bet · G701KU30 · 1983-12-31 00:00:00 — Närparterna återigen träffas vid förhandlingsbordet redogör arbetstagarsidan försin syn på arbetsgivarens ställningstagande. Arbetstagarsidan kan därvidförklara att man accepterar arbetsgivarens ställningstagande eller att manvidhåller sina yrkanden eller att man framställer reviderade yrkanden(andrahandsyrkanden). KU 1983/84:30 344 Om arbetstagarsidan accepterar arbetsgivarensstäUningstagande, kan förhandlingen i regel avslutas . Omarbetstagarsidan däremot framställer andrahandsyrkanden, ajournerasförhandlingen ånyo och arbetsgivaren tar ställning till vad motparten senastframförts. Pådetta sätt förs förhandlingen vidare till dess att samtliga yrkanden harbesvarats och arbetsgivarsidan har redovisat sitt slutliga förslag till beslut.Vanligtvis har parterna i dessa fall inte kunnat enas i alla hänseenden ombeslutets utformning när förhandUngen avslutas. Förhandlingenavslutas som regel på så sätt att parterna vid sista sammanträdestillfälletgemensamt överenskommer om att förklara förhandlingen vara avslutad samma dag.Protokollsjustering behöver således inte avvaktas innan förhandUngen äravslutad och beslut i ärendet kan fattas. Viden förhandling kan det inträffa att parterna ej kan komma överens öm attavsluta förhandlingen. Arbetstagarsidan kan i sådant fall t. ex. hävda att FHRinte har fullgjort sin förhandlingsskyldighet. FHR tar då ställning till i vadmån arbetstagarsidan kan ha fog för sin invändning. Om FHR därvid anser sig hafullgjort sin förhandlingsskyldighet, frånträder FHR förhand-Ungen.Frånträdandet sker som regel vid förhandlingsbordet och bekräftas samtidigtskriftligen. Undantagsvis frånträder arbetstagarsidan förhandling. Protokollupprättas endast om arbetstagarsidan begär det. Protokoll upprättas av FHR. Avprotokollet framgår bl. a. framställda yrkanden och arbetsgivarens ställningstagandentill dessa. Den diskussion, som kan ha förts meUan parterna, redovisas inte iprotokollet. Däremot tas i protokollet in arbetsgivarens motiv för visstställningstagande, om arbetstagarsidan begär det. Anteckning till protokolletav endera parten eUer - undantagsvis -gemensamt av parterna kan ge en närmareupplysning om hur man vid förhandUngen har sett på en viss fråga. Avprotokollet framgår när förhandUngen har avslutats. 5.2MBL-behandlingen av budgetpropositionen 1983 I det följande lämnas en översiktUg redogörelse förförloppet av MBL-behandlingen av budgetpropositionen 1983. Information/förhandlingom anvisningar för myndigheternas anslagsframställningar (december 1981-juli1982) Förhandling om de generella årliga anvisningarnaför myndigheternas anslagsframställningar ägde rum i början av februari 1982och avslutades . Information och förhandlingar om särskildaanvisningar för vissa myndigheters anslagsframställningar inleddes i december1981 och förekom fram . KU1983/84:30 345 Diskussion m. m. om uppläggningen av MBL-behandlingen(juni 1982-omkring ) diskuterade FHR ochbudgetdepartementet om den närmare uppläggningen av den fortsattaMBL-behandlingen och förslag till en plan för uppläggningen fastställdes den 15juni. En utgångspunkt var därvid det tidsschema för budgetarbetet som hadeutarbetats av budgetdepartementet. Så snart förslaget till plan hade fastställtsinformerade FHR företrädare för departementen om dess innehåll. FHR tog kontaktmed huvudorganisationerna /SR, SF och TCO-S och presenterade förslagettill plan för dem. Efter diskussioner enades parterna omuppläggningen av MBL-behandUngen enligt förslaget tiU plan. Motsvarande skeddemellan FHR och SALF. diskuterade FHR med /SR, SF, TCO-Soch SALF om en tidsplan för de inledande förhandlingarna. utarbetadeFHR en kortfattad promemoria angående tillvägagångssättet vid de inledandeförhandlingarna. Denna promemoria översändes till departementen för kännedom.Vidare informerade FHR övriga fackliga organisationer med vilka staten haravtal om löner och andra anställningsvillkor om uppläggningen av MBL-arbetet.Under augusti och sände FHR