bet · G701LU4 · 1983-12-31 00:00:00 — 1 betänkandet behandlas tremotionsyrkanden vari tas upp dels frågan om införande av ell system medägarlägenheter, dels frågan om möjligheten att inleckna bostadsrätt och delsspörsmål om s. k. kontorsbildade bostadsrättsföreningar. I motion 1982183:362 av UlfAdelsohn m. fl. (m) yrkas såvitt nu är i fråga (yrkande 1) att somsin mening ger regeringen lill känna alt ett system med äganderättsupplåtelseav lägenhet i flerbosladshus skall införas. I motion 1982/83:1227 av AlfWennerfors m. fl. (m) yrkas att hos regeringen anhåller att bostadsinnehavaresmöjlighet att inteckna bostadsrätten utreds. 1 motion 1982/83:2184 av KerstinEkman och (båda fp) yrkas alt som sin mening gerregeringen lill känna vad som i motionen anförs angående utredning ommöjligheterna alt minska riskerna för missbruk av kontorsbildade föreningar. Utskottet har inhämtat yttrandefrån civilulskottet (numera bostadsutskottet) över yrkandet i motion1982/83:362. Civilulskotlels yttrande (CU 1982/83:4y) har fogals tillbetänkandet som bilaga 1. Vidare har remissyttranden över motion 1982/83:1227inhämtats från bosladsdomstolen, , bankinspektionen,, i , ,föreningsbankers förbund. , ,, Svenska och Sveriges BostadsrättsföreningarsCentralorganisation (SBC). Motivering till yrkandet i motion 1982/83:362 I mofiveringen till yrkandet imotion 1982/83:362, som återfinns i motion 1982/83:360, anförs inledningsvisatt bostadsägandet har många kvaliteter för såväl den enskilde som församhället. Motionärerna framhåller att den som äger sin bostad har ettavgörande inflytande över och också ansvar för sin bostad, att driftkostnadernagenom bl, a, sparsamhet och egna arbetsinsatser kan hållas lägre än i bostädermed hyresrätt och alt sparandel i en egen 1 1983/84. LU1983/84:4 2 bostad är värdefullt från samhällsekonomisk synpunkt. Enligt motionärernas mening bör detsamma gälla förlägenheter i flerbosladshus som för småhus, nämligen att de skall kunnaupplåtas med hyresrätt, bostadsrätt eller äganderätt. Direkt ägande av lägenheti flerbosladshus är, framhåller motionärerna, myckel vanligt i andraeuropeiska länder. 1 mofionen pekas på all den nuvarande svenskafaslighetslagstiftningen inle ger de boende möjlighet till direkt ägande avlägenhet i flerbosladshus. Därmed kan inte heller lagfart erhållas på enlägenhet, och följaktligen kan inte lägenheterna intecknas som säkerhet förlån. a. därförär kontantinsatsen vid köp av bostadsrätt många gångeralltför hög för en normalinkomsttagare, anför motionärerna. Motionärerna hänvisar till alt ägarlägenhetsulredningen isitt belänkande (SOU 1982:40) Ägarlägenheter har presenterat ett syslem förägarlägenheter. Förslaget har enligt motionen i stort anpassats lill delfastighelsrättsliga regelsystemet, och det visar att del inle heller i Sverigeföreligger juridiska eller andra hinder för alt införa ett syslem medägarlägenheter. Motionärerna biträder i huvudsak utredningens förslag ochanser all regeringen bör förelägga ett förslag om ett systemför ägarlägenheter som bygger på principerna i betänkandet. Den svenska fastighetsrättsligalagstiftningen bygger på principen att fastigheterna är ullagda på marken. Enfastighet kan sägas bestå av ett markområde och de byggnader som finns påområdet. En del även byggnad, t. ex. en lägenhet, kan inte bilda en särskildfastighet. Man kan inte heller få lagfart på eller inteckning i en enskildlägenhet. Lagfart kan nämligen beviljas endast på hela fastigheter eller påideella andelar i faslighet och inteckning kan bara ske i hela fastigheter. Frågan om införande i svensk rättav ett institut innebärande äganderätt lill bestämda lägenheter i bostadshusdiskuterades i samband med tillkomsten av lagen om bostadsrättsföreningar av år1930. Ett sådant institut ansågs därvid vara förknippat med allvarligaolägenheter. a. åberopades att en dylik våningsrält enligt erfarenheterfrån utlandet var föga uppskattad som grundval för kreditgivning. Vidareanfördes betänkligheter ur juridiska och praktiska