bet · G701TU1 · 1983-12-31 00:00:00 — Utskottetanslöt sig till denna uppfattning, som delades av föredragande departementschefen.Enligt vår mening bör trafiksäkerhetsverket påminnas om beslut. TU1983/84:1 21 Vi bestrider inte att de hastighetsbegränsningar somgäller på våra vägar har haft betydelse för att öka trafiksäkerheten. I mångafall och vid de oftast förekommande trafikförhållandena framstår dock nuvarandehastighetsbegränsningar som föga meningsfulla för det stora flertaletbilister. TU1983/84:1 22 1983/84:1 y om nykterhetsprövningen i körkortsärenden har berettsocialutskottet tillfälle att yttra sig över motion 1982/83:1424 av (). I motion 1982/83:1424 (m) begärssådan ändring av gällande körkortslagstiftning att (liksomrätten och det allmänna ombudet), förutom socialnämnden även skall få höraskyddskonsulenten, hem för vård eller boende med offentlig huvudman samt läkare.I motionen begärs vidare att uppgifter om nykterhetsförhållandena alltid skallfå infordras från socialnämnden samt att dessutom anmälningsskyldighet skallinföras för bl. a. socialnämnden i sådana fall då det finns anledning att antaatt den som har körkort inte uppfyller de förutsättningar som gäller för att fåett sådant. Motionären anser vidare att nuvarande anmälningsplikt för läkareskall utvidgas till att även avse fall då någon inte uppfyller kraven påpålitlighet i nykterhetshänseende. Motionären anför bl. a. attintegritetsskyddet utformats så att det verkar antiterapeutiskt och därmedbidrar till utveckling och permanentning av missbruk. Enligt 7 § körkortslagen (1977:477)får körkortstillstånd meddelas endast den som med hänsyn till sina personligaoch medicinska förhållanden kan anses lämplig som förare av körkortspliktigtfordon. Vid prövningen av de personliga förhållandena skall enligt samma lagrumsärskilt beaktas om sökanden är känd för nyktert levnadssätt. Ett körkort skallvidare enligt 16 § körkortslagen återkallas, bl. a. om körkortshavaren på grundav opålitlighet i nykterhetshänseende inte bör ha körkort. Motsvarande gällerom körkorts-havarens förutsättningar för rätt att föra körkortspliktigt fordonär så begränsade genom sjukdom, skada eller dylikt att han från trafiksäkerhetssynpunktinte vidare bör ha körkort. I sistnämnda hänseende uttalas i propositionen omkörkortsreformen bl. a. att om alkohol- och narkotikamissbruk gått så långtatt förarens fysiska och psykiska resurser satts ner, körkortet i stället kanåterkallas med åberopande av sjukdomen (prop. TU1983/84:1 23 1975/76:155 s. 34 och 35). När det gäller omhändertagandenpå grund av berusning uttalades vidare i propositionen bl. a. att detta ingeren så stark misstanke om opålitlighet i nykterhetshänseende att en utredningalltid bör ske om förarens nykterhetsförhållanden (s. 77). sadesig dela uppfattningen att nykterhetsförhållandena särskilt måste uppmärksammasnär det gäller prövningen av förare. Avkall på skötsamhet i nykterhetshänseendesom ett krav för innehav av körkort fick således inte göras (/76:28 s.8). Sekretessbestämmelser för uppgifter inom den offentligahälso- och sjukvården samt om enskilds personliga förhållandenfinns i 7 kap. 1-6 §§ sekretesslagen (1980:100). Den sekretess som avses idessa bestämmelser gäller också mellan myndigheter och mellan myndighetersolika verksamhetsgrenar (1 kap. 3 §). Sekretessen hindrar dock inte attuppgifter lämnas i den mån uppgiftsskyldighet följer av lag eller förordning(14 kap. 1 §). Enligt 6 § lagen (1980:11) om tillsyn över hälso- ochsjukvårdspersonalen m. fl. gäller vidare att den som tillhör eller har tillhörthälso- och sjukvårdspersonalen inte får obehörigen röja vad han i sinverksamhet har erfarit om en enskilds hälsotillstånd eller andra personligaförhållanden. Som obehörigt röjande anses dock inte att någon fullgöruppgiftsskyldighet som följer av lag eller förordning. I 39 § tredje stycket körkortslagen stadgas att omlänsstyrelsen finner anledning anta att någon inte bör ha körkort på grund avsina nykterhetsförhållanden får höra socialnämnden. Enförutsättning är dock att socialnämndens yttrande har betydelse för ärendetsavgörande. Motsvarande behörighet att inhämta yttrande från socialnämndentillkommer enligt körkortslagen dels rätten, dels det allmänna ombudet ikörkortsärenden (42 § resp. 47 §). Den återgivna regeln innebär att det ärförst om körkortsmyndigheten har fått kännedom om t. ex. en förseelse ellernågon annan nykterhetsanmärkning som socialnämnden får höras (prop. 1979/80:1s. Den ifrågavarande bestämmelsen trädde i kraft medsocialtjänstreformen . gällde