bet · G701JuU15 · 1983-12-31 00:00:00 — Vill någon anföra besvär mot underrättsbeslut, skall han inom tvä veckor från den dag då beslutet meddelades inkommamed besvärsinlaga till underrätten. Om ett beslut under rättegången inte harmeddelats vid sammanträde för förhandling och det inte heller vid någotsådant sammanträde har tillkännagivits när beslutet kommer att meddelas, skalldock besvärstiden räknas frän den dag då klaganden fick del av beslutet.Klagan över beslut om någons häktande eller kvarhållande i häkte eller omåläggande av reseförbud eller i fråga, som avses i 49 kap. 6 §, är inteinskränkt till . Om skyldighet att anmäla missnöjemed beslut, som avses i 49 kap. 3 § eller 4 § första stycket 1, 2, 3, 7, 8eller 9, stadgas i nämnda kapitel. 6§ Uppfyller besvärsinlagan ejföreskrifterna i 3 § eller är den eljest ofullständig, skall hovrättenförelägga klaganden att avhjälpa bristen. Följer klaganden inte ett föreläggande enligt första stycket, skall besvärstalan avvisas, om besvärs-inlagan är så ofullständig att den inte utan väsentlig olägenhet kan läggas till grund,för en rättegång i hovrätten. Efterkommes ej föreläggande ochbestår bristen däri, att itdagan ej innehåller bestämt yrkande eller attgrunderna för besvärstatan ej äro tydligt angivna, etter är bristen eljest såväsentlig, att itdagan är otjänlig som grund för rättegång i hovrätten, skallbesvärstalan avvisas. 55 kap. 7§« Uppfyller revisionsinlagan ej föreskrifterna i4 § första, tredje eller femte stycket eller är den eljest ofullständig, skallhögsta domstolen förelägga revisionskäranden att avhjälpa bristen. ' Senaste lydelse 1981: 1294. " Senaste lydelse 1981:1088. Efterkommes ej föreläggande ochbestår bristen däri, att inlagan ej innehåller bestämt yrkande eller attgrunderna för revisionstalan ej äro tydligt angivna, eller är bristen eljestså väsentlig, att inlagan är otjänlig som grund för rättegång i högsta domstolen,skall revisions-talan avvisas. Följer revisionskäranden inte ettföreläggande enligt första stycket, skall revisionstalan avvisas, omrevisionsinlagan är så ofullständig att den inte utan väsentlig olägenhet kanläggas till grund för en rättegång i högsta domstolen. äge utan hu-vudförhandling/örerflga måltill avgörande, om målet upptagits av hovrätten eller om i tvistemålrevisionstalan medgivits etter i brottmål talan av åklagaren föres allenasttill den tilltalades förmån eller talan, som föres av den tilltalade, biträttsav motparten. Skall mål eller viss däri uppkommen fråga avgöras avhögsta domstolen i dess helhet, må det ske utan huvudförhandling. Beträffande avgörande i övrigt i högsta domstolen av målutan huvudförhandling skola i tvistemål 50 kap. 21 § andra, tredje och fjärdestyckena samt i brottmål 51 kap. 21 § andra och tredje styckena äga motsvarandetillämpning. /or avgöra ett mål utan huvudförhandling,om målet upptagils av hovrätten. Skall ett mål eller en viss frågasom uppkommit i ett mål avgöras av högsta domstolen i dess helhet, får det skeutan huvudförhandling. Beträffande avgörande i övrigt i högsta domstolen av målutan huvudförhandling skall i tvistemål 50 kap. 21 § och i brottmål 51 kap. 21§ tillämpas. 