synpunkter. I ställetinfördes bostadsrätten, som innebär nyttjanderätt för i princip husets helavaraktighetstid till viss bostad eller annan lägenhet, varvid nyttjanderätt ärförbunden med medlemskap i den förening som äger fastigheten och delaktighet iföreningens tillgångar. Bostadsrätt ulgör inle fast egendom utan är altjuridiskt behandla som lös egendom. LU1983/84:4 3 Sedermera har bostadsrätlshavarens ställning ytleriigareförbättrats genom tillkomsten av den nu gällande bostadsrätlslagen (1971:479). Motioner om införande av äganderätt till lägenhet harprövats av lagutskottet etlvart av åren 1958,1967,1975 och 1976 och har därvidavslagils av (se 3LU 1958:19, 3LU 1967:60, LU 1975:26 och LU 1975/76:20). blev den då aktuella motionen föremål förremissbehandling. I sitt av godkända betänkande med anledning av 1975års motion framhöll lagutskottet att man i svensk lagstiftning sedan lång tidtillbaka intagit den principiella ståndpunkten att upplåtelse avbostadslägenhet skall ske antingen genom hyresavtal mellan fastighetsägare ochhyresgäst eller i form av bostadsrätt. Anledningen härtill var bl. a. att inaneftersträvat en önskvärd enhetlighet i fråga om regleringen av rättsförhållandenapå bostadsmarknaden. Utskottet hänvisade till att vid remissbehandlingenboende- och bosladsfi-nansieringsutredningarna framhållit att de i motionenupptagna frågorna föll inom ramen för det uppdrag som meddelats de bådautredningarna. Utskottet pekade också på att ett system med äganderätttill lägenhet strider mot de huvudgrunder på vilka vårt nuvarande lagfarts- ochinteckningsväsende vilar samt pä att de flesta remissinstanser som i sak tagitståndpunkt till motionen avstyrkt bifall lill densamma. Av dessa skäl ansågutskottet att inte borde föregripa utredningarnas arbete, ochutskottet avstyrkte därför bifall till motionen. Då frågan om äganderätt till lägenhet återkom i motionervid 1975/hade boende- och bostadsfinansieringsulredningarnaavlämnat sitt betänkande (SOU 1975:51). Utredningarna hade inte funnitanledning att överväga eller påkalla ytterligare utredning om alt i svensk rättinföra äganderätt till bostadslägenheter. Vid behandling av lagutskottets belänkande LU1975/76:20 i frågan bifölls en socialdemokratisk reservation till betänkandetmed hemställan att de aktuella motionerna skulle avslås. 1 reservationenpekades bl. a. på de insatser som lagstiftningsvägen gjorts eller förbereddesför att stärka såväl bostadsrättshavarnas som hyresgästernas inflytande. Motden bakgrunden konstaterades alt det inte skulle innebära några fördelar fråninflytandesynpunkl att införa elt institut med äganderätt. Vidare framhölls attelt system med äganderältslägenheter skulle innebära en diskriminering avbostadssökande som saknar hög inkomst och att systemet var oförenligt medsvensk fastighetsrätt i dess nuvarande utformning. Reservanterna anslöt sigtill de ovan nämnda utredningarnas bedömning och ansåg att inte bordevidta någon åtgärd i syfte att få regeringen att frångå utredningsförslaget idenna del. Också i civilulskottet har det aktuella spörsmålet omägarlägenheter behandlats. Vid prövades tremotionsyrkanden, varav i två ställdes krav på utredning om införande aväganderätt lill lägenheter, och LU1983/84:4 4 i den tredje föreslogs att skulle uttala alt delär uteslutet att införa sådan äganderätt. I sitt av godkändabelänkande CU 1977/78:34 avstyrkte utskottet molionsförslagen med hänvisningtill alt regeringen enligt uppgift avsåg att inom sill kansli utarbeta enkunskapsöversikt över frågan om äganderätt lill enskilda lägenheter iflerbosladshus. Liknande motionsyrkanden behandlades vid 1978/79 årsriksmöte (CU 1978/79:26). biföll därvid en reservation som avgelts avledamöterna från och i civilulskottet. Beslutetinnebar all motionsyrkandena avslogs med motiveringen att i avvaktanpå den aviserade kunskapsöversikten inte hade anledning att göra någraytterligare Uttalanden i frågan. Med anledning av proposition 1978/79:209 om ändring ibostadsbeskattningen m, m. väcktes