiven (dir. 1984:12) därvid behandla bl. a. frågor om särskildaränteregler i konsumentförhållanden och om ränta på skadestånd på grund avbrott. Vidare skall utredaren överväga om de nuvarande bestämmelserna om räntapå rättegångskostnader är ändamålsenliga. Utredaren skall också överväga om denya ränteregler som han kan komma att föreslå föranleder ändringar även i de nuaktuella reglema om ränta på skadestånd eller försäkringsersättning. Enligtdirektiven bör utredarens arbete vara avslutat före utgången av . Såvittgäller förslaget i propositionen om dröjsmålsräntans höjd vill utskottet pekapå att statsmakterna vid räntelagens tillkomst (prop. 1975:102, LU1975:30) uttalade att dröjsmålsräntans uppgift framför allt är att tjäna sompåtryckningsmedel mot gäldenären, dvs. bidra till att han betalar fordringen irätt tid. För att tillgodose detta önskemål ansågs att räntenivån borde sättasså att den något överstiger den ränta som är vanlig vid exempelvischeckräkningskrediter. Dröjsmålsräntan bestämdes därför till diskontot medtillägg av . Till följd av särskilda reglerande åtgärder frånriksbankens sida har emellertid krediträntan utvecklats annorlunda ändröjsmålsräntan och fr. o. m. har räntan för checkräkningskreditöverstigit dröjsmålsräntan. Det kan därför framstå som lönsamt att LU1983/84:32 4 inte betala en fordran som har dröjsmålsräntan bestämdenligt räntelagen på förfallodagen utan i stället dröja med betalningen till ensenare tidpunkt. Härigenom blir dröjsmålsränta enligt räntelagen en billigarekredit än exempelvis en checkräkningskredit. Utskottet anser i likhet med departementschefen ätt det ärnödvändigt att den nuvarande nivån på dröjsmålsräntan höjs så att detursprungliga syftet med bestämmelserna åter uppnås. Utskottet tillstyrkerdärför förslaget att dröjsmålsräntan i fortsättningen. skall utgå med 8procentenheter över diskontot. Enligt gällande bestämmelser börjar i principdröjsmålsränta enligt räntelagen att utgå på fordran på skadestånd ellerförsäkringsersättning efter det att den skadelidande framställt kravpå ersättning samt lagt fram utredning eller presenterat handlingar och andraupplysningar om skadefallet. Förslaget i propositionen innebär som tidigarenämnts att räntan i fortsättningen skall utgå i form av avkastningsränta, dvs,diskontot med tillägg av , på fordran på skadestånd förpersonskada så länge det inte har slutligt avgjorts vilka förmåner frånsocialförsäkringen som skall avräknas. Enligt motionärerna i motion 2748 bör förslaget i dennadel inte genomföras. Motionärerna anser bl, a, att dröjsmålet vidhandläggningen av de aktuella ärendena inte bör gå ut över de skadelidande ochatt en fortsatt hög ränta sannolikt kommer att ha en positiv inverkan påtidsåtgången för handläggningen av ersättnings- och skadeståndsfrågor. Utskottet vill framhålla att gäldenären - försäkringsbolageller annan ersättningsskyldig - regelmässigt saknar mö j lighet ätt påverkatidsätgången i de fall då frågan om socialförsäkringsförmåner prövas avförsäkringskassa eller försäkringsdomstol. Enligt utskottets mening är det därförrimligt att en lägre ränta utgår till dess det har slutligt avgjorts vilkaförmåner från den allmänna försäkringen eller arbetsskadeförsäkrihgen e, d, somden skadelidande har rätt till. Utskottet vill i sammanhanget erinra om attfrågor om ränta pä skadestånd och försäkringsersättning skall prövas i sambandmed den allmänna översynen av räntelagen. Med det anförda avstyrker utskottetbifall till motion 2748. Beträffande ränta på rättegångskostnader gäller enligt 18kap, 8§ andra stycket att den som i en rättegång förpliktatsatt ersätta motpartens rättegångskostnader skall utge ränta på dessakostnader då målet avgörs till dess att betalning sker, I motion 1510 anförs att denna räntesats är oacceptabeltlåg med hänsyn till dagens räntenivå. Den låga räntan är enligt motionen ocksåen anledning till att så många mål överklagas till högsta domstolen, även dåmöjligheten att få prövningstillstånd helt saknas. Motionären yrkar (yrkande 1)att hos regeringen hemställer om förslag fill ändring av 18 kap. 8 §rättegångsbalken så att räntesatsen anpassas till räntelagen. Somredovisats i det föregående skall utredningen om översyn av LU 1983/84:32 5 räntelagenpröva frågan om de nuvarande bestämmelserna om ränta på rättegångskostnader ärändamålsenliga. Med hänsyn härtill anser utskottet att motionen i denna delinte bör föranleda någon åtgärd från sida. Utskottet avstyrkersåledes bifall till motionsyrkandet. Motionäreni motion 1510 framhåller också att många tvistemål överklagas enbart i syfteatt undgå verkställighet av en meddelad dom. I motionen begärs (yrkande 2) attriksdagen hos regeringen hemställer om utredning om verkställighet avtvistemälsdomar efter prövning i hovrätt eller skiljedom utan att domen harvunnit laga kraft. Utskotteterinrar om att en icke lagakraftvunnen dom i tvistemål redati med gällandebestämmelser i stor utsträckning kan verkställas utan hinder av att denöverklagas. Bestämmelser härom återfinns i 3 kap. 3-10 §§ ulsökningsbalken(UB). För domar i tvistemål gäller bl. a. att verkställighet får ske genast avdom i växel- eller checkmål samt av tredskodom varigenom betalningsskyldighethar ålagts den uteblivna parten, om inte annat förordnas med anledning avtalan om återvinning. Också andra domar varigenom betalningsskyldighet harålagts får verkställas genast, om inte gäldenären hos kronofogdemyndighetensätter ned pengar till belopp som svarar mot betalningsskyldigheten eller sompant ställer ett motsvarande tillgodohavande hos bank eller när domen harmeddelats av underrätt ställer annan säkerhet för betalningsskyldigheten.Beträffande skiljedom finris bestämmelser om verkställighet i 3 kap, 15-18 §§UB, Enligttilläggsdirektiv (dir, 1981:47) till rättegångsutredningen (Ju 1977:06) skallutredningen överväga frågan om man bör låta hovrätternas domar i tvistemål ochbrottmål i större utsträckning än bli vérkställba-ra utan hinder avatt de inte har vunnit laga kraft. Medhänsyn till det anförda anser utskottet att någon åtgärd från sidamed anledning av motionsyrkandet inte är påkallad. Utskottet avstyrker därförbifall till motion 1510 även i denna del. 1, beträffandeförslaget i propositionen att med avslagpå motion 1983/84:2748 antar det i proposition 1983/84:138 framlagda förslagettill lag om ändring i räntelagen (1975:635), 2, beträffanderänta på rättegångskostnader att avslårmotion 1983/84:1510 yrkande 1, 3, beträffandeverkställighet av domar att avslårmotion 1983/84:1510 yrkande 2, LU1983/84:32 6 Närvarande: (), (), (), (). (), (),(), (), (), (), (), (), (), Per (vpk)* och (), * Ej närvarande vid betänkandets justering. Förslaget i propositionen (mom.1) Per (vpk) anser dels att den del av utskottetsyttrande på s. 4 som börjar med "Utskottet vill" och slutar med"motion 2748," bort ha följande lydelse: Utskottet vill peka på att förslaget i propositionen omatt avkastningsränta i fortsättningen skall utgå i stället för den högredröjsmålsräntan på fordran på skadestånd och försäkringsersättning innebär attkompensationen för de skadelidande blir lägre än f. n. De skulle såledesdrabbas hårdare än nu av förseningar i handläggningen.av ärenden om ersättningfrån den allmänna försäkringen. Det kan enligt utskottets mening befaras attden föreslagna lägre räntenivån också minskar intresset hos debetalningsskyldiga - i regel försäkringsbolag - att medverka till en snarlösning av skadefrågoma. Till detta kan läggas att försäkringsbolagenregelmässigt har goda möjligheter att genom kapitalplaceringar begränsa sinakostnader för dröjsmålsränta medan de skadeUdande kan ha svårt att skaffa låntill fördelaktig ränta i avvaktan på att skadeanspråket tillgodoses. Mot bakgrund av det anförda anser utskottet i likhet medmotionärerna att förslaget innebär så allvarliga försämringar för deskadehdande att det inte bör genomföras. Utskottet tillstyrker därför bifalltill motionen. dels att utskottet under moment 1bort hemställa 1. beträffande förslaget i propositionen att medbifall till motion 1983/84:2748 antar det i proposition 1983/84:138 framlagdaförslaget till lag om ändring i räntelagen (1975:635) med den ändringen att 6§erhåller följande såsom Utskottets förslag betecknade lydelse: Regeringens förslag Utskottets förslag 6§ I fall som avses i 3 eller 4 § beräk- I fall som avses i 3 eller 4 § beräk nas ränta för år enligt en räntefot nas ränta för år enligt en räntefot som motsvarar det av som motsvarar det av fastställda, vid varje tid gällande fastställda, vid varje tid gällande diskontot med tillägg av åtta pro- diskontot med tillägg av åtta pro centenheter . Om det vid bestämman- centenheter. de av skadestånd med anledning av LU1983/84:32 7 Regeringens förslag Utskottets förslag personskadaskall avräknas förmåner som utgår enligt 5kap. 3§ 1 skadeståndslagen(1972:207), utgör dock tillägget till diskontot för tiden till dess att det harslutligt avgjorts vilka sådana förmåner som utgår . Ränta på rättegångskostnader (mom. 2) , , och (alla m) anser dels att den del av utskottetsyttrande som på s. 4 börjar med "Som redovisats" och på s. 5 slutarmed "till motionsyrkandet." bort ha följande lydelse: Ränteregeln i 18 kap. 8 § innebär att enobetald skuld för rättegångskostnad löper ränta. Denna räntesatsavviker så väsentligt från gängse räntenivå att man väl kan förutse, sommotionären påpekat, att det kan vara lönsamt att underlåta, eller genom ettoberättigat överklagande söka undgå att i rätt tid betala sådana skulder. Detär därför angeläget att 18 kap. 8§ ändras tillöverensstämmelse med räntelagen. Något skäl att närmare utreda frågan finnsinte. Regeringen bör således i enlighet med yrkande 1 i motion 1510 omedelbartlägga fram förslag till ändring av 18 kap. 8§ . dels att utskottet under moment 2bort hemställa 2. beträffande ränta på rättegångskostnader att medbifall till motion 1983/84:1510 yrkande 1 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört om förslag till ändring av 18 kap. 8§rättegångsbalken så att räntesatsen anpassas till räntelagen. minab/gotab78371 1984