bet · G701KU8 · 1983-12-31 00:00:00 — omvissa grundlagsfrågor, m. m. I detta betänkande behandlasföljande frågor som tagits upp i de angivna motionerna. Statsformen - 1982/83:530 Förstärkningari regeringsformens fri-.och rättighetsregler - 1982/ 83:413, 1130 och 1637 Fri- ochrättighetsreglernas tillämpning - 1982/83:1141 Kollektivanslutningtill politiskt parti - 1982/83:525, 694, 695 och 1695. Utskottet har avstyrkt samtligamotioner. Reservationer har lämnats beträffande motionerna under punkterna 1och 3 (vpk), punkt 2 (m, c, fp) och punkt 4 (m, c, fp samt vpk). I bilaga I till betänkandet återfinns en uppteckning somgjorts vid en utfrågning med anledning av den i motionerna under punkt 4 väcktafrågan. I motion 1982/83:530 av . (vpk) föreslås att successions-ordningen utmönstras ur grundlagarna ochatt de representativa uppgifter som åvilar konungen överförs till riksdagenstalman. För att detta skall bli genomfört hemställer motionärerna att riksdagenskall som vilande anta i motionen framlagda förslag till lag om ändring iregeringsformen (yrkande 1) och upphävande av successionsordningen (yrkande 2).Vidare yrkas att skall hos regeringen hemställa om förslag tillföljdändringar i annan lagstiftning m. m. som kan föranledas avgrundlagsändringarna (yrkande 3). Med anledning av motioner syftandetill att införa republik har utskottet tidigare hänvisattill den ståndpunkt i frågan som togs i samband med att 1974 årsförfattningsreform antogs. har därefter avvisat motionsyrkanden avmotsvarande innebörd som de nu aktuella vid 1977/78, 1979/80, 1980/81, 1981/82och 1982/riksmöten (KU 1977/ 78:36, 1979/80:1 och 32, 1980/81:3,1981/82:10, 1982/83:9). 1 1983/84. KU1983/84:8 2 Förstärkningar i regeringsforniens fri- ochrättighetsregler 2.1 Negativ föreningsfrihet I motion 1982/83:1637 av AlfWennerfors m. fl. (m) yrkas att beslutar att hos regeringen anhållaom förslag till ändring av 2 kap. 1 8 regeringsformen i syfte attgrundlagsfästa den negativa föreningsrätten. Beträffande skälen för en grundlagsändring hänvisarmotionärerna till sin motion 1982/83:1636 om arbetsmarknadslagstiftningen. Isistnämnda motion framhålls att rätten atl fritt ansluta sig till och tillhöraen förening finns inskriven i grundlagen. Det borde vara en självklarhet attmed denna rätt skall följa en rätt att slippa tillhöra en förening. Så harenligt motionen också föreningsrätten tolkals i ett uttalande avEuropakommissionen. Enligt motionen anser sig fackliga organisationer i sambandmed fackliga blockader oförhindrade att genom mycket långtgående åtgärderförsöka tvinga in arbetstagare i de fackliga organisationerna. Åtgärder som kanbetecknas som svartlistning av icke medlemmar förekommer också. Införande avorganisa; tionsklausuler i kollektivavtal kan enligt motionen betraktas somförsök att införa yrkesförbud och innebär ett otillbörligt ingrepp i denenskildes integritet och ett brott mot de mänskliga fri- och rättigheterna. För att garantera den enskildes fri- och rättigheter motstarka organisationer är det enligt motionärernas mening nödvändigt attinskriva den negativa föreningsrätten i grundlag. Den negativa föreningsrätten tas upp också i motion1982/83:525 av m. fl. (c). En redovisning av vad motioneninnehåller i detta avseende finns nedan under rubriken'4. Kollektivanslutningtill politiskt parti. Gällande rätt m. rn. Föreningsfriheten innebär enligt 2kap. 1 8 regeringsformen (RF) en frihet gentemot det allmänna att sammanslutasig med andra för allmänna eller enskilda syften. Den s. k. negativaföreningsfriheten anges i 2 kap. 2 § RF som ett skydd mot att tvingas tillhörapolitisk sammanslutning, trossamfund eller annan sammanslutning för åskådning ipolitiskt, religiöst, kulturellt eller annat sådant hänseende. I likhet med denpositiva föreningsfriheten och de övriga i RF angivna s. k. opinionsfriheternasamt vad som i övrigt i huvudsak gäller beträffande rättighetsreglerna i RF ärden negativa föreningsfriheten formulerad som en frihet som gäller endast iförhållandet