bet · G701FiU20 · 1983-12-31 00:00:00 — serad avgift är att löntagarna - genom motsvarandeavräkning i löneförhandlingarna - skall bidra till en ökad kapitalbildning. 1här aktuella motioner hävdas emellertid att ett införande av ett system medlöntagarfonder inte kan lämna något bidrag till en stabilisering av ekonomin.I de borgerliga motionerna understryks även att det samband mellan vinstutvecklingoch löneutveckling som anges i proposilionen inle existerar. Den grundsyn sommotionärerna ger uttryck för i delta avseende visar alt de saknar vilja attföra en aktiv fördelningspolitik i samband med kraftigt förbättrade vinstlägen. Enligt utskottet är det emellertid uppenbart att enmarkant ökning av företagens vinster kan utgöra ett hinder för en effektivstabiliseringspolilik. Snabba vinstökningar kan nämligen lätt skapa instabilaförhållanden för lönebildningen och påfrestningar på solidariteten mellan olikalöntagargrupper. Åtgärder för att göra löntagarna delaktiga i företagenssamlade vinster i kombination med ett ökat inflytande i förelagen spelar därfören central roll i strävandena att överbrygga motsättningarna och därigenomskapa forutsättningar för en återhållsam kostnadsutveckling. I motionerna 204 (m). 213 (c) och224 (fp) hävdas vidare att tillgången på riskkapital är säkrat ulanlönlagarfonder. Enligl utskottets mening är emellertid det grundläggandeproblemet i vår ekonomi att sparandet nu är alldeles för lågt för attlångsiktigt bära upp den nödvändiga invesleringsök-ningen framöver.Utskottet delar dock motionärernas uppfattning att tillgången på riskkapitalär säkrat på kort sikt. Men det väsentliga är att löntagarfonderna i ettlångsiktigt perspektiv kommer att ge ett stabilt utbud av sådant kapitaloberoende av kortsiktiga fluktuationer på börsen, och alt de dessutom kananvändas i de produktiva och utvecklingsbara delarna av svenskt näringsliv. Manbör inte heller förväxla den höga likviditeten i ekonomin med långsiktiglriskvillig kapitalbildning. Uiskollel vill betona alt löntagarfondernaspåverkan på ekonomin i detta avseende utgör en viktig förutsättning för enhöjning av investeringsnivån, en högre produktionstillväxt och därigenom entillfredsställande sysselsättningsutveckling för resten av 1980-talet. Vad utskottet här anfört harbehandlat löntagarfondernas medverkan i den ekonomisk-politiska strategi som ärnödvändig för en rekonstruktion av den svenska ekonomin. Det andra centralamotivet för ett införande av löntagarfonder är att fonderna skall utgöra enfortsättning och utveckling av 1970-talels politik när det gäller att öka löntagarinflytandeti företagen. har de anställda givits rätt till medbestämmande överförhållanden på arbetsplatsen genom tillkomsten dels av lagen (1976:351) omstyrelserepresentation för de anställda i aktiebolag och ekonomiskaföreningar, dels av lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet (MBL).Införandel av lönlagarfonder innebär alt de anställda ges möjlighet att ävensom ägare utöva sitt inflytande på bolagsstämman. FiU1983/84:20 55 1 motionerna 204 (m), 213 (c) och224 (fp) anförs att löntagarfondsförslagel inte handlar om alt ge de enskildalöntagarna ett bättre inflytande utan om all ge fackliga förelrädare ökad maktöver näringslivet. innebär fondförslaget att dessa fackföreningsdomineradefonder tar över inflytandet i förelagen. som detta sker skallfackföreningarna liksom företräda de enskilda lönlagarnas intressenvid löneförhandlingar och i andra fackliga frågor. De fackliga organisationernakommer därmed att tvingas fullgöra en dubbelroll, som kan leda tillinlressekonflikler som myckel väl kan leda lill minskal löntagarinflytande,anför motionärerna. I motion 223 (vpk) hävdas enmotsatt uppfattning. Del ökade inflytandet och den fördjupade demokratin inäringslivet, som sägs vara förbundet med AP-fondernas aktieinnehav, är tillstor del illusoriskt, menar motionärerna. Eftersom fonderna skall fungera somen del av aktiemarknaden med intresse av alt denna