bet · G701JuU17 · 1983-12-31 00:00:00 — om anslag till åklagarväsendet (prop. 1983/84:100 bil. 4,C, jämte motioner) Regeringen har i proposition 1983/84:100bilaga 4 () under punkt C 1 (s. 54 och 55) föreslagitriksdagen att till Riksåklagaren för /85 anvisa ettförslagsanslag av . I motion 1983/84:1511 av NicGrönvall (m) hemställs att begär att regeringen lägger fram förslagom att i införs åklagar-etiska regler i enlighet med vad somhar anförts i motionen. Regeringens förslag till medelsanvisningför nästa budgetår för riksåklagarens verksamhet har beräknats medutgångspunkt i huvudförslaget om besparing. Utskottet har inte någon erinranmot förslaget. Önskemålet i motion 1511 går ut påatt begränsa åklagarens möjlighet att till massmedierna lämna ut information ompågående förundersökning. Enligt motionären bör inte sådan information fålämnas ut som kan avslöja vem som är misstänkt i målet. Anses det ändånödvändigt att lämna ut sådan information bör i alla händelser genom åklagarensförsorg den misstänkte ges tillfälle att för massmedierna framläggasin syn på förundersökningen. Den fråga som tas upp i motionen berör reglerna omyttrandefrihet, sekretess och meddelarfrihet för offentliga funktionärer. Degrundläggande reglerna om meddelarfrihet finns i 1 kap. 1 § tredje styckettryckfrihetsförordningen och de innebär att det i princip står var och enfritt alt meddela uppgifter i vilket ämne som helst för publicering i trycktaskrifter. Grundsatsen om meddelarfrihet, som har gamla anor i svensklagstiftning, har utvecklats ur principen att bara en person (i regel utgivarendå fråga är om en periodisk skrift) har det straff- och skadeståndsrätlsligaansvaret för en tryckt 1 1983/84. JuU1983/84:17 2 Reglerna innebär att uppgiftslämnaren går fri frånansvar och skadeståndsskyldighet, även om han är underkastad tystnadspliktbeträffande de uppgifter som lämnas. Meddelarfriheten är emellertid inteundantagslös. Undantagsreglerna finns i 7 kap. 3§ tryckfrihetsförordningen. Deinnebär att meddelarfrihet inte föreligger i fråga om meddelanden som innebäratt någon gör sig skyldig till spioneri eller annat allvarligt brott mot riketssäkerhet. Undantag görs också för uppsåtligt utlämnande av allmän handling sominte är tillgänglig för envar. Vidare kan utan hinder av reglerna om meddelarfrihet denstraffas som gör sig skyldig till uppsåtligt brott mot tystnadsplikt i de fallsom särskilt anges i sekretesslagen (1980:100). - De bestämmelser om sekretessbeträffande förundersökning m.m. till skydd för enskildas intressen som finns i9 kap. 17 och 18 §§ sekretesslagen innebär inte någon begränsning imeddelarfriheten på området. Även sekretessen till skydd för det allmännasintressen genombryts av meddelarfriheten utom när det gäller vissa uppgifter omtvångsmedelsanvändning. Angående de närmare övervägandena rörande meddelarfrihetoch tystnadsplikt kan här hänvisas till prop. 1975/76:204 omgrundlagsändringar angående tryckfriheten s. 93 ff och till prop. 1979/80:2 medförslag till sekretesslag m. m. del A s. 104 ff. Frågor rörandemeddelarfriheten har också varit föremål för överväganden avyttrandefrihelsutredningen i betänkandet (SOU 1983:70) yttrandefriheten. Vid ställningstagande till molionsspörsmålet villutskottet till alt börja med erinra om att meddelarfriheten utgör ett viktigtled i det regelsystem som syftar till att förverkliga den s.k,offentlighetsprincipen. Reglerna om meddelarfrihet är avsedda att bl. a.motverka att bestämmelserna om sekretess hindrar en från mera allmännasynpunkter berättigad insyn i myndigheternas sätt att fullgöra sina uppgifter. Av vad nu sagts om ändamålet med meddelarfriheten följeratt denna i och för sig inte är till för att uppgifter om enskilda personerskall kunna spridas. Det är emellertid ofrånkomligt