bet · G701SoU19 · 1983-12-31 00:00:00 — Verksamheten bör enligtmotioniirerna kunna bedrivas i såväl sjukvårdshuvudmännens som enskild regi.Motionärerna begär att söm sin mening skall ge regeringen till kännadels atf leg, sjuksköterskor med längre utbildning i akupunktur självständigtskall kunna arbeta som akupunktörer (yrkande 1), dels atfsmärtlindringsakupunkfur bör kunna bedrivas i små decentraliserade enheter somförestås av leg. sjuksköterska, i eller i enskild regi (yrkande2). Över rapporten vidsmärta och sjukdom har inhämtat yttranden frän medlemmar avstyrelsens vetenskapliga rad. På grundval av rapporten och yttranden över den utarbetasf.n, inom förslag fill föreskrifter och råd omakupunkturbehandling inom sjukvården. Avsikten är aft inhämta yttranden ävenöver defta förslag och att slutliga föreskrifter och råd i ämnet därefter skallutfärdas. Utskottet anser att man bör överväga alla tänkbaramöjligheter att erbjuda patienter med svår smärta lättillgänglig behandling.Utskottet utgår därför från att även de möjligheter som påpekats i motionenutreds av i def pågående arbetet med föreskrifter m.m. rörandeakupunktur. Något initiafiv med anledning av motion 1983/84:493 (m)torde därför infe vara erforderligt. Mofionen avstyrks således. SoU1983/84:19 " Oral galvanism ni. När fandersättningsmaterial avmetall med skilda elektriska spänningar finns i munhålan kan en svag elektriskström uppstå mellan metallerna (oral galvanism). Genom korrosion kanmetalljoner frigöras. Amalgam - som tillreds genom aft pulver av silver, tennoch koppar blandas med kvicksilver -och guldlegeringar är defandersättningsmaterial som främst används inom tandvården. Amalgam korroderarmera än högkvalitativa guldlegeringar. 1 motion 1983/84:1621 av PärGranstedt (c) och () anförs bl. a. aft användning av amalgam-isynnerhet i förening med andra material - kanskapa elektriska spänningsfenomen med svår huvudvärk och andra besvär som följd och atf det blivit alltmera uppenbart att många lidanden i form av värk och nedsatt allmäntillstånd som enskilda människor drabbats av beror på olämplig fandbehandling. Mofionärerna påpekar att oral galvanism fortfarande inte räknas som sjukdom enligt riktlinjer och aft defta innebär svårigheter för patienter attfå sjukfrånvaro och vårdkostnader täckta. Def finns , framhåller motionärer na, anledning att genomföra en översyn av hur pafienter med oral galvanism har behandlats i olika hänseenden och att ta inifiativ till de ändringar av praxis som är nödvändiga. Som en första åtgärd bör regeringen enligt motionärerna tillse aft oral galvanism klassas som sjukdom i sjukförsäkrings- lagstiftningens mening. Mofionärerna begär mot denna bakgrund åtgärder fill förmån för personer med oral galvanism i enlighet med vad som anförts i motionen. 1 motion 1983/84:629 av () anförs bl.a. att det kan konstateras att det inom medicinsk och tandmedicinsk litteraturrelateras en hel del fall där det visas ett tydligt samband mellan fandåkommoroch kroppsåkommor. Mofionären hänvisar bl. a. fill påpekanden som med. drPatrik Störfebecker gjort i boken som orsak fill nervsjukdomar, epilepsi,schizofreni, multipel skieros, hjärntumör och till att docent vidzoofysiologiska institufionen vid hävdat att frigörandetgenom oral galvanism av kvicksilver från amalgamfyllningar innebär atf vi i dagstår inför en giftkatastrof av oöverskådlig omfattning. Motionären begärinitiativ fill att det skall inrättas en ny medicinsk specialitet - varmedmotionären torde avse en särskild medicinsk arbetsenhet - där man arbetar med hela den mänskliga organismen i samband med åkommor från tänder och fandlagningar. Det begärda projektet skall enligt motionären ses som en tillfällig statlig satsning för att initiera en utvecklings- och försöks verksamhet som i lämpliga former bör integreras i sjukvårdshuvudmännens reguljära verksamhet. Mofionsförslag om att oralgalvanism skall klassas som sjukdom och om inrättande av en sådan särskildmedicinsk specialitet som avses i motion 1983/84:629 (c) har utskottetbehandlat , nämligen SoU1983/84:19 12 första gången - efter remissbehandling - i betänkande SoU1982/83:1 och i betänkande 1982/83:18 (s. 3-7). 