bet · G701LU3 · 1983-12-31 00:00:00 — betänkande 1983/84:3 omförenklat förfarande vid dödande av förkommen handling I belänkandet behandlas motion1982/83:1758 av () vari yrkas att hos regeringen begären översyn av lagen om dödande av förkommen handling, syftande till ettförenklat förfarande. Utskottet har inhämtat remissyttranden över motionen från Sverigesadvokatsamfund och Värdepapperscentralen (VPC) AB, Den som har förlorat ett löpandeskuldebrev, en växel, ett konnossement eller någon annan handling, varsföreteende utgör villkor för rätt att kräva betalning eller påkalla fullgörandeav någon annan förpliktelse, kan enligt 1 § lagen (1927:85) om dödande avförkommen handling (mortifikationsla-gen) få handlingen dödad, om det kan antasalt den har förstörts eller på annat sätt förkommit. Detsamma gäller i fråga omaktiebrev och pantbrev samt intecknad förskrivning som är ställd till viss man.Lagen är inte tillämplig på banksedlar, obligationer och förlagsbevis. Efterlagändring gäller undantaget för obligationer ochförlagsbevis inle sådana obligationer och förlagsbevis som är ställda till vissman eller order och som har utfärdals genom VPC:s försorg. Undantaget är inteheller tillämpligt på s. k. bankcertifikat,dvs. innehavarobligationer som utgesav banker och som har en löptid på högst . Dödningsförfarandet enligt niortifikationslagen inleds medatt den som har förlorat en handling skriftligen ansöker hos domstol om dödandeav handlingen. Till ansökningen skall bifogas avskrift av handlingen ellersådana uppgifter om dess innehåll som behövs för alt den skall kunna säkertidentifieras. Om ansökningen skall sökanden, närdel kanske, underrätta var ochen som är betalningsskyldig på grund av handlingen. Avser ansökningen pantbreveller intecknad fordringshandling, skall den intecknade egendomens ägare och densom senast har antecknats som innehavare av handlingen underrättas omansökningen, när det kan ske. Har sökanden visat sannolika skäl att handlingen förstörtseller på annat sätt kommit bort, skall domstolen utfärda en offentlig stämning,som genom domstolens försorg kungörs i Post- och . Kungörelsenskall införas i tidningens första nummer för januari, april, juli eller oktobermånad. Stämningen skall innehålla en beskrivning av handlingen samt upplysningom att sökanden har gjort sannolikt att handlingen har förstörts 1 1983/84. LU1983/84:3 2 eller kommit bort. I stämningen skall vidare den som kaninneha handlingen eller vet att den finns i behåll eller som i övrigt kan lämnaupplysningar i ärendet uppmanas att anmäla detta hos domstolen senast en vissangiven dag. Denna dag skall bestämmas så att minst ett och högst två årförflyter för kungörandet. Sedan fiden för anmälan har gått ut skall domstolen avgöraärendet. Finner domstolen därvid att någon omständighet inte har förekommit somvisar eller ger skälig anledning till anlagande att handlingen finns i behåll,skall domstolen besluta att handlingen dödas. Beträffande pantbrev och inleckna-defordringshandlingar skall beslutet även innehålla en erinran om att det inteinnebär dödande av själva inteckningen. Beträffande dödande av inteckningar finns särskildabestämmelser i 13 §. De överensstämmer i stort sett med dem som har beskrivits.En skillnad är dock alt den tid som skall förflyta mellan dagen för införandeav kungörelsen i Post- och och dagen för avgörande av ärendetskall vara . Vidare dödas inte inteckningen genomdomstolens beslut. Vid ett bifall till ansökningen förordnar domstolen altinteckningen får dödas efter ansökning hos inskrivningsmyndigheten. Har motbok rörande tillgodohavande hos bank ellerlivförsäkringsbrev förkommit finns ett enklare förfarande. Enligt 12 § äger rättsinnehavareni stället för att gå till domstol påkalla handlingens efterlysning