utvecklas efterkapitalistiska spelregler kan detta leda lill att fondernas styrelser - ochrepresentanterna för löntagarsidan i dessa - helt binds upp av det rådandesystemet. Enligt utskollels mening kommer denanställdes inflytande all ylteriiga-re förslärkas genom all lönlagarfonderinförs. Det bör emellertid uppmärksammas, vilket utskottet gör mer ingående iavsnitt 4 i detta belänkande, alt avsikten inte är all fondstyrelserna skall lapå sig ett fortlöpande huvudansvar för något företags förvaltning. a. avdet skälet att fondstyrelserna inte skall tvingas in i en sådan situation harvissa begränsningar föreslagits i fondstyrelsernas aktieinnehav i ett och sammaföretag. Det är vidare en självklarhet att lönlagarna måste ha ellinstrument för sin samverkan. Som arbetsmarknadsutskollet framhåller i sill yttrande(AU 1983/84:1 y) görs i motionerna 204 (m), 213 (c) och 224 (fp) en orikligåtskillnad mellan löntagarinflytande och inflytande utövat av fackliga organisationer.Löntagarinflytandet i fondstyrelserna behöver enligt den föreslagnaorganisationen inte kanaliseras genom de fackliga organisationerna. Utskottethar emellertid svårt att se att del skulle finnas ett bättre alternativ än eni demokratisk ordning vald klubbstyrelse i ett företag. I motionerna föreslåsej heller några alternativ. När del gäller den påtalade dubbelrollen för de fackligaorganisationerna som företrädare för både de anställda i företaget och ägarenkan, som framhålls i de borgerliga motionerna, del givetvis uppslå intressekonflikter.Men dessa måste enligt utskottet accepteras. Som framhålls avarbetsmarknadsutskottet år det naturligt all löntagarnas medbestämmande, efterdel utveckling inom detta område, nu kombineras med delansvar som ägande genom löntagarfonder leder till. I motion 218 av . (m, c, fp) avstyrks regeringens förslag på grundval av ett resonemang omväntade negativa verkningar på småförelagen om löntagarfondsförslagetgenomförs. FiU1983/84:20 56 styrelserna kommer, säger motionärerna, delar av makten ide större företagen alt koncentreras till företrädare förde fackligaorganisationerna. Detta hotar alt allvarligt rubba de mindre företagensmöjligheter alt konkurrera, anförs det, och hotar att avsevärt försvåranyetableringen av småföretag. 1 denna motion framställs de fackliga organisationerna somnärmast ett hot mot fri företagsamhet. Utskottet vill bestämt avvisa en sådanvärdering av den fackliga rörelsen och avstyrker motionen. Endast i motion 223 (vpk)presenteras ett alternativt fondförslag. 1 motionen skisseras ett syslem avsamhällsfonder kombinerade med lokala fackliga investeringsfonder.Samhällsfonderna skall i första hand inriktas på att genomföra ett långsiktiglprogram för nyinduslrialisering i nationell skala. Dessa fonder skall inteuppträda som köpare på aktiemarknaden utan främst utnyttjas för att stärka denoffentligtägda och kooperativa industrin. Utskottet ser, liksom motionärerna, fonder som "ettmedel att bryta kapitalets maktkoncentration". En förutsättning för det avregeringen föreslagna löntagarfondsyslemet är emellertid att fonderna får verkainom ramen för ett förbättrat marknadsekonomiskt system. Uiskollel har tidigarei betänkandet deklarerat sin anslutning till marknadsekonomins principer. 1likhet med vad som framförts av de socialdemokratiska ledamöterna i enavvikande mening lill näringsulskottels yttrande (NU 1983/84:5 y) anserfinansutskottet att kommunisternas fondförslag innebär ett stegbort från ett marknadsekonomiskt syslem. avstyrker därförmotion 223 (vpk) yrkandena 1 -3. Sammanfattningsvis vill utskottet anföra följande. Flera länder i vår omvärld har visat hur svårt det är attbemästra kraven pä en omstrukturering av produktionsapparaten och samtidigthålla arbetslösheten på en låg nivå. Det är utskottels uppfattning all vimåste vara beredda alt pröva nya vägar för att ta oss ur den ekonomiska krisen.Del syslem för införande av lönlagarfonder som föreslås i proposition 50 börenligt utskottets mening