bet · G701FiU20 · 1983-12-31 00:00:00 — 211 av () vari hemställs att riksdagenbeslutar avslå proposition 1983/84:50, 212 av m.fl. (c) vari hemställs attriksdagen beslutar avslå proposition 1983/84:50, FiU1983/84:20 36 215 av () och StinaGustavsson (c) vari hemställs att avslår regeringens proposition1983/84:50 angående införande av ett system med löntagarfonder, 216 av () varihemställs att avslår proposition 1983/84:50, 217 av m.fl. (c) varihemställs alt beslutar avslå proposition 1983/84:50 angåendelöntagarfonder, 220 av () och LarzJohansson (c) vari hemställs att avslår proposition 1983/84:50angående löntagarfonder, 221 av () och BrittaHammarbacken (c) vari hemställs att avslår regeringens förslagbeträffande införande av lönlagar-fonder, 222 av m. fl. (c) varihemställs all avslår proposition 1983/84:50, beträffande löntagarfonderna ochanknytningen titt allmänna pensionsfonden 190 av () vari hemställsall avslår regeringens proposition 1983/84:50, 223 av m. fl. (vpk) vari hemställs attriksdagen beslutar 4. att beträffande en utvidgning av AP-fondsystemet medytterligare fem fonder godkänna vad som därom anförs i motionen, innebärande alt dessa för att förskjuta kraftförhållandena i samhället till de arbetandes fördel skall a) användas föratt främja samhällsekonomiska målsättningar, b) användas föratt främja regional balans, c) kunna användas för alt stödja lönlagarkolleklivaförelag och nya samhälleliga industrier, som ett komplement till samhällsfonderna enligt ovan, d) användas för alt motverka transnationalisering ochinduslriutflytl- ning, e) t. v. ges styrelser som utses av och somskall ha en majoritet av löntagarföreträdare, f) byggasupp oberoende av avtalsrörelserna, 5. att under förutsättning av ett bifall till punkt 4godkänna förslaget i proposition 1983/84:50 till lag med reglemente för allmänna pensionsfon den med de förändringar däri som föranleds av ett bifall till punkt 4 ovan. FiU1983/84:20 37 beträffande åtgärder för attunderlätta personligt ägande av aktier m. m. 204 av m. fl. (m) vari hemställs 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som anförts omskattefondssparandet, 4. att riksdagensom sin mening ger regeringen lill känna vad som anförts om företagsanknutnavinstandelssystem, 5. att riksdagenhos regeringen anhåller om förslag fill åtgärder för att underiätta ettpersonligt ägande av aktier i enlighet med vad som anförts i mofionen, 224 av m.fl. (fp) vari hemställs 2. att riksdagenåterinför skaltereduktionen för akfieuldelningar, 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om avskaffandeav dubbelbeskattningen på aktier, 4. att hos regeringen begär förslag tillskattelättnader för andel-i-vinst-system enligt vad som anförts i motionen, 5. att riksdagenbeslutar avskaffa den graderade rösträtten för nya börsaktier enligt vad somanförts i motionen, 6. att riksdagenbeslutar avskaffa förmögenhetsskatten på arbetande kapital i mindre ochmedelstora företag enligt vad som anförts i mofionen. I motion 204 (m) framhålls attflera olika förslag till löntagarfonder har framförts av socialdemokraternaunder årens lopp. Deras angivna syften har skiftat lika snabbt som de tekniskakonstruktionerna. Motiven har bl. a. varit: dämpad lönekostnadsutveckling ochstöd för den solidariska lönepolitiken, jämnare förmögenhetsfördelning ochstärkt löntagarinflytande, förbättrad riskkapitalförsörjning, tryggadepensioner, tryggad sysselsättning och minskad spekulation. Alla dessa motivhar vid en närmare granskning visat sig ohållbara. Del nu aktuella förslaget har samma innebörd som tidigarelöntagarfondsförslag. Företagen skall via en särskild vinstskatt, kombineradmed löneskatt, finansiera fackligt och politiskt styrda fonders socialiseringav de svenska förelagen. Men fonderna innebär inte bara alt det ekonomiskasystemet ändras. Genom socialdemokraternas starka inflytande i ledningen förLO och TCO tillförsäkrar de sig i praktiken ett avgörande inflytande övernäringslivet oavsett den politiska majoriteten. Det