bet · G701NU44 · 1983-12-31 00:00:00 — Medhänvisning till det sagda avstyrker utskottet motion 1983/84:2813 (m) i berörddel. Utskottetövergår så till att behandla frågan inom vilken ram bidrag ur kolmiljöfondenskall få ges; Mot regeringens förslag om 350 milj. kr. står två motionsyrkandensom med olika motiveringar går ut på att beslutsramen skall begränsas till 250milj. Enligt motion 1983/84:2813 (m) är detta belopp tillräckligt medhänsyn till de nya riktlinjer för stödet som förordas i motionen. Enligt motion1983/84:2810 (c) kommer anspråken på kolmiljöfonden att bli mindre än vadregeringen räknar med, detta med hänsyn till den betydligt lägre nivå förkolanvändningen som föreslås på annat håll i motionen. Regeringens förslaginnebär, beräknat efter en användning av kol, attgenomsnittUgt . per ton kol anvisas som bidrag för miljöinvesteringar.Ett lika stort stöd vid användningsnivån innebär att 250 milj.kr. Detta föreslås bli beslut. Utskottetanser att regeringens förslag är väl awägt vid en användning av 3-4 miljonerton kol. Alltså avstyrker utskottet motionerna också inu aktuella delar. I budgetpropositionen (prop. 1983/84:100 bilaga 14s. 92) har regeringen under anslaget E 1 Statens energiverk:Förvaltningskostnader föreslagit ett annat beslutsbemyndigande avseende bidragur kolmiljöfonden än det som utskottet nu har behandlat. väcktes med anledning av förslaget en motion - 1983/84:911 (c) iberörd del - i frågan. Både förslaget och motionsyrkandet finns redovisade iinledningen till detta betänkande. Eftersom ett nytt förslag utifrån nyaförutsättningar har presenterats i proposition 1983/84:158 saknar det tidigareförslaget liksom motionen aktualitet. De bör således inte föranleda någonåtgärd från sida. Efter en inledande översikt över deninternationella kolmarknaden och det svenska försörjningsmönstret för kolkonstaterar regeringen (prop. s. 19 f.) att delvis nya förutsättningar nugäller för kolförsörjningen jämfört med situationen vid riksdagensenergipolitiska beslut . Den behöver således inte längre vara baserad påkol med extremt låga svavelhalter. Avancerad miljöteknik kan användas för attrena kolet. Ett engagemang i utländska kolgmvor är därför inte längre likaviktigt. Det betonas dock i propositionen att osäkerhet präglar den framtidakolmarknaden, framför allt på gmnd av risken för en kraftig ökning av efterfråganpå kol. NU 1983/84:44 20 Mot denna bakgrund redovisas förslag tillriktlinjer för den framtida kolförsörjningen. Syftet skall vara attförsörjningen med ett från miljösynpunkt lämpUgt kol till rimliga priser tryggas.Bland riktlinjerna ingår att långsiktiga engagemang med ett urval avexportländer skall eftersträvas, att en geografisk spridning därvid böråstadkommas, att inte bör komma i fråga som exportör av kol tillSverige och att i första hand rena kolkvaliteter skall importeras. Väsentligtär, sägs det i propositionen, att engagemangen inte blir av sådan omfattningeUer skapar sådana bindningar att handlingsfriheten för den framtidaenergipolitiken minskar. kolmarknaden bedöms inte vara sådant attett system med importlicenser är motiverat. Något behov av ett statligtengagemang i en centralhamn för kolimport anses vidare inte föreligga f. n. I kommunisternas partimotion1983/84:1367 begärs att regeringen skall lägga fram förslag om importlicenserför kol. Det måste finnas en klar och samlad överblick av hur mycket kol somförs in i , anför motionärerna som motiv. Liknandemotionsyrkanden kommunisterna har behandlats av utskottettidigare. Också från socialdemokratiskt håll har krav rests på ett system medimportlicenser. I det fallet har som motiv angetts både att användningen av kolskäll kunna kontrolleras och att försörjningen med kol av bra kvalitet skallkunna tryggas. har på näringsutskottets förslag avslagit motionerna.När utskottet behandlade kommunisternas krav i frågan våren1983 uttalades (NU 1982/83:33 s. 60) att ett ställningstagande till frågan omimportlicenser borde göras mot bakgmnd av vad som