bet · G701JoU2 · 1983-12-31 00:00:00 — omvissa åtgärder mot försurningen I motion 1982/83:335 av . (vpk) yrkas, såvitt nu är i fråga (yrkandena 1, 2 och 4), 1. att riksdagenhos regeringen hemställer om förslag om bestämmelser om svavelavskiljning vidoljeförbränningsanläggning av viss storlek och forskning för att finna metodertill ytterligare sänkning av svavelhalten i eldningsolja, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om riktlinjerför kolanvändning i avvaktan på regeringsförslag baserat på nu pågåendeutredningsarbete, 4. att hos regeringen begär ett program för attskydda grundvattnet och ett system för kontroll av konsumtionsvattentäkternautanför tätorterna i enlighet med vad som anförts i motionen. I motion 1982/83:800 av Wivi-AnneRadesjö m. fl. (s) yrkas att som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen anförts angående behovet av ökade åtgärder mot försurningen. I motion 1982/83:1007 av BengtSilfverstrand m. fl. (s) yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen anförts om behovet av referensområden för studier avförsurningens fortsatta förlopp. I motion 1982/83:1102 av ThorbjörnFälldin m. fl. (c) yrkas, med hänvisning till vad som anförts i motion1982/83:1100, att hos regeringen begär förslag om skärpta miljökravför eldning med kol. I motion 1982/83:1105 av OlaUllsten m. fl. (fp) yrkas, med hänvisning till vad som anförts i motion1982/83:1104, att hos regeringen begär förslag till miljökrav vidkoleldning. I motion 1982/83:1443 av RuneBacklund m. fl. (c) yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen har anförts rörande forsknings- och åtgärdsprogram motförsurningens effekter på brunnar och vattentäkter. I motion 1982/83:1977 av ArneAndersson i m. fl. (m) yrkas, såvitt nu är i fråga (yrkande 2), 2. att hos regeringen begär en utredning om delångsiktiga ekonomiska konsekvenserna av försurningen. 1 1983/84. JoU1983/84:2 2 Den främsta orsaken till den ökadeförsurning av mark och vatten som ägt rum under ärutsläpp av svaveldioxid och kväveoxider vid förbränning av fossila bränslen.Ansträngningar görs därför för att begränsa sådana utsläpp. Regeringen får enligt lagen (1976:1054) om svavelhaltigtbränsle meddela föreskrifter om förbränning m. m. av fossilt bränsle för attmotverka utsläpp av svavelföreningar i luften om så är påkallat frånmiljöskyddssynpunkt. Med stöd härav har meddelats förbud mot eldning av oljamed mer än 1 viktprocent svavelhalt och mot eldning av annat fossilt bränsle omförbränningen medför att svavelföreningar släpps ut i luften i en mängd sommotsvarar svavel per megajoule bränsle (g S/MJ). Förbudet somträtt i kraft successivt för olika regioner kommer att fr. o. m. den 1 oktober1984 omfatta hela landet. Enligt en ändringsförordning (1983:102) gäller docknumera att kolbränsle års utgång får brännas i koleldadeanläggningar även om svavelutsläppen uppgår till S/MJ. beslöt omvissa åtgärder mot försurningen (prop. 1981/82:151, JoU 1981/82:35. rskr1981/82:321). Enligt gjorda beräkningar härrör av den totalamängden svaveldioxid, drygt , som faller över från våra egnautsläpp. Resten kommer främst från andra europeiska länder. Underriksdagsbehandlingen erinrades mot denna bakgrund om det arbete som utförtsinternationellt för att reducera försurningen och som bl. a. resulterat iutarbetandet av en konvention inom ramen för FN:s ekonomiska kommission förEuropa, ECE, om långväga gränsöverskridande luftföroreningar. Riksdagenuttalade sig för ett fortsatt aktivt svenskt engagemang på det internationellaområdet i denna fråga. efter riksdagsbeslutet avhölls 1982 årsinternationella försurningskonferens. Miljö 82, i under Sverigesvärdskap. Härvid bekräftade de deltagande länderna sin anslutning tillovannämnda , vilken sedermera trätt i kraft. Konventioneninnehåller i sig inga konkreta utfästelser av parterna om åtgärder för attminska luftföroreningarna. Sådana förutsätts successivt tillföras konventioneni form av annex eller protokoll. Inför det första