är, sägs del i motionen, ansvarslöst av regeringen atti nuvarande ekonomiska kris splittra nationen genom löntagarfondsförslaget.Regeringen åstadkommer inte bara en djup klyfta mellan socialdemokraterna ochdet privata näringslivet utan omöjliggör också ett samarbete kring en ekonomiskpolitik som skulle kunna föra landet ut ur krisen. Motionärernaförespråkar som alternativ till löntagarfonder en spridning FiU1983/84:20 38 av aktieägandet på ett sätt som stärker marknadsekonomin.Genom de framgångsrika aktiesparfonderna har aktiesparandet tillförts 380000nya aktieägare på bara . Fortsatt utvidgning av detta sparsystem kan ökaaktieägandet ytterligare. Modellen med företagsanknutna vinslandelssy-slem förordassom ett sätt all sprida aktieägandet och öka förståelsen för näringslivetsvillkor. I motionen kommenteras motiven för införandet avlöntagarfonder på följande sätt: o Dämpa löneutvecklingen och stödja den solidariskalönepolitiken. Det finns varken teoretiskt eller empiriskt stöd för atten extra vinstskall ger lägre lönekrav vare sig lokalt eller centralt. Det ärinte trovärdigt att medlemmarna i de fackliga organisationerna skulle varaberedda alt sänka sina löneanspråk för att facket och politikerna skall fådisponera över fondmedel för aktieköp. Vad gäller löntagarfondernas påstådda stöd för densolidariska lönepolitiken faller även detta argument i och med attvinstskatten inte påverkar löneglidningen. o Bidra till jämnare förmögenhetsfördelning. Kollektiva löntagarfonder sprider inget ägande och byggerinte upp någon förmögenhet hos enskilda löntagare. I stället centraliserasägandet till anonyma institutioner, som styrs av fackliga ombudsmän ochpolitiker. Q Stärka löntagarinflytandet. Löntagarfondsförslagel handlar inte om att den enskildelöntagaren skall få ett bättre inflytande i företagen utan om att fackligaombudsmän och politiker får mer makt över näringslivet. Fondförslaget innebär att facket även blir arbetsgivare.Därmed skapas en omöjlig dubbelroll som endast har sin motsvarighet i deösteuropeiska staterna. o Förbättra kapitalförsörjningen. Löntagarfondsförespråkarnahar heller inte kunnat peka på ett enda lönsamt projekt som omöjliggjortspå grund av brist på pengar. Löntagarfonderna innebär inte någon ökning avriskkapitalsparandel, eftersom fonderna huvudsakligen skall finansieras genombeskattning av förelagens riskkapital. c Stärka ATP-systemet. ATP-systemet är ett fördelningssystem. pensionerskall i princip läckas av samma års pensionsavgifter. Åven om så inte sker,betalas pensionerna alltid ut enligt det fastställda systemet. Pensionerna ärinte beroende av avkastningen från AP- fonden. FiU 1983/84:20 39 slaget urholkas i själva verket ATP-systemet genom denegativa konsekvenser som följer av förslaget vad gäller den ekonomiskautvecklingen. Löntagarfonderna kommer att bidra med maximalt 0,av dagensav-giftsunderiag. o Trygga sysselsättningen. Tryggad sysselsättning baseras på företagens möjligheteroch vilja att ständigt skapa och utveckla produkter och marknader. En ökadbeskattning av näringslivet kommer alt minska förelagens vilja och förmåga attöka produktion och sysselsättning. o Motverka spekulation. Det finns inte någon anledning att tro attlöntagarfonderna i mindre utsträckning än andra börsaktörer kommer att göra såkallade börsklipp. För att kunna uppnå realavkastning på riskkapitalet ärlöntagarfonderna tvingade att köpa och sälja aktier för att erhålla störstamöjliga vinst. Alt fonderna skall motverka spekulation är ett skenargument somendast syftar till alt dra fördel av den debatt om stora aktieaffärer sompågått . Vad gäller handläggningen av löntagarfondsförslagetanförs i motionen att regeringens förslag om kollekliva löntagarfonder inteberetts på ett godtagbart sätt. Bristerna i handläggningen är desto meranmärkningsvärda som den åsyftade förändringen är av djupgående karaktär.Frågan gäller om skall byta ekonomiskt - och därmed i förlängningenäven politiskt - system. Utformningen av