föreslogs i den propositionom kolförsörjning och kolanvändning som regeringen hade aviserat till våren1984, alltså den nu aktuella propositionen om vissa kolfrågor. Detsom sägs i denna proposition om importlicenser innebär i sammanfattningföljande. är för sin framtida kolförsörjning inte längre hänvisat tillatt utnyttja kol med sådana låga svavelhalter som fömtsattes i 1981 årsenergipolitiska beslut. De syften som låg bakom den socialdemokratiska motionenår 1981 om importlicenser tiUgodoses genom den sänkning av gränsen för prövningav koleldade anläggningar enligt miljöskyddslagen till 500 kW som trädde ikraft och genom den energipolitiska prövning enligtfastbränslelagen som regeringen nu föreslår. Ett införande av importlicenserskulle f.ö. kräva särskilda överväganden med hänsyn till åtagandeninom ramen för samarbetet inom . Något skäl för statsmakterna att nu återta upp frågan om importlicenser för kol bedöms därför inte föreligga. Frågan kandock, säger föredragande statsrådet, åter aktualiseras om kolimport i någonväsentlig grad skulle ske i strid med de riktlinjer som förordas ipropositionen. NU 1983/84:44 21 Utskottet ansluter sig till regeringens bedömningatt något system med importUcenser inte nu behöver övervägas vare sig avförsörjningspolitiska eller förbmkningspoUtiska skäl. Utskottet avstyrkeralltså kravet i motion 1983/84:1367 (vpk) att hos regeringen skallhemställa om förslag om ett sådant system. Motioner om en centralhamn för kolimport har ocksåvarit ett återkommande ämne vid behandling av kolfrågor. Senastdiskuterades frågan då det förelåg två motionsyrkanden i ämnet (m,s, c resp. fp). I båda motionerna föreslogs initiativ till förmån för atl enkolhamn skulle byggas i . avstyrkte motionerna (NU1982/ 83:33 s. 61) med hänvisning dels till all förprojekteringen av hamnenavsågs fortsätta, dels till att en proposition om kolfrågor hade aviserats tillvåren 1984. Enmotion i ämnet - motion 1983/84:858 (s) - har väckts också vid årets riksmöte.Den nuvarande hanteringen av kol kännetecknas av stark splittring, anförmotionären. Ett genomförande av i skulle göradet möjligt att avsevärt förbättra kolhanteringen. Import av miljövänligt kolpå transoceant tonnage skulle bli ekonomiskt genomförbar. Projektet skulleocksä göra det möjligt att bygga en elproduktionsanläggning baserad på kol. Ensådan kommer enligt motionären att behövas för att det skall bU möjUgt att mötadet elbehov som kommer att föreUgga . StatUga garantier borde motdenna bakgrund lämnas för byggandet av en central importhamn för kol iLandskrona. föreslås göra ett uttalande av denna innebörd. Fråganom hamnkapaciteten i landet för att ta emot och hanlera kol behandlas ipropositionen (s. 23). En ökad införsel av kol i landet medför inte någrakapacitetsproblem i hamnarna, säger föredragande statsrådet. Situationen synestvärtom vara delvis den motsatta, nämligen att en orealistiskt hög kapacitetplaneras i vissa av landets hamnar. För den tid som kan överblickas finns detinte något behov av en centralhamn för kolimport. I propositionen redovisasockså den slutsats som Nordiska ministerrådets kolhamnsutredning har kommittill. Den framtida kolimporten ställer inte krav på nordiskt samarbete rörandekolimporten, konstateras i denna utredning. Genomdet som sägs i denna fråga i propositionen synes det utskottet vara väldokumenterat att den befintiiga kolhamnskapaciteten inte utgör något problemför att den fortsatta koltillförseln skall kunna hanteras. Något statligtengagemang i en centralhamn för koUmport ter sig därför inte motiverat, ochförslaget härom i motion 1983/84:858 (s) avstyrks av utskottet. Utskottetnoterar ernellertid vad som sägs i propositionen (s. 24) om att de ekonomiskaförutsättningarna för en viss kapacitelsutbyggnad på NU1983/84:44 22 hamnsidan kan bli annorlunda om den svenska kolimportenskulle komma att förskjutas till mycket avlägsna producentländer. Detta skulleenligt propositionen kunna leda till att någon hamn utvecklades till en