en motion med begäran om förslag frånregeringen om införande avs, k, lagfarlsbostäderi flerfamiljshus.Civilulskottet konstaterade vid (CU 1979/80:4) attarbetet med en kunskapsöversikt i ämnet fortsatte och att tidigare studierskulle kompletteras med en studie rörande samhällsekonomiska effekter av ettsyslem med ägarlägenheter. Pä utskollets begäran avslog motionen. Vid togs motionsvägen på nytt uppfrågan om äganderätt till lägenhet. Civilulskottet (CU 1981/82:24) föreslog attriksdagen skulle avslå motionen med hänvisning till allägarlägenhetsutredningens betänkande borde avvaktas. I direktiven tillägarlägenhetsulredningen pekades på de skillnader som finns mellan de treupplålelseformerna äganderätt, hyresrätt och bostadsrätt. Olikheterna kanenligt direktiven bl, a. bestå i de boendes möjligheter alt själva förfoga översin bostad, i möjligheten att använda bostaden som panlsäkerhet för lån och ivissa indirekta ekonomiska konsekvenser, t. ex. beträffande beskattning ochfinansiering. Del framhölls att även om man i många avseenden hade strävatefter att jämställa de nämnda upplålelseformerna, så hade det i praktiken oftavisat sig vara svårt att åstadkomma likvärdiga villkor för de boende. 1direktiven hänvisades till regeringsförklaring där del bl. a.uttalades all det är angeläget att öka de enskilda människornas inflytande översitt boende och all bättre möjligheter för den enskilde alt äga sin bostadborde prövas, bl. a. genom att underlätta för hyresgäster att ibostadsrättsföreningens form eller genom direkt ägande svara för sitt boende.Enligt direktiven skulle utredningen närmare undersöka de fastighelsrättsligaförutsättningarna för alt skapa en möjlighet att äga lägenheter iflerbosladshus. Utgångspunkten för utredningsarbetet skulle vara att det sålångt som möjligt skulle råda likställdhet mellan ägande av småhus och ägandeav lägenheter i flerbosladshus. Det förutsattes att lägenheter som innehadesmed äganderätt skulle vara separata enheter som LU1983/84:4 5 utgjorde fast egendom eller åtminstone jämställdes medfast egendom. Lägenheter som innehades med äganderätt borde enligt direktivenkunna lagfaras och intecknas efter i stort sett samma principer som småhus. Ägarlägenhetsulredningen redovisade sina överväganden ibetänkandet (SOU 1982:40) Ägarlägenheter. I betänkandet lades fram förslag lillbl. a. ändringar i jordabalken och en ny lag om ägarlägenheter. a. att jordabalkens inledningsparagraf, där del stadgas all"fast egendom är jord", kompletteras med en bestämmelse som säger attäven byggnad kan vara fast egendom. Genom en uppdelningsförrällning kan en byggnadförklaras sakna egenskap av tillbehör lill en faslighet och delas in iägarlägenheter. En sådan byggnad är fast egendom, och ägarlägenheterna skallregistreras som fastigheter. Utredningens förslag innefattar också bestämmelserom vad som skall anses höra lill en ägarlägenhel och hur de delar av byggnadensom inte hör lill de enskilda ägarlägenheterna skall förvaltas. När det gälleransvaret för de inteckningar som beviljats i den ouppdelade fastighetenföreslog utredningen alt ansvaret skall övergå på ägarlägenheterna i sambandmed uppdelningen. Ägarlägenheterna kommer således gemensamt att besväras avdessa inteckningar, och den rätt som före uppdelningen tillkom borgenärerna iden ouppdelade fastigheten påverkas inte. Ansvaret för inteckningarna skallenligt förslaget vara fördelat mellan-ägarlägenheterna i förhållande till derasinbördes värden. Så länge ägarlägenheterna gemensamt svarar för deinteckningar som beviljats i den ouppdelade fasligheten skall separatainteckningar inte kunna tas ut i de enskilda ägarlägenheterna. Utredningen varemellertid av den uppfattningen all lägenhetsägarna redan efter uppdelningennormalt kommer att vidta erforderliga åtgärder för alt låta döda de gemensammainteckningarna. Utredningens betänkande harremissbehandlats. Beträffande remissutfallet kan i korthet redovisas följande(frän ev. skiljaktiga meningar hos remissinstansen har därvid