förslaget har inte penetrerats idetalj, och dess följder har inte tillräckligt analyserats. Propositionen harutformats utan rimligt hänsynslagande till remissinstansernas synpunkter. Dennagrundläggande kritik mot regeringens förfaringssätt bör enligt motionärernariksdagen ge regeringen till känna. I motionen understryks slutligen att moderatasamlingspartiet alltid har och alllid kommer att bekämpa allasocialiseringsförslag av det slag som löntagarfonder är ett exempel pä. Omfonderna skulle genomföras, kommer partiet därför alt arbeta för derasavskaffande. I motion 213 (c) anförs att ett avde mest karakteristiska dragen i hela den nu drygt 10-årigalöntagarfondsdebatten har varit att argumenten för fonder har skiftatallteftersom vad som för tillfället.varit mest aktuellt i denekonomisk-politiska debatten. Detta tyder antingen på att det inte finns någrabärande argument för fonderna, eller att det avgörande argumentet är sådant av politiska skäl anser det nödvändigt att omge del med diverse rökridåer. Utan tvekan skulle maktkoncentration tillfackföreningsrörelsen, som FiU1983/84:20 40 löntagarfonderna successivt kommer att leda till,påtagligt förändra vårt ekonomiska syslem i centralistisk, kollektivistisk ochsocialistisk riktning. LO har redan den helt dominerande fackliga maklen iSverige. I motionen framhålls att skulle också makten över företagenkoncentreras lill samma maktcentrum reser sig obönhöriigl ett antal allvariigafrågor; - Hur går det medkonkurrensen i näringslivet om ägarkontrollen av de flesta storföretagen liggeri ell och samma maktcentrum? - Får vi ettproducentslyrt i stället för konsumentsiyrl ekonomiskt syslem? - att tillåtas konkurrera om det hotar de fackföre-ningskontrolleradestorföretagen? - Vem vågarkritisera den helt dominerande ägaren av näringslivet, om denne ärfackföreningsorganisation? - Kan en avfolkmajoriteten vald regering föra en ekonomisk politik som inte godkänts avlandets dominerande både arbetsgivare och fackförening? Olika utredningar har enligt motionärerna visat att med enmålmedveten politik när det gäller aktieköp kan löntagarfonderna redan år 1990ha tagit över centrala delar av svenskt näringsliv. Om övertagande definierassom ett ägande av eller minst lika mycket som de fem störstaägarna har tillsammans kan flera av stora företag varalöntagarfondstyrda. Om fonderna nöjer sig.med att försöka bli största delägarekan man ha hunnit uppnå detta i 75 börsföretag med tillsammans över700000 anställda. har emellertid påtalat behovetav en minskad maktkoncentration inom näringslivet och har anvisat flera vägarför delta, t. ex. - Satsning pä demindre företagen. - Förbättradeförutsättningar för kooperativt ägande. - Aktiesparfondernasom snart gett en halv miljon nya aktieägare här i landet. - Företagsanknutenindividuell vinstdelning som länge funnits t. ex. på i ochnumera också finns bl. a. på och i . -De i mitten av 1970-lalel antagnaarbelsrätlsliga lagarna som styrelse-representation och MBL. - Inrättandeav privata investeringskonton. Effekterna på sysselsättning,kapitaltillförsel, inflation och löner saml på ATP-systemet av att införalöntagarfonder kommenteras i motionen på följande sätt. "Trygga jobben" har varit ett av slagorden förfonder. Men erfarenheten visar att förelag styrda av fackföreningsledare ochpolitiker haft svårare att klara konkurrensen i näringslivet. 1 värsta fall kanfonderna bli ett system för att slussa pengar från framgångsrika förelag medexpansionsmöjlighe- FiU1983/84:20 41 ler lill kroniska föriuslföretag där sysselsättningen ilängden aldrig kan bevaras. Ett argument som lyftes fram mycket under åren 1978-1980var att fonderna skulle tillföra näringslivet riskvilligt kapital. Sedanaktiesparfonderna inrättats och blivit en succé som varje årtillfört börsen ca i friska pengar har det argumentet förtsrher i bakgrunden. För övrigt har löntagarfondsförespråkarna inte kunnat pekapå ell enda lönsamt projekt som omöjliggjorts på grund av brist på pengar. Det för dagen