bet · G701JuU15 · 1983-12-31 00:00:00 — omändringar i m.m. (prop. 1983/84:78 jämte motioner) I proposition 1983/84:78 har regeringen() föreslagit att anta av lagrådet granskadeförslag till 1. lag om ändring irättegångsbalken, 2. lag om ändring igiftermålsbalken, 3. lag om ändring ilagsökningslagen (1946:808), 4. lag om ändring i lagen(1969:246) om domstolar i fastighelsmål, 5. lag om ändring i lagen(1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar, 6. lag om ändring i lagen (1974:8)om rättegången i tvistemål om mindr-e värden. Rörandepropositionens huvudsakliga innehåll hänvisar utskottet till vad som anförs idet följande under rubriken på s. 19. Isamband med propositionen behandlar utskottet den under allmänna mofionstiden1983 väckta motionen 1982/83:164 av () samt den med anledning avpropositionen väckta motionen 1983/84: 1151 av i Röstänga (fp).Motionsyrkandena redovisas på s. 19. De vid propositionenfogade lagförslagen har följande lydelse. 1 1983/84. JuU1983/84:15 2 Lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fråga om dels att 1 kap. 3 §, 2 kap, 4 §, 5 kap, 8 §, 9 kap. 7 §,36 kap. 1 §, 42 kap. 4 och 5 §§, 47 kap. 4 och 5 §§, 50 kap. 7, 8, 20 och 21§§, 51 kap. 7, 8, 14 och 19-21 §§, 52 kap. 1 och 6 §§, 55 kap. 7 och 12 §§, 56kap. 7 § samt ntbriken till 9 kap. skall ha nedan angivna lydelse, dels att i balken skall införas två nya paragrafer, 9 kap.10 § och 42 kap. 8 a §, med nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse En tingsrätt är i tvistemål domförmed tre lagfarna domare. Flera än fyra lagfarna domare får inte sitta i rätten. I brottmål skall tingsrätten bestå av en lagfaren domareoch tre nämndemän. I mål om åtal för brott, för vilket inte är stadgatlindrigare straff än fängelse , skall rätten dock bestå av en lagfarendomare och fem nämndemän. Om det behövs med hänsyn till målets omfattning ellernågon annan särskild omständighet, får ytterligare en nämndeman utöver vad somföljer av första eller andra meningen sitta i rätten. Kan huvudförhandlingen i ett brottmål beräknas kräva , får två lagfarna domare sitta i rätten förutom nämndemännen. Om det inträffar förfall bland nämndemännen sedanhuvudförhandlingen har påbörjats, är rätlen domför med en lagfaren domare ochtvä nämndemän eller, i mål som avses i andra stycket andra meningen, med enlagfaren domare och fyra nämndemän. Tingsrätt är domför med en lag- Tingsrätt är domför med en lag- när målavgörs utan huvudför- när mål avgörs utan huvudför- handling, handling, vid annanhandläggning som inte vid annan handläggning som inte sker vidhuvudförhandling eller vid sker vid huvudförhandling eller vid syn på stället, syn på stället, vid sådan huvudförhandling i vid sådan huvudförhandling i tvistemålsom hålls i förenklad tvistemål som hålls i förenklad form form, och vid annan huvudförhandling i tvistemål,när det är tillräckligt med hänsyn till målets beskaffen het att målet avgörs av en enda domare och parterna samtvcker till det, vid huvudförhandling och syn pä vidhuvudförhandling och syn pä stället imål om brott för vilket inte stället i mål om brott för vilket inte är stadgat svårare straff än böter är stadgat svårare straff än böter eller fängelse , eller fängelse , under förutsättning att det inte under förutsättning att det inte finns anledning att döma till annan finns anledning att döma till annan påföljd än böter. påföljd än böter. ' Senaste lydelse 1983:370. JuU 1983/84:15 Hovrätt är domför med fyra lagfarna domare. Flera än fem lagfarna domare må ej sitta i rätten. Hovrätt är domför med tre lagfarna domare. / mål somöverklagats från tingsrätt skall dock minst fyra lagfarna domare delta i hovrätten,om tingsrätten bestått av tre eller flera lagfarna domare. Flera än femlagfarna domare/«/ inte delta i hovrätten. I brottmål är hovrätten dock domför med tre lagfarna domare och två nämndemän. Flera än fyra lagfarna domare och tre nämndemän må ej sitta i rätten. Förekommer ej anledning att döma till svårare straff än böter, är hovrätten