verksamt kunna bidra lill alt underlätta de svårigheteroch minska de motsättningar som finns i en marknadsekonomi av vår modell. Förslaget att införa lönlagarfonder bör ses i tvåsammanhang. För det första gäller det fondernas anknytning till denekonomisk-poliliska strategi som skall föra ur krisen. För det andragäller det att fortsätta 1970-talels demokratiseringsprocess och skapadelaktighet och löntagarinflytande i det ekonomiska livet samt motverka privatmakt- och förmögenhetskonceniration. Det är ofrånkomligt, när nödvändiga åtgärder vidtas sominnebär att nya idéer prövas, att inle alla konsekvenser kan överblickas iförväg. Det torde därför vara en självklarhet att påstå alt löntagarfondernaseffekter på samhällsekonomin i vissa avseenden är osäkra. FiU1983/84:20 57 tets bestämda uppfattning alt införandel av del system medlöntagarfonder som föreslås i propositionen inte leder till en utveckling bortfrån marknadsekonomin på det sätt som utmålas i de borgerliga motionerna. Beskrivningarnaär delvis absurda och innehåller flera motsägelsefulla inslag. Sä t.ex. hävdasatt ett flertal av de större och mest framgångsrika börsföretagen år 1990kommer alt domineras av lönlagarfondstyrelserna som en stor del avfondmedlen kommer att utnyttjas som stöd til) "förlustförelag med enförstelnad struktur" (motion 213). Det är utskottets mening all en mersansad bedömning av fondernas ovedersägliga effekter hade varit en merkonstruktiv utgångspunkt för ställningstagande till regeringensförslag lill löntagarfonder. Det talas i flera motioner om att ett genomförande avregeringens förslag lill löntagarfonder skulle splittra nationen. Utskottetkänner för sin del en betydligt större oro för att den osakliga debatt somförts tjärran från del konkreta förslaget har giort betydligt större skada. Detär emellertid utskottets övertygelse att löntagarfondstyrelserna, när defunnits en lid. kommer att vinna allmän aktning och accepteras som ettvärdefullt inslag i den svenska biandekonomin. Med del anförda tillstyrker utskottet den allmännautformningen av systemet med lönlagarfonder som föreslås i proposition 50 ochavstyrker motionerna 204 (m) yrkandena 1, 6. 7 och 9, 213 (c). 214, 218. 224(fp) yrkande I samt motion 34 (fp) yrkande 2. Utskottet övergår härefter till altbehandla den närmare utformningen av förslagen. Regeringen föreslår att femlöniagarfondslyrelser inrättas inom ramen för allmänna pensionsfonden. Fondernaskall förvalla medel som kommer från en speciell vinstdelningsskatl och frånATP-avgifter motsvarande ett avgiftsuttag om . Vins Idet ning SS kattens utformning Förslaget till vinstdelningsskallinnebär bl. a. alt svenska aktiebolag, svenska ekonomiska föreningar, svenskasparbanker och svenska ömsesidiga skadeförsäkringsanslaller - med vissaundantag - skall betala en skatt motsvarande av den reala vinsten över vissnivå. En viktig nyhel är att vinstdelningen skall grundas på förelagens realavinst. Denna beräknas med utgångspunkt i företagets statligt beskattningsbarainkomst. Denna inkomst ändras sedan i tre steg. Först omvandlas den till ett belopp som bättreöverensstämmer med det inkomstbelopp som i verkligheten tillfaller företagetsägare. Del sker genom att man ä ena sidan minskar beloppet medbeskattningsårets inkomst- FiU1983/84:20 58 skall och å andra sidan ökar det med påförd kommunalskatt,förlustavdrag och s.k. slimulansavdrag (avdrag för aktieutdelning,invesleringsavdrag etc). Även förändringar i lagerreserv o.d. skall beaktas. I det andra steget omvandlas det sålunda framräknadenominella beloppet lill ett realt resultat. Det sker genom att man gör delsett mot årets inflation svarande avdrag på ingående lager, maskiner och andrainventarier, monetära tillgångar, årets nominella vinst och nyemitteratkapital, dels ett tillägg för årets inflationseffekter på ingående skulderinkl. avsält-, ningar ti|l investeringsfond. Vid fastställande av underlaget för vinstdelningen medgesi ett tredje steg ett avdrag (s.k. fribelopp) på