56 kap.7§"' Uppfyller besvärsinlagan ej föreskrifterna i 4 § första, tredje ellerfjärde stycket eller är den eljest ofullständig, skall högsta domstolenförelägga klaganden att avhjälpa brislen. Efterkommes ey föreläggande och består bristen däri, attinlagan ej innehåller bestämt yrkande eller att grunderna för besvärstakm ejäro tydligt angiv tia, eller är bristen eljest så väsentlig, att inlagan ärotjänlig som grund för rättegång i högsta domstolen, skall besvärstalanavvisas. Följer klaganden inte ett föreläggande enligt förstastycket, skall besvärslalan avvisas, om besvärsinlagan är så ofullständig attden inte utan väsentlig olägenhet kan läggas till grund för en rättegång ihögsta domstolen. Sena,ste lydelse 1971:218. '" Senaste lydelse 1981:1088. JuU1983/84:15 14 Denna lagträder i kraft . Äldrebestämmelser om tingsrätternas domförhet gäller alltjämt vid huvudförhandlingarsom har påbörjats före ikraftträdandet samt vid överläggningar ochomröstningar i anslutning till sådana huvudförhandlingar. Äldrebestämmelser om hovrätternas domförhet gäller alltjämt i mål där den slutligahandläggningen har påbörjats före ikraftträdandet. Äldrebestämmelser om avvisning av ofullständiga stämningsansökningar samt vade-,revisions- och besvärsinlagor gäller alltjämt i fråga om ansökningar ochinlagor som har kommit in till rätten före ikraftträdandet. Äldrebestämmelser om rätt till återupptagande av ett tvistemål eller ett brottmål ien hovrätt efter det att hovrätten förklarat vadetalan i målet förfallen gälleralltjämt, om vadetalan har förklarats förfallen före ikraftträdandet. Äldrebestämmelser om tid för anförande av besvär över en underrätts beslut gälleralltjämt beträffande beslut som inte har meddelats vid sammanträde förförhandling men i fråga om vilka tiden för meddelandet har tillkännagivits föreikraftträdandet. Lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 15 kap. 30a § skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 15 kap. 30 a §' Vid huvudförhandling i mål som Vid huvudförhandling i mål som avses i 29§ är hovrätt domför med avses i 29 § är hovrätt domför med tre lagfarna domare och två nämn- tre lagfarna domare och två nämn demän. Flera än fyra lagfarna do- demän. Flera än fyra lagfarna do mare och tre nämndemän får inte mare och tre nämndemän får inte sitta i rätten. Om målet i underrät- delta. Om målet i tingsrätten har ten har avgjorts utan nämndemän, avgjorts utan nämndemän, är dock är dock hovrätten domför även med hovrätten domför även med enbart enbart lagfarna domare enligt vad lagfarna .domare enligt vad som som sägs i 2 kap. 4 § första stycket sägs i 2 kap. 4 § första stycket rätte- , gångsbalken. Vid handläggning som inte sker vid huvudförhandling ärhovrätten domför, förutom enligt bestämmelserna 12 kap. 4 § ,i sammansättning som anges iförs-ta stycket första och andra meningarna. ' Senaste lydelse 1983:371, Om nämndemän deltar enligt förstastycket i målets avgörande, skall vid överläggningen ordföranden eller, ommålet har bereits av en annan lagfaren domare, denne framställa saken och vadlag stadgar därom. Vid omröstning skall gälla vad som är föreskrivet om omröstningi tvistemål. Nämndemännen skall dock säga sin mening sist. Om nämndemän deltar enligt förstaeller andra stycket i målets avgörande, skall vid överläggningen ordförandeneller, om målet har beretts av en annan lagfaren domare, denne framställasaken och vad lag stadgar därom. Vid omröstning skall gälla vad som ärföreskrivet om omröstning i tvistemål. Nämndemännen skall dock säga sin meningsist. Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i lagsökningslagen (1946:808) Härigenom föreskrivs att 30 § lagsökningslagen (1946: 808)skall ha nedan angivna lydelse. Vid handläggning av mål omlagsökning eller betalningsföreläggande är rätten domför med en lagfarendomare. Mål om betalningsföreläggande får iden utsträckning som regeringen bestämmer handläggas av tjänstemän som inte ärlagfarna. Denna lag träder i kraft . Senaste lydelse 1969: 807. JuU 1983/84:15 16 Lagom ändring i lagen (1969:246) om domstolar i fastighetsmål Härigenom föreskrivs att 13 § lagen (1969:246) omdomstolar i fastighetsmål' skall ha nedan angivna lydelse. 