populäraste argumentet för löntagarfonderär. sägs det vidare i motionen, alt det skulle medverka till att hålla pris-och löneutvecklingen i schack. Men som löntagarfondsproposilionenlades på bord presenterade LO lönekrav på vilkettillsammans med överhäng och löneglidning lär leda till en lönekostnadsökningnästa år på . Ett relativt nytt argument är att löntagarfonderna skalltrygga ATP-pen-sionerna. Någon reell förstärkning av AP-fondernas förmåga attbetala ut pensioner kommer emellertid löntagarfonderna inte all få. Delföreslagna avkastningskravet (realt) kommer bara att tillföra fonderna ca 5miljarder kronor fram som pensionsulbetalningarna ärnästan . Däremot kan fonderna undergrävapensions-betalningsförmågan genom all de leder till en förstelning av detsvenska näringslivet i stort. kritiserar starkt regeringens handläggningav löntagarfondsfrågan. Trots att bl. a. statsministern fiera gånger upprepatvikten av en bred förankring för löntagarfondsförslaget har såväl utredningarnasom remissförfarandet blivit rena hastverk. Lagrådet har ställt "sigkritiskt till att en fråga av så stor principiell betydelse och med såkontroversiella inslag beretts på sätt som skett." Åven konstitutionella frågor tas upp i motionen. En av demgäller om fondförslaget står i överensstämmelse med konstitutionens regler omexpropriation (RF 2:18). Förslaget innebär ju all medel tvångsvis överförsfrån privata företag till löntagarfonder, medel som dessa fonder sedan skallanvända för inköp av aktier delvis i samma förelag. Delta medför i realitetenatt företagen tvingas finansiera sin egen socialisering. Enligt motionärernasuppfattning finns det därför skäl för konstitutionsutskott alt nogaöverväga fondförslagel ur konstitutionell synvinkel. I motion 224 (fp) anförsinledningsvis att fondförslagel betyder en socialisering och kollektiviseringav ägandet och en förändring av vårt eko- . Detta är enligtmotionärerna logiskt för socialdemokraterna, men naturligtvis heltoacceptabelt för , som bygger sin politik på marknadsekonomi,mångfald och privat ägande. säger därför nej fill förslaget attinföra kollektiva löntagarfonder. I motionenframhålls emellertid alt har verkat för FiU1983/84: 20 42 all sprida makt och ägande i näringslivet. Denmarknadsekonomi som partiet vill slå vakt om skulle fungera bättre omkonkurrensen blev större och ägandet mera spritt. Därför föreslås bl. a. attstimulanser för enskilt aktiesparande återinförs liksom stimulanser förandel-i-vinst-system, dvs. individuella andelar för de anställda i del egnaföretaget. Den graderade rösträtten på nya börsaktier bör även avskaffas. Vad gäller kritiken av angivna motiv förkollektiva:löntagarfonder har, ' sägs det i motionen, LO och socialdemokraternaunder fört fram en rad olika argument för de olikaförslagen till kollekliva löntagarfonder. En bättre kapitalförsörjning var länge det som starkastbetonades av fondanhängarna. Fonderna skulle tillföra näringslivet riskvilligtkapital för att säkerställa den nödvändiga investeringsökningen i samhället. I motionen sägs emellertid att detta problem har kunnatlösas ulan några kollekliva fonder och allt vad dessa skulle föra med sig ifråga om grundläggande systemförändringar i ekonomin. De icke-spcialisliskaregeringarna introducerade det s.k. skatlesparandet. Även åtgärder vidtogs,exempelvis lindringen av dubbelbeskattningen av aklieuldelningar. Båda härnämnda faklorer har slarkl bidragit lill att den svenska börsen har börjatfungera som den skall igen. Del ligger också i sakens natur att kapitalbildningen inteskulle förbättras med löntagartbnderna. Dessa skall ju framför alltfinansieras med vinstmedel från företagen, pengar som annars skulle kunnaanvändas till framlidssatsningar eller sparas tills tiderna blir sämre. De i propositionen angivna stabiliseringspolitiska motivenär att löntagarfonderna skall utgöra ett stöd för den solidariskalönepolitiken och bidra till löneåterhållsamhet. Genom alt dra ner på vinsternaskulle löneglidningen hållas