sammanträdet medkonventionens exekutivorgan lade tillsammans med ochFinland fram förslag till ett koordinerat handlingsprogram som innebär attkonventionsparterna förbinder sig att minska svaveldioxidutsläppen med 30 %under en tioårsperiod . Förslaget rönte ett blandat mottagande.Ett mindre antal av konventionsstaterna - bl. a. - deklarerade vidmötet sin beredskap att genomföra åtgärder som motsvarade det nordiska förslagetsambitionsnivå. Även övriga länder var dock överens om nödvändigheten att minskautsläppen. JoU1983/84:2 3 harförsurningens skadeverkningar gjort sig gällande i flera mellaneuropeiskaländer. Framför allt har skadorna på skogen i uppmärksammats.Enligt vad jordbruksministern uppgivit i bedöms av den västtyskaskogen vara skadad. Förhållandena är likartade för flera av länderna påkontinenten. I den tidigare nämnda propositionen (1981/82:151) framladeregeringen vissa förslag för att begränsa utsläppen av försurande ämnen inomlandet. a. borde nya riktlinjer för svavelemissionen vid koleldning läggasfast. var dock icke på dåvarande stadium berett anta detta förslag. Istället borde ett utredningsarbete som då fortfarande pågick avslutas. Snarastmöjligt därefter borde regeringen återkomma till med de riktlinjersom bör tillämpas i fortsättningen. Utgångspunkten borde därvid vara att reduktionenav utsläppen skulle bli minst lika stor som den som regeringen föreslagit i sinproposition. Den viktigaste av de utredningar som fortfarande pågickvid tiden riksdagsbeslut om försurningen har numera avslutats. Iapril 1983 överlämnade () slutbetänkande frånen utredning - Projekt (KHM) - som verket på regeringensuppdrag genomfört om hur hälso- och miljöproblemen skall kunna lösas vid enökad användning av kol i . Utredningen har genomförts i samråd medberörda kraftföretag och kommuner samt övriga intressenter. a. har statensnaturvårdsverk varit representerat. Utredningen föreslår utsläppsregler för svavelutsläppenvid koleldningen som till överkomliga kostnader beräknas hålla spridningen avsvaveldioxid nere vid en nivå som motsvarar vad tidigareangivit som önskvärt och som ligger lägre än de samlade utsläpp som enligtutredningen skulle ha blivit följden av de emissionsregler som angavs i 1982års proposition. Enligt utredningen är en sådan utsläppsbegränsning möjliggenom att svavelreningen vid stora koleldade anläggningar görs synnerligeneffektiv medan mindre och mellanstora anläggningar medges relativt störreutsläpp. Även när det gäller utsläpp av kväveoxider bedömer utredningen detmöjligt att tillfredsställa de normer som angivits av naturvårdsverket.Betänkandet har remissbehandlats och bereds inom (industridepartementet)med sikte på regeringsförslag under innevarande . Inom ramen för det tidigare refererade riksdagsbeslutet omåtgärder mot försurningen fastlades även ett omfattandekalkningsprogram för att minska skadeverkningarna. Sammanlagt 190 milj. kr.skulle satsas . I enlighet härmed anslogs 45 milj. kr. /83 medan sedermera 65 milj. kr. anslagits för innevarandebudgetår till åtgärder mot försurningen. Merparten av de anslagna medlen är ämnade till kalkning avsjöar och vattendrag. I programmet ingår vidare en forskningsbetonadförsöksverksamhet avseende kalkning av mark och grundvatten. Syftet är att, påsamma 1* 1983/84. JoU1983/84:2 4 sätt som tidigare skett för sjöar och vattendrag, prövaolika åtgärder att motverka försurningens effekter på främst skogsmark ochgrundvatten. Enligt budgetpropositionen kommerförsöksverksamheten att behöva utsträckas under relativt lång tidsperiod, varaven första bör omfatta . bör vissa anvisningarkunna tas fram, bl. a. för vilka åtgärder som kan vidtas i enskilda brunnar.Förutom en detaljerad uppföljning av positiva och eventuella negativa effekterav olika metoder, skall en metod utarbetas och tillämpas för kartering avkalknings-behovet i olika delar av landet. En analys av andra metoder änkalkning skall också göras. Försurningsaspekterna behandlas även i