bet · G701JoU1 · 1983-12-31 00:00:00 — betänkande 1983/84:1 ommiljö- och naturresurspolitik m. m. I motion 1982/83:486 av m. fl. (vpk) yrkas 1. att riksdagenhos regeringen begär en översyn om omorganisation av miljövården i enlighet medvad som i motionen anförts och att härvid ett särskilt miljödepartementinrättas, 2. att riksdagenhos regeringen begär sådan förändring i miljövårdens organisation attkommunerna ges ökat inflytande över miljöfrågor som berör dem och att det s. k.kommunala vetot flyttas till miljöskyddslagen, 3. att riksdagenhos regeringen begär förslag till sådan ändring i gällande lagstiftning attideella organisationer ges rätt att överklaga beslut av koncessionsnämnden förmiljöskydd utan att företräda sakägare, 4. att riksdagenhos regeringen begär sådan översyn av kungörelserna inom miljöområdet atttillämpningen av gällande lag ytterligare konkretiseras med syfte att snabbarekunna ingripa mot miljöbrott utan långtgående beviskrav. I motion 1982/83:994 av och (båda fp) yrkas att hos regeringen begär en översyn avmiljöskyddskungörelsen för att förenkla handläggningen i ärenden avrutinkaraktär och som endast i ringa mån har miljöstörande effekter. I motion 1982/83:1094 av m. fl. (c)yrkas, såvitt nu är i fråga (yrkandena 1, 6 och 7), 1. att beslutar att hos regeringen begära redovisningav samordningen mellan svenskt och internationellt miljöarbete tillgrund förfortsatt agerande, 6. att riksdagenbeslutar att hos regeringen begära förslag till system med offentligautfrågningar och vetenskaplig medling i miljö- och naturresursarbete, 7. att riksdagenbeslutar att hos regeringen begära förslag till inrättande av ett system förnaturresursräkenskaper. I ärendet har inkommit en skrivelsefrån kemiska industrikontor beträffande motion 1982/83:994. jbU1983/84:1 2 Utskottet behandlar i dettabetänkande några under /83 väckta motioner ommiljöskyddslagstiftningen, miljö- och naturresurspolitiken m. m. Miljövårdens organisation m. m. Enligt motion 1982/83:486, yrkande1, (vpk) ankommer det på samhället att reglera konflikterna mellanexploateringsintressen och miljöintressen. Denna reglering grundas pålagstiftning, som beslutas av politiskt ansvariga organ. Eftersomlagstiftningen ofta är allmänt hållen fordras tillämpningskungörelser somkonkretiserar vad lagen avser. Intresseavvägningen i det enskilda fallet är isjälva verket mera av politisk än juridisk art. Därför bör, anser motionärerna,alla viktiga miljöpolitiska beslut fattas av politiskt ansvariga organ och inteav ämbetsmän. En miljövårdsförvaltning under ämbetsmannaansvar behövsändå för övervakning och kontroll av hur lagstiftningen efterlevs. Motionenutmynnar i denna del i ett yrkande om översyn och omorganisation av miljövårdeni enlighet med anförda synpunkter och med inriktning på att ett särskiltmiljödepartement inrättas. Utskottet erinrar om att frågor om tillstånd tillmiljöfarlig verksamhet prövas av vederbörande länsstyrelse, eller av regeringen, enligt närmarebestämmelser i miljöskyddslagen (1969:387) och miljöskyddsförordningen(1981:574). För den övergripande planeringen och samordningen inommiljövårdsområdet ansvarar . Det praktiskamiljövårdsarbetet styrs av lagar och förordningar som beslutats av riksdag ochregering. Likaså är tilldelning och fördelning av budgetmedel påmiljövårdsområdet resultatet av en politisk prövning. Representanter förallmänpolitiska intressen finns bl. a. i länsstyrelsernas styrelser och istyrelsen för . I flertalet miljöskyddsärenden - t. e.x.tillstånd till miljöfarlig verksamhet - kan ett beslut överklagas tillregeringen. Om den tillämnade verksamheten kan föranleda särskilt stora skadorpå allmänna intressen sker tillståndsprövningen direkt hos regeringen (6 §andra stycket ML). Utskottet finner mot angivna bakgrund att motionärernasönskemål om politiskt inflytande i beslutsprocessen i viss mån är tillgodosettoch anser sig i vart fall inte kunna tillstyrka ett så långtgående krav påändringar i miljöskyddsadministrationen som motionen innebär. Motion1982/83:486, yrkande 