tillbaka. Denna tanke är enligt motionärerna emellertid fel. Delfinns inte några belägg för att del finns något klart samband mellan vinsteroch löneglidning. Tvärtom har olika studier, både empiriska och teoretiska,visat att det inte finns ett sådant samband. När del gäller argumentet all åstadkomma en jämnareförmögenhetsfördelning konstaterar motionärerna all aktieförmögenheterna utgören myckel liten del av hushållens samlade förmögenheter - i storleksordningenen ijugondel. Den helt dominerande delen av hushållens förmögenheter ligger iegna hem och varaktiga konsumtionsvaror, t. ex. bilar. Även om man anser attförmögenhetsfördelningen är orättvis är det därför irrelevant att gripa sig anjust aktiefördelningen. 1 ell mera begränsat perspektiv kan dock hävdas attaktieägandet är snett fördelat. En mycket liten del av antalet hushåll äger enmycket stor del av aktiestocken. De kollektiva löntagarfonderna skulleemellertid inte, menar motionärerna, medföra någon spridning av aktieägandettill fler hushåll, ulan tvärtom ge en ytteriigare koncentration av aktieägandettill FiU1983/84:20 43 Om fem fonder köper aktier avhundratusentals enskilda människor ökar ägarkoncentrationen i stället för attminska. Motivet att stödja ATP-systemet har tillkommit sent ochkan enligt motionen snabbt avfärdas. har i sitt remissvarom delar av löntagarfondsförslagel gjort beräkningar över det bidrag till pensionsutbetalningarnasom löntagarfonderna skulle komma att ge. Löntagarfondernas tillskott tillpensionsutbetalningarna blir under gynnsamma förutsättningar (avkastningrealt) vilket motsvarar mindre än I % av detotala utbetalningarna. Regeringens beredning avfondförslaget tas även upp i motionen. För att vara ett så stort ingrepp i detsvenska ekonomiska systemet med innebörd att man inför helt nya rättssubjektoch helt nya skatteformer, är det. framhåller motionärerna, mycketförvånansvärt alt de konstitutionella aspekterna inte har diskuterats meraingående. finner det anmärkningsvärt alt lagrådet i sittyttrande till regeringen accepterat alt göra överväganden om förslagelsgrundlagsenlighet med så stor lidspress. Ett mera djupgåendegrundlagsresonemang kring löntagarfondernas grundläggande idé. nämligen atttvinga företagen alt tillhandahålla medel för vilka de sedan skall bliuppköpta, hade förtjänat ell större utrymme i lagrådets yttrande. Folkpartietår även kritiskt mot lagrådets resonemang kring frågan huruvida förslagetstrider mot internationella åtaganden. Det är därför, framhåller motionärerna, ett ininimikravatt , innan en knapp majoritet driver igenom ett materiellt beslut,får ta del av en grundlig genomgång av de konstitutionella aspekterna i dettaärende. Slutligen framhålls i motionen att tidigarehar föreslagit alt de tre icke-socialistiska partierna bildar en gemensamarbetsgrupp som förbereder avvecklingen av löntagarfonderna vid en ändradmajoritet i . Förslag om avveckling av fonderna kommer därefter attsnarast presenteras för . I motion 223 (vpk) anförs alt närett förslag om löntagarfonder nu läggs fram, måste man se det i ljuset av denallmänna samhälleliga situationen. Kapitalismens kris har starkt påverkat förhållandet mellansamhällsklasserna i . Sedan en följd av år har ett växandeskikt av arbetslösa och undersysselsalta. Reallönerna har fortlöpande sjunkit,som förmögenhetsbildningen i ett fåtals händer starkt ökat. Arbetarrörelsen borde arbeta för ett fondsystem som kanvara ett redskap för en samhällelig förändring, vägledd av jämlikhetens ochdemokratins idéer. Men socialdemokratins ledning tenderar att se fondernautifrån systembevarande idéer, vilka döljer klasskonfliktens verkliga natur.Med en sädan utgångspunkt kan fonderna bli ett medel alt ytteriigare underordnade breda lönlagarskikten systemets hårdnande krav, storföretagensledarfllosofier och styrmetoder samt en borgerligt inspirerad krispolitik. FiU1983/84:20 44 Förändringen av socialdemokratinsargumentation för löntagarfonder har gått mycket långt, när fonddebattenutmynnat