alt meddelarfriheten kanleda till oönskade konsekvenser i form av publicitetsskador för enskilda. Inteminst när det gäller brottsutredningar är det uppenbart att röjandet av denmisstänktes identitet kan vara till betydande men för denne;grundsatsen att en misstänkt skall betraktas som oskyldig till dess alt skuldhar konstaterats av domstol kan alltså komma att trädas för när. Regleringen rörande meddelarfriheten innebär alt del haranförtrotts åt de offentliga funktionärerna att efter eget omdöme göraavvägningen mellan sekretessbehovet och motstående intressen, och någon skyldighetatt begagna sig av meddelarfriheten föreligger inte. Som sagts är regelsystemet förenat med risker förpubliciletsskador och liknande pä förundersökningens område. Dessa riskermotverkas emellertid enligt utskottets uppfattning av den omdömesgillhet varmedåklagarna och polisen i allmänhet tillämpar reglerna. I samma riktning verkarockså de pressetiska regler som finns på området. JuU1983/84:17 3 Sammantaget finner utskottet attdet saknas skäl alt i del hänseende som föreslås i motionen gå ifrån denordning som gäller. Utskottet avstyrker bifall fill motion 1511. attriksdagen med bifall till regeringens förslag till Riksåklagaren för budgetåret1984/85 anvisar ett förslagsanslag av , 2. beträffande åklagarestnöjtighet att lämtia infon7xation om förun dersökning attriksdagen avslår mofion 1983/84:1511. Läns- och distriktsåklagarmyndigheterna. Regeringen harunder punkt C 2 (s. 55-59) föreslagit att till Läns- ochdistriktsåklagarmyndigheterna för /85 anvisa ett förslagsanslagav . I motion 1983/84:1351 av GunillaAndré m. fl. (c) hemställs, såvitt nu är i fråga, alt beslutar uttalasig för att den beslutade förändringen av åklagarväsendets regionalaorganisation inte bör komma till stånd (yrkande 5). Regeringens förslag tillmedelsberäkning under denna punkt innebär en ökning av anslaget med drygt 21,5milj. ; totalt föreslås ett anslag av ca 248,6 milj. kr. I budgetproposifionen uppger departementschefen attregeringen har för avsikt att lägga fram ett samlat programmed förslag till inriktning av bekämpningen av narkotika ochnarkotikabrottslighet samt ekonomisk kriminalitet och till resursanvändningenpå områdena. Redan i förevarande budgetförslag föreslås emellertid enförstärkning av åklagarväsendets resurser för att bekämpa den ekonomiskabrottsligheten; sålunda beräknas medel för tolv nya åklagartjänster. Vidareberäknas medel för inrättande av fyra tjänster för revisorer. Mot bakgrund av den förslagna satsningen på nya tjänsterför bekämpning av ekonomisk brottslighet beräknas . för erforderligspecialutbildning av åklagare. För inköp av persondatorer avsedda att användasi kampen mot den ekonomiska brottsligheten beräknas . JuU1983/84:17 4 Främst med hänsyn till den ökandevåldsbrottsligheten föreslås medel för inrättande av ytterligare femåklagartjänster. Av budgetförslaget framgår vidare att fyra tjänster fördistriktsåklagare bör inrättas i utbyte mot fyra tjänster förassistentåklagare. Enligt utskottets mening är det särskilt angelägel attåklagarväsendet, i likhet med vad som skett under innevarande budgetår,filiförs resurser för att effektivt kunna medverka i kampen mot den ekonomiskabrottsligheten. Utskottet finner budgetförslaget tillfredsställande i dettahänseende. I fråga om insatser mot narkotikabrottsligheten föreslåsinga särskilda åtgärder under förevarande anslag. Departementschefen hänvisartill det nämnda samlade program för insatserna mot narkotikan somregeringen avser att lägga fram samt till att - i likhet med vadsom skett för innevarande budgetär - medel för olika narkotikabekämpandeprojekt beräknas under anslaget A2. Av vad departementschefen anför under förevarande anslagframgår att han anser att läget är oroande