bortsetts).Positiva till tanken på att införa ett system med ägarlägenheter ärNäringslivets byggnadsdelegaiion, . , vitlaägareför-bund och Sverigesadvokatsamfund. Hovrätten för Nedre Norrtand anser all utredningens förslag medvissa ändringar är väl ägnat alt ligga till grund för ett svensktägarlägenhetsinstitut. Bland remissinstanser som direkt avstyrker förslaget omägarlägenheter återfinns , kommun.Hyresgästernas Riksförbund, , (), Svenska , ochSveriges Bostadsrättsföreningars (). anför att det inle finns anledning att införa en ny upplåtelseform;i stället bör möjligheterna till inflytande i hyresrätten förstärkas ochmöjligheterna alt spekulera i bostadsrätter och småhus undanröjas. ochSvenska avstyrker förslaget med hänvisning till att det skulle fåbostadspolitiskt oacceptabla konsekvenser. LU1983/84:4 6 och menar i huvudsak alt förslagetinte skulle medföra några fördelar som inte redan nu kan tillgodoses genomlagstiftningen på det bostadsrätlsliga området. En omständighet som framhålls av de remissinstanser somavstyrker eller på annat sätt anför betydande tveksamheter mot behovet av enlagstiftning om ägarlägenheter är all den praktiskt sett mest framträdandeskillnaden mellan ägarlägenheter och bostadsrättslägenheter är möjligheten attanvända lägenheten som säkerhet för län. Om denna möjlighet ytterligare kanförstärkas eller förbättras är del enligt remissyttrandena inle nödvändigt meden så genomgripande reformi i fastighetsrätten som föreslagits. Sådanasynpunkter framförs av bl.a. bosladsdomstolen, bostadsstyretsen, länsstyrelseni , . Flera remissinstanser, bl. a. ,, bankinspektionen, statens lantmäteriverk, iMalmöhus län och fastighetsbildningsutredningen, uppger utttryckligen att manavstått från att uttala sig om behovet av ägarlägenheter eller lämpligheten avalt införa elt system med sådana lägenheter, eftersom det inte ingått iutredningens uppdrag att göra sådana överväganden. Slutligen kan nämnas alt bl.a. i anser att utredningens förslag börytterligare övervägas och bearbetas varvid de samhällsekonomiska konsekvensernasamt skatte- och finansieringsfrågor bör belysas. Möjlighet att inteckna bostadsrätt Motivering i motion 1982183:1227 Enligt motionärerna är bostadsrättfrån såväl samhällsekonomisk som familjeekonomisk synpunkt alt föredra framförhyresrätt. a. får den enskilde ta ett eget ansvar för bostaden, och haneller hon har genom egna arbetsinsatser möjlighet att minska kostnaderna försill boende. Vidare "sparar" en bostadsrättsinnehavare i sin bostad,vilket enligt motionen är värdefullt både av samhällsekonomiska skäl och urägarspridningssynpunkt. Motionärerna menar alt andelen bostadsrätter bör ökas,bl. a. genom all de allmännyttiga bostadsföretagen aktivt utnyttjarmöjligheterna att ombilda hyresrätt till bostadsrätt. Emellerfid är, anför motionärerna, lånevillkoren förförvärv av bostadsrätt regelmässigt sämre än vid förvärv av bostad medäganderätt. Skillnaden beror enligt mofionen huvudsakligen på att det f. n.inte finns möjlighet att inteckna bostadsrätt. Motionärerna anser att en sådanmöjlighet bör införas. LU1983/84:4 7 I bostadsrätlslagen (1971:479)saknas särskilda bestämmelser om pantsält-ning av bostadsrätt. Bestämmelserna ilagen lar nämligen i huvudsak sikte pä alt reglera rättsförhållandet mellanbostadsrättsföreningen och bostadsrättshavaren. Förhållandel mellanbostadsrättshavaren och tredje man får därför bedömas efter allmännacivilrättsliga regler. Trots avsaknaden av bestämmelser om panlsältning avbostadsrätt har bostadsrätt utnyttjats som pantobjekl. Det som dåpantsätts kan sägas vara del ekonomiska värde som bostadsrätten representerar.Panlsält-ningen sker genom avtal om pantförskrivning. Några särskildaformföreskrifter för själva avtalet mellan parterna finns inte, menregelmässigt torde ett sådant avtal upprättas skriftligen. Vid bedömandet av hur en pantsätlning bör vara beskaffadför att vara giltig mot bosladsrättshavarens övriga borgenärer har i vissutsträckning reglerna om enkla skuldebrev i