domför även med den sammansättning som sägs i första stycket. Detsamma gäller vid handläggning, som ej sker vid huvudförhandling. I brottmål gäller, i stället för bestämmelserna i förstastycket, att hovrätten är domför med tre lagfarna domare och två nämndemän.Flera än fyra lagfarna domare och tre nämndemän/år inte delta. Förekommer ejanledning alt döma till svårare straffan böter, är hovrätten dock domför ävenmed den sammansättning som anges i första stycket. Detsamma gäller vid handläggningsom ej sker vid huvudförhandling. Vid beslut om avskrivning av mål efter återkallelse är hovrättendomför med en lagfaren domare. Regeringen bestämmer, i vilken omfattning åtgärd, somavser allenast måls beredande, må vidtagas av en lagfaren domare i hovrätteneller av tjänsteman vid denna. Regeringen bestämmer i vilken omfattning åtgärd, som avserendast beredandet av ett mål, fårvid-tas av en lagfaren domare i hovrätteneller av en annan tjänsteman vid denna. 77// allmän tolk så ock till tolk för den som ärallvarligt hörsel- eller talskadad utgår ersättning enligt vad därom ärsärskilt stadgat. Annan tolk har rätt till skälig ersättning för arbete,tidsspillan och utlägg som uppdraget krävt. Regeringen eller myndighet somregeringen bestämmer fastställer taxa som skall tillämpas vid bestämmande aversättning. Ersättningen betalas av allmänna medel. En tolk har rätt till skälig ersättningför arbete, tidsspillan och utlägg som uppdraget krävt. Regeringen eller denmyndighet som regeringen bestämmer fastställer taxa som skall tillämpas vidbestämmande av ersättning. Ersättningen betalas av allmänna medel. ' Senaste lydelse 1982: 1123. ' Senaste lydelse 1979: 289. 11 1983/84. JuU1983/84:15 4 9 kap.Om straff och vite 9 kap. Om straff, vite och hämtning 7 § Rätten äge, om part eller annan Rätten får, om en part eller nå- fmnesvid förhandling böra komma gon annan bör komma tillstädes el- tillstädes eller infinna sig personli- ler infinna sig personligen vid en gen, förelägga vite; är särskild före- förhandling, förelägga vite. Om på skrift om föreläggande meddelad, gon särskild föreskrift om föreläg- vare den gällande. gande har meddelats, skall den gäl- Skall ett föreläggande, som enligt särskild föreskriftskall förenas med vite, delges någon som vistas utom riket, får rättenunderlåta att förelägga vite, om delgivning annars inte kan ske i denfrämmande staten. Föreläggattdet skall i övrigt vid den fortsattahandläggningen av målet anses jämstälil med ett vitesföreläggande. Skall någon hämtas till ett sammanträdeinför rätten, får han. otn ej annat följer av vad som sägs nedan, inteomhändertas tidigare än vad som är nödvändigt för att lian skall kunnainställas till sammanträdet. Har ett hämtningsförsök tidigare misslyckats eller finnsdet annars på grund av vad som är känt om den som skall hämtas särskild anledningtill det, får rätlen eller polismyndighet besluta att, han får omhändertastidigare än vad som följer av första stycket. Omhändertagande får i sådantfall ske högst etter, om rätten beslutat, högst arton timmartidigare än vad som följer av första stycket. Vid rättens prövning skall.särskilt beaktas vilka ölägenheter det kan antas medföra att den som skallhämtas inte är närvarande vid sammanträdet inför rätten. Den som har omhändertagits enligt andra stycket ärskyldig att i avvaktan på inställelsen stanna kvar på polisstation eller annanplats som bestäms av polismyndigheten. JuU1983/84:15 5 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Den som har omhändertagits enligtdenna paragraf får inte underkastas annan inskränkning i sin frihet än som påkallasav ändamålet med omliändertagandet, ordningen eller allmän säkerhet. 36 kap. ' 1 § , som icke är part i målet, Var ochen, som inte är part i må hörassom vittne; i brottmål må målet,/år höras som vittne. I brott dock målsäganden icke vittna, även må] får dock målsäganden inte vitt- om han ej för talan. na, även om han ej för talan. / brottmål får vittnesförhör inte heller äga rum med någonsom har åtalats för medverkan till den gärning förhöret gäller eller för någonannan gärning som har samband med den gärningen. Vad som sägs i andra stycket om den som har åtalats skallockså gäl-ta den som för gärning som där avses 1. ärskäligen misstänkt och har underrättats om misstanken enligt 23 kap. 18 §. 