mellan den enskilde och det allmänna. Sin nuvarande utformning har bestämmelsen om den negativaföreningsfriheten fått i samband med de ändringar i RF:s rättighetskapitel sompå KU1983/84:8 3 grundval av fri-och rättighetsutredninggenomfördes fr. o. m. . Skälen för atl begränsa rättighetsregleringen tillförhållandet mellan den enskilde och det allmänna framgår av ett uttalande avdåvarande departementschefen i proposition 1975/76:209. s. 85-86. Enligt nämnda uttalande hade utredningen åberopatåtskilliga omständigheter till stöd för denna begränsning. Den hade påpekatbl. a. atl ett rättighelsskydd som skall gälla gentemot lagstiftaren,, måste ges i en form som binder denna, nämligen i grundlag, medan detdäremot för att skydda medborgarnas rättigheter mot angrepp från andra enskildai de flesta fall var tillräckligt med vanlig lag. Utredningen hade inte ansettdet som praktiskt möjligt att låta rätlighetsskyddet generellt avse ocksåförhållande mellan enskilda inbördes. Man skulle i så fall ha varit nödgad atli grundlagen detaljerat ange vilka rättighetskränkande beteenden som ärförbjudna för den enskilde och vilka rättsverkningar som är knutna tillöverträdelser av förbuden. Utredningen hade också pekat på de problem som engrundlagsreglering som generellt skyddar fri- och rättigheterna också gentemotenskilda skulle medföra för civilrättens del. Utredningen hade här nämnt bl. a.de konflikter som kunde uppkomma mellan grundlagens rätlighetsreg-ler och decivilrättsliga reglerna på avtals- och egendomsrättens områden. Departementschefen fann utredningens ställningstagande välunderbyggt. Han ansåg således att det uppenbarligen inte var praktiskt möjligtalt i grundlag ge rättigheterna ett omfattande skydd gentemot angrepp frånenskilda, och det kunde enligt hans mening i de allra flesta fall inte hellerföreligga något behov av ett sådant skydd. De möjligheter som erbjöds genom denvanliga lagstiftningen fick anses vara helt tillräckliga. 1 sammanhangetpåpekade departementschefen att han liksom utredningen använde _uttrycket"det allmänna" för alt beteckna dels det allmännas verkställandeorgan, dels de normgivande organen, när dessa beslutar för enskilda betungande,offentligrättsliga föreskri.fter, däremot inte när de beslutar civilrättsliganormer. Vid riksdagsbehandlingen av propositionen väcktes i en följdmolion(m) fråga om en utredning angående rättighetsskydd för enskild mot enskild.Därvid skulle bl. a. särskilt övervägas den enskildes förhållande till organisationerna. (KU 1975/76:56, s. 80) avstyrkteulredningsyrkan-det med motiveringen alt det inte var praktiskt möjligt ellerlämpligt att till utredning uppta också den i sin helhet mycket omfattandefrågan om rätlighetsskydd för enskild mot annan enskild. Frågor om sådant skyddborde enligt utskottets mening som dittills lösas inom den vanliga lagstiftningensram. De olika önskemål som därvid kunde vara aktuella fick övervägasallteftersom de framkom. Vid sin behandling av olika sakfrågor i t. ex.mofioner och propositioner kunde ta initiativ till erforderliga utredningar. 1* 1983/84. KU1983/84:8 4 Mot utskottets uttalandereserverade sig två ledamöter (m; reservation 31). Frågan om en lagstadgad negativ föreningsrätt inomarbetsmarknadsområdet kommer, med anledning av väckta motioner, att behandlasav (AU 1983/84:5). 2.2 Grundlagsskyddad egendomsrätt, näringsfrihet ochyrkesfrihet I mofion 1982/83:413 av AndersBjörck m. fl. (m) hemställs att hos regeringen anhåller om förslagtill grundlagsskyddad egendomsrätt samt närings- och yrkesfrihet i enlighet medvad som i motionen anförts. I mofion 1982/83:1130 av EricHägelmark m. fl. (fp, c, m) hemställs att hos regeringen anhåller omförslag till grundlagsskyddad närings-och yrkesfrihet i enlighet med vad som imotionen anförts. 