lagen (1936:81) om skuldebrev fållen analog tillämpning. Det innebär att pantsättningen inte anses giltig förränbostadsrättsföreningen underrättals om åtgärden. Underrättelsen skall enligt49 § bostadsrättslagen antecknas i lägenhelsförteckningen. Föreningen har skyldighetatt på begäran av bostadsrättshavaren lämna utdrag ur förteckningen beträffandelägenheten (50 §). Sådant utdrag skall innehålla bl. a. uppgift om anteckningom pantsättning. Vissa regler av intresse för frågan om pantsätlning avbostadsrätt finns i lagen (1959:157) med särskilda bestämmelser om makarsgemensamma bostad. Av 5 och 6 §§ i denna lag framgår att om make utan den andramakens samtycke överlåter eller pantsätter bostadsrätt till lägenhet som utgörmakarnas gemensamma bostad, kan den andra maken i vissa fall yrka attöverlåtelsen eller pantsätlningen skall återgå. Motsvarande gäller enligt 4 och5 §§ lagen (1973:651) om ogifta samboendes gemensamma bostad. En pantsatt bostadsrätt kan alltid utmätas förpanthavarens fordran (5 kap. 1 och 13 §§ ulsökningsbalken). Panthavaren harockså enligt 4 § första stycket 2. förmånsrättslagen (1970:979) s. k. särskildförmånsrätt för sin fordran vid utmätning eller konkurs. I syfte att stärka pantens värde som säkerhet har i 37 §bostadsrätlslagen tagits in bestämmelser om skyldighet för bostadsrättsföreningatt underrätta panthavare när bostadsrättshavare häftar i skuld lillföreningen. 1 paragrafen föreskrivs (tredje stycket) att om enbostadsrättsförening har underrättats om pantsättning av en bostadsrätt sä skallföreningen i sin tur underrätta panthavaren sä snart bostadsrättshavaren harobetalda avgifter fill föreningen som överstiger en månadsavgift ochbostadsrättshavaren dröjer med betalningen mer än tvä veckor. sin underrättelseskyldighet har föreningen vid en försäljning påoffentlig auktion företräde till betalning före panthavaren endast i fråga ombelopp som skulle ha betalats innan underrättelse skulle ha skett. LU1983/84:4 8 behandlade lagutskottet enmotion vari yrkades alt hos regeringen skulle begära utredning ochförslag syftande till att förbättra möjligheterna att belånabostadsrätlslägenheler. Motionären pekade i huvudsak på det förhållandet attvärdet av en panlhavares fordran kan begränsas av att bostadsrättshavarenhäftar i skuld tilLföreningen för obetalda avgifter. Utskottet (LU 1974:5)framhöll att gällande rätt ger panthavaren skydd mot pantsältarens övrigaborgenärer och erinrade om att bostadsrätten kan utmätas för panthavarensfordran. Med hänsyn härtill och då anledning saknades att vid det tillfälletändra bestämmelserna om förvärvares ansvar för tidigare bostadsrältshavaresförpliktelser avstyrkte utskottet bifall till motionen. bostadsrältskommitté har isitt betänkande (SOU 1981:74) Frän hyresrätt till bostadsrätt redovisat sinaöverväganden i frågan om bostadsrättens värde som panlsäkerhet. Kommitténserfarenhet var enligt belänkandet att tillämpningen av gällande regler ompantsätlning och utmätning av bostadsrätt inte inneburit några nämnvärdaolägenheter. Del tycks dock, framhöll kommittén, råda en vissmeningsskiljaktighet om vilket värde bostadsrätten har som säkerhet för lån.Kommittén fortsatte: Den i praktiken förekommandeordningen att kombinera pantsäkerheten i bostadsrätt med ett borgensåtagandetycks oss vara lämplig i flera avseenden. Man undviker i regel en exekutivförsäljning av bostadsrätten, förutom den extra säkerhet som borgensåtagandetinnebär. Det är särskilt angeläget för oss att betona de sociala aspekter manbör anlägga, när en bostadsrättshavare inte förmår att betala sin skuld och dåriskerar att få lämna sin bostad, om pantsäkerhelen i bostadsrätten tas ianspråk. Del bör mot bakgrund härav vara naturligt för en långivare att ställakrav på borgen och i första hand vända sig till borgensmannen om skulden inlebetalas. Det hade enligt kommittén inleframkommit annat än alt bostadsrätten -sedd för sig - är en tämligen godsäkerhet som pant för lån lill förvärv av bostadsrätt. Kommittén fann