1 annat fastighelsmål än som 1 annatfasfighelsmål än som avses i 3 § andra stycket skall en avses i 3 § andra stycket skall en teknisk ledamot ingå i hovrätten / teknisk ledamot ingå i hovrätten, stället för en lagfaren ledamot, så- såvida inte hovrätten finner att vida icke hovrätten finner alt med- medverkan av en sådan ledamot verkan av teknisk ledamot uppen- uppenbart inte är behövlig. Om sår bart icke är behövlig. Om särskilda skilda skäl föreligger, kan efter skäl föreligger, kan efter hovrättens hovrättens bestämmande två tek- bestämmande rätten bestå av tre niska ledamöter ingå i hovrätten, lagfarna och två tekniska leda möter, Imål som avses i 3 § andra I mål som avses i 3 § andra stycket får efter hovrättens bestäm- stycket får efter hovrättens bestäm mande en teknisk ledamot ingå i mande en teknisk ledamot ingå i rätten i stället för en lagfaren leda- rätten, om målets beskaffenhet el- mot. om målets beskaffenhet eller ler något annat särskilt skäl föran- annat särskilt skäl föranleder det, leder det. Denna lag träder i kraft . Äldrebestämmelser skall alltjämt gälla i fråga om huvudförhandlingar som harpåbörjats före ikraftträdandet samt vid överläggningar och omröstningar ianslutning till sådana huvudförhandlingar. ' Lagen omtryckt 1974: 1064. Lagom ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar Härigenom föreskrivs att 12 och 24 §§ lagen(1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar' skall ha nedan angivna lydelse. Kammarrätt är domför med tre lagfarna ledamöter.Fler än fyra lagfarna ledamöter får ej sitta i rätten. Närdet är särskilt föreskrivet att nämndemän skall ingå i rätten, är kammarrättdomför med tre lagfarna ledamöter och två nämndemän. 'Lagen omtryckt 1981: 1323. JuU1983/84:15 17 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse än fyra lagfarna ledamöter och tre nämndemän fär i sådantfall ej sitta i rätten. Kammarrätt är dock domför utan nämndemän 1. vidprövning av besvär över beslut som ej innebär att målet avgöres, 2. vid förordnanderörande saken i avvaktan på målets avgörande samt vid annan åtgärd som avserendast måls beredande, 3. vid beslutvarigenom domstolen skiljer sig från målet utan att detta prövats i sak. Handlägges mål som avses i andra stycket gemensamt medannat mål, får nämndemän deltaga vid handläggningen även av det senare målet. Om domförhet vid behandling av mål om fastighetstaxeringfinns bestämmelser i fastighetstaxeringslagen (1979: 1152). Bestämmelser omdomförhet vid behandling av kommunalbesvärsmål finns i 13 a §. Vid beslut om avskrivning av mål efteråterkallelse är kain/narrätten domförmed en lagfaren domare. Regeringenbestämmer i vilken Regeringen bestämmer i vilken omfattningåtgärd som avser endast omfattning åtgärd som avser endast målsberedande får vidtagas av lag- beredandet av ett i7iål får vidtas av farenledamot i kammarrätten eller en lagfaren ledamot i kammarrätten annantjänsteman vid denna. eller av en annan tjänsteman vid 24 § Föreskrifterna i 17 § första Föreskrifternai 17 §/örj-ffl-rrec/- stycketoch 18 § om domförhet skall Je styckena sattit 18 § om domförhet tillämpas på mellankommunala skall tillämpas på mellankommuna- skatterätten. Denna lag träder i kraft den I juli1984. Äldre bestämmelser i fråga om mellankommunala skatterätten skall dockalltjämt gälla i mål där den handläggning i vilken nämndemän skall delta harpåbörjats före ikraftträdandet samt vid överläggningar och omröstningar ianslutning till handläggningen. Lag om ändring i lagen (1974:8) om rättegången i tvistemålom Härigenom föreskrivs att 4 och 18§§ lagen (1974:8) om rättegången i tvistemål om mindre värden skall ha nedan angivnalydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 4§' 1 stället för bestämmelserna om I ställetför bestämmelserna om förberedelsei 