bet · G701TU21 · 1983-12-31 00:00:00 — Etttillämpande av det av honom angivna systemet innebär att för samhälletangelägna väginvesteringar förbereds i sådan omfattning och enligt gängseprioriteringsprinciper att även medel för sysselsättningsskapande åtgärder kanställas till förfogande för vägbyggandet som bästa möjligasamhällsekonomiska avkastning tillförsäkras på insatta medel. Utskottet villockså ånyo framhålla det angelägna i att medel som - i likhet med vad somhittills skett under en lång följd av år - blir anvisade för regional- ochsysselsättningspolitiska stimulansåtgärder till övervägande del förs samman medvägverkets byggnadsanslag. Härigenom ges verket resurser att bibehålla eneffektiv byggnadsorganisation. TU1983/84:21 H skapsmedel används f. ö. även för åtgärder avunderhållskaraktär. Med beaktande bl. a. av det nu anförda kan utskottet intefinna det påkallat att från sida göra de uttalanden som begärs imofion 1983/84:2509 (m). Densamma avstyrks därför i motsvarande del. Beträffande investeringsanslagetsstorlek för nästa budgetår (avseende ) tillstyrker utskottetregeringens förslag att detsamma tas upp med 900 milj. kr. Härav följer attutskottet avstyrker yrkandet i motion 1983/84:2496 (m) om en minskning med 60milj. Beträffande fördelningen av medlenför byggande av statliga vägar anser utskottet det vara av stor vikt attlänsvägarnas behov i möjligaste mån beaktas samt att en rimlig andel avanslaget reserveras härför. Utskottet är dock inte berett att - såsom i motion1983/84:414 (c) begärs - tillstyrka att fördelningen av anslaget bör vara 50 %till riksvägar och till länsvägar.. Avgörande vid fördelningen de bådagrupperna emellan måste enligt utskottets uppfattning främst varatrafikutvecklingen och härav föranledda behov. Utskottet avstyrker följaktligenoch under hänvisning jämväl till vad som förut anförts angåendeupprustningsbehov m. m. för de olika väggrup-perna motionsyrkandet i fråga. Från anslaget Bidrag till drift av kommunala vägar ochgator utgår bidrag enligt beslut (prop. 1981/82:133, /82:34,rskr 1981/ 82:373) fr. o. m. enligt nyaberäkningsregler. Det ankommer på att efter samråd med bestämma normkostnader för olika driftåtgärder. Den nyabidragsordningen syftar enligt propositionen till en förenkling avbidragsgivningen och därmed en minskad byråkrati. Föredraganden har vid sin bedömning av anslagsbehoveträknat med att en förhållandevis stor anslagsökning erfordras för att täckakommunernas ökade driftkostnader för väghållningen samt motverkakapitalförluster. En höjning av anslaget med 127,7 milj. kr. föreslås därför,vilket innebär att för nästa budgetår, avseende verksamhet, anvisas698 milj. kr. I mofionerna 1983/84:414 (c) och1983/84:2491 (fp) anses för detta anslag en återgång till budget böraske. En prutning föreslås därför ske med 92 milj. kr. och anslaget följaktligenböra tas upp med 606 milj. kr. I motion 1983/84:2496 (m) föreslås,under hänvisning till behovet i nuvarande statsfinansiella läge av en minskningav anslagen även inom verksamhetsområde, attanslaget för nästa budgetår tas upp med 653 milj. kr. Utskottet finner sig - medbeaktande av tidigare beslut i dessa frågor och vad föredraganden i övrigtanfört - böra godta regeringens förslag och tillstyrker följaktligen detsamma.Härav följer att utskottet avstyrker motionsyrkandena om en lägremedelsanvisning. TU1983/84:21 12 Anslaget Bidrag till byggande avkommunala vägar och gator uppgår för innevarande budgetår fill 340 milj. kr.Från detta anslag lämnas , i mån av fillgång på medel, bidrag med70% av kostnaderna till byggande av statskommunvägar, cykelleder och väg- ellergatuanläggningar för kollekfiv persontrafik. Till byggande av spåranläggningarför lokal kollekfiv persontrafik utgår bidrag av kostnaderna. Särskildabidrag till större byggnadsobjekt utgår enligt av fastställdfördel-ningsplan . Fördelningsplanen skall förnyas vart femte år.Till mindre anläggningar, cykelleder m. m. lämnas generella (schablon-) bidrag.Bidragsgivningen