kopior avanslagsframställningarna till berörda fackliga organisationer. Inledande förhandlingar mellan FHR ochhuvudorganisationerna (den 21-den 23 september 1982) De inledande förhandlingarna med /SR,SF, TCO-S och SALF ägde rum den 21-den 23 september. Förhandlingarna varindelade i ett informationsavsnitt och ett yrkandeavsnitt. Det förstnämndaavsnittet hade karaktären av en frågestund. Avsikten var att de fackligaföreträdarna skulle kunna ställa frågor om bl. a. innehållet ianslagsframställningarna och att FHR och företrädare för departementen skullebesvara dessa frågor. För yrkandeavsnittet gällde bl. a. att PO(personalorganisationerna) skulle framställa eventuella skriftliga yrkanden ochargumentera för dessa. genomfördes inledande förhandlingar medövriga fackliga organisationer. lämnade FHR information omde olika myndigheternas anslagsframställningar och PO bereddes tillfälle att fåytterligare upplysningar inom det aktueUa anslagsområdet. den 28 september-den 22 oktober pågickdiskussioner mellan FHR och /SR, SF och TCO-S om förhandlingsbarheten avvissa av de yrkanden som framställts vid de inledande förhandlingarna.Resultatet av dessa diskussioner blev att vissa av organisationernas yrkandenändrades helt eller delvis samt att vissa yrkanden återkallades. pågick även en diskussion med angåendeförhandlingsbarheten av vissa yrkanden som detta förbund hade framställt.Diskussionen ajournerades till slutförhandlingen. KU1983/84:30 346 Planering och genomförande av slutförhandlingarna (börjanav november-den 27 december 1982 informeradesFHR de fackliga organisationerna med undantag av /SR, SF, TCO-S och SALF omförhandlingsdagarna för de slutliga förhandlingarna. Tidsplanen för de slutligaförhandlingarna med /SR, SF och TCO-S fastställdes efter diskussioner den22 november. överenskoms per telefon med SALF om en tidsplanför de slutliga förhandUngarna med detta förbund. Därefter gick FHR igenom meddepartementen dels den närmare ordningen vid de slutliga förhandlingarna, delsdepartementens ställningstagande till personalorganisationernas yrkanden vidde inledande förhandlingarna. De slutiiga förhandlingarna med /SR, SF och TCO-Spåbörjades . PO frånträdde förhandlingarna . FörhandUngarna med SALF började ochavslutades gemensamt beträffande vissa bilagor ibudgetpropositionen och i övriga delar. Förhandlingarna med börjadeden och avslutades gemensamt . Förhandlingarna med övriga fackliga organisationer börjadeden och avslutades . Merparten av dessa förhandlingarfördes per telefon och innebar att organisationerna förklarade att de inte hadenågra ändringsyrkanden. FHR-verksamhetens omfattning och kostnader Statistik som avser åren 1979, 1980och 1982 har överlämnats från FHR. Med hänsyntill att både 1979 och 1982 var valår kommer för jämförbarhetens skull endastdessa båda år att åberopas. Antalet beslut i vilka förhandUngar påkallats ökade från9211979 till 1 076 1982 (-F ). Förhandlingar rörande dessa beslutpåkallades av FHR eller personalorganisationerna vid 716 resp. 852 tillfällen(-1- ). I ett stort antal fall (1982: 451 eller ) där FHR har påkaUatförhandUng och vanligen då också översänt förhandlingsunderlag hararbetstagarorganisationerna meddelat FHR att de inte avser att förhandla iärendet. I ytterligare ett antal fall (1982: 134 eller ) träffades parterna,information lämnades m. m. men några yrkanden stäUdes inte. I resterande fallägde förhandlingar rum i den meningen att personalorganisationerna framställdeyrkanden. Antalet förhandlingsfall har, trots en ökad volym av påkalladeförhandlingar, minskat från 1979 till 1982 (- ). Denna tendens återspeglas också i antalet framställdayrkanden som minskat från 1 1979 till 1 1982 (-). KU1983/84:30 347 inbegrips samtiiga yrkanden som framställts, dvs.förstahands-, andrahands-och eventuella följdyrkanden. Andelen bifallna ellerdelvis bifallna yrkanden har minskat från år . Härär det förändringen snarare än nivån som är av intresse eftersom den delvis ärberoende av det sätt på vilket