centralhamn. kommunisternadiskuterar i motion 1983/84:2811 var anläggningar för kolförbränning bör ligga.Motionärerna delar regeringens uppfattning ätt dessa i första hand börlokaliseras till kustregioner eller områden där insjöfart är möjlig. Ianslutning härtill sägs att landtransporter i första hand bör ske med järnvägom sådana transporter bUr nödvändiga. Detta skulle gälla i alla led avhanteringen, såväl före som efter förbränning. Motionärerna önskar ettuttalande av av denna innebörd. Utskottet anser att det problem som motionärerna haruppmärksammat är viktigt från miljövårdssynpunkt. Transporter, lagring ochavfallsproblem nämns i propositionen som några av de många källorna tillstörningar och miljöproblem i samband med kolanvändningen. Bedömningen av vilkaåtgärder som behöver vidtas i dessa avseenden bör, sägs det i propositionen (s.55), på vanligt sätt ske vid tillståndsprövningen enligt miljöskyddslagen. Delankommer på att utarbeta de riktUnjer för tillståndsprövningensom kan visa sig erforderliga. Enligt utskottets mening har inte underlag fören närmare bedömning av den fråga motionärerna tar upp. Valet av transportmedeltorde, med beaktande av miljöskyddskraven, få göras från fall till fall ochhänsyn tas till den totala transportkedjan inkl. eventuella omlastningar. Medhänsyn till vad som sägs i propositionen och till vad utskottet nu har anförtanser utskottet att något särskilt uttalande av i frågan inte är påkallat.Utskottet avstyrker således motion 1983/84:2811 (vpk) i berörd del. Utskottet behandlar i dettasammanhang en motion som har väckts under aUmänna motionstiden om s. k.kolvätskeblandningar. Dessa blandningar består av kol uppblandat med vatten ochvissa tillsatsämnen som skall göra blandningen hanterbar och brännbar. Teknikenatt tillverka kolvätskeblandningar har successivt utvecklats sedan ett tiotalår tillbaka och tekniken att använda den genomgår f. n. en snabb utveckling. I Sverigehar tre tillverkningsmetoder utvecklats (Carbogel, Fluid Carbon och Nycol). Tvåav dessa, Carbogel och Fluid Carbon, är omnämnda i motion 1983/84:2116 (m). Imotion 1983/84:2120 (m) föreslås, med hänvisning tiU den förra motionen, attriksdagen skaU besluta att tillverkning av de nya kolvätskeblandningarna skallförläggas till . Förslaget är ett av NU 1983/84:44 23 flerasom har det gemensamma syftet att näringslivet i skall utvecklas. Enfullskaleanläggning för tillverkning av Fluid Carbon håller på att uppföras iMalmö och planeras bli färdig . Carbogel, som har en relativtomfattande produktion utanför landet men ännu ingen i , har för avsikt attuppföra en mindre pilotanläggning i som referensobjekt ochlaboratorium för försökstillverkning på basis av kolkvaliteter från olika hålli världen. Nycol tillverkas i i . Planeringenav den tillverkning det är fråga om är väsentligen en angelägenhet för deföretag som driver projekten. Enligt utskottets mening bör varkenuttala att tillverkning av kolvätskeblandningar skall äga mm eller att sådantillverkning skall bedrivas på viss plats. Utskottet avstyrker med hänvisningtill det nu sagda motion 1983/84:2120 (m). I den inledande översikten har utskottet redogjortför huvuddragen i regeringens förslag till riktlinjer för den framtidakolförsörjningen. En del frågor med anknytning härtill har behandlats i detföregående. Närdet gäller urvalet av länder för svensk kolimport bör, såsom framhålls ipropositionen, liksom eftersträvas geografisk spridning och samarbeteockså med andra länder än de traditionella, t. ex. med utvecklingsländer. Debetydande politiska motsättningar inom och i hela södra somSydafrika har förorsakat genom sin apartheidpolitik gör att det inte kan ansesförenligt med rimliga krav på försörjningstrygghet att görs beroende avkoUmport från detta land. Utskottet instämmer således i vad som sägs ipropositionen om att från försörjningssynpunkt inte bör komma i frågasom exportör av kol till . Med anledning av vad som ytterligare sägs ipropositionen om landets rasåtskillnadspolitik