regleras genom förordningen (1982:853) om statsbidrag till väg-och gatuhållning m. m. Under avsnittet 4 i det följande återkommer utskottettill vissa frågor härom och tillstyrker bl. a. den av föredraganden förordadehöjningen av procentsatsen för spårbunden kollektivtrafik, m. m. För nästa budgetår föreslås i propositionen ett oförändratanslag om 340 milj. kr. I anslutning härtill framhålls att regeringen beslutattidigarelägga statskommunala väginvesteringar för inte mindre än 192 milj. kr.,vilket innebär att byggandet av statskommunvägar kommer attöverstiga planeringsnivån med ca 140 milj. kr. Utskottet tillstyrker regeringensförslag och avstyrker följaktligen yrkandet i motion 1983/84:2496 (m) om enminskning av anslaget till 310 milj. kr. Beträffande bidragsgivningen tillunderhållet av enskilda vägar förordades i föregående års budgetproposition atten omläggning skulle genomföras på så sätt att bidragen skulleutgå av de beräknade kostnaderna. Härutöver skulle, när det voresärskilt motiverat, ett förhöjt bidrag kunna utgå. För t.ex. drift av enskilda färjeleder anfördes att med hänsyn till despeciella förutsättningarna i varje enskilt fall borde kunna besluta om ännuhögre bidrag, dock högst . beslöt i enlighet med förslaget och det nyasystemet tillämpas . På grundval främst av en rapport (1983:09) Differentieradedriftbidrag till enskilda vägar som lagt fram i september 1983förordar föredraganden nu i propositionen nya procentsatser för det årligadriftbidraget till enskilda vägar enligt följande: tillutfarts- eller uppsamlingsvägar för fast boende och utfarts- elleruppsamlingsvägar för näringslivet tillutfarts- eller genomfartsvägar för det rörliga friluftslivet till utfarts-eller uppsamlingsvägar för boende inom bebyggelseområden samt uppsamlingsvägarför fritidsbebyggelse Ett sådant differentieratbidragssystem kommer enligt föredraganden att innebära väsentliga förbättringarav den enskilda väghållningen i jämförelse med nuvarande system. TU1983/84:21 13 Den förordade övergången till ettdifferentierat årligt driftbidrag kräver även en översyn av de bidrag som f. n.lämnas till övriga åtgärder inom den enskilda väghållningen. Bidrag lämnashärvid i form av särskilt driftbidrag, redskapsbidrag och bidrag tillfärjdrift.Bidragen för dessa åtgärder samt även möjligheten till förhöjt bidrag påverkasav en förändring av nuvarande bidragssystem. Föredraganden föreslår att bidragför dessa ändamål bör lämnas enligt följande. Särskilt driftbidrag, dvs. för reparations- ochtrafikåtgärder samt förnyelse av beläggning bör kunna utgå med högst . Särskilt driftbidrag till sammanläggningsförrättningar börkunna utgå med högst . Syftet med bidraget är att få fill stånd en merrationell väghållning genom att flera smärre enheter slås samman. Då sammanläggningenskall innebära fördelar för väghållarna bör bidraget begränsas till . Redskapsbidrag bör kunna utgå . Bidraget bör iförsta hand utgå till väghållare inom områden där möjligheter till inhyrning avlämplig utrustning är begränsad. Bidrag till drift av enskilda färjeleder bör kunna utgåmed samma bidragsprocent som , dvs. Förhöjt bidrag kan utgå omsärskilda skäl finns. Med hänvisning till det föreslagna systemet meddifferentierade bidrag anses det förhöjda bidraget för vissa vägar kunnaslopas. Det förhöjda bidraget är inarbetat i det differentierade bidragssystemet. Det förutsätts få ankomma på regeringen att besluta om deförfattningar som erfordras härför. har, framhålls det vidare i propositionen,på grund av brist på medel inga nya "bidragsberättigade" vägar kunnattas in till bidragsgivning. Den kö av bidragsansökningar som uppstått anses nuböra avvecklas. , då bidraget till enskilda vägar uppgår till ,finns visst utrymme för nyintagning av vägar. Härutöver bör enligtföredragandens mening 10 milj. kr. av tidigare innehållna reservationsmedel avvägverket få användas för intagning av samtliga nu vilande ansökningar ombidrag för sådana vägar som är