1 motion 1982/83:413 anförs beträffande egendomsrätten bl.a. att en sådan finns inskriven i 2 kap. 18 8 RF, men endast relativtsvagt och negativt, eftersom RF:s stadgande endast avser att tillförsäkraersättning för förlust till följd av expropriation och annat sådant förfogande.Motionärerna gör jämförelser med flera västerländska författningar.Beträffande egendomsrätten konstateras att dessa författningar vanligtvisinnehåller ett särskilt positivt skydd för egendomsrätten. Vidare hänvisas imotionen till egendomsskyddet i den av ratificerade Europakonventioneni vilken artikel 1 i första tilläggsprotokollet slår fast att envar fysiskeller juridisk persons rått till sin egendom skall lämnas okränkt och att ingenfår berövas sin egendom annat än i det allmännas intresse och under deförutsättningar, som anges i lag och av folkrättens allmänna grundsatser. Det kan sägas, anför motionärerna i motion 1982/83:413,att RF lever upp till minimikravet enligt Europarädskonventionenstilläggsprotokoll som föreskriver att varje medborgare vilkens egendom tages ianspråk genom expropriation eller annat sådant förfogande skall varatillförsäkrad ersättning för förlusten enligt grunder som bestämmes i lag. Ettpositivt erkännande av egendomsrätten saknas dock i RF. Detta kan enligtmotionen lätt åtgärdas genom att 2 kap. 18 8 RF kompletteras med ett stadgandesom överensstämmer med den danska grundlagens: "Egendomsrätten ärokrånk-bar." Vidare bör enligt mofionen den särskilda beslutsregeln i 2kap. 12 8 RF göras tillämplig på lagstiftning som innebär inskränkningar iegendomsrätten. Härigenom kan en minoritet om tio ledamöter i riksdagenutverka en betänketid innan ett rättighetsinskränkandelagförslag tas till slutligt beslut. Genom kompletteringar av RF:segendomsskydd i enlighet med det anförda skulle enligt motionen komma ibättre samklang med den övriga västerländska världen i vad gäller skyddet föregendomsrät- KU1983/84:8 5 Bestämmelsen skulle inte gå lika långt som i ,där grundlagstiftning regelmässigt krävs i stor utsträckning för inskränkningar.Inskränkningar i egendomsskyddet skulle dock komma att kräva ett större måttav samförstånd än vad som är fallet med den nuvarande utformningen av RF:segendomsskydd. Frågan om ett grundlagsskydd för närings- ochyrkesfriheten tas upp i båda motionerna. Mofionärerna framhåller attkonstitutionsutskottet tidigare bemött krav på grundlagsreglering meduttalanden av innebörd att man bör avvakta erfarenheterna från 1976 och 1979års rättighetsreformer, innan rättighetsskyddet ytterligare förstärks. Det harockså hävdats att så många undantag måste göras från huvudregeln att dennaförlorar reell innebörd. Enligt motionerna finns inte något behov av attavvakta ytterligare erfarenheter av reformerna eftersomnärings- och yrkesfriheten bör vara grundlagsskyddad ur mera principiellasynpunkter. Enligt motionerna bör en komplettering av RF:srättighetsskydd med en regel om närings- och yrkesfrihet kunna genomföras utannärmare utredning i enlighet med lagförslag som läggs fram i mofionerna. Gällande rätt m. m. i fråga om egendomsskydd Regeringsformen innehåller i 2 kap.18 § en bestämmelse som innebär att varje medborgare vilkens egendom tas ianspråk genom expropriation eller annat sådant förfogande skall varatillförsäkrad ersättning för förlusten enligt grunder som bestäms i lag.Bestämmelsen infördes ursprungligen i 8 kap. 1 8 RF men den saknade då enföreskrift om den ersättningsnorm som skulle gälla. I samband med ändringen iRF (KU 1978/79:39) kompletterades bestämmelsen i detta avseende. Detär därför numera klart utsagt i grundlag att den vilkens egendom tas i anspråkskall få ersättning/ö/-j-m förlust. Bestämmelsen överfördes vid reformfill RF:s fri- och rättighetskapitél. Den närmare utformningen av en expropriationsregel igrundlag har varit föremål för intresse under hela det arbete som lett framtill den nya regeringsformen. Innebörden av regeringsform i dettahänseende hade varit omtvistad. Den s. k. Tingstenska utredningen (SOU 1941:20)föreslog att regeringsform skulle tillföras ett stadgande om att"svensk medborgares egendom är tryggad". Vidare skulle föreskrivasatt staten endast mot skälig ersättning fick förfoga över och