vill utskottet erinra om attSverige tillhör de länder som kraftigt fördömer rasåtskillnads-politiken ochförsöker förmå att fatta bindande beslut om sanktioner motSydafrika bl. a. på handelsområdet. Sådana FN-beslut är förpliktande och taröver internationella åtaganden på detta område mot vilka ensidigt ageranderiskerar att strida. Utskottethar inget att erinra mot övriga förslag som har redovisats i denna översikt ochinte heller mot vad som i övrigt anförs i propositionen under mbrikenRiktlinjer för den framtida kolförsörjningen. NU1983/84:44 24 1. beträffandekolanvändning är 1990 att a) med avslag påmotion 1983/84:2810 yrkande 1 i ifrågavarande del godkänner i proposition1983/84:158 bilaga 1 moment 3 angivna riktlinjer i ifrågavarande del, b) avslår motion1983/84:911 yrkande 7, 2. beträffande kol somöverbryggningsbränsle mellan olja och inhem ska bränslen allriksdagen avslår motion 1983/84:2811 yrkande 1, attriksdagen avslår motion 1983/84:2811 yrkande 2, attriksdagen avslår motion 1983/84:2368 och motion 1983/84:2810 yrkande 1 iifrågavarande del, 5. beträffanderiktUnjer i övrigt för fortsatt kolintroduktion altriksdagen godkänner i proposition 1983/84:158 bilaga 1 moment 3 angivnariktiinjer i den mån de inte omfattas av utskottets hemställan under 1 och 7, 6. beträffandeenergipoUtbk prövning att riksdagenmed bifall till proposition 1983/84:158 bilaga 1 moment 2 och med avslag påmotion 1983/84:2813 yrkande 3 antar det i propositionen framlagda förslagettill lag om ändring i lagen 1981:599 om utförande av eldningsanläggningar förfast bränsle, 7. beträffandeprinciper för bidrag ur kolmiljöfonden attriksdagen med avslag på motion 1983/84:2813 yrkande 4 godkänner i proposition1983/84:158 bilaga 1 moment 3 angivna riktUnjer i ifrågavarande del, attriksdagen med anledning av proposition 1983/84:100 bilaga 14 punkt E 1 moment 1och motion 1983/84:911 yrkande 14, med bifall till proposition 1983/84:158bilaga 1 moment 1 och med avslag på motion 1983/84:2810 yrkande 2 och motion1983/84:2813 yrkande 5 bemyndigar regeringen att ikläda staten ekonomiskaförpliktelser i samband med stöd till anordningar för att minska utsläppen avsvavel vid förbränning av kol om högst , 9. beträffandeimportlicenser på kol attriksdagen avslår motion 1983/84:1367 yrkande 3, 10. beträffande centralhamn för kolimport att riksdagenavslår motion 1983/84:858, 11. beträffande transport av kol attriksdagen avslår motion 1983/84:2811 yrkande 4, NU 1983/84:44 25 att avslårmotion 1983/84:2120, 13. beträffanderiktlinjer för framtida kolförsörjning att godkänner i proposition 1983/84:158 bilagal moment 4 angivna riktlinjer. Närvarande:Nils (), (), (), (),(), (), Per (), (vpk), (), (), (), StureThun (s), Bo Finnkvist (s), () och (). 1.Kolanvändning (mom. 1) , , Per ochPer-Richard Molén (alla m) anser dels att den del av utskottets yttrande som börjarpå s. 11 med "När det" och slutar på s. 12 med "berörd del"bort ha följande lydelse; Enligtpropositionen förutses att kolanvändningen kommer att bli 3-4 miljonerton. Det är mindre än vad som beräknades energipoUtiska beslut menbör jämföras med förbrukningen , som uppgick till ca 1,2 miljoner ton.Detta innebär att regeringen förutser att kolförbränningen kan komma atttredubblas under . Närriksdagen ställde sig positiv till ökad användning av kol låg tre skälbakom ställningstagandet. Det var angeläget att minska del tidigare mycketstarka oljeberoendet. Kolfyndigheter utgjorde världens största utnyttjbaraenergiresurs. Förbränning av kol i nya anläggningar med skärpta krav från svavelcmissionssynpunktkunde innebära miljöförbättringar jämfört med fortsatt oljeförbränning i äldreanläggningar. har inneburit att försurningsproblemen har blivitallt aUvarligare. Nya forskningsrön visar att inte endast svaveldioxid utan ävenandra ämnen, främst kväveoxider, bidrar till försurningen. Utskottet delaruppfattningen i motion 1983/84:2813 (m) att frågan om förbränning av kol därföri första hand måste ses i perspektiv av miljöproblemen. NU 