den ordningen attkörkortsmyndigheten rutinmässigt begärde in uppgifter från sociala centralnämnden/nykterhetsnämnden,som angav om sökanden varit föremål för någonåtgärd på grund av nykterhets- eller narkotikaproblem. Vad beträffar läkares rapporteringsskyldighet gällerenligt 88 § körkorts-förordningen (1977:722) att om en läkare vid undersökningav körkortshavare finner att denne av medicinska skäl är uppenbart olämpligatt inneha körkort han skall anmäla detta till . Innan någonanmälan görs skall läkaren underrätta körkortshavaren. Anmälan behöver dockinte göras om körkortshavaren följer läkarens anvisning att avstå från att förakörkortspliktigt fordon. Den ifrågavarande underrättelseplikten för läkareträdde i kraft (SFS 1980:981). Socialstyrelsenhar efter samråd med trafiksäkerhetsverket meddelat TU1983/84:1 24 särskilda föreskrifter rörande medicinska krav förkörkortsinnehav m. m. (MF 1975:81; ändrad senast SOSF(S) 1983:3). Beträffandede psykiska funktioner som krävs anges bl. a. att en genomgången eller pågåendepsykisk sjukdom av organisk natur som står i samband med kronisk alkoholismeller narkomani, svår skallskada, svåra cerebrala infektionssjukdomar etc. iregel bör föranleda att körkort avstyrks. Under rubriken anges vidare att narkomani, alkoholism ellerannat allvarligt missbruk av på centrala nervsystemet verkande medel i regelutgör hinder för körkort. tillkallades ensärskild utredare för att se över formerna för den medicinska prövningen ikörkortsärenden. Utredaren avlämnade betänkandet (Ds K 1980:12)Körkortsmedicin - enklare rutiner. Utredaren föreslog bl. a. att läkare alltidskulle vara skyldig att till körkortsmyndigheten anmäla patient vars sjukdoms-eller defekttillstånd har sin grund i alkoholmissbruk. I regeringens proposition 1981/82:9 om hälso- ochnykterhetsprövningen i körkortsärenden m. m. uttalades bl. a. att man frånläkarnas sida borde medverka mera till att personer som av medicinska skäl intebör ha körkort avhåller sig från att köra bil. Det påpekades att detförfattningsmässiga stödet för sådan medverkan redan finns i 88 §körkortsförordningen. Någon ändring härav ansågs inte påkallad. ansåg det däremot inte lämpligt att, såsom utredaren föreslagit,föreskriva en ovillkorlig anmälningsplikt för läkarna (s. 8). Som redogjorts för i det föregående inhämtades före den 1januari 1982 rutinmässigt uppgifter för nykterhetsprövningen från bl. a.sociala organ, varvid sociala centralnämnden/nykterhetsnämnden på begäran angavom sökanden varit föremål för någon åtgärd. kände till att sökanden omhändertagits enligt lagen (1976:511) omomhändertagande av berusade personer m. m. (LOB) uppgavs detta. Det var ipraktiken bara i undantagsfall som nämnden kunde bidra med andra uppgifter änsådana som rörde LOB-omhändertaganden. Av betydelse var endast sådanaomhändertaganden som rörde icke-körkortshavare, eftersom polisen rutinmässigtunderrättade länsstyrelserna när det gällde körkortshavare. Däremot fickpolisen inte själv föra register över LOB-omhändertaganden (jfr prop.1975/76:113 s. 117). I samband med socialtjänstreformens genomförande den 1januari infördes ett nytt rapporteringssystem som t. v. skulle ersättasociala centralnämndens/nykterhetsnämndens rapporteringar i körkortsärenden.Det nya rapporteringssystemet innebär att uppgifter om LOB-omhändertagandenförs in i körkortsregistrets belastningsdel som förs av trafiksäkerhetsverket(87 och 91 §§ körkortsförordningen). Eftersom varje omhändertagande som TU1983/84:1 25 görs med stöd av LOB skall föras in i körkortsregistretinnehåller detta register numera i princip uppgifter om samtligaomhändertaganden i riket. Uppgifterna får kvarstå i högst . Samtidigtinfördes en regel i övergångsbestämmelserna till körkortslagen av innebörd attsocialnämnden under en övergångstid, fram till , på begäranskall lämna uppgifter om LOB-omhändertaganden, nämligen sådana som skett föreden och som inte är äldre än . Skälet till denna övergångsordning var att det vidsocialtjänstlagens ikraftträdande inte fanns någon registrering som kundeersätta socialorganens rapportering. I propositionen (prop. 1981/82:9)förutskickades att det kunde finnas anledning att se övernykterhetsrapporteringen till körkortsmyndigheterna när resultatet avLTO/arbete skulle föreligga klart. LTO/(Ju 1978:03)redovisar i sitt betänkande Frihetsbe-rövande vid bråk och berusning (SOU1982:64) bl. a. en undersökning som gjorts genom utredningens försorg i frågaom LOB-rapporteringens betydelse när det gäller nykterhetsprövningen ikörkortsärenden. Undersökningen