exproprieraegendom. föreslog den s. k. författningsutredningen en regel medföljande innebörd: "Svensk medborgares egendom är tryggad. Expropriationoch annat dylikt förfogande över egendom må ske allenast under förutsättningarsom angivas i lag." Till skillnad från den Tingstenska utredningen villeförfattningsutredningen inte skriva in någon uttrycklig ersättningsnorm igrundlagstexten. En sådan norm avsågs i stället komma till uttryck genom denföreslagna grundlagsregeln om egendomens trygghet. KU1983/84:8 6 Varken den Tingstenska utredningen ellerförfattningsutredningens förslag ledde till lagstiftning. Till grund för gällande regel om egendomsskydd ligger ettförslag av grundlagberedningen (SOU 1972:15). Frågan om ersättningsnivån behandladesföre grundlagsändringarna 1979 av två utredningar, fri- ochrättighetsutredning (SOU 1975:75) och rättighetsskyddsutredningen (SOU1978:34). I sin nuvarande lydelse har regeln i 2 kap. 18 8 RF om ersättning videxpropriation m. m. varit gällande . behandling av frågan om en grundlagsskyddadnäringsfrihet och yrkesfrihet Frågan om ett grundlagsskydd förnäringsfriheten har behandlats av under senareår. behandlade frågan i samband medbehandlingen av proposition 1978/79:195 om förstärkt skydd för fri- ochrättigheter. Med anledning av motionsyrkanden (fp, c, m) anförde utskottet (KU1978/79:39). Beträffande näringsfriheten utgårsvensk rätt från principen att varje medborgare har full frihet att drivanäring och utöva yrke. Friheten är dock begränsad i olika hänseenden, t. ex. pågrund av säkerhets-, hälsovårds-, arbetarskydds- och andra ordningsintressen. I skilda sammanhang har frågan om införande av ettgrundlagsskydd för näringsfriheten diskuterats, men omfattningen av deinskränkningar i skyddet som i så fall måste göras har i allmänhet ansettsutgöra elt hinder för en sådan grundlagsbestämmelse. Senast intogs dennaståndpunkt i förarbetena till fri- och rättighetsreform. I mars 1977avslog (KU 1976/77:27) under hänvisning till det pågående arbetet irättighetsskyddsutredningen ett motionsyrkande (fp, m, c) av samma innebördsom de nu aktuella. var enligt sina direktivoförhindrad att ta upp frågor om förstärkningar av rättighetsskyddet utöver dehuvuduppgifter som ålagts utredningen. 1 denna del nämndes bl. a. uttryckligenfrågan om regler till skydd för näringsfriheten. I rättighetsskyddsutredningensbetänkande framlades flera förslag till förstärkt rättighetsskydd som inte varhänförliga till utredningens huvuduppgifter. Förslagen har behandlats i detföregående. Något förslag om regler till skydd för näringsfriheten framladesdäremot inte av rättighetsskyddsutredningen. I propositionen erinras om att det underremissbehandlingen av rättighetsskyddsutredningens betänkande har framförtsvissa önskemål om förstärkningar av rättighetsskyddet på ytterligare någrapunkter, bl. a. i vad gäller regler till skydd för näringsfriheten. Enligtpropositionen saknas emellertid underlag för att nu gå utöver de förslag somrättighetsskyddsutredningen har lagt fram. 1 propositionen uttalas att detsynes lämpligt att man nu avvaktar erfarenheterna av den utbyggnad avrättighetsskyddet som har skett genom reform samt av den förstärkningav rättighetsskyddet som kommitténs förslag kan leda till. Utskottetansluter sig till vad som i denna del uttalats i propositionen och KU1983/84:8 7 finner därför inte skäl att nu föreslå att tanågot initiativ beträffande ytterligare förstärkningar av rättighetsskyddet.Utskottet avstyrker därför motionerna 1977/78:903, 1978/79:1094 och1978/79:1655. Utskottets förslag i denna del var enigt. behandlade, ytterligaretvå motioner (fp, c, m) om grundlagsskydd för näringsfriheten och enmotion (fp, c, m) om grundlagsskyddad närings- och yrkesfrihet. Utskottet (KU1981/82:10 och 1982/83:9) har inte funnit anledning till annat ställningstagandeän det som gjordes 1979 och har vid båda tillfällena enhälligt avstyrktmotionerna. har följt utskottet. Fri- och rättighetsreglernas tillämpning I mofion 1982/83:1141 av