antingen av företagelslönekostnader (lönebaserat fribelopp) eller . (fast fribelopp).Företaget får självt välja mellan del lönebaserade och det fasta fribeloppet.Förelag som ingår i en koncern e. d. kan få högst ett fast fribelopp. Vinstdelningsskatten utgör av underlaget och äravdragsgill vid taxeringen året efter det den påförts. Vinstdelningsskalten och höjningenav ATP-avgiften har i motionerna berörts endast på ett allmänt sätt. Manavstyrker införandet av skatten och avgiftshöjningen främst med hänvisning tilleffekterna av hela löntagarfondsystemel. Man påtalar emellertid att genomvinstdelningsskalten blir ell invecklat och svåröverskådligtskattesystem än mer komplicerat. I ett femtontal motioner redovisas effekternaav löntagarfondernas finansiering på landstings- och kommunnivå. Förslagen i propositionenavvisas med hänsyn härtill. Utformningen eller omfattningen av vinstdelningsskaltenhar däremot inle berörts i motionerna. anför (SkU 1983/84:5y) att när det gällerval av metod för all finansiera fondsystemet torde den valda modellen med ettreall vinstbegrepp i flertalet fall leda till ett för såväl del allmänna somföretagen maleriellt tillfredsställande resultat. vill inle bestrida vare sig allvinstdelningsskalten kommer alt leda till merarbele för såväl myndigheter somför ett icke obetydligt antal företag eller att bestämmelserna kommer attföranleda tillämpningssvårigheter i vart fall i inledningsskedet. Dessa böremellertid inte överdrivas, anför skatteutskottet. Från administrativ synpunktanser skatleul-skollet - i likhet med föredraganden - del vara en lämpligordning att förfarandet i fråga om vinstdelningsskalten så nära som möjligtanknyter till inkomsttaxeringen. Frän rent redovisningsmässiga synpunkter tordenågra svårigheter inte uppkomma vid ett genomförande av propositionsförslaget. Flera förelag och organisationerhar i skrivelser och vid uppvaktningar för finans- eller skatteutskottet anförtskäl för att undanta vissa förelags- FiU1983/84:20 59 former eller företag som arbetar under särskildaförhållanden från vinstdelningsskatten. har med anledninghärav närmare berört investmentbolagens och fideikommissbolagens situation.Skatteutskottet anser att en pålaga av vinstdelningsskattens natur bör gällamed så få undantag som möjligt. Förvaltningsbolagen och fideikommissbolagen börenligl skalteutskotlels mening inle undantas från vinstdelningsskalten. Förmotivering av ställningstagandet hänvisas till skatteutskottets yttrande (SkU198.3./84;5 y) som redovisas i bilaga 2 lill betänkandet. () och PK-bankenhar redovisat vissa av vinstdelningsskatlens effekter för sin egen verksamhet.De utvecklas närmare i skatteutskottets yttrande. uttryckerviss förståelse för de framförda synpunkterna men anför alt det är för tidigtatt nu bedöma hur reglerna i detalj kommer alt slå för olika branscher och hurde kommer att påverka konkurrenssituationen mellan olika företag. Enligtskalteutskotlels mening bör man avvakta de närmare erfarenheterna avbestämmelserna innan man inför dispensregler eller vidtar förändringar isystemet. Det är, framhåller skatteutskottet, naturligt att problem las upptill förnyad prövning efter någon lids erfarenhet av reglerna. På grund av det anförda anser skatteutskottet sig böraförorda att finansutskottet tillstyrker förslaget om vinstdelningsskatt ochavstyrker de motionsyrkanden som innebär avslag på proposilionen i denna del.Skaiteulskottet framhåller emellertid att med hänsyn till alt realbeskallningär en principiell nyhet i det svenska skatlesysiemet är del av naturliga skälangelägel att regeringen uppmärksamt följer utvecklingen av de nya bestämmelsernaoch efter någon lids erfarenhet lar upp förslagets olika detaljer till förnyadprövning. delar skatteutskottets uppfattning i denna del. anför dessutom att enligt 11 S e) lagen(1979:609) om allmän investeringsfond skall sådan fond återföras tillbeskattning om företaget vid beskattningsårets utgång inte driver jordbrukeller