2. harmeddelats strafföreläg gande eller föreläggande av ord- 'ningsbot eller av tnilitär befatt ningshavare ålagts disciplinstraff, eller 3. tillföljd av beslut enligt be stämmelser om åtalsundertåtelse eller särskild åtalsprövning ej har åtalats. Skall någon som avses i andra eller tredje stycket höras ien rättegång som inte avser åtal mot honom själv, gäller ifråga om kallelsetill förhandling och påföljd för ute-varo från förhandlingen sa nr t ifråga omförhöret vad so/tj sägs otn tilltalade i 45 kap. 15 § och 46 kap. I fråga omrätt till ersättning för inställelse vid förhandling gäller 36 kap. 24 och 25§§. Efterkommes ej föreläggande att Följer käranden inte ett föreläg- avhjätpabrist i stämningsansökan gande enligt 3 §, skall ansökningen och består bristendäri, att ansökan avvisas, om den är sä ofullständig ej innehåller bestämt yrkande eller att de omständigheter,vara käranden grundar sin talan, ej äro tydligt angivna, eller är bristeneljest så väsentlig, att ansökan är otjänlig som grund för rättegång, skall ansökanavvisas. Lag samma vare, om rätten finner uppenbart, att målet pågrund av rättegångshinder icke kan upptagas till prövning. att den inte utan väsentlig olägenhet kan läggas tittgrund för en rättegång. Ansökningen skall också avvisas, omdet är uppenbart att målet pä grund av rältegångshinder inte kan tas upp tillprövning. Avvisas ej ansökan, skall rätten utfärda stämning åsvaranden att svara å käromålet. Stämningen skall järnte stämningsansökanoch därvid fogade handlingar delgivas svaranden. Avvisas ej ansökningen, skall rätten utfärda stämning påsvaranden att svara på käromålet. Otn kärandens framställning inte innefattarlaga skäl för käromålet eller om det annars är uppenbart att detta ärogrundat, får rätten dock genast meddela dom i målet utan att stämningutfärdas. Utfärdas stämning, skall denna delges svaranden tillsammansmed stämningsansökningen och därvid fogade handlingar. År saken sådan att förlikning däromär tillåten, får en part föreläggas att slutligt bestätnma sin talan ochuppge de bevis han åberopar, om del är påkallat med hänsyn till hur partenutfört sin talan tidigare under målets handläggning. Efter det att tiden föryttrande har gått ut, får parten inte åberopa någon ny omständighet ellernågot nytt bevis, om han inte gör sannolikt att han har haft giltig ursäkt försin underlåtenhet att åberopa omständigheten eller beviset tidigare. Efterkommes ej föreläggande att avhjälpa brist istämningsansökan och består bristen däri, att den brottsliga gärningen ej ärtydligt angiven, eller är bristen eljest så väsentlig, att ansökan är otjänlig Följer målsäganden inte ett föreläggande enligt 3 §,skall ansökningen avvisas, otn den är så ofullständig att den inte utanväsentlig olägenhet kan läggas till grund för en rättegång i ansvarsfrågan.Det- som grund för rättegång i ansvarsfrågan, eller har sådantintyg, som avses i 2 § tredje stycket, ej föreletts, skall ansökan avvisas. samma gäller om något intyg som avses i 2 § tredje stycketinte har företetts. Avvisas ej ansökan, skall rätten utfärda stämning å dentilltalade all svara å åtalet. Stämningen skall jämte stämningsansökanoch därvid fogade handlingar delgivas den tilltalade. Avvisas ej ansökningen, skall rätten utfärda stämning påden tilltalade att svara po åtalet. Om måts-ägandens framställning inte innefattarlaga skäl för åtalet eller om det annars är uppenbart att detta är ogrundat,får rätten dock genast meddela dom i målet utan att stämning utfärdas. Utfärdas stämning, skall denna delges den tilltaladetillsammans med stämningsansökningen och därvid fogade handlingar. 