personalorganisationerna ställer sina yrkanden. Statistiken för anger också handläggningstidenslängd hos FHR, mätt i antal arbetsdagar fr.o.m. ankomstdag tiU FHR t.o.m. dagför klartecken tiU det berörda departementet m.m. av samtliga beslut ivilka förhandling skett krävde högst en arbetsvecka hos FHR. klarades avinom en tidsrymd av högst , . avbesluten tog således i anspråk. I statistiken redovisas också antalet förhandlade beslut,antal förhand-Ungstillfällen etc. per departement. Härav framgår attförhandlingsverksamheten hade störst omfattning både påutbildnings-, försvars-och justitiedepartementens områden. Under år 1982tillhörde även kommundepartementet denna grupp. Även den informationsverksamhet somgrundas på skyldigheter i olika avtal har växt i omfattning meUan 1979 och1982. Antalet beslut om vilka information lämnats ökade från 1 140 till 1 544(-1- ). Störst omfattning har den information som grundar sig påöverenskommelser i tjänstetillsättningsavtalet. Informationen medförde attorganisationerna påkallade förhandUng i 91 beslut och i 106 beslut 1982.Även i fråga om informationsverksamheten är justitie-, försvars-, utbildnings-och kommundepartementen mest belastade. I budgeten /anvisat ett förslagsanslag av . Jämfört medföregående budgetår har skett en besparing på genom indragning av enhandläggartjänst. Rådet har f. n. åtta tjänster. För /85 harregeringen i budgetpropositionen begärt . Kostnaderna för FHR-verksamheten i äromöjliga att exakt beräkna. FHR har på utskottets begäran gjort etträkneexempel där förhållandena tjänat som utgångspunkt. Om manantar att varje ärende detta år handlades av en person krävs(inberäknat tillägg för restid, telefonkontakter m. 0,7 tjänster för helavolymen av ärenden. För en tjänsteman i lönegrad F 17 blir då totalkostnaden(inkl. LKP) . Om man å andra sidan antar att två personer toghand om varje ärende krävs 1,6 tjänster. Kostnaden ihögsta handläggarlönegraden F 23 blir då nästan 300 000. KU 1983/84:30 348 FHRbör totalkostnaden beräknad på detta sätt således ligga i intervallet . 7.Aviserad översyn av FHR-verksamheten I förra årets budgetproposition (prop. 1982/83:100,bilaga 15, s. 6, 110) aviserades en kommande översyn av FHR:s verksamhet. Bl.a. skulle möjligheterna prövas att finna lämpliga, alternativaorganisationsformer för den informations- och förhandlingsverksamhet som FHRbedriver. Civilministern skulle återkomma tUl regeringen i denna fråga. Frågantogs upp av arbetsmarknadsutskottet , då utskottet behandlade vissamotioner rörande medbestämmandets utformning i (AU1983/84:5). Utskottet erinrade därvid om sin tidigare framförda uppfattning attförhandlingsverksamheten i fråga i vissa avseenden varit mindre ändamålsenligoch att det därför kunde finnas anledning att i ett längre perspektiv ta uppverksamheten fill behandling. Utskottet konstaterade därefter att regeringenaviserat ovannämnda översyn och att det kunde vara naturligt att i denna prövafrågor av det slag som togs upp i motionerna. EnUgt arbetsmarknadsutskottetsbedömning måste förändringar i medbestämmandets utformning i regeringskanslietföregås av förhand-Ungar. Dessa borde enligt utskottet vara förutsättningslösa.Det fanns därför inga skäl, ansåg utskottet, att göra några uttalanden ominriktningen av det pågående översynsarbetet. KU 1983/84:30 349 PMangående regeringens praxis beträffande tillsättningsärenden i förhållandetill jämställdhetslagen I 2 kap. 16 § regeringsformen (RF) stadgas att lageller annan föreskrift inte får innebära, att någon medborgare missgynnas på grund av sitt kön, om föreskriften inte utgör led i strävandena att åstadkomma jämställdhet mellan män och kvinnor eller avser värnplikt eller motsvarande tjänsteplikt. II kap.9 § RF innehåller en regel om att vid tillsättning av statlig tjänst skall avseende fästas endast vid sakliga grunder såsom förtjänst och skicklighet. Lagen(1976:600) om offentUg anstäUning () hänvisar bl. a. fill sistnämndabestämmelse i RF. Kravetpå sakliga grunder vid