rörelse. anser att delta författningsrum bör ha sammalydelse som motsvarande bestämmelse i lagen (1982; 1185) om inbetalning påsärskilt investeringskonlo. Denna fråga bör enligt skalleutskottets meningregleras med de nu aktuella ändringarna i lagen. Finansulskollet har inle något all erinra mot att så skeroch tillstyrker den föreslagna ändringen. Utskottet vill därtill uppmärksamma några av de problemsom vinstdelningsskalten är förknippad med för de ekonomiska föreningarnasdel. () och () har viduppvaktning i finansutskottet redovisat sin syn på vinstdelningsskatten. För att en ekonomisk förening skall anses som kooperativmåste den vara öppen och tillämpa lika rösträtt. De kooperativa föreningarnahar inte något vinstsyfte i traditionell mening. De har som ändamål alltillgodose medlemmarnas ekonomiska intressen i deras egenskap av leverantörer FiU1983/84:20 60 Uppkomna överskott delas därför ihuvudsak ut i form av pristillägg (efterlikvid) eller rabatt (återbäring). 1ett aktiebolag är utgångspunkten däremot alt varje delägare skall få del avbolagels vinst i förhållande lill sin andel av bolagets aktiekapital. Det kaninle hävdas att överskottet i den kooperativa föreningen förstärker den privatamakt- och förmögenhetskoncenlrationen. Mot denna bakgrund kan det enligl utskottetifrågasättas om inte kooperativa föreningar borde undantas från vinstdelningen,I propositionen anförs all mot ett sådant undantag talar kravet påkonkurrensneutralitet, möjligheter till koncernbidrag och avsättningar tillinvesteringssystemel. Vidare bör enligt propositionen beaktas attlönta-gatfondstyrelserna enligt förslaget kommer att ges möjlighet alt placeravinstdelningsmedel i kooperativa företag. Det anses mot den bakgrunden inteorimligt att de kooperativa föreningarna får bidra till systemets finansiering.Man har emellertid från KF och LRF anfört att kostnaderna för kooperativaföretag att låna kapital från dessa fonder, med de avkastningskrav som ställs,sannolikt blir väsentligt högre än vad de blir när aktiebolag erhållerkapitaltillskott från fondstyrelserna. 1 sammanhanget bör också beaktas attvissa förändringar härvidlag har föreslagits i en lagrådsremiss omkooperationens kapitalförsörjning. Utskottet anser sammanfattningsvis alt skäl talar för attde ekonomiska föreningarna skall undantas från vinstdelningsskatten. Utskottetär emellertid inte berett alt nu tillstyrka alt så sker innan närmareerfarenhet vunnits. Det bör ankomma på regeringen att med beaktande av vadutskottet anfört följa denna fråga och eventuellt återkomma lill medförslag. Vad utskottet anfört om de ekonomiska föreningarna och vinstdelningsskaltenbör ges regeringen till känna. Det har i samband med behandlingenav förslaget lill vinsldelningsskatt vid hearings i utskottet framkommit från förelagarhåll hyst en stor oro för den ökade arbetsbelastning mankommer att drabbas av genom deklarationsförfarandel. Utskottet vill i detla sammanhang framhålla att det totalaantalet företag som förväntas komma att betala vinstdelningsskall uppgår tillca 5 000. Därtill kommer ca 5000-10000 företag som har verksamhet av sådanomfattning att de måsle lämna fullständiga uppgifter för att deras skattskyldighetskall kunna kontrolleras. Det totala antalet aktiebolag uppgår till 175 000. Desammanlagt berörda företagen utgör således av samtliga akfiebolag.Del är alltså förhållandevis fä företag som behöver lämna mer omfattandeupplysningar och vilkas uppgifter måste granskas närmare avskattemyndigheterna. Löntagarfondernas regionala effekter och konsekvenser förden kommunala ekonomin 1 ett femtontal motioner redovisarföreträdare för konsekvenserna av vinstdelningsskatten och denhöjda ATP-avgiften för olika FiU1983/84:20 61 landsting och kommuner. De områden varifrån motionerväckts är: , , , , ,, , , , , ,, , , , och län.Motionärerna anser alt dessa områden berövas stora resurser som kommer attanvändas i andra delar av landet. Detta kommer framför allt att drabba de småoch medelstora