1 det förstnämnda betänkandet anslöt sig utskottet fillden i remissyttrandena uttalade meningen att oral galvanism är ettelektrokemiskt fenomen som inte i sig kan betecknas som en sjukdom. Utskottetframhöll emellertid att sjukpenning från sjukförsäkringen utgår i vanligordning, om symtom från munhålan på grund av t. ex. oral galvanism skulle leda tillsådana fysiska eller psykiska besvär att arbetsoförmåga kan anses föreligga. Bl, a. förslaget om en särskild medicinsk specialitetsyntes enligt utskottet ha sin grund i att vårdsökande som hiinför sina besvärtill oral galvanism m. m. inte varit nöjda med det omhändertagande de fått dåde vänt sig till sjukvården eller tandvården. Utskottet pekade i detförstnämnda betänkandet på olika sätt på vilka man skulle kunna möta dessavårdsökandes behov så atf deras förtroende för sjukvården och tandvården inteskulle svikta. a. borde uppmärksammas betydelsen av att de vårdsökandeomhändertas av personal med erfarenhet av behandling av pafienter som drabbatsav oral galvanism. Enligt utskottet var def inte minst viktigt atf beakta densomatiska behandlingen. Utskottet redovisade i def sistnämnda betänkandet bl. a.vissa utrednings-initiativ om oral galvanism m, m, som tagit. Om åtgärder som vidtagits för atf förbättravårdmöjligheterna för patienter med oral galvanism kan följande nämnas. har anordnat "kurser i oralgalvanism" för tandläkare och har initierat informativa artiklar om oralgalvanism i tandläkar- och läkartidningar. Styrelsen har även sökt delgetandvårdscheferna inom folktandvården rapporter från styrelsens vetenskapligaråd över deras granskning av den vetenskapliga litteraturen inom detta ochnärgränsande forskningsområden. Oral galvanism jämte toxikologiska och allergologiskaaspekter kring tandvårdsmaferialens inverkan på levande vävnader m. m. harmedtagits i tandläkarorganisafionernas kursverksamhet. Frågor omomhändertagande för vård av pafienter med oral galvanism har blivit föremål förbehandling i symposieform vid bl. a. odontologisk riksstämma och i andraliknande sammanhang. Flera landsting ha upprättat särskilda behandlingsfeam föratt söka möta de speciella vårdbehov som patienter med oral galvanism har. Isamma syfte har liknande åtgärder vidtagits vid de odonfologiska fakulteterna. Utskottet har inhämtat att i den aviserade proposifionenom tandvårdens framtida utformning frågor kring oral galvanism kommer attbehandlas. tandvårdsutrednings sist avgivna betänkande (SOU 1982:50)Reviderad tandvårdstaxa, vilket beräknas komma att utgöra underlag för förslagi propositionen, har bl. a. föreslagits atf patient inte skall belastas mednågon ny patientavgift då tandbehandling görs om på grund av avvikande reaktionhos patienten mot använda dentala material. SoU1983/84:19 13 Ufskoffef vill vidare nu liksomtidigare understryka vikfen av ett adekvat omhändertagande inom vården avpatienter med oral galvanism. Utskottet förutsätter atf även denna fråga fasupp i propositionen. 1 avvaktan härpå bör motionerna infe föranleda någonriksdagens åtgärd. Motion1983/84:629 (c) och motion 1983/84:1621 (c) avstyrks således. Försöksverksamhet med vissa icke-konventionellabehandlingsmetoder 1 motion 1983/84:781 av BirgittaHambraeus (c) och () anförs inledningsvis att den helhetssyn påmänniskan som börjar bli allt vanligare har öppnat ett behov av kompletterandebehandlingsmetoder vid sjukdom. Många människor når hälsa på andra vägar än denofficiella läkekonstens, påpekar mofionärerna. Utöver den försöksverksamhet medkiropraktorer som skall bedrivas bör enligt mofionärerna läkare, sjuksköterskoroch sjukgymnaster kunna få pröva alternativa behandlingsmetoder såsom zonterapioch bindvävsmassage utan att riskera att förlora sin legitimation. Försöken böräga rum under kontrollerade förhållanden och utvärderas för aft vidgautbildningen