50 kap, 7§Uppfyller vadeinlagan ej föreskrifterna i 4 § eller är den eljest ofullständig,skall hovrätten förelägga vadekäranden att avhjälpa bristen. Efterkommes ej föreläggande och består bristen däri, attinlagan ej innehåller bestämt yrkande eller att grundertm för vadetalan ej ärotydligt angivna, eller är bristen eljest så väsentlig, att inlagan är otjänligsom grund för rättegång i hovrätten, skall vadetalan avvisas. Följer vadekäranden inte ett föreläggande enligt förstastycket, skall vadetalan avvisas, om vadeinlagan är så ofullständig att deninte utan väsentlig olägenhet kan läggas till grund för en rättegång ihovrätten. 8 §" För målets beredandeskall vadeinlagan med därvid fogade handlingar delgivas vadesvaranden ochföreläggande meddelas honom alt inkomma med skriftligt genmäle. Om det är uppenbart att vadeta-tanär ogrundad, får hovrätten dock genast meddela dom i målet utan att någonåtgärd enligt första stycket vidtas. Har underrätten avslagit yrkande omkvarstad eller annan åtgärd enligt 15 kap. eller förordnat om hävande av sådanåtgärd, äge hovrätten bevilja åtgärden att gälla, till dessannorlunda förordnas. Har underrätten beviljat åtgärd, som sagts, ellerförordnat, att dom må verkställas utan hinder av att den icke äger laga kraft,äge ock hovrätten förordna, att vidare åtgärd för verkställighet ejmå äga rum. " Senaste lydelse 1981:828. n 1983/84. JuU 1983/84:15 Då hovrätten enligt 19 § funnit vadekärandens talan havaförfallit, äge han hos hovrätten göra ansökan om målets återupptagande. Ansökan om återupptagande skallgöras skriftligen från den dag, då beslutet meddelades.Uteblir käranden ånyo, vare hans rätt till målets återupptagande förfallen. Har vadekärandens talan förfallit enligt 19 § och företågför hans utevaro laga förfall som han inte kunnat anmäla , skall hovrättenpå ansökan av honom återuppta målet. Ansökan om återupptagande skall göras skriftligen inom tvåveckor från den dag då beslutet meddelades. Om käranden uteblir på nytt, ärhans rätt till återupptagande av målet förfallen. Hovrätten äge utan huvudförhandling/öre/aga mål tillavgörande, om vadetalan medgivits eller hovrätten finner uppenbart, att vadetalanär ogrundad. Rör målet allenast penningar etter sådant, som kanskattas i penningar, och uppgår värdet av det, varom talan fullföljts,uppenbart icke till det för underrättens dom gällande basbeloppetenligt lagen (1962:381) om allmän försäkring, må målet avgöras utanhuvudförhandling, om ej båda parterna begärt sådan förhandling. Vid beräkningav värdet tnå hänsyn icke tagas titt rättegångskostnad eller till ränta, somupplupit efter talans väckande. Mål, vari saken är sådan, att förlikningdärom är tillåten, och annat mål, vari fråga är om endast rättstillämpningen,må på båda parters begäran avgöras utan huvudförhandling, om hovrätten finneruppenbart, att sådan ej erfordras. För prövning, som ej avser själva saken, varehuvudförhandling ej erforderlig. Hovrätten får avgöra mål utan huvudförhandling, /, omvadetalan medgivits, 2. om det äruppenbart att vade-talan är ogrundad, 3. om bådaparter liar begärt att målet skall avgöras utan huvudförhandling ellerförklarat sig inte ha något att erinra häremot, eller 4. omvärdet av det varom talan fullföljts uppenbart inte uppgår till del basbeloppenligt lagen (1962:381) om allmän försäkring som gällde förtingsrättens dom och inte båda parter har begärt huvudförhandling. Vid beräkningen av värdet enligt första stycket 4 bortsesfrån rättegångskostnader och sådan ränta som har upplupit efter det att talanväckts. Ett mål/å/- alttid avgöras utan huvudförhandling, om detär uppenbart att sådan förhandling är obehövlig. För prövning som inte avser självasaken behöver huvudförhandling inte hållas. ' Senaste lydelse 1971:218. JuU 1983/84:15 Uppfyller vadeinlagan ej föreskrifterna i 4 § eller är den eljestofullständig, skall hovrätten förelägga vadekäranden att avhjälpa bristen. Efterkommes ej föreläggande och består bristen däri, attinlagan ej innehåller bestämt yrkande eller att grunderna för vade talan ej ärotydligt angivna, eller är bristen eljest så väsentlig, att inlagan är otjänligsom grund för rättegång i hovrätten, skall vadetalan avvisas. Följer vadekäranden inte ett föreläggande enligt förstastycket, skall vadetalan avvisas, om vadeinlagan är så ofullständig att deninte utan väsentlig olägenhet kan läggas till grund för en rättegång i hovrätten. 