bidragsberättigade. Avvecklingen av hela kön avbidragssökande vägar föreslås ske genom att ifrågavarande vägarrustas upp . Med de anslag som förordas för nästa budgetår kan enligtpropositionen således samtliga bidragsberättigade enskilda vägar som står ikö för bidrag erhålla bidrag. Härutöver kan den föreslagna reformeringen avbidragsgivningen genomföras. Medelsbehovet beräknas till 279,5 milj. kr. Anslaget anses böra beräknas till 266,5 milj. kr.Resterande 13 milj. kr. av medelsbehovet föreslås få finansieras genom attvägverket får utnyttja reservationsmedel under anslaget. Mot förslaget har motionsledes en rad erinringarframförts. I motion 1983/84:414 (c) yrkas sålunda att avslårregeringens förslag till TU1983/84:21 14 ändrade bidragsregler för drift av enskilda vägar, attriksdagen beslutar återinföra de bidragsregler som gällde för budgetåret1982/83, och att till bidrag till drift av enskilda vägar m.m. förnästa budgetår anvisar ett i förhållande fill regeringens förslag med 53,5 milj.kr. förhöjt reservationsanslag på 320 milj. kr. I motion 1983/84:665 (c) yrkaslikaledes en återgång till den bidragsnivå som gällde för /83.Även i motion 1983/84:2491 (fp) motsätter man sig förslaget till ändradebidragsregler och begär en återgång till tidigare gällande procentsatser om iprincip . Anslaget anses vidare böra tas upp med 345 milj. kr. I motion1983/84:663 (vpk) yrkas i denna del en höjning av anslaget med 35 milj. kr.genom en överföring av motsvarande medel från anslaget till Drift av statligavägar. I motion 1983/84:449 (m) slutligen yrkas att de vägar som har avsevärdbetydelse för turistnäringen får en högre procentsats i det differentieradebidragssystemet. Utskottet har vid sin prövning avhär berörda frågor och på de av föredraganden anförda skälen funnit sig börabiträda regeringens förslag till ändrade bidragsregler och tillstyrker därfördesamma. Ett differentierat system ger som föredraganden anfört en för denenskilde rättvisare fördelning av medlen som samhällets varierandeintresse i de olika vägarna bättre kan återspeglas. Systemet kan även anpassastill och möjliggöra förändrade prioriteringar från samhällets sida. Sammantagetsynes sålunda det nu föreslagna bidragssystemet innebära väsentliga förbättringarav den enskilda väghållningen i jämförelse med nuvarande system. Underhänvisning härtill avstyrker utskottet motionsyrkandena i fråga. Beräkningen av medelsbehovet för nästa budgetår tillstyrksockså av utskottet. Härav följer att utskottet, som redan tidigare avvisat deni motion 1983/84:663 (vpk) föreslagna överföringen med 35 milj. kr. från detstatliga driftanslaget till anslaget för enskilda vägar, avstyrkermotionsyrkandena i denna del. Till Bidrag till byggande avenskilda vägar bör i enlighet med föredragandens förslag ett anslag omoförändrat 30 milj. kr. I fråga om det enskilda vägbyggandet bör vidare, såsomframhålls i propositionen, den nuvarande bidragsordningen inte ändras. Motivetför detta anges av föredraganden vara att investeringarna är av sådan storleksordningatt de enskilda väghållarna vid en sänkning av bidragsprocenten inte själva kanfinansiera en nödvändig investering i vägnätet. Bidragsprocenten föreslåssåledes även i fortsättningen uppgå fill eller i särskilda fall 85%.Utskottet fillstyrker föredragandens förslag i denna del. De i propositionen under härförevarande punkter i övrigt framlagda anslagsberäkningarna m. m. avseendeTjänster till utomstående och : Försvarsuppgifter har inte gettutskottet anledning till erinran. Utskottet tillstyrker följaktligen attanslagen tas upp med resp. 28,4 och 28,5 milj. kr. TU1983/84:21 15 samt - beträffande sistnämnda anslag - att vägverketlämnas det av fördraganden förordade beställningsbemyndigandet avseendereservbromateriel. 