bilavgaskommitténsslutbetänkande Bilar och renare luft (SOU 1983:27) som överlämnades tillregeringen . I betänkandet konstateras att biltrafiken svararför av kväveoxidutsläppen och av svavelutsläppen i Sverige.Dessa andelar kan enligt utredningen förväntas öka . Skärpta avgasreningskravberäknas dock medföra en icke oväsentlig förbättring av försurningssituationen.Betänkandet remissbehandlas f. n. Jämväl utredningen om användning av kemiska medel i jord-och skogsbruket (den s. k. kemikalieutredningen) har i sitt betänkande Användningav växtnäring (SOU 1983:10) kommit in på försurningsfrågan. Utredningenkonstaterar att försurningen av till övervägande del beror avjordbruksdriften och gödslingen. Den kan således i betydligt mindreutsträckning () tillskrivas det atmosfäriska nedfallet av sura ämnen.Den kalkning av som sker motsvarar inte på långt när behovet föratt motverka försurningen. En betydande del av åkermarken i är i stortbehov av kalkning, framhåller utredningen. Betänkandet har remissbehandlatsoch bereds nu i . I betänkandet behandlar utskottetett antal motioner om försurningen vilka väckts under den allmänna motionstideni . I motionerna behandlas dels åtgärder för att minska spridningenav luftföroreningar som bidrar till försurningen, dels kalkning och andraåtgärder för att neutralisera försurade marker och vatten och dels även behovetav forskning och utredning kring försurningen och dess följder. har vid olika tillfällen haft anledning behandlade miljöproblem som orsakas av försurningen. I samband med de beslut omåtgärder mot försurningen som togs anslöt sig till dendåvarande jordbruksministerns konstaterande att försurningsproblemen i Sverigetilltagit så att de kanske är vårt allvarligaste miljöproblem som direktoch särskilt drabbar oss i . anslöt sig vidare till följandeuttalande i propositionen: JoU1983/84:2 5 behöver en samladnaturresurs- och miljöpolitik som spänner både över vårt arbete internationelltoch över konkreta åtgärder här hemma. Att utforma en strategi mot försurningenär en viktig del av en sådan politik. Denna strategi bör innehålla riktlinjerför hur de försurande utsläppen av olika slag i vårt land skall kunnabegränsas. Vidare behöver inriktningen på det internationella arbete somSverige måste bedriva på försurningsområdet preciseras. Forskningsinsatser ochkalkningsåtgärder behöver intensifieras. Insatser för att bredda den svenska ochinternationella medvetenheten om problemen liksom för en ökad samordning avhanterandet av försurningsproblemen behövs också (prop. 1981/82:151, JoU1981/82:35, rskr 1981/82:321). Enligt utskottets mening äger det anförda fortfarande fullgiltighet. Frågan om begränsningen av svavelutsläpp från svenskaförbränningsanläggningar i syfte att minska de inhemska bidragen tillförsurningen aktualiseras i tre partimotioner. Enligt motion 1982/83:335 (vpk) är det angeläget både attdriva på de ansträngningar som görs internationellt för att minska utsläppen avbl. a. svaveldioxid och att, icke minst av trovärdighetsskäl, minska de svenskautsläppen. När det gäller koleldning bör de riktlinjer som kommer, när pågåendeutredningsverksamhet är slutförd, inte tillåta större utsläpp än vad statensnaturvårdsverk redan rekommenderat (yrkande 2). Enligt motion 1982/83:1100 (c)kommer omfattande investeringar i kolanläggningar att ske utan att en nödvändignärmare precisering av miljökraven för kolanvändning lagts fast. Regeringen börsnarast presentera förslag om skärpta miljökrav, anser motionärerna. Enligtmotion 1982/83:1104 (fp) innebär det ett stort och besvärligt hinder förkolintroduktionen, att kommunerna inte vet vilka miljökrav för koleldningsom kommer att gälla . Därför bör de krav på begränsning avsvavelutsläpp som mittenregeringen föreslog på nytt tas upp tillprövning. Utskottet får med anledning av motionerna framhålla att enenig riksdag anslutit sig till principen att en strategi motförsurningen borde utformas. Inom ramen för denna strategi borde riktlinjerutarbetas för