när det gäller åklagarväsendetsresurser att bekämpa narkotikabrottsligheten. Utskottet delar dennauppfattning. Frågan om särskild förstärkning av åklagarväsendets resurser förändamålet får emellertid prövas i samband med utskottets beredning av förslagettill anslag under A 2. Med det anförda godtar utskottet regeringens förslag tillmedelsberäkning under förevarande punkt. beslutaderiksdagen riktlinjer för en ändrad regional organisation m.m. inomåklagarväsendet (prop. 1982/83:158, JuU 1983/ 84:6, rskr 35). a. att nuvarande 21 länsåklagarområden fr. o. m. skallbilda 13 nya regionala verksamhetsområden. Vid ärendets beredning framhöllutskottet bl. a. att del var uppenbart att de behov av ökad effektivitet ochflexibilitet som kännetecknar den regionala åklagarverksamheten inte kantillgodoses enbart genom personalförstärkningar, något som f. ö. det rådandebudgetläget inte medger; framför allt fordrades det rationaliseringar genomsådana organisatoriska förändringar som riktlinjerna syftade till. 1 motion 1351 begärs att skall uttala sig föratt den beslutade förändringen av åklagarväsendets regionala organisation inteskall ske. Enligt utskottets mening saknas skäl att föreslå någraändringar i de av för kort fid sedan beslutade riktlinjerna rörandeåklagarväsendets regionala organisation. Utskottet avstyrker bifall till motion1351 i denna del. JuU1983/84:17 5 attriksdagen med bifall till regeringens förslag till Läns- ochdistriktsåkldgarmyndigheterna för /85 anvisar ett förslagsanslagav , 2. beträffandeåklagarväsendets regionala organisation attriksdagen avslår motion 1983/84:1351 i denna del (yrkande 5). Närvarande: (), (), (), (), i (s), (),(), (), (), Ulla-BrittÅbark (s), (), i (fp), ()och (). Åklagarväsendetsregionala organisation (punkt 2 mom. 2) KarinSöder (c) och () anser dels att den del av utskottetsyttrande på s. 4 som börjar med "Enligt utskottets mening saknas" ochslutar med "denna del" bort ha följande lydelse: Utskottet får först konstatera att beslut leder- om det genomförs- fill en inte önskvärd centralisering av den regionalaåklagarverksamheten. De negativa verkningar i olika avseenden som blir följdenav centraliseringen har närmare beskrivits i reservation 1 tilljustitieutskottets betänkande 1983/84:6. Utskottet ansluter sig till den ireservationen redovisade bedömningen i detta hänseende. Vid ställningstagande till motionsyrkandet fästerutskottet vidare avseende vid det samband som råder mellan åklagarverksamhetenpå regional nivå och den på central och lokal nivå. Beträffande riksåklagarenhar lagts fram ett betänkande (Ds Ju 1983:19) med förslag fill vissaorganisatoriska förändringar. Betänkandet remissbehandlas f. n. I fråga om denlokala åklagarorganisafionen aviseras en översyn i budgetpropositionen. mening är det inte lämpligt att såsom skett genom beslutförra året lägga fast en organisation för den regionala nivån utan att avvaktaresultatet av översynsarbetet beträffande åklagarverksamheten på central ochlokal nivå. JuU 1983/84:17 6 Det anförda innebär att utskottet delar den imofion 1351 framförda uppfattningen att den av beslutadeförändringen av åklagarväsendets regionala organisafion inte bör genomföras.Riksdagens beslut såvitt gäller inrättande av en statsåklagarmyndighet förspeciella mål bör dock inte ändras. Såsom närmare här utvecklats i den nyssnämnda reservationen bör hela åklagarväsendet bh föremål för en samlad översyn. nu anfört med anledning av motion 1351 bör som sin meningge regeringen till känna, dels att utskottets hemställan under moment 2 bortha följande lydelse: 2, beträffande åklagarväsendets regionala organisation att medanledning av motion 1983/84:1351 i denna del (yrkande 5) som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört i detta hänseende.