om resultaten blir positiva. Mofionärerna begär atfriksdagen som sin mening skall ge regeringen till känna vad som i mofionenanförts om försöksverksamhet med alternativa behandlingsformer. Den typ av behandling som nämns imotionen går ut på att påverka funktionsstörningar och åkommor irörelsesystemet och i de inre organen genom att stimulera speciella reflexzonerpå kroppsytan (reflexzonterapi). En speciell form av reflexzonterapi ärfotzonferapi. Utgångspunkt för denna terapi är atf man anser atf kroppens organmotsvaras av olika zoner på fötternas undersidor. Genom massage och speciellahandgrepp i dessa zoner anses man kunna påverka störningar i olika organ. Idagligt fal kallas fotzonterapi enbart zonterapi. En annan speciell form avreflexzonterapi är bindvävsmassage. Utgångspunkt för denna behandlingsform äruppfattningen aft vissa bindvävsområden på kroppen står i förbindelse mednågot motsvarande inre organ. En lämpligt utförd massage inom ett sjukt organsreflexzon på kroppen anses leda till förbättring av def sjuka organet.Akupunktur är en annan form av reflexzonterapi. För öronakupunktur ärutgångspunkten en föreställning om att kroppens organ finns representerade i olikazoner på örat. En arbetsgrupp inom påbörjade enutredning för utvärdering av hälsohemmens verksamhet m. m. (socialstyrelsensvetenskapliga hälsohemsutvärdering). Avsikten var atf ställa samman kunskapsunderlagbeträffande s. k. alternativa behandlingsmetoder, som i olika kombinationer ivarierande omfattning bedrivs vid de s. k. hälsohemmen, för atf härigenom fåren grund för mera långsiktiga engagemang. a. fysikaliska behandlingsmetoder såsom olikamanipulationsmetoder, massage och liknande. a. kommer synpunk- SoU1983/84:19 14 ter på fotzonferapi och bindvävsmassage att redovisas iden rapport som arbetsgruppen beräknas avge . Utskottet anser principiellt aft det finns skäl aft ha enöppen attityd inför icke-konventionella behandlingsmetoder som patienter tyckersig bli hjälpta av, även om metodernas effektivitet inte alltid ärvetenskapligt belagd; detta självfallet under förutsättning atf def inte rörsig om behandlingsformer som kan misstänkas vara hälsovådliga. Med hänsyn tilldet pågående utredningsarbetet inom bör dock motion1983/84:781 (c) infe föranleda något initiafiv från sida och avstyrksdärför. Trots aft olika åtgärder vidtagitsunder årens lopp för att få till stånd en jämnare fördelning av läkarna i vårtland är def fortfarande svårt att rekrytera läkare fill mindre attraktivaverksamhetsområden och orter. Detta gör att def fortfarande råder en bådeverksamhetsmässig och geografisk snedfördelning av läkarresurserna. Snedfördelningen av läkarresurserna tas upp i mofion1983/84:2234 av m.fl. (vpk) och i motion 1983/84:2463 avMargareta m. fl. (s) (yrkande 1). Som bakgrund till behandlingen avmofionerna får nämnas följande. Sedan början av 1970-falet och t. o. m. innevarande läsårantas till den grundläggande utbildningen för läkare vid högskolan ca 1 000studerande (fr.o.m. nästa läsår beräknas antalet nybörjarplatserminska med 90). Grundutbildningen omfattar ochavslutas med läkarexamen. Efter grundutbildningen följer som eft första led iläkarnas vidareutbildning allmäntjänsfgöring (AT) på underordnade läkartjänsterunder och . Vid allmäntjänsfgöringens slut erhållslegifimafion som läkare. Härefter följer fortsatt vidareutbildning (FV), somleder till specialistkompetens och som också fullgörs på underordnadeläkartjänster. FV tar från fyra fill fem och eft halvt år beroende påspecialitet. För att man skall kunna styra fördelningen av läkare;geografiskt och beträffande medicinska verksamhetsområden finns följandeordning. Förordnandena på underordnade tjänster för läkarnasallmäntjänstgöring och för deras fortsatta vidareutbildning(specialistutbildning) är utformade som s.k. blockförordnanden (AT-block resp.FV-block), vilka innefattar samtliga erforderliga fjänstgöringar. hälso- och sjukvårdsberedninggodkände en överenskommelse mellan staten ochLandstingsförbundet