hur de försurande utsläppen av olika slag i vårt land skall kunnabegränsas. Däremot ansåg riksdagsmajoriteten till skillnad från dåvaranderegeringspartierna att tiden ännu icke var mogen för att slutligt fastställa deutsläppsnivåer som kunde godtas för svaveldioxid vid koleldning. Därför bordedet pågående utredningsarbetet avvaktas. borde tillståndsgivningenske enligt de riktlinjer som redan tillämpades och som nära överensstämde meddem som förordats av . Som framgår av den tidigarebakgrundsredogörelsen anser kraftindustrin numera enligt KHM-betänkan-det attdet är möjligt att till överkomliga kostnader nå en svavelutsläppsbe-gränsningsom ligger nära den av förordade nivån. Enligt vad utskotteterfarit kommer regeringen i en proposition att ta ställning tillvilka miljökrav som långsiktigt skall ställas i förevarande avseende. Någon ytterligareriksdagens åtgärd med anledning av de aktuella Rättelse: S. 7, sista stycket i första raden Står:1982/83:1987 Rättat till: 1982/83:1977 JoU1983/84:2 6 motionsyrkandena synes mot den bakgrunden ickeerforderlig. De avstyrks således. Enligt motion 1982/83:335 (vpk) bör (yrkande 1)forskningen för att få fram teknik för ytterligare sänkning av svavelhalten ioljan drivas vidare. Skulle det inte gå att komma fram den vägen måste enligtmotionen krav ställas på svavelavskiljning vid större förbränningsanläggningarför svavel-haltig eldningsolja. Utskottet får i detta sammanhang framhålla att landetsberoende av olja för uppvärmningsändamål är i starkt minskande. Sominledningsvis framhållits får vidare merparten av den olja som bränns iSverige innehålla högst svavel. Möjlighet finns enligt uppgift redan mednuvarande teknik att ytterligare sänka svavelhalten, men konstnadeina ansesalltför höga för att göra detta praktiskt möjligt. Likaså skulleavsvavlingsanläggningar vid oljeeldade anläggningar bli så kostnadskrävande attde icke anses ekonomiskt försvarbara med hänsyn till att flertalet oljeeldadeanläggningar inom ett fåtal år beräknas komma att ersättas av koleldadeanläggningar. Mot den sålunda tecknade bakgrunden avstyrker utskottet motion1982/83:335 yrkande 1. I två motioner framställs yrkanden om forsknings- ochåtgärdsprogram till skydd för grundvatten och brunnar. I motion 1982/83:335(vpk) framhålls (yrkande 4) att försurningen får effekter för mark ochgrundvatten på . För att komma till rätta härmed bör prov medförsökskalkning genomföras. En ordning bör etableras som innebär attvattenkvaliteten utanför våra tätorter kan hållas under kontroll utan oskäligakostnader för de berörda människorna. Enligt motion 1982/83:1443 (c) finns behov av ett samlat forsknings- och åtgärdsprogram som dels tar upp delångsiktiga effekterna av att människor och djur får i sig höga halter av olikametaller via dricksvattnet, dels åtgärder som kan vidtas av fastighetsägare föratt begränsa försurningen av vattnet i brunnar och vattentäkter. Likaså börinformation gå ut till fastighetsägare och jordbrukare om försurningen. Utskottet får med anledning av de båda motionsyrkandenaanföra följande. Som framgår av den inledningsvis lämnadebakgrundsframställningen innefattar det kalkningsprogram som fattadebeslut om även försök med åtgärder till skydd för grundvattnet. Denförsöksverksamhet som inletts beräknas komma att behöva utsträckas underrelativt . När det gäller informationen till berörda brunnsägarehar , och livsmedelsverket i en gemensambroschyr lämnat vissa upplysningar om hur surt brunnsvatten yttrar sig ochanvisat vilka åtgärder som kan vidtas. Utskottet utgår från att de berördamyndigheterna inom ramen för programmet kommer att noga följa utvecklingen ochom så befinns nödvändigt framlägga förslag om de ytterligare åtgärder som kanerfordras. De i motionerna framställda yrkandena synes JoU1983/84:2 7 därigenom i väsentlig grad tillgodosedda och bör sålundaicke föranleda någon ytterligare åtgärd. De komplicerade orsakssammanhangen kring försurningen ochden osäkerhet som trots allt vidlåder