i regeringsförslag. I proposition 50 har fondfrågans maklaspekt, attlåta de anställda "vara med och bestämma", reducerats till en"delaktighet i förmögenhetstillväxten" som ersättning för fortsattareallönesänkningar. I motionen konstateras att de förhoppningar som en gångskapats bland de arbetande, att löntagarfonder skall minska maktkoncentrationenoch ge de arbetande ökad makt i samhället, att de skall bli ett effektivt medeli kampen mot arbetslösheten, alt de skall bli ett viktigt medel för ekonomiskdemokrati och ge möjligheter till ökad samhällelig styrning av den ekonomiskautvecklingen, kommer icke att uppfyllas av detta förslag. De fem nyaAP-fonderna föreslås få en uppbyggnad och en funktion som i huvudsaköverensstämmer med den fjärde AP-fondens, som vare sig inneburit ökad makt förde anställda eller att arbetslöshetens utveckling påverkats. De föreslagna AP-fonderna kommer inte heller att spelanågon påvisbar roll för den ekonomiska aktiviteten. Företagens problem är nuinte brist pä kapital eller likvida tillgångar. Vidare kommer enligt motionärerna de föreslagna fondernasfördelningspolitiska verkan långt ifrån entydigt att bli till de arbetandesfördel. Visserligen bestämmer fonderna över var tillgångarna skall investeras,men när de investerats i ett företags aktier utgör de ju en tillgång för dettaföretag. Om dessutom fonderna blir ett argument i avtalsrörelserna och negativtkommer att påverka löneutvecklingen, kan fonderna komma att stärka kapitaletsposition på de arbetandes bekostnad. a. följande krav måste enligt motionen ställas på enfondkonstruk-lion. Fondernas pengar måsle satsas utifrån samhällsekonomiskakalkyler och överväganden. Detla innebär att fonderna bl. a. måsle ha inte baraen regional förankring i sin sammansättning, utan att de skall ha ellullryckligl uppdrag att främja näringslivet inom varje region. Fondernas medel måsle också kunna användas för att stödjalönlagarkollekliva företag och nya samhälleliga industrier. Fondernas inflytande måsle utnyttjas för all motverkatransnationalisering och industriulflyltning. Fonderna måste också betraktas som oberoende av denlöne-och fördelningspolitik som förs. Detta innebär att synen på fonderna somett medel för alt åstadkomma alt de arbelande accepterar en återhållsamlönepolitik tillbakavisas. De bidrag som företagen får betala lill fondernaskall inte avräknas i avtalsrörelserna. Tills frågan om hur fondstyrelserna skall väljas är utreddbör fondernas styrelser utses av . Majoriteten bör dock ha förankringhos lönlagarna. En utgångspunkt för hur ett fondsystem skall utformasmåsle vara all fonderna inte ensamrna kan dominera försöken att skapa en motpoltill den kapitalistiska maktstrukturen. Åven storbankerna måste överföras isam- FiU1983/84:20 45 Del är också nödvändigt att nationaliserastiftelser och investmentbolag. Fonderna måste också kombineras med en skatte-och fördelningspolitik, som angriper de oförtjänta och spekulativa värde- ochförmögenhetsökningarna, och som stärker sådana offentliga verksamheter, vilkahar betydelse för de breda folklagrens levnadsförhållanden. Mot denna bakgrund föreslår kommunisternaell system av samhällsfonder kombinerade med lokala facktigainvesteringsfonder. Finansieringskällorna för fonderna skall vara sådanaskaller och avgifter, vilka överför delar av den orättfärdigaförmögenhetsbildningen från privata och till stor del improduktiva verksamhetertill produktiva och socialt nyttiga sädana under de lönarbelandes kontroll. Samhällsfonderna skall i första hand inriktas på altgenomföra ell långsiktigt program för nyinduslrialisering i nationell skala. Fonderna skall inte kopplas lill någon löne- ochinkomstpolitik, vars syfte är alt hålla nere eller sänka reallönernaytterligare lill förmån för de privata vinsterna. Fonderna skall överflyttaresurser från storkapitalet lill de lönarbetande, inte tvärtom. Fondernas investeringar skall medverka lill genomförandelav en de arbetandes självständiga teknologipolitik.