1. avstyrks således. I motion 1982/83:994 (fp) anförsatt de ökade insatserna inom miljöområdet medför att miljöenheterna vidlänsstyrelserna fått ökad arbetsbelastning. JoU1983/84:1 3 Genom tillkomsten av miljöskyddsförordningen år 1981infördes tillståndsplikt för många företagstyper som tidigare prövats på ettenkelt sätt genom anmälan till . Många verksamheter som skallprövas är av sådan karaktär att miljöaspekterna är obetydliga. Enligtmotionärerna borde det i ärenden av rutinkaraktär finnas möjlighet att förenklahandläggningen och undvika den tidsspillan och de administrativa problem somtillståndsprövningen innebär. I motionen föreslås en översyn avmiljöskyddsförordningen som syftar till en enklare handläggning i ärenden avrutinkaraktär, där verksamheten endast i ringa mån har miljöstörande effekter. Utskottet vill nämna att regeringen med stöd avbemyndigande i ML har infört förprövningsplikt för olika typer av miljöfarligverksamhet som närmare anges i miljöskyddsförordningen (MF). Genom enuppräkning i bilaga A till MF har fastställts vilka företagstyper som skalltillståndsprövas av resp. vederbörandelänsstyrelse. I bilaga B anges de verksamheter för vilka endast anmälningspliktgäller. års ändringar i ML hade befogenhet attefter prövning i varje enskilt fall medge undantag från skyldigheten att sökatillstånd (dispens). En viss del av dispensprövningen var delegerad tilllänsstyrelserna. Ett av syftena med reformer var att förenkla ocheffektivisera förprövningssystemet i olika avseenden. a. avskaffades inämnda sammanhang och länsstyrelsernas dispensrätt. I propositionen med förslag till ändringar i ML (prop.1980/81:92 s. 29 f.) behandlade föredragande departementschefen utförligt vilkaprinciper som framgent borde gälla för länsstyrelsernas tillståndsprövning m.m. Bl. a. underströks vikten av en flexibel handläggning, anpassad till denaktuella verksamhetens förmodade större eller mindre påverkan på miljön. Deenklaste ärendena borde, framhölls det, kunna handläggas på i stort sett sammasätt som då skedde i vissa anmälningsärenden. Utskottet vill tillägga att i början avdetta år skickat en rundskrivelse till samtliga länsstyrelser och begärtsynpunkter på miljöskyddsförordningen, bl. a. uppdelningen mellantillståndspliktiga och anmälningspliktiga företag. Svaren bearbetas f. n. iverket och kommer att läggas till grund för eventuella förslag till ändringar iMF. Utskottet anser det självfallet viktigt att reglerna omhandläggningen av miljöskyddsärenden utformas så att länsstyrelserna inte ionödan belastas med administrativt rutinarbete m. m. Med hänsyn bl. a. till denöversyn av hithörande bestämmelser som pågår inom anserutskottet emellertid inte att motion 1982/83:994 f. n. påkallar någon särskildåtgärd från sida. Kommunalt inflytande i miljöfrågor. Enligt motion 1982/83:486(yrkandena 2 och 3) är det viktigt att miljöpolitiken kan påverkas av dedirekt berörda människorna. 1* 1983184. JoU1983/84:1 4 på fältet måste kommuner och ideella organisationer gesmer inflytande än vad som är fallet. Det s. k. kommunala vetot ibyggnadslagen måste få en motsvarighet i miljöskyddslagen. Möjligheten attöverklaga beslut i miljöfrågor bör vidgas så att utöver sakägare också ideellaorganisationer ges besvärsrätt. Utskottet erinrar om att så sent som underriksmötet /83 behandlade en motion med krav på en ytterligare utvidgning avbesvärsrätten enligt ML till att omfatta vissa ideella organisationer (JoU1982/83:17). I det av godkända betänkandet hänvisades till tidigareuttalanden att ideella föreningar och andra organisationer på miljöskyddets ochnaturvårdens område utförde ett betydelsefullt arbete. Det var viktigt atttillvarata dessa organisationers erfarenheter i miljövårdsarbetet. Utskottetvar dock inte berett att tillstyrka att man på ML:s område gjorde avsteg frånallmänna förvaltningsrättsliga principer genom att låta de ideellaorganisationerna över lag få en självständig besvärsrätt. På utskottets förslagavslog ifrågavarande motion. Utskottet har inte funnit anledning att