kalkningen uppmärksammas i motion1982/83:1(K)7 (s). Enligt motionen är det nödvändigt att vissa områden intekalkas utan bibehålls som referensområden i ett långtidsperspektiv. Inom dessaområden kan sedan försurningsprocessernas förlopp studeras i relation tilltiden och de förändringar vilka det ekologiska systemet genomgår som en följdav försurningen. Utskottet vill för sin del understryka angelägenheten avatt kalkningsverk-samheten utförs planmässigt och att därvid hänsyn tas tillatt kunskapen om kalkningseffekter på är ofullständig. I områdenmed kalkrik berggrund torde kalkning mot försurningen vara obehövlig. Utskottetfinner i anslutning till motionen att man i olika regioner bör undanta vissavattensystem från kalkningen för att tjäna som referensområden. Enligt vadutskottet erfarit ingår också i kalkningsprogram ett projektför årliga mätningar i referenssjöar vilka inte skall kalkas. Företrädesvissöker man finna sådana sjöar i områden som är skyddade som naturreservat ellernationalpark. Enligt utskottets mening är motionens syfte väsentligentillgodosett genom de planerade åtgärderna. Motionen påkallar således intenågon ytterligare åtgärd. I motion 1982/83:800 (s) betonas vikten av att åkerjordeninte försuras. Lantbruksstyrelsen bör därför få i uppdrag att genom ökadinformation och upplysning till lantbrukarna få dessa att använda mera kalk ochatt använda mindre av traditionell handelsgödsel. bör regeringenenligt motionen på alla sätt påskynda genomförandet av omlångväga luftföroreningar. Utskottet får i detta sammanhang erinra om vad sominledningsvis anförts beträffande uttalande om fortsattaktivt svenskt engagemang på det internationella området i försurningsfrågan.Av bakgrundsredogörelsen framgår även att inom ramen för ECE-konventionenföreslagit ett program vari alla konventionsstater förbinder sig att reducerasvavelutsläppen . Frågan om åkerjordens försurning har som inledningsvis nämntsbehandlats av den s. k. kemikalieutredningen vars betänkande nu bereds ijordbruksdepartementet. Med hänsyn till att de i motionen väckta frågornasålunda är föremål för aktiv uppmärksamhet i synes någonytterligare åtgärd med anledning av motionen icke påkallad. Enligt moderata samlingspartiets kommittémotion1982/83:1977 har försurningen snart gått så långt att kreditgivarna blivittveksamma i fråga om skogens värde som kreditunderlag. En utredning avförsurningens långsiktiga ekonomiska konsekvenser för mark och grundvattensamt i form av JoU1983/84:2 8 korrosion m. m. vore därför enligt motionen i högsta gradangelägen (yrkande 2). Utskottet får än en gång erinra om uttalandevåren vari det framhölls att försurningen framstår som vårt kanskeallvarligaste miljöproblem. De skador på skogen som drabbatstora delar av och andra länder på den europeiska kontinentenunderstryker ytterligare allvaret av försurningens verkningar. Tendenser tillskador på den svenska skogen har på sina håll redan iakttagits. Mot dennabakgrund finns det enligt utskottets mening, av bl. a. nationalekonomiska skäl,all anledning att minska försurande utsläpp och att finna medel att motverkaden fortsatta försurningen. Försurningens konkreta förlopp följs numera mycketnära inom ramen för det tidigare omnämnda kalkningsprogrammet samt försöksprogrammetavseende mark och grundvatten, liksom även genom skogstaxeringen ochlantbruksuniversitetets och andra berörda myndigheters undersökningar. Enligtvad utskottet erfarit har hela försurningsproblematiken varit föremålför en omfattande genomgång i miljövårdsberedningen. Med hänsyn till denomfattande uppmärksamhet varmed utvecklingen följs av berörda departement ochmyndigheter synes någon ytterligare utredning av det slag som föreslås imotionen icke vara påkallad . Motionen avstyrks mot den bakgrundensåvitt nu är i fråga (yrkande 2). 