genombankens resp. försäkringsbolagets styrelses försorg. Har bankboken ellerlivförsäk-ringsbrevel inte från efterlysningen kommittillrätta och finns ej skälig anledning anta att handlingen finns i behåll ärsökanden berättigad alt utfå sitt tillgodohavande. Sedan medlen utbetalats ärbankboken resp. livförsäkringsbrevet ej längre gällande. Har härlivförsäkringsbrev förkommit försäkringsfallel ännu inle inträffat skallsökanden i stället för att utfå tillgodohavandet erhålla ett nyttförsäkringsbrev. Dödningsförfarandet förenklades genom lagändring den 1januari 1982 (LU 1980/81:27, Prop. 1980/81:172, SFS 1981:770). gälldeatt domstolen i samband med utfärdandel av kungörelsen förelade sökanden attfullfölja ansökningen på viss bestämd dag. Om ansökningen inle fullföljdes påden utsatta dagen förföll den. Sedan det visat sig all det förekom attsökandena fullföljde ansökningen för sent och därför led förluster och däfullföljdsförfarandet dessutom fick anses vara en onödig omgång, avskaffadesförfarandet och infördes den nuvarande regeln om att domstolen ex officio låterdöda handlingen sedan den i stämningen angivna fristen utlöpt. Kostnaderna för dödningsförfarandet är f. n. för lösen av protokoll. I motionen anförs alt det vidstarten av VPC:s verksamhet säkerligen var oklart för många att det från VPCerhållna akliebrevet var en värdehandling och att dataföringen av ägarskapet iVPC:s register inte i och för sig var bevis på äganderätt. Det har därför häntalt aktiebrev förlagts eller kommit bort. I samband med bouppteckningar ocharvskiften inträffar del enligt motionären att aktier som finns inregistreradei VPC inte återfinns som akliebrev, vilket skapar problem för de efterlevandemen också för VPC, banker och fingsrätt, som skall ombesörja att förkommenhandling dödas. Motionären påpekar att handeln med värdepapper av skildaslag har ökat betydligt i omfattning under de senasle årtiondena, medanförfaringssättet vid dödande av förkommen värdehandling regleras av en lag somtillkommit då handeln hade ett blygsammare omfång. Förfaringssättet är, menarmotionären, tidsödande och i många fall dyrare än den förkomna handlingensvärde. Det finns därför enligt motionärens uppfattning skäl för alt en översynoch förenkling kommer till stånd i detta avseende. VPC, som tillstyrkermotionsförslaget, framhåller att deras praktiska erfarenheter avdödningsproceduren utvisar att de nuvarande reglerna är otillfredsställande ivissa avseenden. Enligt VPC borde det vara möjligt att förenkla förfarandet närvärdet av den förkomna värdehandlingen är lågt eller omständigheterna utvisaratt värdepapperet definitivt är förintat. Del är bekant på VPC att man i dagofta avstår från att döda förkomna värdehandlingar därför attdödningsförfarandet är alltför besvärligt och kostar för mycket. Detta anserVPC myckel olyckligt, eftersom de ifrågavarande innehaven på grund av althandlingarna inle dödas aldrig kan överföras till ny ägare. Existensen avsådana tillgångsposter kommer enligt VPC sannolikt alt vålla onödigt huvudbryoch trassel för många , om inte de nuvarande reglerna ändras. avstyrker motionen och anför tillstöd härför följande. Lagen synes ha anpassats efter moderna och ändradeförhållanden. Samfundet har förståelse för att dödningsförfarandet uppfattassom tidsödande genom att det i lagen föreskrivs att skall haförflutit sedan offentlig stämning kungjorts i Post- och . Manbör dock enligt samfundet beakta att risken för rättsförluster vid utdragetdödningsför-farande torde vara liten. Risken för rättsförluster synes öka omtiden för anmälan enligt 6 § andra stycket i lagen förkortas. Det förefaller ejheller enligt samfundets mening finnas anledning att i annat avseende förenklaförfaringssättet vid dödande av förkommen