tjänstetillsättningar har sin grund i det allmännaintresset av att offentliga funktioner utövas av de personer som är bästskickade för uppgifterna (jfr t. ex. prop. 1974:174 s. 64). Desakliga grunderna som enligt regeringsformen särskilt skall beaktas ärförtjänst och skicklighet. Med/örfyöns/avses i första hand den erfarenhet ochvana vid tjänsten som har förvärvats genom tidigare tjänstgöring. I praktikenhandlar det ofta om antalet statliga tjänsteår. Därvid kan ibland en viss typav statlig tjänstgöring räknas högre än annan tjänstgöring. Även ochprivatanställning kan beaktas. Medskicklighet avses de allmänna och speciella insikter som har betydelse förbefattningen, såsom studiebakgrund och praktisk utbildning samt lämplighetenför befattningen så som den har visat sig genom tidigare verksamhet.SkickUgheten får i allmänhet större betydelse ju högre tjänst det gäller och jumer självständigt arbete som ingår i tjänsten. Förtjänstoch skicklighet är emellertid endast exempel på sakliga grunder som skallbeaktas vid statUga tjänstetillsättningar. Regeringsformen tillåter även attandra sakliga grunder vägs in vid bedömningen. Sålunda ges det utrymme för t.ex. arbetsmarknads- och lokaliseringspolitiska hänsyn. harockså jämställdhetsintresset ansetts utgöra en saklig grund enligt RF. Regeringenhar i åtskilliga fall tagit ställning till om jämställdhetsaspekten skall fällaavgörandet vid en tjänstetillsättning. Efter en allmän beredning hösten 1978enade sig den dåvarande regeringen om uppfattningen att jämställdhetsintressetutgjorde saklig grund enligt regeringsformen vid tillsättning av tjänster inomstatsförvaltningen, lärarområdet etc. Denna princip har tillämpats på en radfall som avgjorts på regeringsnivå. Principen kan uttryckas så attjämställdhetsaspekten numera skall betraktas som en av flera sakliga grundersom kan fälla avgörandet, när sökandena bedöms vara KU1983/84:30 350 jämbördiga eller i det närmaste jämbördiga i fråga omförtjänst och skicklighet. Vid tillsättningen av statliga tjänster skall förutomregeringsformens bestämmelser också lagen (1969:1118) om jämställdhet mellankvinnor och män i arbetslivet (jämställdhetslagen) tillämpas.Jämställdhetslagen förbjuder könsdiskriminering i arbetslivet (2 §).Könsdiskriminering antas föreligga när en arbetsgivare vid entjänstetillsättning utser en person framför en annan av motsatt kön, även om ensom förbigås har bättre sakliga förutsättningar för tjänsten (3 § förstastycket). Med sakliga förutsättningar avses enligt jämställdhetslagensförarbeten den enskilde sökandens kvalifikationer. Könsdiskriminering antasockså föreligga, när en arbetsgivare tillämpar andra anställningsvillkor för enarbetstagare än dem som tillämpas för andra anställda av motsatt kön med sammaarbetsuppgifter. Vidare presumeras könsdiskriminering föreligga om arbetet ledsoch fördelas så att en arbetstagare blir uppenbart sämre behandlad än andra avmotsatt kön eller om en arbetsgivare säger upp, permitterar eller omplacerareller vidtar liknande åtgärd mot någon och åtgärden beror på kön (4 §).Arbetsgivaren kan dock kullkasta presumtioner om könsdiskriminering genom attbevisa att beslutet antingen inte beror på någons kön, eller är ett led isträvanden att främja jämställdheten eller är berättigad av hänsyn till ettideellt eller annat särskilt intresse som inte bör vika förjämställdhetsintresset (3 § andra stycket och 4 §). Den som av arbetsgivare diskrimineras på grund av sitt könär berätfigad till skadestånd. Jämställdhetslagen ålägger också arbetsgivarna skyldighetatt inom sitt verksamhetsområde vidta aktiva åtgärder för att främja en jämnfördelning mellan kvinnor och män på arbetsplatsen. Arbetsgivaren skall därförvidta åtgärder för att arbetsförhållandena skall lämpa sig för båda könen.Vidare skall arbetsgivarna verka för att lediga tjänster söks av båda könen.Arbetsgivarna skall också genom bl. a. utbildning verka för en jämn fördelningmellan män och kvinnor i olika typer av arbete och inom olika