42 kap. 6-22 §§ rätte- förberedelse i 42 kap. 6-8 §§ och gångsbalken ochom huvudförhand- 9-22 §§ och om ' Senaste lydelse 1974:387, JuU1983/84:15 18 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse ling i 43 kap., 50 kap. 15-18 §§ och huvudförhandling i 43 kap., 50 kap, 21-22 §§ samt 55 kap, 12 och 15 §§ 15-18§§ och 21-22 §§ samt 55 kap, samma balk, gäller denna lags be- 12och 15 §§ samma balk, gäller stämmelser om sammanträde och denna lagsbestämmelser om sam- skriftlig handläggning, I övrigt til- manträdeoch skriftlig handlägg- lämpas i den mån ning.I övrigt tillämpas rättegängs- dess bestämmelser ej strider mot balken i denmån dess beslämmel- denna lag. Därvid jämställes sam- serej strider mot denna lag. Därvid manträde enligt denna lag med hu- jämställessammanträde enligt den- vudförhandling. na lag med huvudförhandling. Beträffande rättegången i mål somenligt lagen (1974: 371) om rättegången i arbetstvister skall fullföljas tillarbetsdomstolen i stället för till hovrätt tillämpas första stycket endast omdet icke strider mot vad som enligt särskild föreskrift i den lagen skall gällaom rättegången i arbetsdomstolen som fullföljdsinstans. Hålles sammanträde, skall målet ommöjligt slutbehandlas vid sammanträdet. Endast om synnerliga skäl föreliggerfår flera än två sammanträden hällas. Hålles sammanträde vid mer än etttillfälle skall samme domare sitta i rätten, om ej synnerligt hinder möter. Harmuntlig bevisning upptagits vid rättens sammanträde och blir den domare somhöll sammanträdet förhindrad att döma i målet, skall bevisningen upptagas ånyo,om sådant upptagande finnes vara av betydelse i målet och hinder därför ejföreligger. Harhandläggningen ej avslutats Harhandläggningen ej avslutals vidsammanträde, skall rätten bere- vid ett sammanträde, skall rätten, da parternatillfälle att slutföra sin om del inte är obehövligt, bereda talan inom visstid vid påföljd att parterna tillfälle att slutföra sin ta-målet ändå kan kommaatt avgöras. lan vid påföljd att målet ändå kan komma attavgöras. Denna lag träder i kraft . JuU1983/84:15 19 I motion 1982/83:164 av () hemställs attriksdagen hos regeringen anhåller om utredning rörande lekmäns medverkan ihovrätt. I motion 1983/84:1151 av i (fp) hemställs 1. att beslutar att i förhållande tillregeringens förslag i propo sition 1983/84:78 ändra ordet "skall" till "bör" i deparagrafer vilka stadgar om avvisning av ofullständiga stämningsansökningar och fullföljds- inlagor, 2. att avslår regeringens förslag ipropositionen om ändring av 2 kap. 4 § . I propositionen läggs fram ettantal förslag om ändringar på processlagstiftningens område. Deras främstasyfte är att effektivisera verksamheten vid framför allt de allmännadomstolarna. Förslagen grundar sig i huvudsak pä förslag avrättegångsutredningen (Ju 1977:06) som avgetts dels i delbetänkandet (SOU1982:25-26) Översyn av 1 Processen i tingsrätt, dels idelbetänkandet (Ds Ju 1983:1) Processen i överrätl -Några delreformer.Betänkandena har remissbehandlats. Såvitt gäller del först nämndadelbetänkandet, som är av stor omfattning, har för behandling i den nu aktuellapropositionen vissa av frågorna, som ansetts särskilt angelägna, brutits ut urden i övrigt fortfarande pågående departementsberedningen. I propositionen föreslås fieraändringar i fråga om domstolarnas domförhet. Sålunda föreslås att tingsrättvid huvudförhandling i tvistemål skall vara domför med en lagfaren domare ensaminte bara som f, n, när huvudförhandlingen hålls i förenklad form utan ocksånär det är tillräckligt med hänsyn fill målets beskaffenhet och parternasamtycker till det, I fråga om hovrätterna föreslås all hovrätt i princip skallvara domför med tre lagfarna ledamöter i de