på grund av den nuaktuella motionen föreslå något ändrat ställningstagande från sidaangående besvärsrätt för ideella organisationer m. m. Motion 1982/83:486,yrkande 3, avstyrks således. Vad beträffar yrkandet om ökat kommunalt inflytande m. m.erinrar utskottet om att det genom ändringar i ML skapades bättremöjligheter för kommunerna att utöva inflytande i miljöfrågor. Som exempelhärpå kan nämnas den utökade informations- och samrådsskyldigheten enligt 12 a§ ML och möjligheten för kommunen att efter åtagande enligt 44 a § få ta överden fortlöpande tillsynen enligt ML. Vidare erhöll kommunerna (48 §) rätt attöverklaga beslut i frågor om tillstånd till miljöfarlig verksamhet m. m. Syftet med det nya informations- och samrådsförfarandetvar (se JoU 1980/81:21 s. 24) att ge allmänheten, sammanslutningar samtkommunala och statliga myndigheter möjlighet att på ett tidigt stadium sättasig in i verkningarna av en planerad miljöfarlig verksamhet och kunna påverkaverksamhetens lokalisering och utformning från miljösynpunkt. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet ävenyrkande 2 i motion 1982/83:486. Enligt motion 1982/83:486 (yrkande4) bör tillämpningen av gällande lagar ytterligare konkretiseras så att mansnabbare kan ingripa mot miljöbrott utan långtgående beviskrav. börenligt motionärerna hos regeringen hemställa om en översyn av kungörelserna påmiljöområdet med detta syfte. Utskottet får anföra följande. I fannstidigare ett brottsrekvisit som innebar att vissa gärningar -1, ex.överträdelser av villkor JoU1983/84:1 5 eller föreskrifter i tillståndsbeslut - skulle ha kränktallmän eller enskild rätt för att föranleda straffansvar. Föråklagarmyndigheterna innebar det ofta betydande svårigheter att inför domstolenvisa att t. ex. ett förorenande utsläpp i vatten inneburit ett kränkande avallmän eller enskild rätt. Nämnda brottsrekvisit har emellertid avskaffats medverkan fr. o. m. . Ett huvudsyfte med ändringar i MLvar att gränsen mellan det straffbara och icke straffbara området skulle bliklarare, varigenom tillämpningen av ansvarsreglerna borde underlättas föråklagare och domstolar (JoU 1980/81:21 s. 38). Genom ett tillägg till 38 § MLslogs vidare fast att det åligger tillsynsmyndigheterna att verka för attöverträdelser av lagen beivras. I samband med ändringar i ML höjdesmaximistraffet för brott mot ML från ett till fängelse. Samtidigtinfördes i (BrB) ett allmänt miljöbrott (13 kap. 8 a § och 9 §).Sistnämnda bestämmelser kan bli tillämpliga om gärningen är av mera allvarligart och medför eller kan medföra hälsorisker för människor, skador på djureller växter som ej är av ringa betydelse eller annan betydande olägenhet imiljön. Om blir tillämplig på gärningen skall ej ansvar ådömasenligt ML. Maximistraffet för miljöbrott är i normalfallet fängelse. Ärbrottet grovt blir maximistraffet fängelse (prop. 1980/81:108, JuU1980/81:37). ML:s sanktionssystem utökades vidare i ovannämndalagstiftningssammanhang med en särskild miljöskyddsavgift (52-63 §§) som kanpåföras såväl fysiska som juridiska personer vid miljöbrott. Under föregående behandlades någramotionsyrkanden (s) som bl. a. syftade till ett effektivare sanktionssystem vidmiljöbrott (JoU 1982/83:17). På utskottets förslag förordade därvid iett tillkännagivande till regeringen viss ytterligare översyn av ML:s reglerom ansvar och skadestånd. Utskottet uttalade i detta sammanhang bl. a. att detvar ett vitalt samhällsintresse att miljöbrott inte lämnades obeivrade. Deförbättringar som gjorts genom ändringar i ML uteslöt givetvis inteatt det alltjämt kunde kvarstå vissa brister i rättstillämpningen som kundemotivera ytterligare förbättringar av samhällets möjligheter att förebygga ochbeivra miljöbrott. Utskottet ansåg det angeläget att rättstillämpningen på miljöområdetfortlöpande följdes och att regeringen tog de initiativ till förbättringar isanktionssystemet som kunde anses påkallade. Av det anförda framgår att sanktionssystemet i ML blivitföremål för betydande uppmärksamhet från statsmakternas sida. Någon