kategorier avarbetstagare. Om det råder obalans mellan könen - och enligt förarbetena tilljämställdhetslagen råder obalans om vartdera könet är representerat med mindreän av arbetstagarna - skall arbetsgivarna vid nyanställningar särskiltanstränga sig för att få sökande av det underrepresen-terade könet.Arbetsgivarna skall också verka för att andelen arbetsgivare av detunderrepresenterade könet ökar efter hand. Enligt jämställdhetslagen skall regeringen utse bl. a. enjämställdhetsombudsman som skall se till att lagen efterievs. (JämO) skall enligt sininstruktion genom rådgivning, överläggning och andra lämpliga åtgärder verkaför att jämställdhetslagen efterlevs. JämO skall vidare biträda arbetstagaresom inte företräds av arbetstagarorganisation i diskrimineringstvister. Iförsta hand skall dock arbetstagarna i sådana tvister företrädas av sinaarbetstagarorganisatio- KU1983/84:30 351 JämO skall också, där jämställdhetsavtal saknas, setill att arbetsgivarna aktivt verkar för jämställdheten. På det statligaområdet saknas jämställdhetsavtal och det är därför en uppgift för JämO attbevaka att statliga myndigheter uppfyller lagens krav i sin anställnings- ochpersonalpolitik. Förfarandet vid tillsättning av statligt regleradetjänster Förfarandet vid självatillsättningen av en tjänst är noga reglerat. En tjänst tillsätts av regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer (11 kap. 9 § RF och 4 kap. 1 §LOA). Även de närmare föreskrifterna om förfarandet meddelas av regeringeneller de myndigheter som regeringen bestämmer (4 kap 8 § ). De grundlägganderegeringsföreskrifterna finns i anställningsförordningen (1965:601), menföreskrifter finns också i en rad andra författningar samt även iregleringsbrev o.d. När det gäller de av regeringen tillsatta tjänsterna kandessa indelas i tre grupper efter tillsättningsordningen. En grupp tjänsterutgörs av de allra högsta tjänsterna, dvs. verkschefstjänster m. fl. Detillsätts utan föregående ansöknings- eller anmälningsförfarande (jfr nedan).Frågor om deras tillsättande tas av regeringen upp formlöst på föredragning avdepartementschefen eller annat statsråd. Så förfar man, när det gällertjänster som verkschef, landshövding, justitieråd, regeringsråd, president ihovrätt eller kammarrätt, justitiekansler, riksåklagare, överdirektör ellerhögre militär chef. Detsamma tillämpas på t. ex. departementstjänster somkansliråd eller högre, tjänst som polismästare i något av de tre störstapolisdistrikten, vissa tjänster som chef för stabsenhet inom postverket m. fl.Regeringsärenden om tillsättning av dessa verkschefstjänster m. fl. beredssjälvfallet både inom och utom departementet, innan de avgörs. En annan tjänstegrupp bildar de s. k.anmälningstjänsterna. Ätskilliga tjänster, som i princip också tillsätts utanansökningsförfarande, utgörs sålunda av tjänster där regeringenstillsättningsbeslut meddelas efter en speciell anmälan, som enligt föreskrifteri instruktionerna i allmänhet skall göras av chefen för den myndighet därtjänsterna är inrättade. Anmälningen iniiebär bara en underrättelse om att entjänst har blivit eller kommer att bli ledig och bör återbesättas. Bland anmälningstjänsterna märks inte bara tjänster somavdelningschef och därmed jämförbara tjänster på verksledande eller motsvarandenivå, t. ex. tjänst som skolråd, hovrätts- eller kammarrättslagman, inågon av de tre största tingsrätterna och länsrätterna, biträdande riksåklagareeller överåklagare. Dit hör också det stora antalet tjänster närmast underverksledningsnivå, dvs. generellt sett byråchefstjänster och vissa ordinarietjänster som tillsätts med förordnande för bestämd tid. Även en delavdelningsdirektörstjänster tillsätts av regeringen. För att bl. a. breddarekryteringsunderlaget inför tillsättningen av anmälningstjänsterna infördes KU1983/84:30 352 från en regel om s. k.intresseannonsering vid sådana anställningar. Intresseannonsering innebär bl.a. att tjänsten annonseras i Post- och med en uppmaning attde som är intresserade