8§ För målets beredande skallvadeinlagan med därvid fogade handlingar delgivas vadesvaranden ochföreläggande meddelas honom att inkomma med skriftligt genmäle. Om det är uppenbart att vadetalanär ogrundad, får hovrätten dock genast meddela dom i målet utan att någonåtgärd enligt första stycket vidtas. Har underrätten avslagit yrkande omåtgärd, som avses i 26-28 kap., eller förordnal om hävande av sådan åtgärd, ägehovrätten bevilja åtgärden att gälla, till dess annorlundaförordnas. Har underrätten beviljat åtgärd, som sagts, äge hovrättenomedelbart förordna, att vidare åtgärd för verkställighet av beslutet ej må ägarum. Är fråga om häktning eller reseförbud, må hovrätten ock utan motpartenshörande göra ändring i underrättens beslut. Till huvudförhandlingen skola parterna kallas. Enskild vadekärande skall föreläggas att komma tillstädesvid påföljd att hans vadetalan eljest förfaller. Skall han infinna sig personligen,förclägge hovrätten tillika vite. Enskild vadesvarande skall, om han är skyldigatt infinna sig personligen eller hans närvaro eljest fmnes vara av betydelseför målels handläggning eller utredning, föreläggas vite; är det den tilltaladeoch förekommer anledning, att han ej skulle iakttaga sådant föreläggande, ägehovrätten förordna, att han skall hämtas till rätten. Meddelas e/föreläggandeeller förordnande, som sagts, skall Till huvudförhandlingen skull parterna kallas. En enskild vadekärande skall föreläggas alt kommatillstädes vid påföljd att hans vadetalan annars förfaller. Skall han infinnasig personligen, skall han också erinras om bestämmelsen i 19 § första stycketandra meningen. En enskild vadesvarande skall, om han är skyldig att infinnasig personligen eller hans närvaro annars är av betydelse för måletshandläggning eller utredning, föreläggas vite. Finns det; fråga om dentilltalade anledning anta att han inte skulle iaktta ett sådant föreläggande,får hovrätten förordna att han skall hämtas till rätten. JuU 1983/84:15 svaranden erinras om att målet må avgöras utan hinder av hans utevaro. Om inställande av tilltalad, som är anhållen eller häktad, för-ordne hovrätten. föreläggande eller förordnande skall svaranden erinras omatt målet kan komma att avgöras utan hinder av att han uteblir. Hovrättenförordnar om inställandet av en tilltalad, som är anhållen eller häktad. Skall i mål om allmänt åtalmålsägande höras i anledning av åklagarens talan, skall han vid vite kallas attvid huvudförhandlingen infinna sig personligen. Hovrätten bestämme tillika, om vittne eller sakkunnigskall kallas till huvudförhandlingen. Parterna skola underrättas om beslutet.Om kallande av vittne eller sakkunnig gälle vad i 36 och 40 kap. är stadgat. Uteblir enskild vadekärande från rättegångstittfälte förhuvudförhandling, vare hans vadetalan för-.fatten. Uteblir enskild vadesvarande ochhar vite förelagts honom, äge hovrätten i stället för att förelägga nytt viteförordna, att han skall hämtas till rätten antingen omedel-hart eller tillsenare dag. Kommer enskild part tillstädes genom ombud, dåföreläggande meddelats lionom vid vite att infinna sig personligen, ägehovrätten i stället för att förelägga nytt vite förordna, att han skall hämtastitt rätten antingen eller till senare dag. Underlåter i mål om allmänt åtal målsägande, som skallhöras i anledning av åklagarens talan, att infinna sig personligen, gälledärotn vad i tredje stycket är stadgat. Har vite förelagts part eller skall part hämtas tillrätten och finnes hämtning ej kunna ske, må dock målet avgöras utan liinder avatt parten inställt sig allenast genom ombud eller uteblivit. Om en enskild vadekärande uteblir från huvudförhandling,förfaller hans vadetalan. Detsatnma gäller, om en