ger vid handen att ett par hundrakörkortsärenden som leder till avslag eller negativt förhandsbesked skulleha resulterat i körkortstillstånd eller positivt besked om inte någonrapportering av omhändertagande enligt LOB alls förekommit. Detta antal skallenligt utredningen ses i relation till totalantalet avslag och negativaförhandsbesked, som uppskattas till 10 000-20 000 och till totalantaletbifall, som kan beräknas till 150 000- 200 000 . Enligt sammaundersökning uppgår antalet återkallelsebeslut och körkorlsindragningar tillföljd av LOB-underrättelser till av totalantaletåterkallelsebeslut resp. körkortsindragningar. Utredningen kommer mot bl. a.bakgrund härav fram till den bestämda uppfattningen att anmälningar omLOB-omhändertaganden till körkortsmyndigheter inte har den betydelse förtrafiksäkerheten som man förutsatte vid införandet av nuvarande ordning. mening bör man därför kunna avstå från anmälningsskyldighet tillkörkortsmyndigheten. Socialberedningen (1980:07) har vidare ibetänkandet Erfarenheter av LVM och vissa andra socialtjänstfrågor (Ds S1983:16) föreslagit den ändringen i körkortslagen (39 §) att socialnämndensyttrande i körkortsärendet skall ha särskild betydelse för ärendets avgörandeför att yttrande skall få inhämtas från nämnden (jfr ovan s. 2). Vidareförutsätts att körkortssökanden är känd av socialnämnden. a. till att markera att yttrande inte bör få inhämtas rutinmässigtutan endast efter en bedömning av behovet i det enskilda fallet. Skälet för ensådan markering är att det under utredningsarbetet framkommit att yttranden påsina håll begärs mycket ofta och i en sådan utsträckning att man i praktikennärmat sig den obligatoriska TU1983/84:1 26 rapporteringsskyldighet som socialnämnden tidigare hade.För de fall sökanden inte är känd för socialnämnden föreslår beredningen attyttrande i stället skall få inhämtas från sociala funktion ellermotsvarande enhet inom . har i och för sigstor förståelse för att det från trafiksäkerhetssynpunkt är av vikt attpersoner som är opålitliga i nykterhetshänseende upptäcks och fråntas rättenatt föra körkortspliktigt fordon. Utskottet framhöll redan i samband medbehandlingen av förslaget till socialtjänstlag att de förslag som skulle läggasfram på körkortsområdet måste tillgodose även de krav som måste ställas fråntrafiksäkerhetssynpunkt (SoU 1979/80:44 s. 97). Det är således angeläget att körkortsmyndigheten fårkännedom om de fall då någon på grund av sina nykKerhetsförhållanden är klartolämplig att köra bil. är det så att innehav av körkort oftauppfattas som mycket betydelsefullt av den enskilde. Ett alltför långtgåendeuppgiftslämnande från socialtjänst och läkare till körkortsmyndighet kan därförlätt få den effekten att personer med drogproblem drar sig för att söka hjälpav rädsla för att missbruket skall rapporteras till körkortsmyndigheten. Vidareförutsätter en effektiv vård ett väl utvecklat förtroende mellan denvårdbehövande och vårdorganen. Ett sådant förtroende är inte lätt att förenamed det av motionären föreslagna rapporteringssystemet. Utskottet vill dessutomerinra om den skyldighet att lämna uppgifter som redan finns inskriven ikörkortslagstiftningen och som torde täcka de flesta fall av manifesteratmissbruk. Enligt socialutskottets mening måste den nuvarandeuppgiftsskyldigheten anses tillräcklig, särskilt som den kompletteras avuppgifter i körkortsregistret om alla LOB-omhändertaganden. Man bör undvikaatt utsträcka anmälnings- och uppgiftsskyldigheten för bl. a. socialnäTnnderoch läkare, med de negativa effekter detta skulle medföra för vård- ochrehabiliteringsarbetet. I ett aktuellt utredningsförslag talas t. o. m. om attinskränka uppgiftsskyldighet. Till detta kommer att värdet avrutinmässiga underrättelser om nykterhetsanmärkningar visat sig vara av ganskamarginell betydelse från trafiksäkerhetssynpunkt. Andra vägar bör därför sökas för att göra kontrollen avkörkortshavarnas nykterhetsförhållanden mer effektiv. Utskottet vill i detsammanhanget främst peka på trafikbrottslagstiftningen och på polisens viktigaroll för att upptäcka och förebygga onykterhet i trafiken. Vidare börframhållas att körkortsfrågorna i allt fall kommer att få övervägas på nytt pågrund av socialberedningens förslag. TU1983/84:1 27 avstyrker medhänvisning till det anförda motion 1982/ 83:1424. Utskottet vill dessutom tillägga att ett bifall till motionärens yrkanden torde aktualisera vissa ändringar i vårdlagstiftningen. Närvarande: (), (), JohnJohnsson (s), (), (), ().Stig Alftin (s), (), (), (), (), (), (), (vpk) och ().