av tjänsten ger sig till känna hos myndigheten. En tredje grupp regeringstillsatta tjänster utgörs av des. Dessa skall enligt instruktion eller motsvarandetillsättas efter ett i bestämd ordning upprättat förslag av en myndighet underregeringen, ibland av en speciell tjänsteförslagsnämnd. Till denna grupp tjänster hör t. ex. professurer och endel.domartjänster. Dit hör också bl. a. vissa läkartjänster, likaså tjänstersom avdelningschef, länspolischef, enhetschef m. fl. tjänster vidlänsstyrelserna, samt även en del tjänster i den lokala statsförvaltningen somkronofogde, fögderichef och polismästare. När det gäller flertalet av dessa förslagstjänster, skallregelmässigt ett ansökningsförfarande tillämpas. När regeringen sedan skalltillsätta tjänsten, kan den i och för sig gå utanför myndighetens förslag.Detta torde dock vara ovanligt. Utöver de av regeringen direkt tillsatta tjänsternaförekommer i regeringen också ett stort antal ärenden som gäller besvär övertillsättningar som beslutats av myndigheter. Tjänstetillsättningar och jämställdhet i Tjänstetillsättningsärendenhandläggs i princip inom det departement inom vars fackområde ärendet hör.Detta gäller oberoende av om det är fråga om ett besvärsärende eller ett ärendedär regeringen är första instans. Det är också pä fackdepartementet som detankommer att i första hand bedöma förtjänst och skicklighet. Enligt departementsförordningen (1982:1177) ankommer detpå att handlägga förvaltningsärenden som gällerjämställdhet mellan kvinnor och män. Departementet ansvarar också förlagstiftning som gäller jämställdhet mellan kvinnor och män i arbetslivet. Inomdepartementet finns ett särskilt jämställdhetssekretariat. Av departementsförordningen framgår också attcivildepartementet skall handlägga förvaltningsärenden som gäller jämställdhetmellan kvinnor och män i offentlig anställning. Ett ärende som faller inom flera departementsverksamhetsområden eller berör mer än ett statsråd skall bli föremål förgemensam beredning. Ett tillsättningsärende där jämställdshetsaspekten kan fåbetydelse - både besvärsärenden och ärenden som regeringen avgör i förstainstans - bör därför beredas gemensamt med de departement som ansvarar förjämställdhetsfrågor, dvs. när det gäller frågor omoffentlig anställning och i jämställdhetsfrågor avprin- KU1983/84:30 353 Det är dock fackdepartementet sominitierar den gemensamma beredningen. I sammanhanget bör också noteras att vissa tjänstetillsättningarkan bli föremål för förhandling enligt lagen (1976:580) om medbestämmande iarbetsUvet. Det fackliga inflytandet vid tjänstetillsättningar regleras närmarei avtalet om förhandlingsordning i frågor om fillsättning avvissa tjänster hos staten. Någon statistik överkönsfördelningen i fråga om regeringstillsatta tjänster finns inte. För att ensådan skall kunna sammanställas erfordras en genomgång av varjetjänstetillsättningsärende inom varje enskilt departement. Någon löpandestatistikföring äger inte rum. Inte heller sker någon löpande redovisning avtjänstetillsättningarna inom (regeringstillsatta ochtillsatta efter beslut inom departementet) med avseende på könsfördelning. begäran har emellertid en viss sådan stafistisk bearbetning gjortsinom , ekonomienheten. Materialet harhämtats från det s.k. P A - 80-systemet och omfattar endast tjänstemän med s.k. handläggande uppgifter! Således omfattas intesakkunniganställningar, t. ex. rättssakkun-ninga, av sammanställningen.Tjänstemännen inom omfattas inte heller då dettadepartement har egen löneredovisning (jfr dock nedan). Redovisningen harhuvudsakligen gjorts med angivande av förändringar mellan två tidpunkter,nämligen och . Personalen har grupperats ifem grupper: I Expeditionschef,rättschefer, budgetchef III Lönefälten F25-F 28 och F 23-F 26. Vissa tjänstemän i lönefält F 23-F 26 hartjänstebenämningen kansliråd IV Lönefält F 21-F23 räknas vara handläggare med mer kvalificerade ärenden V Lönefält F 11-F20 är det vanligaste lönefältet för regeringskansUets handläggare.