1983/84:44 26 meningi alltför liten utsträckning präglat förslagen om fortsatt introduktion av kol.I annat sammanhang (JoU 1983/84:28 s. 15) har förslag förts fram om strängareriktlinjer för utsläpp från koleldade anläggningar än dem som regeringenförordar. En sådan skärpning av riktlinjerna kommer att medföra attkolförbmkningen inte ökar så mycket som regeringen förutser. Samma effektkommer all erhållas om kolskatten höjs till en nivå motsvarande beskattningenpå olja, såsom också har föreslagits i annat sammanhang. Skärptamiljökrav och likformig beskattning bör aUtså enligt utskottets mening varautgångspunkter för företag och verk som planerar att använda kol i sinaförbränningsanläggningar. Ytterligare en utgångspunkt måste vara attverksamheten i princip skall bära sina egna kostnader, däribland kostnadernaför rökgasrening med befintlig teknik. På basis härav skall företagen självautan ytterligare prövning från energipolitisk synpunkt få bestämma om kol skallanvändas. Enutvärdering av olika energislags miljöeffekter skulle vara värdefull. En sådanbör verkställas möjligt och omfatta även kärnvärme. EnUgt utskottetsmening borde t. ex. Secureanläggningar vara ett attraktivt alternativ för värmeproduktioni större tätorter jämfört med koleldade anläggningar. Utskottetföreslår att som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetnu på grundval av synpunkter i motion 1983/84:2813 (m) har anfört. Slutsatsen imotion 1983/84:2810 (c) att kolanvändningen bör ha som absolut övre gräns ca 2miljoner ton ligger ganska nära del utskottet här har förordat. emellertid inte anser att det finns underlag för en närmareprecisering och eftersom en viss flexibilitet i riktlinjerna är önskvärdavstyrker utskottet motionen. dels att utskottet under 1 bort hemställa 1.beträffande kolanvändning a) atl med anledning avproposition 1983/84:158 bilaga 1 moment 3 i ifrågavarande del och med avslag påmotion 1983/ 84:2810 yrkande 1 i ifrågavarande del godkänner av utskottetangivna riktlinjer, b)(= utskottet). Kolanvändning (mom. 1) () och () anser dels atl den del av utskottets yttrande som börjarpå s. 11 med "När det" och slular pä s. 13 med "intebehövs" bort ha följande lydelse: Denminskande energiförbrukningen, stora möjligheter alt utnyttja inhemskabränslen samt effektiv värmepumpsteknik gör enUgt utskottets mening att kolinte behövs i det svenska energisystemet. De stora negativa effekterna avkolanvändning gör att målet måste vara att helt komma ifrån NU 1983/84:44 27 Utskottet utvecklar det nu sagda mera i detalj i det följande. Ävenom regeringens förslag skall ses i ett perspektiv som sträcker sig lill omkringår 1990 är det enligt utskottets bedömning viktigt att på etl bättre sätt änvad som sker i den aktuella propositionen väga in bedömningar av förhåUandenaom . Utskottet ansluter sig till den i motion 1983/84:2810 (c)uttryckta uppfattningen att regeringen har tillämpat ett alldeles förkortsiktigt synsätt. Kolpriset är nu relativt lågt men kan förväntas stigakraftigt . Investeringar som görs i koleldade anläggningardärför att det med gällande prisrelationer är ekonomiskt fördelaktigt binderresurser . Detta riskerar att förhindra eller kraftigt försena denövergång till en energiförsörjning baserad i huvudsak på inhemska förnybaraenergikällor som enligt enhälliga beslut skall eftersträvas. Sompåpekas av motionärerna finns dessutom inte längre något behov av att oljaersätts med kol för att uppsatta sparmål skall nås. Därför kan kolets roll iden svenska energiförsörjningen begränsas och samhällets åtgärder i ställetinriktas på att stödja introduktionen och användningen av inhemsk energi.MöjUgheterna att avstå från kol underlättas ytterligare genom att fortsattainsatser för att spara energi kommer att minska den totala värmeproduktionen.Det är särskilt viktigt att kol i det perspektivet inte får ta för stor del avmarknaden, eftersom underlaget för inhemska bränslen då riskerar att helt slåsundan. Detnu sagda innefattar de