om planering av läkararbetskraften, i vilken parternaförklarar sig vara överens om aft bedriva central och regional planering avläkararbetskraff enligt i huvudsak nedan angivna huvudprinciper. SoU1983/84:19 15 Det centrala läkarplaneringsarbefetskall baseras på ett läkarfördelnings-prograni (LP) av vilket skall framgå enrekommenderad fördelning av läkare mellan olika geografiska områden,verksamhetsformer och medicinska specialiteter med syfte att åstadkomma enändamålsenlig fördelning av läkararbetskraften. Förslag till LP skall utarbetasav under ledning av en av hälso- och sjukvårdsberedningenutsedd arbetsgrupp för långsiktig planering. LP skall fastställas av hälso- ochsjukvårdsberedningen. LP förutsätts omfatta en period av med de tvåförsta åren mera preciserade. En "framrullning" och en nyfastställelse av LP skall i princip ske . På grundval av fastställt LP skall socialstyrelsenutarbeta läkarplanerings-ramar för varje sjukvårdsområde. På längre siktförutsätts dessa ramar bli samordnade inom varje sjukvårdsregion. Ramarna skallomfatta såväl läkare under vidareutbildning (AT-läkare och FV-läkare) som - sålänge behov härav föreligger - vidareutbildade läkare inom både offenflighälso- och sjukvård och annan motsvarande verksamhet. Vid framtagande av LP ochutarbetandet av läkarplaneringsramarna skall samråda medsjukvårdshuvudmännen och . Sjukvårdshuvudmännen skall sluta upp bakoni derekommendationer avseende den planerade fördelningen av vidareutbildade läkaresom ingår i LP och vara beredda att verka för en solidarisk fördelning avläkarresurserna. Med anledning av det förslag omframförs i här aktuell del av motion 1983/84:2463 (s) får nämnas följande omvad som f. n. gäller vid tillsättning av tjänster för vidareutbildade läkare, m.m.(här bortses från de särskilda regler som gäller vid tillsättning avläkartjänster vid sjukhus m.m., där utbildning av läkare bedrivs). Befordringsgrunder vid fillsättningav här aktuella läkartjänster är förtjänst och skicklighet. Vid uppskattningav "förtjänsten" skall hänsyn fas endast fill fullgjord tjänstgöringpå tjänst som är förenad med rätt fill tjänstår eller som tillagtsfjänsfårsräft. Tjänst som läkare inom den offentliga sjukvården ärförenad med rätt till fjänstårsrätf. Gällande bestämmelser inrymmer emellerfid möjlighet förfillgodoräk-ning av dubbel tjänstetid. I syfte aft stimulera rekryteringen tilltjänster som provinsialläkare (vilka tjänster numera motsvaras av tjänster somdistriktsläkare i allmänmedicin), som visat sig speciellt svåra att besättamed ordinarie innehavare medgav regeringen genom beslut under åren 1921-1964provinsialläkare rätt aftpå vissa villkor intill av få somdubbel tjänstetid fillgodoräkna tjänstgöring som innehavare av ordinarieprovinsialläkartjänsf i vissa distrikt i , , ochNorrbottens län. På framställning av förordnade emellertidregeringen att besluten om förhöjd tjänstårsberäkning skulle upphöraatt gälla fr. o. m. . anförde i sin framställning bl. a.atf styrelsen inte funnit några övertygande bevis för aft rätten atffillgodoräkna dubbla tjänstår haft den rekryferingsfrämjande effekt somåsyftats. I mofion 1983/84:2234 (vpk)understrykssvårighefernaatt rekrytera läkare till och i synnerhet fillNorrlands inland. Mofionärerna begär att som sin mening skall geregeringen till känna nödvändigheten av SoU1983/84:19 16 en bättre fördelningsmässig styrning av läkarresurserna. 