förelagen. Några motionärer anser att detta är ett av de mestnegativa beslut som drabbat befolkningen i länet i modern tid. Eftersomlönlagarna skall avstå sina löneökningar lill förmån för höjda avgifter kommerockså kommunerna och landstingen all få sill beskattningsunderlag reduceratsamtidigt som man får betala ökade avgifter för de anställda, anförmotionärerna. Uiskollel anser alt motionärerna beskriver effekterna avden höjda ATP-avgiften på ell felakligt sätt. För del första föreslås avgiftshöjningenbli av den som motionärerna utgått från i sina beräkningar -0,2procentenheter i stället för . För det andra kan inteavgiften både avräknas från löneökningarna och läggas till desamma. Omavgifterna, på det sätt regeringen förutsätter, avräknas från löneutrymmet,leder detla till, allt annat oförändrat, att det kommunala beskattningsunderlagetblir lägre än vad del annars skulle ha blivit. Då kan man emellertid inte, somflera av motionärerna gör, hävda all kommunernas lönekostnader ökarmed avgifternas storlek. Några av motionärerna lägger dessutom ihop kostnaderna förskattebortfallet med kostnaderna för avgiftshöjningen för att summera kostnadernaför regionen. Del innebär all samma kostnad räknas dubbelt. Motionärernabortser vidare från de lillväxtstimulerande effekter löntagarfonderna kan fåpå samhällsekonomin. Därtill kommer att de små och medelstora förelagen,enligl vad som aviseras i propositionen, skall tillföras 100 milj. kr. av deinflytande medlen. Detla avses ske via Investeringsbanken. Utskottet kan integodta motionärernas beskrivning av konsekvenserna för skilda landsändar.Motionerna 189, 191, 205-212, 215-217 och 220-222 avstyrks därför. Även i motion 204 (m) hävdas all kommuner och landslingkommer alt drabbas av ell inkomstbortfall. I denna motion gör man sig ocksåskyldig till en dubbelräkning. Man hävdar nämligen all företagenskostnader kommer all öka lill följd av finansieringsförslagen. Utskottet bedömer,som framgått, de samlade effekterna av förslaget som positiva och avstyrkerdärmed även motion 204 (m) yrkande 8. Regeringens förslag innebär attlöntagarfonderna ges en uppbyggnad och funktion som i huvudsak överensstämmermed fjärde . De skall sålunda ingå i AP-fonden och gesformen av särskilda styrelser. FiU1983/84: 20 62 Flera motiv anförs i proposilionen för denna koppling lillATP-systemet. skäl utgår frän att ett av de grundläggande motivenbakom löntagarfonderna är att öka löntagarnas inflytande i näringslivet genommed-ägande. En naturiig utgångspunkt vid valet av förvaltningssystem är därförenligt föredraganden att förvaltningen av fondmedlen anförtros organ som har ennära anknytning lill löntagarna. Systemet bör också vara neutralt i denmeningen all det inte skall gynna vissa grupper av löntagare framför andra.Enligt propositionen framstår del därför som naturligt att utnyttja ATP- systemelmed dess väl beprövade organisationsform. Utskottet delar denna uppfattning och finner den valdalösningen vara rationell även i andra avseenden. Såsom också framhålls ipropositionen ges härigenom möjlighet lill en viss flexibilitet iaklieplaceringarnas volym. Medel som inte tas i anspråk avlönlagarfondstyrelserna kan nämligen förvaltas inom andra delar avATP-systemet. Genom att löntagarfonderna knyls lill AP-fonden kommer de medelsom lönlagarfondstyrelserna förvallar att ingå i AP-fondens samlade förmögenhet.De förvaltade medlen kommer också all i sin slutliga användning kunna nyttjasför pensionsuibelalningar. Socialförsäkringsulskottel tillstyrker från sinautgångspunkter förslaget och ser den valda konstruktionen som en förstärkningav ATP-systemet (SfU 1983/84:3 y). AP-fondens tillgångar är statligamedel som i lag avsatts lill särskild förvaltning. Fonden förvaltas av fyrastyrelser. Till första, andra och tredje fondstyrelsernas förvaltningförs tilläggspen-sionsavgifter som eriäggs av arbetsgivare, medan fjärdefondstyrelsen får sina medelslillskolt via överföringar från de övrigafondstyrelserna.