1. beträffandesvavelrening vid koleldning a) att riksdagenavslår motion 1982/83:335 yrkande 2, b) att riksdagenavslår motion 1982/83:1102 och motion 1982/ 83:1105, 2. beträffandesvavelrening vid oljeeldning attriksdagen avslår motion 1982/83:335 yrkande 1, 3. beträffandeskydd av grundvattnet a) att riksdagenavslår motion 1982/83:335 yrkande 4, b) att riksdagenavslår motion 1982/83:1443, attriksdagen lämnar motion 1982/83:1007 utan vidare åtgärd, 5. beträffandekalkning av m. m. att avslår motion 1982/83:800, 6. beträffandeutredning om försurningens långsiktiga ekonomiska konsekvenser attriksdagen avslår motion 1982/83:1977 yrkande 2. JoU1983/84:2 9 Närvarande: (), (), ArneAndersson i (), (), (), (), (), (), (), JanFransson (s), (), (), (), LarsErnestam (fp) och (vpk). och (båda c) samt () anser att dels den del av utskottets yttrandesom på s. 5 börjar med "Utskottet får" och på s. 6 slutar med"avstyrks således" bort ha följande lydelse: Utskottetfår---- lika med utskottet- skall kunna begränsas. fällde enriksdagsmajoritet bestående av socialdemokrater och moderater regeringensförslag om krav på begränsning av svavelutsläpp vid koleldning. I ställethänvisades till fortsatta utredningar. Riksdagsbeslutet har medfört storosäkerhet i kommunerna om var vi kommer att hamna , eftersommoderaternas motiv var att de inte ville skärpa reglerna alls medansocialdemokraterna utlovade minst så stränga regler som den dåvaranderegeringen föreslog. Enligt utskottets uppfattning bör samhällets åtgärderinriktas på att stödja inhemska bränslen, värmepumpar m. m. och inte på att ökaanvändningen av kol. Omfattande investeringar i kolanvändning bör anstå tilldess vi fått bättre teknisk och ekonomisk kunskap om hur flytande, renatkolbränsle kan användas i befintliga oljeanläggningar. är detytterst angeläget att miljökraven för kolanvändning läggs fast.Regeringen bör därför återkomma till med förslag om skärptamiljökrav för användning av kol i syfte att bl. a. minska utsläppen av svavel.Vad utskottet sålunda anfört med anledning av motionerna 1982/ 83:1102 och 1105bör som sin mening ge regeringen till känna. dels att utskottets hemställanunder 1 b bort ha följande lydelse: 1. beträffande svavelrening vid koleldning b) attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört medanledning av motion 1982/83:1102 och motion 1982/83:1105. (vpk) anser att dels den del av utskottets yttrandepå s. 6 som börjar med "Utskottet får" och slutar med "yrkande1" bort ha följande lydelse: Utskottet anser i likhet med motionärerna attansträngningar bör göras för att ytterligare sänka svavelutsläppen frånoljeeldade anläggningar vilka JoU1983/84:2 10 fortfarande tillsainmantagna utgör den största källan tillspridning av svaveldioxid i landet. Regeringen bör därför föreslå bestämmelserom svavelavskiljning vid oljeförbränningsanläggningar av viss storlek. Ettforsknings- och utvecklingsarbete bör bedrivas för att sänka svavelhalten ieldningsolja utöver nuvarande reningsgrad. Vad utskottet sålunda anfört medanledning av motion 1982/83:335 såvitt nu är i fråga (yrkande I) bör som sin mening geregeringen till känna. dels att utskottets hemställanunder 2 bort ha följande lydelse: 2. beträffande svavelrening vid oljeeldning attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört medanledning av motion 1982/83:335 yrkande 1. (vpk) anser att dels den del av utskottets yttrandesom på s. 6 börjar med "Som framgår" och på s. 7 slutar med"åtgärd" bort ha följande lydelse: Somframgår---- lika med utskottet som kan vidtas. mening ärden verksamhet som alltså igångsatts i och för sig vällovlig. Den innebär dockinte att tillräckliga insatser görs för att de människor som bor utanförtätorterna skall beredas en godtagbar kvalitet på sitt dricksvatten. Sommotionärerna frainhållit är det viktigt att en ordning etableras som innebäratt vattenkvaliteten utanför våra tätorter kan hållas under kontroll utanoskäliga kostnader för de berörda människorna. Regeringen bör lägga fram ettprogram i detta syfte. Vad utskottet sålunda anfört med anledning av motion1982/83:335 såvitt nu är i fråga (yrkande 4) bör som sin mening geregeringen till känna.