detemellertid påkallat alt i elt speciellt avseende föreslå en förstärkning avbostadsrättens värde som panlsäkerhet. Kommittén pekade på de problem som kan uppstå dåpanthavarens anspråk på betalning kolliderar med bostadsrättsföreningensfordran på obetalade årsavgifter. Del är enligt kommittén tänkbart attpanthavaren begär utmätning av bostadsrätten i samma skede som föreningen sägerupp bostadsrättshavaren på grund av bristande betalning och förverkande avnyttjanderätten enligt 33 § bostadsrätlslagen. Enligt 37 § bostadsrättslagenfår föreningen då sälja bostadsrätten pä offentlig auktion. Av en dom frånhögsta domstolen (NJA 1961 s. 246) drog kommittén slutsatsen att en bostadsrätt,oavsett om den har pantförskrivits eller inte, i första hand alltid är belastadmed den fordringsrätt som föreningen kan ha mot bostadsrättshavaren. Denbelastningen kvarstår oberoende av det exekutiva förfarandet. LU1983/84:4 9 och en ny förvärvare kan bli skyldig att erlägga deobetalda avgifterna till föreningen, om han eller hon vill bli medlem iföreningen. Pantens värde kan således komma alt minska i takt med att skuldentill föreningen ökar, eftersom föreningen alllid äger företräde för sinfordran. I syfte alt stärka pantens värde som säkerhet föreslog kommittén altbostadsrättsföreningen skall vara skyldig att underrätta panthavaren närbostadsrättshavaren häftar i skuld till föreningen. Kommitténs förslag biträddes av departementschefen iproposition 1981/ 82:169 med förslag till åtgärder för att främja övergång frånhyresrätt till bostadsrätt m. m. Departementschefen framhöll bl. a. alt genomden föreslagna underrättelseskyldigheten kan en panthavare förebygga all enökande skuldbörda till bostadsrättsföreningen urholkar pantens värde. Som tidigare nämnts togs bestämmelser omunderrättelseskyldighet in i 37 § bostadsrätlslagen. Bestämmelserna trädde ikraft (CU 1981/82:41), Remissyttranden över motion 1982183:1227 Bosladsdomstolen, iStockholms län, föreningsbankers förbund, Svenska sparbanksföreningenoch Sveriges Bostadsrättsföreningars () tillstyrker allfrågan om möjlighet att inleckna bostadsrätt utreds. ärpositiv till den i motionen väckta frågan om möjligheten all inlecknabostadsrätt och Svenska har ingenting alt invända mot all manutreder möjligheterna att vid kreditgivning jämställa bostadsrätt med fastegendom. Enligt HSB:s Riksförbunds mening fungerar pantsättningsförfarandeltillfredsställande med de rutiner som HSB har utvecklat inom sitt område. Ettregistreringssystem skulle dock enligt HSB kunna förenkla sättet förpantsätlning av bostadsrätt. Bankinspektionen anser alt man med ettinleckningsförfarande sannolikt inte skulle kunna uppnå så myckel mer i frågaom kreditvillkor än vad som gäller f. n. I varje fall bör enligtbankinspektionens uppfattning utredning i frågan anstå tills det föreliggandeförslaget om ägarlägenheter är definitivt prövat. advokatsamfundframhåller all metoden med pantförskrivning av bostadsrätt torde tillgodose desyften motionärerna vill uppnå. Två remissinstanser, ochbostadsstyrelsen, menar all det inte finns behov eller anledning att nu ulredafrågan om möjligheten alt inteckna bostadsrätt. En sammanställning av remissyttrandena har tagits in ibilaga 2 till betänkandet. 2 1983/84. LU1983/84:4 10 S. k. kontorsbildade bostadsrättsföreningar Motivering tdl yrkandet i motion 1982/83:2184 I motiveringen till motion1982/83:2184, som återfinns i motion 1982/ 83:2183, anförs all enbostadsrättsförening aren kooperativ sammanslutning som verkar enligt lagen omekonomiska föreningar. Motionärerna framhåller att det grundläggande syftetmed en ekonomisk förening är att tillvarata medlemmarnas ekonomiska intressen.Vidare sägs alt inlerndemokrati är grundläggande för den kooperativaverksamheten och all utomstående inte kan sättas att tillvarata föreningensintressen. Inte heller får föreningen påtvingas stadgar som inte går att ändraoch som gör att föreningens syfte eller uppbyggnad kommer i strid med deföreningsrätlsliga grundsatserna.