ytterligareåtgärd i enlighet med motionen är ej påkallad. Utskottet avstyrker såledesmotion 1982/83:486, yrkande 4. Naturresurs- och miljöpolitik i övrigt Enligt motion 1982/83:1094, yrkande1, (c) är det nödvändigt att de globala miljöfrågorna länkas ihop med detnationella arbetet på motsvarande område. Den svenska förståelsen för ochinställningen till de globala JoU1983/84:1 6 miljöfrågorna måste genomsyra vårt internationellaagerande och inte minst vår biståndsverksamhet. En konkret och handfast planför hur sambandet mellan nationellt och internationellt agerande skall kunnasamordnas bör upprättas, anser motionärerna. Motionen utmynnar i ett krav påredovisning från regeringens sida av samordningen mellan svenskt ochinternationellt miljöarbete. Utskottet vill framhålla att insatser på detinternationella miljöområdet grundas på i huvudsak samma miljöpolitiskaprinciper och överväganden som styr det nationella miljöarbetet. Flertalet avde internationella överenskommelserna på miljövårdsområdet har f. ö. - ienlighet med bestämmelserna i 10 kap. regeringsformen - ingåtts med riksdagensgodkännande, efter proposition från regeringen. I dessa sammanhang har såledesriksdagen fortlöpande erhållit redovisning för regeringens agerande på detinternationella planet. Och omvänt har självfallet, med eller utansamband med sådana regeringsförslag, möjlighet att ge synpunkter på detinternationella miljövårdsarbetet. Enligt motionsyrkandet skulle vid sidanhärav krävas en särskild redovisning av samordningen mellan regeringensåtgärder nationellt och internationellt. Utskottet kan för sin del inte finnaannat än att syftet med en sådan redovisning väl kan tillgodoses inom ramen förde arbetsrutiner som redan nu tillämpas i förhållandet mellan riksdag ochregering. Motionen avstyrks därför i nu aktuell del (yrkande 1). I yrkande 6 i motion 1982/83:1094framförs önskemål om ett system med offentliga utfrågningar och vetenskapligmedling i miljö- och naturresursarbetet. I yrkande 7 hemställs om förslag tillinrättande av ett system för naturresursräkenskaper. I motiveringen anförs bl.a. att vårt nuvarande system för att bedöma knappheten hos en råvara ärbristfälligt. Det behövs, anser motionärerna, ett särskilt system förnaturresursräkenskaper som möjliggör att bedömningarna av dessa resurser tasmed i samhällets övergripande ekonomiska långtidsplanering och i liknandesammanhang. Sådana räkenskaper kan antingen beskriva naturresurs- och miljöeffekterav ekonomiska beslut eller beskriva effekter på ekonomiska variabler (sysselsättning,betalningsbalans etc.) av beslut i naturresurs- och miljöpolitiken. Systemetkan enligt motionen i stort baseras på redan befintliga planeringsmodeller ochdata. De frågor som sålunda i övrigt tas upp i motion 1094 harnära anknytning till de problemställningar som diskuteras 1978tillsatta naturresurs-och miljökommittén. Denna kommitté har bl. a. tilluppgift att utforma riktlinjer för en långsiktig hushållning mednaturresurserna inom de ramar som en ekologisk grundsyn anger. Kommitténberäknas avlämna sitt slutbetänkande . Utskottet vill tilläggaatt på utskottets förslag uttalat sig för en utredning om behovetav en övergripande lagreglering med vars hjälp kraven på hushållning med ochomsorg om naturresurserna kan ställas (JoU 1982/83:4). JoU1983/84:1 7 det anförda föreslår utskottet att motion 1982/83:1094,yrkandena 6 och 7, ej föranleder någon särskild åtgärd från sida. 1. beträffandemiljövårdens administration m. m. attriksdagen avslår motion 1982/83:486 yrkande 1, attriksdagen lämnar motion 1982/83:994 utan vidare åtgärd, 3. beträffandekommunalt inflytande attriksdagen avslår motion 1982/83:486 yrkande 2, 4. beträffandebesvärsrätt i miljöskyddsärenden attriksdagen avslår motion 1982/83:486 yrkande 3, attriksdagen avslår motion 1982/83:486 yrkande 4, 6. beträffandenaturresurs- och miljöpolitik i övrigt attriksdagen avslår motion 1982/83:1094 yrkandena 1,6 och 7. Närvarande.Einar (), (), ArneAndersson i (), (), (), (), (), (), (), JensEriksson (m), (), (), (), BoArvidson (ni) och (vpk). 