värdehandling. Den ordning som i daggäller är, anser samfundet, varken kompHcerad eller dyrbar utan erbjuder en godgaranti mot risken för rättsförluster. Den som förlorat en värdehandling,t. ex. ett aktiebrev, kan enligt lagen (1927:85) om dödande av förkommenhandling (mortifikationslagen) under vissa närmare angivna förutsättningaransöka hos domstol all fä handlingen dödad. Om sökanden visar sannolika skälför att handlingen förstörts eller på annat sätt kommit bort utfärdar domstolenen offentlig stämning, som kungörs i Post- och inrikes tidningar. I stämningenskall den som kan inneha handlingen eller som i övrigt kan lämna upplysningar iärendet uppmanas att anmäla detta till domstolen senast en viss angiven dag.Denna dag skall bestämmas så alt minst ett och högst förflyter fråndagen för kungörandet. Sedan tiden för anmälan har gått ut avgör domstolenärendet. Finner domstolen därvid alt någon omständighet inle förekommit som geranledning att anta att handlingen finns i behåll skall domstolen besluta atthandlingen dödas. När det gäller förkomna bankböcker och livförsäkringsbrevfinns elt enklare förfarande. I stället för att gå lill domstol kan den somförlorat handlingen begära att den efterlyses genom vederbörande banks ellerförsäkringsbolags försorg. Har handlingen inte frånefterlysningen kommit till rätta är sökanden berättigad att få ut sitttillgodohavande. Sedan medlen utbetalats är bankboken resp. livförsäkringsbrevetej längre gällande. I mofionen anförs att del ofta förekommer att aktiebrev,avseende aktier som är registrerade hos VPC, förstörs eller på annat sättförsvinner. Motionären framhåller att dödningsförfarandet enligtmortifikationslagen är tidsödande och i mänga fall kostar mer än den försvunnaaktiens värde. Enligt motionärens uppfattning finns det skäl som talar för ettförenklat dödningsförfarande. Motionären yrkar därför att hos regeringenbegär en översyn av mortifikationslagen. Utskottet erinrar till en början om attdödningsförfarandet förenklades genom lagändring . Tidigaregällde att sökanden själv måste fullfölja sin ansökan på viss bestämd dag.Fullföljdes inle ansökan på den utsatta dagen förföll den. Genom lagändringenavskaffades fullföljdsförfarandet och infördes regeln orn att domstolen exofficio skall besluta i ärendet sedan anmälningstiden utlöpt. Remissyttrandet frän VPC visar att dödningsproceduren ivissa avseenden alltjämt är för omständlig. Kostnaderna fördödningsförfarandet, inkl. kungörelsekoslnaden, uppgår till . ochtorde i många fall, som motionären påpekat, överstiga värdet av ett förkommetaktivebrev. Detta förhållande leder naturligtvis lill att aktiebrevels ägareofta underlåter alt ansöka om dödning av akliebrevet. Om aktiebrevet inte dödasoch ersätts med ett nytt aktiebrev kan aktieinnehavet på grund av det försvunnaakliebrevet inte överföras på annan ägare. Som VPC framhåller kan på siktsådana inle överlätbara tillgångsposter kommer att vålla problenii. LU1983/84:3 5 Med hänsyn till den korta tid somförflutit sedan dödningsförfarandet förenklades finner utskottet inte skäl attredan nu begära en ny översyn av mortifikationslagen. Eftersom vissa nackdelardock alltjämt synes vidlåda förfarandet förutsätter utskottet att regeringen ilämpligt sammanhang prövar om det är möjligt att göra förenklingar när detgäller hos VPC registrerade värdehandlingar vilkas värde är lågt, t. ex. genomatt införa en motsvarighet till förfarandet vid dödning av bankböcker ochlivförsäkringsbrev. På grund av det anförda finner ulskoltet del inte f. n.påkallat med någon åtgärd från sida rned anledning av motionen. attriksdagen avslår motion 1982/83:1758. Närvarande: ()*, (), (), (), (), (),i (s), (), ()*,(), (), Per (vpk), ()*, () och Kersfi (). * Ej närvarande vid betänkandets justering.