2 Motionsyrkanden beträffande vissa planeringsfrågor samtflerårs- och fördelningsplaner m. m. Såsom utskottet tidigare i olikasammanhang framhållit är det en inte minst från planeringssynpunkt kompliceradoch tidskrävande process som i de enskilda fallen föregår vägfrågornas lösning.De stora kostnaderna för vägbyggandet och den begränsade medelstilldelningenhärför nödvändiggör noggranna avvägningar mellan olika projekt och mellanalternativa lösningar med avseende på arbetenas utförande m. m. Behov avsamordning med andra planeringssektorer och intressen har därvid medfört ökadekrav på vägplaneringens inordnande i den totala samhällsplaneringen. Vad gällerlänsstyrelserna har de ett avgörande inflytande på vägfrågorna dels genom sittallmänna planerings- och beslutsansvar på regional nivå, dels genom sinaspeciella uppgifter avseende bebyggelseplaneringen och natur- och miljövårdsområdenaoch dels genom de befogenheter som väglagstiftningen ger dem. Under alla skedenav vägplaneringen förekommer med kommuner och andra berörda intressenter ettomfattande samrådsförfarande som till sina huvuddrag är reglerat iväglagstiftningen. I anslutning härtill har också länsvägnämnderna sin givnaoch betydelsefulla plats. Det system för planeringen av väghållningen, planläggningoch projektering, som används av tillsammans medlänsstyrelser och kommuner och även s. k. fasta beredningsgrupper vidlänsstyrelserna är f. ö. konstruerat så att erforderliga kompromisser kankomma till stånd och anpassningar till regional trafikplanering och fysisksamhällsplanering kan tillgodoses. Utskottet vill också erinra om att nugällande planerings- och beslutsordning på detta område tillkommit efter ettomfattande utredningsarbete och en rad beslut från statsmakternas sida samtfått en utformning som ur många synpunkter ansetts förebildlig. Den kännetecknasockså, som utskottet fidigare framhållit, av storflexibilitet, som är av betydande värde inte minst i nuvarande arbetsmarknadssituation. I en rad motioner, som närmareanges i det följande, har yrkanden framställts om åtgärder i en eller annanform från sida beträffande projektering och byggande samtprioritering i flerårs- och fördelningsplaner av skilda väg- och broprojekt ilandets olika delar. Som skäl härför åberopas den stora angelägenheten - inteminst från arbetsmarknadsmässiga och regional-pohtiska synpunkter - att resp.företag kommer till utförande. Även utskottet är väl medvetet om samt understryker viktenoch önskvärdheten ur skilda synpunkter att så sker samt förutsätter att såvälde centralasom regionala vägmyndigheterna vederbörligen uppmärksammar och beaktar frågornahärom. Detta gäller inte minst de fall där det rör sig om projekt somaktualiserats i samband med utbyggnad av flygplatser, industriområden o.d.,berör kommunikationsförhållandena för befolkningen på öar eller vägbyggnaderöver länsgränser, m.m. Möjligheterna att genomföra de i motionernaaktualiserade projekten torde också förbättras genom den aviserade ökning avvägbyggandet som utskottet tidigare nämnt. Attsom motionärerna förutsatt skulle ta ställning till de angivnaenskilda objekten eller vägbyggnaderna inom de olika länen finner emeller-fidutskottet olämpligt med hänsyn till den decentrahserade planerings- ochbeslutsprocess som här gäller och avvisar därför- nu såsom tidigare - bestämtförslagen härom. har inte att ta ställning till frågor av detta slagoch bör inte heller göra det. Frågor om projektering samt byggande och drift avallmänna vägar regleras som förut nämnts genom föreskrifter i väglagen ochvägkungörelsen. Vid fördelningen av medel, som i statsbudgeten anvisas förbyggande av vägar, skall hänsyn tas till vägbehoven i olika delar av riket. Deför väg- och gatubyggandet gällande flerårs- och fördelningsplanerna upprättasi enlighet med vägkungörelsens bestämmelser och vissa andra bidragsföreskrifterför tioårsperioder och förnyas . Planerna kan dessutom ändrasmellan de normala revideringstillfällena. Fördelningen av investeringsmedel deskilda landsdelarna och väggrupperna emellan sker vidare på grundval av ennoggrann angelägenhetsgradering och efter vederbörande regionala och lokalavägmyndigheters hörande - allt i syfte att åstadkomma en