1.Besvärsrätt (mom. 4) (vpk) anser att dels den del av utskottets yttrandepå s. 4 som börjar med "Utskottet erinrar" och slutar med"avstyrks således" bort ha följande lydelse: Utskottet delar motionärernas uppfattning att det ärviktigt att miljöpolitiken kan påverkas av de direkt berörda människorna.Ramarna för den nationella miljöpolitiken måste bestämmas av riksdag ochregering, men vid tillämpningen ute på fältet måste de ideella organisationernages mer inflytande än vad som är fallet. Möjlighet att överklaga beslut i JoU1983/84:1 8 miljöärenden bör vidgas, så att utöver sakägare ocksåideella organisationer ges sådan möjlighet. Utskottet förordar sålunda attriksdagen hos regeringen begär förslag till sådan ändring i gällandelagstiftning att ideella organisationer ges rätt att överklaga beslut utan att företräda sakägare. Detanförda innebär att utskottet tillstyrker bifall till motion 1982/83:486,yrkande 3. dels utskottets hemställan under 4bort ha följande lydelse: 4. beträffande besvärsrätt i miljöskyddsärenden attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört medanledning av motion 1982/83:486 yrkande 3. Naturresurs- och miljöpolitik i övrigt (mom. 6) och (båda c) anser att dels den del av utskottets yttrandepå s. 6 som börjar med "Utskottet vill" och slutar med "del(yrkande 1)" bort ha följande lydelse: Utskottet vill framhålla att insatser på detinternationella miljöområdet grundas på i huvudsak samma miljöpolitiskaprinciper och överväganden som styr det nationella miljöarbetet. Flertalet avde internationella överenskommelserna på miljöområdet har f. ö. - i enlighetmed bestämmelserna i 10 kap. regeringsformen - ingåtts med godkännande,efter proposition från regeringen. I dessa sammanhang har således riksdagenfortlöpande erhållit redovisning för regeringens agerande på detinternationella planet. Och omvänt har självfallet, med eller utansamband med sådana regeringsförslag, möjlighet att ge synpunkter på detinternationella miljövårdsarbetet. I motion 1982/83:1094 redovisas vikten avatt vårt internationella engagemang på miljövårdsområdet har en inriktning somöverensstämmer med de strävanden som miljöpolitiken har i . Våra strävandenmåste alltid vara att minska utsläpp av föroreningar, att minska förbrukning avråvaror och en hushållning med naturresurser, allt i syfte att uppnå enekologisk balans, lokalt och globalt. Många av de allvarligaste problemen iu-länderna härrör från en ovarsam hantering av miljön, därför bör även vårbiståndspolitik inordnas i denna målsättning. Vad utskottet här anfört medanledning av motion 1982/83:1094 i förevarande del (yrkande 1) bör riksdagenge regeringen till känna. dels den del av utskottets yttrandesom på s. 6 börjar med "De frågor" och på s. 7 slutar med"sida" bort ha följande lydelse: De frågor----- (likamed utskottet)- . För att kunna verka internationelltär det viktigt hur vi agerar här hemma. I motion 1982/83:1094 krävs att Sverigebör införa ett system med naturresursräkenskaper. Eftersom en stor del av våranaturtillgångar är ändliga och de förnyelsebara JoU1983/84:1 9 till stor del är beroende av vårt handlande, t. ex.försurningen, är det enligt utskottet viktigt att genom ett system mednaturresursräkenskaper redovisa nur vi hanterar våra naturresurser. Enekonomisk budgetering är för alla en självklar åtgärd för att få en möjlighetatt styra den ekonomiska utvecklingen. Enligt utskottets mening är det ocksåviktigt att på ett bra sätt hemma bedöma tillgång och förbrukning avnaturresurserna. Genom ett sådant system blir det möjligt att påverkautvecklingen i en för hushållningen med naturresurser önskvärd utveckling.Riksdagen bör ge regeringen till känna vad utskottet sålunda anfört medanledning av motion 1982/83:1094 i motsvarande delar (yrkandena 6 och 7). dels utskottets hemställan under 6bort ha följande lydelse: 6. beträffande naturresurs- och miljöpolitik attriksdagen ger regeringen till känna vad utskottet anfört med anledning avmotion 1982/83:1094 yrkandena 1, 6 och 7.