JörnSvensson m. fl. (vpk) hemställs att hos regeringen begär tillsättandeav en särskild medborgarkom-mission med uppgift att systematiskt granskaproblem rörande de demokratiska fri- och rättigheternas praktiska villkor ochlämna förslag till nödvändiga förbättringar på området. Företeelser på en lång rad områden inom samhälle ochrättskipning visar pä, enligt motionen, en betänklig utveckling beträffandedelar av rättighetssystemet. Praxis tar sig ofta uttryck som är djupt stötandefrån konstitutionell synpunkt. Skiljaktigheter i praxis hotar konsekvens ochförutsebarhet. Flera exempel ges i motionen på företeelser som enligtmotionärerna urholkar rättighetssystemet. Exemplen rör bl. a. tryckfriheten ochoffentlighetsprincipen inom dataområdet. Utvecklingen då det gäller fri- och rättigheternas villkorär enligt motionärerna inte enhetlig. Det finns exempel också på attbristfälliga förhållanden åtgärdats och förbättrats. Inte desto mindre finns det,menar motionärerna, skäl att uppmärksamma hur samhälleliga tendenser på ett merallmänt plan inkräktar på rättigheternas och folkstyrelsens konkreta villkor.Själva de institutionella strukturerna har i många fall blivit så svårkontrolleradeoch oformliga, att de parlamentariska organen i statsapparaten fått sittfaktiska inflytande reducerat. De har inte kapacitet nog att utöva den kontrollde avses svara för. Enligt motionen måste de alltmer påtagliga problemen bliföremål för systematisk granskning och ett spektrum av praktiska åtgärder. behandlade vid 1982/83års en vpk-motion med i huvudsak samma inriktning som den nu väcktamotionen. Efter enredogörelse för det omfattande arbete som bedrivits i olika KU1983/84:8 8 "etapper inom fri- ochrättighetsområdet hänvisade (KU 1982/83:9) till de trereformer som detta arbete resulterat i . Den sista av dessareformer hade medfört förstärkningar i skyddet för fri- och rättigheterna somträtt i kraft . skulle träda i kraftnyligen beslutade ändringar i tryckfrihetsförordningen som innebar bl. a.förbättringar för enskild som ville ta del av allmänna handlingar hosmyndighet. Enligt utskottet måste ytterligare erfarenheter av reformerna pårättighetsskyddsområdet avvaktas innan initiativ kunde tas till ytterligareförändringar. Utskottet avstyrkte bifall till motionen. Kollektivanslutning till politiskt parti I motion 1982/83:525 av Sven-ErikNordin m. fl. (c) hemställs att hos regeringen anhåller omtillsättande av en utredning med syfte att skyndsamt framlägga förslag till lagstiftningtill skydd för den enskildes rätt att själv bestämma om medlemskap i politisktparti. Enligt motionen finns det, för den utredning sommotionärerna vill få till stånd, skäl att även rent allmänt granskaorganisationernas inflytande över den enskilda människans liv och fritid. Enbelysning av såväl den negativa som den positiva föreningsrätten är enligtmotionärerna en angelägen utredningsuppgift. Utredningens huvudsyfte måste dockvara att framlägga förslag om ett lagligt skydd för den enskilda människansrätt att självständigt bestämma om sin anslutning till politiskt parti. 1 mofion 1982/83:694 av AllanÅkeriind och (båda m) hemställs att hos regeringenanhåller om förslag till lag om att enbart fysisk person kan bli medlem ipolitiskt parti. I motion 1982/83:695 av AllanÅkerlind m. fl. (m) hemställs att hos regeringen anhåller om förslagtill lag om att politiska partier enbart får registrera de medborgare sompartimedlemmar vilka personligen och av fri vilja gått in som medlemmar. I mofion 1982/83:1695 av OlaUllsten m.fl. (fp) hemställs att hos regeringen anhåller om åtgärderför ett lagligt skydd för den enskildes rätt att själv bestämma om medlemskap ipolitiskt parti. Beträffande mofionsyrkandenas närmare motivering hänvisastill motionerna. behandlitig av frågan om kollektivanslutning, m.m. Frågan om kollektivanslutning tillpolitiskt parti har behandlats av , bl. a. isamband med beslutet rörande 1974 års KU1983/84:8 9 Grundlagberedningens majoritet tog avståndfrån tanken att i grundlagen införa förbud mot kollektivanslutning tillpolitiskt parti. Samma ståndpunkt intogs i grundlagspropositionen samt avkonstitufionsutskottets majoritet (KU 1973:26). I en reservation (2 m)föreslogs ett grundlagsstadgande om förbud mot kollektivanslutning. 