1 motion 1983/84:2463 (s) framhålls problem medläkarförsörjningen i , , och län.Motionärerna anför bl. a. att merifvärderingssystemet har diskuterats som ettmedel aft med fri villighet locka läkare till skogslänen och atf ett system medextrameri-ter för tjänstgöring i skogslänen kan bli ett medel i kampen motläkarkon-cenfrationen i . Mofionärerna begär i här aktuell del avmotionen (yrkande 1) att som sin mening skall ge regeringen tillkänna aft merifvärderingssystemet görs fill ett aktivt medel i arbetet motkoncentration av läkare till . hälso- ochsjukvårdsberedning (HSB), i vilken ingår företrädare för staten och sjukvårdshuvudmännen,fastställde vid sammanträde ett läkarfördelningsprogram för år1985 (LP 85). vilket utarbetats av i samråd medLandstingsförbundet, och universitets- ochhögskoleämbetet. I samband härmed beslutade HSB göra ett uttalande angåendeeffektivare läkarplanering, bakom vilket också ställdesig. I uttalandet påpekas den geografiska obalansen beträffandeläkarresurserna och skevheten i fördelningen av läkare på olika medicinskaverksamhetsområden (specialiteter). HSB konstaterar aft planeringen vialäkarfördelningsprogram måste fortsättas med beslutsamhet och med kraftfullpolitisk förankring och att läkarplaneringen måste bli effektiv på ett heltannat sätt . Man kritiserar att sjukvårdshuvudmännen - trots endetaljerad styrning av blocksysfemet för FV - erbjudit vikariat och att läkarevikarierat sig fram till specialistkompetens inom attraktiva områden.Sjukvårdshuvudmännen uppmanas aft öka ansträngningarna aft bemanna klinikernautan vikarier. Genom en minskning av möjligheterna för vidareutbildad» läkareaft erhålla vikariat ökar intresset hos sådana att söka sig fillvakanta-läkartjänster. Enligt LP 85 får 990 AT-block och 985 FV-block inrättas år1985. Detta innebär en minskning av antalet block i förhällande till fidigareår, vilket är ägnat att öka styreffekten ' läkarfördelningen. Med hänsyn fillatt sjukvårdshuvudmännen redovisat önskemål om 330 nya anställningar förvidareutbildade läkare medan den fastställda ramenangav 755 anställningar som övre gräns ansågs inte behov föreligga av enrestriktion i form av en ram för anställningar för vidareutbildade läkare införår 1985. Det påpekas att har ca 300 nya tjänster inrättats medanunder drygt 1 000 läkare erhållit specialistkompetens, vilket medhänsyn fill pensioneringar och dödsfall inom läkarkåren motsvarar ettnettotillskott av omkring 750 vidareutbildade läkare. Detta borde, sägs det, halett till en förbättring av vakanslägef. har beslutat rekommenderasjukvårdshuvudmännen att medverka till atf LP 85 kan genomföras och att beaktavad HSB uttalat om behovet av ett effektivare arbete med läkarfördelningen. SoU1983/84:19 17 I syfte att förbättraläkartillgången i glesbyder skall närmare utreda frågan omtjänstgöring inom sjukvården på platser, där det är svårt att få läkare, för devapenfria läkare som ofta inte utnyttjas under sin inkallelsefid. Enligt vad utskottet inhämtat övervägs inomregeringskansliet en översyn av läkarnas vidareutbildning, varunder man bl. a.skall pröva hur systemet med vidareutbildningen (med AT-block och FV-block) påett mer effektivt sätt skall fillgodose kravet på en jämnare fördelning avläkare mellan skilda geografiska områden samt medicinska verksamhetsområden. Utskottet vill inledningsvis påpeka atf vad som häravhandlas är frågan om hur tjänster för läkare inom den landstingskomniunalahälso- och sjukvården skall besättas. Detta berör således inte frågan oniprivatpraktiserande läkares anslutning till den allmänna försäkringensersättningssystem. Denna fråga fas upp i en överenskommelse mellanrepresentanter för staten och sjukvårdshuvudmännen om ändrade regler för vissastatsbidrag och ersättningar från sjukförsäkringen till sjukvårdshuvudmännenför , vilken senare komnier aft redovisas för . Utskottet vill uttala sitt stöd för atf åtgärder vidtasför att lösa problemet med läkarbrist geografiskt och verksamhetsmässigt.Kraftiga ansträngningar måste nu göras för att läkarplaneringen skall bli mereffekfiv. Inte minst viktigt är atf landstingen uppmärksammas på effekterna avatt anställa läkarvikarier. Vilka styrmedel som i övrigt kan komma i fråga ärutskottet f, n. inte berett aft ta ställning till. Utskottet förutsätter attregeringen om det fortsatta arbetet i hälso- och sjukvårdsberedningen geranledning till det återkommer till i frågan. Mot bakgrund av ovan refererade syn påsystemet med att låta läkare på vissa orter tillgodoräkna sig dubbla tjänsteåroch med hänsyn till aft behörighetskommiffé (S 1980:11) i sitt i fjolavgivna slutbetänkande - (Ds S 1983:17) Tillsättningen av vissa tjänster förläkare m. fl. a. föreslagit att det s. k. tjänsfårsbegreppet skallavskaffas torde det dock inte vara aktuellt aft överväga ett sysfem medextrameriter för tjänstgöring i skogslänen för att öka läkartillgången där. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motion1983/84:2234 (vpk) och motion 1983/84:2463 (s) i här aktuell del (yrkande 1). Brist på inhemsk blodplasma som kananvändas som råvara vid industriell framställning av blodprodukter har rått ivårt land . Däremot täcks sjukvårdens behov av rödablodkroppar av den befintliga blodtappningsverksamhefen. I motion 1983/84:2246 av JanHyttring m. fl. (c) anförs bl. a. att vi i fråga 1980 hade ensjälvförsörjningsgrad av och.aft denna med ny teknik ökade till . Motionärerna framhåller att def enligt SoU1983/84:19 18 uppgift skulle behövas över 30 000 nya blodgivare i landetför att man skall kunna klara en tillfredsställande lagerhållning av blod.Motionärerna anser därför att regeringen bör uppta förhandlingar medsjukvårdshuvudmännen i syfte att öka antalet blodgivare och att ny ochförbättrad teknik för blodseparering skall införas pä flera ställen i landet. 1mofionen begärs att som sin mening skall ge regeringen till kännaönskvärdheten av en ökad-blodgivning. Frågor om åtgärder för ökadblodgivning har behandlats i utskottets betänkanden SoU 1977/78:25 (s. 33 och34), SoU 1980/81:42 och SoU 1981/82:48 samt i ett interpellationssvar avstatsrådet (prot. 1982/83:34 s. 31-37).Utskottet har framhållit atf målet för blodverksamheten i vårt land skall varaaft vi blir självförsörjande med blodråvara även till industriellt framställdablodprodukfer. Utskottet har understrukit atf def är angeläget atfLandstingsförbundet, styrelsen för teknisk utveckling (STU), socialstyrelsen.Sjukvårdens och socialvårdens planerings- och rafionaliseringsinsfifuf (Spri)samt regionblodcentralernas samarbetsgrupp - som består av överläkarna vid deregionblodcenf raler som finns inom sjukvårdsregionerna - fillsammans finnerlösningar som gör def möjligt för att nå detta mål. Utöver i ovannämnda betänkanden redovisade åtgärder föratt förbättra blodförsörjningen kan nämnas att överbefälhavaren () i en orderden uppdragit åt försvarsgrenscheferna att successivt införaattityd-skapande utbildning om blodverksamhet i den allmänmilifära utbildningenför värnpliktiga senast fr, o. m, /84. ÖB anför bl. a. attförsvarsmakten skall medverka till atf en "levande blodbank" kommertill stånd i genom att (a) en attitydskapande utbildning om blodverksamhetinförs i den allmänmilifära utbildningen inom alla tre försvarsgrenarna, (b) möjlighet tillfrivillig blodgivning under tjänstetid medges värnpliktiga undergrundutbildningen - om inte annan tjänst lägger hinder i vägen - och (c) landstingensåtgärder för aft stimulera värnpliktiga till blodgivning bemöts posifivt. IÖB;s order understryks att blodgivningen skall vara frivillig. har med skrivelse i november 1982översänt kopior av ÖB:s ovannämnda order fill sjukvårdshuvudmännen för kännedomsamt påpekat att ÖB:s order ger en god grund för kontakter från sjukvårdshuvudmännenmed vederbörande försvarsområdesbefälhavare i frågor som rör värnpliktigasblodgivning inom resp. sjukvårdsområde. Antalet blodgivare i vårt land har vidare ökat de sistaåren. fill ökade den inhemska produktionen av blodplasmafrån ull . täcktes av behovet av blodplasmainom landet. Ökningen av blodgivningen tillskrivs en ökad medvetenhet på olikahåll av betydelsen av denna verksamhet. Utskottet noterar med tillfredsställelse den förbättringav blodförsörjningen som sålunda skett men vill understryka angelägenheten avfortsatta SoU1983/84:19 19 ansträngningar för atf ytterligare förbättra rekryteringenav blodgivare så att självförsörjning kan uppnås. Utskottet avstyrker medhänvisning till det anförda mofion 1983/84:2246 (c). Glaskroppskirurgi för ögonskadade diabetiker I motion 1983/84:2261 av () och tredje vice falman () anförs bl.