så likformig ochrättvis fördelning av vägmedlen som möjligt. Flerårs- och fördelningsplanernaför det statliga resp. statskommunala byggandet avser nu . Denya planerna innebär en avsevärt högre ambitionsnivå i fråga om vägbyggandet änunder senare år. Detär enligt utskottets uppfattning av stor vikt att vägbyggnadsobjektentillkommer i den prioriteringsordning som de regionala och kommunalainstanserna i samverkan med uppställt. Länsstyrelserna har f. ö.numera bemyndigande att fastställa de nya flerårsplanerna för byggande avlänsvägar, dvs. för det vägnät som betjänar företrädesvis de regionala ochlokala transportuppgifterna. I fråga om anslag för vägbyggande som tillkommerav sysselsättningspolitiska skäl är det enligt utskottets mening likaså av storvikt att vägobjekten som regel utväljs av de berörda myndigheterna inom denramplanering som finns redovisad i flerårs- och långtidsplanerna. Dock börprojekt som redan påbörjats med anlitande av beredskapsmedel fullföljas. L'nderhänvisning till vad utskottet i nu berörda planerings- och anslagsfrågor anförtoch då även de av motionärerna aktualiserade projekten enligt utskottetsuppfattning bör prövas i den för handläggning av vägärenden m.m. stadgadeordningen avstyrks här berörda mofionsyrkanden. Det gäller förslagen i motionerna 1983/84:672 (fp),1983/84:1265 (fp) och 1983/84:1272 (s, m, c, fp) alla om utbyggnad av Europaväg6, m.m., TU1983/84:21 17 1983/84:820 (m, c, fp) om brobyggen i kommun tillden del motionen avser flerårsplanerna, 1983/84:1792 (c, m, fp) om ettbrobyggnadsprogram för till den del mofionen avser flerårsplanernasamt 1983/84:1283 (s, m, c) om en broförbindelse över . Det gäller vidare motionerna1983/84:1788 (m) om trafikfrågor i , 1983/84:2500 (fp) omtrafikinvesteringar i båda motionerna i vad de avserväginvesteringar, motionerna 1983/84:2043 (c, m, fp) om länsvägarna i Värmland.1983/84:2435 (c) i vad avser väginvesteringar m. m. i samt1983/84:669 (s) om en cykelled mellan och . 3 Övriga motionsledes aktualiserade frågor I motion 1983/84:660 (c) yrkas attriksdagen hos regeringen begär åtgärder för att bättre kontrollera och helsteliminera vägsaltningen. Såsom utskottet tidigare under en rad av år framhållit ärfrågorna om saltningen och dess omfattning av stor betydelse fråntrafiksäkerhetssynpunkt. Trafiksäkerheten och framkomligheten ärsålunda beroende av ett komplicerat samspel mellan trafikanternas beteende ocheffekten av olika väghållningsåtgärder. På uppdrag av studerar väg-och trafikinstitutet (VTI) i samarbete med korrosionsinstitutet säkerhets- ochframkomlighetsproblem vid olika trafikförhållanden samt saltningens inverkan iolika avseenden. har vidare ett omfattande utredningsprojekt hos VTIför att undersöka andra halkbekämpningsmetoder än saltning inkluderandeprovundersökningar m. m. Under hänvisning till det anförda och i avvaktan påresultatet av utrednings- och försöksarbetet avstyrks motionen i fråga. I motion 1983/84:356 (m) yrkas attriksdagen hos regeringen begär att "etiska regler för statens vägverk ochdess lokala enheter" fastställs. Sådana regler skulle möjliggöra att denenskilde markägaren och dennes intresse på ett bättre sätt än hitfills skullekunna tillgodoses vid uppkommande skador och olyckshändelser i samband medvägbyggnader. Motionären föreslår därvid också en mycket omfattande utvidgningav informationsskyldigheten från väghållarens och i förekommande fallentreprenörens sida när vägbyggen aktualiseras och genomförs. Det måste enligtmotionen med omedelbar verkan fastslås att ansvaret för allt skadevållandegentemot fastighetsägaren vilar på , som i sin tur kan söka sitt återav entreprenören. Inte minst i de fall då flera entreprenörer, ellerefter varandra, är inblandade i ett vägbygge uppstår annars för berördafasfighetsägare en kaotisk situation. bör därför inte i kontrakt medentreprenörer få friskriva sig från det primära ansvaret gentemotfastighetsägarna. Utskottet har från inhämtat vissa upplysningar ihär berörda