bet · G701SfU28 · 1983-12-31 00:00:00 — (m) och 2841 av () avslag på propositionen. Som framhålls i propositionen är en av svagheterna med denpreliminära debiteringen av arbetsgivaravgifter att dessa grundar sig på ettupp till avgiftsunderlag. Denna brist kan endast till en delavhjälpas genom generella uppräkningar av avgiftsunderlaget eller med individuellajusteringar av den preliminära avgiften, något som belyses av den statistiksom lämnas i propositionen. Det kan nämnas att de kvarstående avgifterna för1982. uppgick till , att fyllnadsinbetalningarna uppgicktill och att de restförda avgifterna ökat under åren1978-1981 från drygt 1,2 till ca . Utskottet instämmer idepartementschefens uppfattning att det är angeläget att arbetsgivarna betalarsina socialavgifter på ett korrekt underlag i nära anslutning tilllöneutbetalningarna, dvs. möjligt sedan de blivit kända till sinstorlek. I och för sig är det önskvärt att skatte- ochavgiftsreglerna förenklas och att man så långt som möjligt kan få enöverensstämmelse mellan skyldigheten att göra skatteavdrag och att betalaarbetsgivaravgifter. Med anledning av vad som anförs i motionerna kanframhållas att regeringen har sin uppmärksamhet riktad på dessa frågor och attde ingår i socialavgiftsutredningens (S 1981:04) utredningsuppdrag. Dettaönskemål är enligt utskottets uppfattning emellertid inte något som bör varaavgörande för möjligheterna att genomföra den nu aktuella reformen. När detgäller källskatten innebär propositionen att man skall redovisa endast detbelopp som dragits av och att några uppgifter om löneunderlaget förskatteavdragen alltså inte längre skall lämnas i uppbördsdeklarationen. Dettaunderlag, som alltså inte längre skall SfU1983/84:28 46 behöva tas fram av arbetsgivarna, kan inte hellerlämpligen läggas till grund för en redovisning av arbetsgivaravgifterna. Av vadsom anförs i propositionen (s. 47 och 48) framgår att en preliminärredovisning på detta underlag i alltför hög grad skulle komplicera systemet ochatt man då kan befara en mer omfattande redovisningsskyldighet än som följer avförslaget i propositionen. Utskottet vill också framhålla att motionärernatorde ha överdrivit svårigheterna med att ta fram ett korrekt underlag.Arbetsgivarna är redan enligt nuvarande regler tvungna att bokföra varjelöneutbetalning, och var och en torde i allmänhet känna till de särskildaregler och undantag som gäller. Utskottet är medvetet om attarbetstagarbegreppet i vissa fall är oklart men vill peka på möjligheterna atti tveksamma fall göra förfrågningar hos uppbördsmyndigheterna eller att öppetredovisa sådana frågor i samband med uppbördsdeklarationen. Härtill kommer attregeringen enligt vad som framgår av propositionen kommer att ta ställning tillbehovet av insatser från statens sida för information om de nyauppbördsreglerna. Med hänvisning härtill instämmer utskottet idepartementschefens bedömning att de befarade svårigheterna kommer att bli avövergångskaraktär. Beträffande rättelsemöjligheterna anförs i propositionenatt det i det nya systemet ryms möjligheter till korrigering när enarbetsgivare upptäcker att har för en redovisningsperiod inte kunnat lämna enkorrekt redovisning. En arbetsgivare kan i sådana fall undgå restavgift och avgiftstilläggom redovisning och betalning sker av felande belopp så snart felet upptäcks.Departementschefen framhåller att det under en övergångstid kan föreliggasvårigheter att redan från början helt korrekt ansluta redovisningen till deegna rutinerna och att förhållandena även i andra fall kan vara sådana attnågon restavgift inte bör utgå eller att den bör nedsättas till vad som svararmot en skälig ränta. Vidare framhålls att avgiftstillägg skall kunna eftergesom en felaktighet eller underlåtenhet av olika skäl framstår som ursäktlig.Omständigheter av detta slag kommer givetvis att kunna beaktas enligt desärskilda föreskrifter som kommer att utfärdas av . Isammanhanget vill utskottet framhålla att reglerna inte torde förhindra att densom har problem med att exempelvis i semestertider exakt räkna fram avgiftenpreliminärt betalar in ett tillräckligt belopp och korrigerar detta under ensenare redovisningsperiod. När det gäller redovisningsperiodens längd vill utskottetinte bestrida att en redovisning av såväl skatter som avgifterkommer att medföra ett visst merarbete för arbetsgivarna. Enligt utskottetsuppfattning är det emellertid inte möjligt att lösa samordningsfrågorna på ettannat sätt. Frågan har belysts utförligt i propositionen, och utskottetinstämmer i allt väsentligt i vad departementschefen anfört i denna fråga. Medanledning av vad som anförs i motionerna vill utskottet konstatera attförslaget bl. a. innebär en viss tidigareläggning av källskatteuppbörden och ensenareläggning av avgiftsuppbörden. För näringslivets del beräknas dettamedföra en Hkviditetsförsvagning med 800 milj. kr. och en ökad räntebelastningmed ca SfU 1983/84:28 47 Med hänsyn till de stora skatte- och avgiftsbelopp som det här ärfråga om och till att en förskjutning av betalningstiden med enligtuppgift medför en ränteeffekt av ca 80 milj. kr. framstår dessa effekter sommåttliga jämfört med de räntevinster för näringslivet som en förlängning avredovisningsperioderna skulle medföra. Med hänvisning till vad departementschefenanfört i dessa frågor avstyrker utskottet motionerna i denna del. Utskottethar inte heller funnit anledning till erinran mot propositionen i de delar sominte har berörts i det föregående. Detanförda innebär sammanfattningsvis att den föreslagna samordningen ochdetaljutformningen av det nya systemet enligt utskottets uppfattning är ägnatatt förbättra och rationalisera avgiftsuppbörden, som näringslivetsintresse av ett enkelt förfarande beaktats så långt som möjligt. Med detanförda tillstyrker utskottet propositionen och avstyrker de föreliggandemotionerna. Närvarande:Rune Carlstein (s), (). (), (). (), (), (), (), (), (), (), AnitaJohansson (s), () *, () och (). *Ej närvarande vid justeringen. 