bet · G701FöU5 · 1983-12-31 00:00:00 — I motion 1982/83:1251 av () yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionenanförts om översyn av frikallelse av värnpliktiga. Värnpliktsverkethar yttrat sig över motionen. Chefen för värnpliktsverket har vidarekommenterat den inför utskottet. Utskottet har också orienterats av forskarnaGerry och om deras forskning rörande frikallelser avvärnpliktiga. Värnpliktslagen (VL) föreskriver i 3 § att den somtill följd av lyte, stadigvarande sjukdom, bestående kroppslig svaghet ellerannan dylik orsak är oduglig till krigstjänst skall frikallas från värnpliktensfullgörande. Beslut om frikallelse fattas av inskrivningsnämnd (12 § VL). inskrivningsförrättning som föregår inskrivningsnämndens beslut ingår ettprövningsförfarande enligt föreskrifter som meddelas av regeringen ellermyndighet som regeringen bestämmer (13 § VL). Regeringen har utfärdat sådanaföreskrifter i kungörelsen (1969:379) om inskrivning och redovisning avvärnpliktiga (inskrivningskungörelsen). Närmare föreskrifter om kungörelsenstillämpning meddelasav värnpliktsverket, som är central förvaltningsmyndighetför inskrivning och personalredovisning inom försvarsmakten. I vissa frågorskall värnpliktsverket därvid samråda med fackmyndighet. Enligt gällandeordning skall resultatet av den medicinska bedömningen av den värnpliktigeredovisas i hans inskrivningshandlingar enligt ett klassificeringssystem medkodnummer som nära överensstämmer med vad som tillämpas i den civilasjukvården. En av kodsiffrorna används vid bedömningen att sjukdom ellerkroppslig svaghet inte föreligger under ordinära civila miljöbetingelser menkan uppträda under militärtjänstgöringen. Motionären uppger att det förekommer attvärnpliktiga vid inskrivningen oriktigt stämplas som psykiskt sjuka. Att ettsådant missbruk av psykiatrin förekommer framgår enligt motionären avforskningsrapporter och debattartiklar. På detta sätt minskar man, anTör hon,överskottet av värnpliktiga. Hon anser att rutinerna vid inskrivningen äroklara rörande ansvaret närmast det moraliska för den psykiatriska diagnossom fastställs vid inskrivningen. Hon hävdar också att slopandet av begreppet 1 1983/84. FÖU 1983/84:5 2 handräckningsvärnpliktigaoch införandet av kategorin värnpliktiga i bevaknings- och depåtjänst har ökatantalet frikallelser med hjälp av sjukdomsdiagnoser. Dethar, anför motionären vidare, från fiera håll anmälts behov av föreskrifter somtillåter frikallelser av andra skäl än medicinska. Det är därför påkallat meden översyn av framför allt lagtillämpningen och frikallelsernas konsekvenserbåde för samhälle och individ. Uppdraget bör enligt hennes mening ges åt enparlamentariskt sammansatt grupp som förutsätts höra samtliga inblandade ävenpsykologer, psykiatriker, forskare och frikallade. anser attvärnpliktsförfattningarna i sin nuvarande utformning ger uttryck för å enasidan den allmänna värnpliktens grundläggande principer och å andra sidanhänsynstagandet till enskilda värnpliktigas förutsättningar för och eventuellaproblem inför och under sin värnpliktsutbildning. Författningarna ger också enavgränsning av de olika orsakssammanhang som måste beaktas. Värnpliktsverketfinner därför att de skäl som motionären anför inte bör föranleda en översynav frikallelsesystemet. I värnpliktslagen anges förutsättningarna förfrikallelser av värnpliktiga. De bygger på tanken att ingen värnpliktig skallåläggas utbildning och utnyttjas för krigsuppgifter som överstiger hans fysiskaeller psykiska förmåga. Det har ifrågasatts om inte i den medicinskabedömningen av de " värnpliktiga ibland döljs en strävan att minska ettöverskott på värnpliktiga. Motionären delar denna uppfattning och ser ettsådant samband särskilt vid frikallelser av psykiska skäl. Hennes uppfattningstöds av de båda forskare vid som har orienteratutskottet men tillbakavisas av värnpliktsverket. Motionären anser det varasärskilt olyckligt att värnpliktiga i dessa fall blir stämplade som psykisktsjuka utan att vara det. tillbakavisar kritiken och påminnerom att vissa diagnoser är relevanta endast för en krigssituation och därförinte har betydelse i den värnpliktiges vardagsmiljö. Utskottetvill till en början slå fast att de medicinska och psykologiska prövningarnavid inskrivningarna uttryckligen syftar till att minska det antal värnpliktigasom enligt det tidigare systemet inte frikallades förrän under pågåendegrundutbildning (prop. 1968:34 s. 37, SU 92, rskr 214). Det kan vidarekonstateras att utbytet av begreppet handräckningsvärnpliktiga mot kategorinvärnpliktiga i bevaknings- och depåtjänst (prop. 1981/ 82:102 bil. 2 s. 46, FöU18, rskr 374) innebär att minimikraven på de FÖU 1983/84:5 3 Avsikten med förändringen var nämligen att handräckningsvärnpliktigai ökad utsträckning skulle kunna användas för bevakningsuppgifter ikrigsorganisationen. Utskottet har inte funnit att prövningsförfarandetmedvetet använts för att minska något överskott av värnpliktiga. Vidinskrivningen sker en medicinsk och psykologisk prövning som även innefattar enbedömning av den värnpliktiges psykiska stabilitet. Resultaten kan i och försig rubriceras, kodifieras och hanteras på olika sätt. Uppfattningarna omnuvarande system går starkt isär. Motdenna bakgrund och med hänsyn till den betydelse bedömningen av förutsättningarnaför värnpliktsutbildning kan ha för enskilda värnpliktiga anser utskottet attregeringen bör låta utvärdera och se över den nuvarande ordningen förfrikallelser. Översynen kan t. ex. anförtros 1983 årsvämpliktsutbildningskommitté. Med hänvisning till detanförda hemställer utskottet att med anledning av motion 1982/83:1251som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet har anfört om en översynav frikallelser av värnpliktiga. Närvarande:Per (), (), (), iGävle (c), (), (), (), (), (), (), (), IreneVestiund (s), (), () och (). '''''ock,o,,