frågor. Såsom härvid erinras om framgår av 16 § väglagen (1971:948)att vid TU1983/84:21 18 utarbetande av arbetsplan samråd i fråga om vägenssträckning och vägföretagets utformning i övrigt skall ske med berördafastighetsägare och andra som kan ha ett väsentligt intresse i saken. Jämlikt27 § vägkungörelsen (1971:954) skall markägarsammanträde hållas, varvidfastighetsägarna bere-des tillfälle att framföra sina synpunkter. Sedanarbetsplanen upprättas skall denna i vissa fall utställas för granskning. Deberörda sakägarna skall därvid, enligt vad som framgår av 30 § 3 st.vägkungörelsen, underrättas om den upprättade arbetsplanen, om den tid inomvilken anmärkningar kan framställas samt om var planen och framställdaanmärkningar hålles tillgängliga. I underrättelsen skall tillika anges vad somskall tas i anspråk av fastigheten med vågrätt. har sett över de rutiner som börtillämpas vid handläggningen av ärenden om skadeståndskrav, som framställs isamband med byggandet av väg. Enligt gällande regler kan ansvaret för en skada,som entreprenören orsakat, åvila antingen entreprenören eller var försig eller båda gemensamt. Bestämmelserna reglerar endast vilken av parterna somslutgiltigt skall bära det skadeståndsansvar som kan ha fill följd aventreprenaden. kan sålunda inte gentemot utomstående friskriva sigfrån ansvar. Reglerna påverkar inte den utomståendes rätt till skadestånd avvägverket. Då reglerna dock anses vara komplicerade sägs det vara svårt attavgöra i vilka fall skadeståndsskyldighet föreligger för . Om denskadelidande riktar sitt krav mot skall därför enligt de numeragällande föreskrifterna verket uppta detta till prövning. Genom vad sålunda anförts synes syftet med motionen tillväsentlig del tillgodosett. Den utökade informationsskyldighet m. m. som avmotionären begärts och som. sannolikhet skulle bli mycket personal- ochkostnadskrävande, är utskottet för sin del inte berett att tillstyrka. Utskottet utgår vidare självfallet från att iall sin verksamhet iakttar gällande rättsregler samt tillämpar allmäntvedertagna principer om affärsmässigt och servicebetingat agerande. Underhänvisning till vad nu anförts kan utskottet inte finna det motiverat attinföra några särskilda etiska regler för verket och avstyrker följaktligen motioneni fråga. 4 Statsbidrag till investeringar ikollektivtrafikanläggningar Under rubriken frågorlägger föredraganden fram vissa förslag beträffande statsbidrag tillinvesteringar i kollektivtrafikanläggningar. Nuvarande regelsystem på området anses i propositionenböra förbättras så - att statsbidragtill kollektivtrafikinvesteringar skall kunna lämnas till länshuvudmännen, - attstatsbidragen till investeringar i spårbunden kollektivtrafik höjs från 50 %till samt TU1983/84:21 19 - att statsbidrag skall kunnalämnas även till vissa investeringar för kollektivtrafik på SJ:s bannät. Beträffande bidragsprocentenföreslås att densamma för de i propositionen nämnda spåranläggningarna höjsfrån till . Redan i fördelningsplanen föreslåsbyggande av flera viktiga spåranläggningar. Det anses vara väsentligt att ävendessa omfattas av det nya bidragssystemet. Föredraganden förordar därför att bidrag tillämpas för de spåranläggningar vars byggande påbörjas efter den 1januari 1985. Statsbidrag till investeringar ispåranläggningar för uteslutande lokal kollekfiv persontrafik som tillgodoserett allmänt kommunikationsbehov kan enligt propositionen med nuvarande reglerlämnas till investeringar i spårvagnstrafik, tunnelbanetrafik och egnajärnvägssystem men däremot inte till anläggningar som hör till statensjärnvägars spåranläggningar eller som avser regional trafik. För att mer likställa förutsättningarna förordas attinvesteringar på riksnätsdelen av SJ:s bannät bör kunna vara bidragsberätfigadeinvesteringsobjekt enligt gängse prioriteringsgrunder. Detta innebär attobjekten, sett ur samhällsekonomisk synvinkel, skall vara konkurrenskraftiga iförhållande till övriga investeringsobjekt i fördelningsplanen.