1.Knut , , och (alla m) anför: . föreliggande motionerna riktas kraftig kritikmot de förslag som läggs fram i propositionen. Vi kan i allt väsentligtinstämma i denna kritik. Regeringen har inte tagit tillräcklig hänsyn tillinvändningarna vid remissbehandlingen, och förslaget innebär ytterhgarekrångel och byråkrati. Systemen för källskatt och socialförsäkring är svåraatt överblicka, för att inte säga ogenomträngliga. Dessutom skiljer sigreglerna på de båda områdena åt och ändras ständigt. Företagen ställs införsvåra uppgifter, men några förenkUng-ar föreslås inte från regeringens sida. Denföreslagna ordningen skulle innebära ökad administration och stora kostnadersåväl för företagen som för myndigheterna. Förslaget innebär också attföretagens likviditet minskar och ränteförluster. Till en del kan bristernai propositionen avhjälpas genom en sådan SfU 1983/84:28 48 förlängningav uppbördsperioderna som förordas i motionerna 2838 och 2839. Även med deförslag som läggs fram i dessa motioner skulle emellertid anmärkningarna motpropositionen kvarstå i väsentliga delar. Vi anser därför att ienlighet med motionerna 2840 och 2841 och andrahandsyrkandena i motionerna2838 och 2839 bör avslå propositionen och på sätt som förslås i motion 2840begära ett nytt förslag som innebär påtagliga förenklingar för såvälarbetsgivare och myndigheter och som också innefattar ersättning tillarbetsgivarna för det arbete även en förenklad uppbörd åsamkar dem. 2.Stig Josefson (c), () och () anförföljande: Somanförs i motionerna 2838 och 2839 och i propositionen skulle det av flera skälvara till fördel att samordna uppbörden av källskatt och socialavgifter.Förslaget i propositionen har emellertid utformats på ett sådant sätt att dennya ordningen skulle innebära ett alltför stort merarbete för företagen ochockså för myndigheterna. Somanförts vid remissbehandlingen behöver hela skatte- och avgiftsfältet ses överi syfte att få till stånd så enkla och enhetliga regler som möjligt. Ett avproblemen är att det i vissa fall är förenat med stora svårigheter att avgöraom en person är att betrakta som arbetstagare eller som egen företagare medeget betalningsansvar för de sociala avgifterna. Att skatte- och avgiftsreglernahär skiljer sig åt är olyckligt. Med de förslag som läggs fram i propositionenkommer dessa grundläggande problem att förstoras. För socialavgifternasvidkommande behövs f. n. endast en deklaration . Enligt den föreslagnaordningen skall tolv deklarationer avlämnas. Det merarbete som detta kommer attmedföra har underskattats i propositionen. Enligtvår uppfattning är det angeläget att åstadkomma sådana förenklingar ochförändringar i skatte- och avgiftssystemen att de olika underlagen kan jämkassamman. bör framhållas att det liksom bör finnas ensamordning och ett samband mellan socialförsäkringens finansiering och dessförmåner, eftersom det annars finns risk för att socialförsäkringsavgifterna iallt större utsträckning kommer att uppfattas som skatter. Avdet anförda framgår att uppbördsdeklarationerna i fortsättningen blir merkomplicerade än . Eftersom antalet uppbörder fördubblaskommer de nya reglerna att medföra ett betydande merarbete för företagen. Någonkompensation härför kommer inte att utgå. Tvärt om medför de tätareinbetalningarna att företagen förlorar likviditet och åsamkas betydanderänteförluster jämfört med det nuvarande systemet. Motden angivna bakgrunden instämmer vi i motionärernas uppfattning att denmånadsvisa uppbörden inte kan godtas och att den samordnade uppbörden skall skevarannan månad. Skulle detta krav inte godtas bör propositionen avslås. SfU 1983/84:28 49 En annat problem som tas upp i motionerna 2838 och2839 är att redovisningen för de olika uppbördsperioderna får en definitivkaraktär. Vi instämmer i motionärernas kritiska uppfattning beträffandeuppbördsreglerna. Oklarhet kan ofta uppstå om en utbetalning skall beläggasmed arbetsgivaravgift eller inte. Utskottet anser att om ett fel har uppståttvid en redovisning så bör detta kunna rättas till utan risk för avgiftstilläggeller restavgift. Enligt vad som anförs i propositionen bör detta också varamöjligt, men varken av propositionen eller av utskottets yttrande framgår klarthur detta skall kunna gå till. Skrivningen i propositionen och utskottet ärotillfredsställande och på denna punkt bör klart fastslås att om en felaktighethar uppstått så skall denna kunna rättas till vid en kommande redovisning, docksenast vid räkenskapsårets slut. Riksdagenbör göra ett uttalande i enlighet härmed och bör även ge till känna attregeringen noga bör följa den praktiska tillämpningen av reglerna. Meddet anförda torde det huvudsakliga syftet med samtliga motioner varatillgodosett.