viktigaste skälen till att utskottet från energipolitisksynpunkt avstyrker regeringens förslag om fortsalt introduktion av kol upptill en användningsnivå om kol , vilket är merän vad som beräknas bli förbrukat i beslutade och planeradeanläggningar. Härtill kommer tungt vägande miljöpolitiska skäl som harutvecklats närmare i annat sammanhang (JoU 1983/84:28 s. 13). Innebörden av dekrav som där har ställts är en väsentlig skärpning av miljövårdskraven iförhållande till regeringens förslag. Utsläppskraven föreslås gälla såvälbefintiiga som nytillkommande koleldningsanläggningar och vara fastställda ilag. Den i propositionen föreslagna kolanvändningen ger både störresvavelutsläpp och mindre sysselsättning än det alternativ med ökat utnyttjandeav inhemska bränslen och effektivare energianvändning som utskottet förordar. Avde skäl som har sagts bör , i enlighet med önskemålen i motion1982/83:2810 (c), slå fast att kolförbrukningen inle skall tillåtas uppgå tillmer än ca 2 miljoner lon och atl alla möjligheter till minskadkolanvändning skall tas till vara, vilket tillsammans med uppställda miljö-ochskatteregler gör att kolförbrukningen kommer att begränsas ytterligare. Isamband härmed bör också, med bifall till motion 1983/84:911 (c) iberörd del, uttala att utnyttjandet av solenergi, inhemska bränslen,tillvaratagandet av spillvärme och energihushållning skall prioriteras före NU1983/84:44 28 användningen av kol. Därmed markeras vikten av att deövergripande målsättningarna energipoUtiska beslut fullföljs. dels att utskottet under 1 borthemställa 1. beträffande kolanvändning atl a) med anledningav proposition 1983/84:158 bilaga 1 moment 3 i ifrågavarande del och med bifalltill motion 1983/84:2810 yrkande 1 i ifrågavarande del godkänner av utskottetangivna riktlinjer, b) med bifall tillmotion 1983/84:911 yrkande 7 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört. Kolanvändning (mom. 1)(vpk) anser dels att den del av utskottetsyttrande som börjar på s; 11 med "När det" och slutar på s. 13 med"inte behövs" borl ha följande lydelse; Enligt riktlinjerna energipolitiska beslutskall en successiv utveckling ske mot ett energisystem i huvudsak baserat påvaraktiga, helst förnybara och inhemska, energikäUor med minsta möjligamiljöpåverkan. På vägen mot detta mål är en minskning av oljans andel ienergiförsörjningen ett av de centrala inslagen. Kol som ersättning för olja äremellertid en inte vare sig varaktig, förnybar eller inhemsk energikäUa ochhar, som framhålls i motion 1983/84:2811 (vpk), många negativa effekter.Särskild tyngd har kolets negativa miljöpåverkan såsom har utvecklats ingåendei annat sammanhang (JoU 1983/84:28 s. 14,16 och 17). Ytterligare en viktigaspekt i bedömningen av kolanvändningen är att behovet av en fortsatt snabboljeersättning är så stort, eftersom oljeförbrukningen redan nu iabsoluta tal har gått ned till den nivå som har uppställts som mål för . Utskottet delar uppfattningen i motion 1983/84:2811 (vpk)att kolet av dessa skäl inte bör få bli annat än ett marginellt inslag i densvenska energiförsörjningen. Användningen måste omgärdas med stränga krav pårening i alla led av hanteringskedjan enligt de förslag som har framförts iannat sammanhang (JoU 1983/84:28 s. 14, 16 och 17). Utskottet godtarregeringens förslag om en förbrukningsnivå 1990 om 3-4 miljoner tonmen delar uppfattningen i motion 1983/84:2811 (vpk) alt detta är ettmaximialtemativ som inte får överskridas och att alla möjligheter till enlägre' förbrukning måste tas till vara. Förutsättningarna härför synesutskottet vara goda bl. a. genom möjligheterna till fortsatt minskning avenergiförbrukningen inom uppvärmningssektorn. Utskottet ansluter sig i alltväsentUgt också till resonemanget i.motion 1983/84:2810 (c), som har storalikheter med den här refererade motionen kommunisterna. Denmaximering av kolförbrukningen lill ca som föreslås icenterpartiets NU 1983/84:44 29 motionanser sig utskottet dock inte ha underlag för att tillstyrka som beslut.