enskild vadekärande, somålagts att infinna sig personligen, inställer sig endast genom ombud och hovrätteninte anser sig ändå kunna avgöra målet. Om en enskild vadesvarande uteblir och vite har förelagtshonom, får hovrätten i stället för att förelägga nytt vite besluta att hanskall hämtas till rätten anfingen eller till en senare dag. Detsammagäller om en enskild vadesvarande, som vid \he förelagts att infinna sigpersonligen, inställer sig endast genom ombud. Underlåter i mål om allmänt åtal enmålsägande, som skall höras i anledning av åklagarens talan, att infinna sigpersonligen, gäller andra stycket. Om vite har förelagts vadesvaranden eller otn denne skallhämtas till rätten och hämtning inte kan ske, får hovrätten avgöra målet trotsatt vadesvaranden inställt sig endast genom ombud eller uteblivit. Ett mål fårockså avgöras om en enskild vadekärande, som förelagts att infinna sigpersonligen, inställt sig endast genom ombud. JuU 1983/84:15 Då hovrätten enligt 19 § funnit vadekäraitdens talan havaförfallit, äge han hos hovrätten göra ansökan om målets återupptagande. Ansökan om återupptagande skallgöras skriftligen från den dag, då beslutet meddelades.Uteblir käranden ånyo, vare hans rätt till målets återupptagande förfallen. Har vadekärandens talan förfallit enligt 19 § och företågför hans utevaro eller underlåtenhet att infinna sig personligen laga förfallsom han inte kunnat anmäla , skall hovrätten på ansökan av honomåteruppta målet. Ansökan om återupptagande skall göras skriftligen inom tvåveckor från den dag då beslutet meddelades. Om käranden sedan måletåterupptagits uteblir från huvudförhandling eller underlåter att följa ettföreläggande att infinna sig personligen, är hans rätt till återupptagande avmålet förfallen. Hovrätten äge utan huvudförhandling/örefaga mål tillavgörande, om talan av åklagaren föres allenast till den tilltalades förmåneller talan, som föres av den tilltalade, biträtts av motparten. Har underrätten frikänt den tilltaladeeller eftergivit påföljd för brottet eller funnit honom vara på grund avsjälslig abnormitet fri från påföljd etter dömt honom titt böter eller fällthonom till vite och förekommer ej anledning till ådömande av svårare straff ännu sagts etter att ådöma annan på följd, må målet avgöras utanhuvudförhandling; föres tillika talan om annat än ansvar, må del dock ej ske,med mindre talan därutinnan enligt 50 kap. 21 § må prövas utan huvudförhandling. Hovrätten får avgöra mål utan huvudförhandling, om talan av åklagaren/öme/i-dast till den filltalades förmån, 2. om talan, somförs av den tilltalade, biträtts av motparten, 3. om detär uppenbart att vadetalan är ogrundad, eller 4. om detinte finns anledning att döma den tilltalade till ansvar eller att ådöma honompåföljd eller döma honom till annan påföljd än böter eller villkorlig dom ettersådana påföljder i förening. Med de påföljder som anges i första stycket 4 tikställsutdömande av vite och, om det inte är fråga om förverkande av villkorligtmedgiven frihet från fängelsestraff , förordnande enligt 34 kap. 1 § förstastycket 1 . Har i fall som avses i förstastycket en part begärt liuvudför-handling, skall sådan hållas, om det inte äruppenbart obehövligt. Förs talan även om annat än ansvar, får målet avgörasutan huvudförhandling endast om denna Senaste lydelse 1964: 166. För prövning, som e/avser självasaken, vare huvudförhandling ej erforderlig. talanenligt 50 kap. 21 §/år prövas utan huvudförhandling. För prövning som inte avser själva saken behöver huvudförhandlinginte hållas. Vill någon anföra besvär mot underrätts beslut, skall han frän den dag, då beslutet meddelades, till underrätten inkomma med besvärsintaga. Har beslut under rättegången meddelats an-norledes än vid sammanträde för förhandling, skall dock besvärstiden räknas från den dag då klaganden erhöll del av beslutet. Klagan över beslut om någons häktande eller kvarhållande i häkte eller om åläggande av reseförbud eller i fråga, som avses i 49 kap. 6 §, är inte inskränkt till .