1 en annanreservation (3 c, 2 fp) förordades ett uttalande av av innebörd attkollektivanslutning inte borde förekomma men att frågan inte i första handborde lösas genom lagstiftning utan genom åtgärder från partiernas sida i formav opinionsbildning mot kollektivanslutning. Även vid riksdag bifölls ett motionsyrkande avmotsvarande innebörd (KU 1974:54). Fri- och rättighetsutredningen som presenterade sittbetänkande (SOU 1975:75) föreslog inte något grundlagsförbud motkollektivanslutning. I en reservation (1 m) yrkades på en sådan bestämmelsemedan i en annan reservation (1 fp, 1 c) gavs uttryck för samma uppfattning somriksdagen tidigare ställt sig bakom. I propositionen om fri- och rättigheter i grundlag(1975/76:209) intog den dåvarande regeringen samma ståndpunkt som fri- ochrättighetsutredningen i kollektivanslutningsfrågan. (KU1975/76:56) anslöt sig till propositionen i denna del. Även i detta sammanhangförelåg en reservation (c, fp) av samma innebörd som tidigare, nämligen attfrågan borde lösas i första hand genom åtgärder från de politiska partiernassida. Denna reservation bifölls av . 1 en annan reservation (m) hadeyrkats lagstiftning mot kollektivanslutning. behandlade en motion (m)i vilken begärdes lagstiftningsåtgärder om förbud mot kollektivanslutning.Utskottsmajoriteten (KU 1976/77:27) erinrade i sitt yttrande över motionen omatt ställt sig bakom uttalanden av innebördatt kollekfivanslutning till politiskt parti inte borde förekomma men attfrågan inte i första hand borde lösas genom lagstiftning utan genom åtgärderfrån partiernas sida. Vidare framhölls att den debatt om kollektivanslutningensberättigande som förekommit, bl. a. inom det socialdemokratiskapartiet och den fackliga rörelsen, gjorde att utskottet hyste starkaförhoppningar att frågan kunde komma att lösas . Utskottetavstyrkte därför motionens yrkande om lagstiftningsåtgärder. I en reservatton (6 s) anfördes bl. a. att det måstetillkomma fackliga organisationer att fatta beslut i egna angelägenheter. I ett särskilt yttrande (2 m) uttalades att omkollektivanslutningssystemet inte bringades att upphöra inom en nära framtidborde frågan lösas genom lagstiftning. Riksdagenbiföll utskottsmajoritetens uttalande. 1978 framlagda betänkandet avrättighetsskyddsutredningen (SOU 1978:34) berördes inte frågan omkollektivanslutning till politiskt parti. Utskottet har därefter behandlat frågan fr. o. m. KU1983/84:8 10 anledning av motioner i ämnet (KU 1978/79:11, 1979/80:10,1980/81:3, 1981/82:10 och 1982/83:9). Utskottsmajoriteten, bestående av desocialdemokratiska ledamöterna, har därvid avstyrkt motionerna med hänvisningtill att det måste ankomma på de fackliga organisationerna att själva fattabeslut i sina egna angelägenheter. har dock bifallitett uttalande av samma innebörd som det vilket riksdagsmajoriteten ställde sigbakom vid 1976/. Vid 1982/ställde sig däremotriksdagen bakom utskottsmajoritetens yttrande. Vid behandlingen av de nu förevarande motionerna rörandekollektivanslutning till politiskt parti har partisekreteraren inför utskottet och lämnat upplysningar om bl. a. detutredningsarbete som pågår inom det socialdemokratiska partiet rörandekollektivanslutningen. Den uppteckning som gjordes återgesi bilaga 1 fill detta betänkande. Under den allmänna motionstiden1983 har väckts ett antal motioner med anknytning till regeringsformen ochsuccessionsordningen. I detta betänkande behandlar utskottet de motioner somgäller ändringar i statsformen och i regeringsformens fri- ochrättighetskapitel. behandlas en motion som gäller de grundläggandefri- och rättigheternas villkor i praktiken samt motioner rörande lagstiftningmot kollektivanslutning till politiskt parti. Ett ytterligare antal motionerrörande bl.