situationer där det enligt gällanderegler krävs fyra ledamöter. I överklagade mål när tingsrätten vid sittavgörande bestått av tre eller fler lagfarna domare innebär dock propositionenatt det nuvarande domförhetstalet i hovrätt behålls. Enligt förslaget skall kammarrätt vid avskrivning av målefter återkallelse vara domför med en lagfaren domare ensam i stället för somnu med tre lagfarna domare. För mellankommunala skatterätten innebär förslaget allsamma reglering införs som redan gäller för länsrätterna i fråga om delsmöjligheterna att förstärka domstolen med en extra nämndeman, delskonsekvenserna för domförheten av att en nämndeman får förfall underhandläggningen. JuU 1983/84:15 20 När det gäller mål om betalningsföreläggandeföreslås i propositionen att domstolsbiträden skall kunna förordnas atthandlägga sädana mål i den utsträckning som regeringen bestämmer. Detföreslås vidare att hämtningsinslitutel görs mer effektivt på sä sätt att, omdet finns särskild anledning till det, den som skall hämtas till ettdomstolssammanträde får vara omhändertagen under högst utöver den lidsom behövs för transport till domstolen. Beslutet om omhändertagande skallfattas av polismyndigheten eller - i fråga om än - avdomstolen. Den omhändertagne skall inte få underkastas annan inskränkning i sinfrihet än som påkallas av ändamålet med omhändertagandet, ordningen ellerallmän säkerhet. Enligtförslaget ställs det skärpta krav på innehållet i stämningsansökningar ochfullföljdsinlagor; om en stämningsansökan i ett tvistemål eller i ett mål omenskilt åtal trots föreläggande om komplettering innehåller sådanaofullständigheter att ansökan inte ulan väsentlig olägenhet kan läggas tillgrund för rättegången skall den avvisas av rätten. Motsvarande regler föreslåsi fråga om ofullständiga fullföljdsinlagor. Tingsrätternaföreslås få möjlighet att döma i tvistemål och i mål om enskilt åtal utan altstämning på svaranden har utfärdats. Förutsättningen härför skallvara att kärandens framställning inte innefattar laga skäl för käromålet elleratt det annars är uppenbart att käromålet är ogrundat. En motsvarande regelföreslås för hovrätterna, om det är uppenbart att vadelalan är ogrundad. Enregel om preklusion som påföljd för brister i processföringen föreslås idispositiva tvistemål. Den innebär all lingsrälterna får möjlighet allförelägga en part att slutligt bestämma sina yrkanden och grunderoch ange sin bevisning om det är påkallat med hänsyn till hur parten har utförtsin talan i målet tidigare. Efter del att den förelagda tiden för yttrande hargått ut får en part som fått ett sådant föreläggande inte åberopa någon nyomständighet eller någon ny bevisning med mindre han gör sannolikt att han haftgiltig ursäkt för sin underlåtenhet. Detföreslås utvidgade möjligheter för överrätterna att avgöra mål på handlingarna.För tvistemålen innebär förslaget att avgörandet kan fattas utanhuvudförhandling om parterna inte har något att erinra mot det eller om del äruppenbart att huvudförhandling inte behövs. För brottmålen föreslås möjligheternaatt avslå från huvudförhandling vidgade till all gälla också om det äruppenbart att den fullföljda talan är ogrundad eller om del endast finnsanledning att döma till villkorlig dom eller sådan påföljd i förening medböter. Ipropositionen föreslås vidare att vadelalan i brottmål skall få förklarasförfallen om en enskild vadekärande underlåter att infinna sig personligen viden huvudförhandling i hovrätten trots att han ålagts sådan inställelse. Dettaskall gälla även om han företräds av ombud vid förhandlingen. Möjligheterna attåteruppta en förfallen vadetalan föreslås begränsade till de situationer därvadekäranden haft laga förfall för sin underlåtenhet. JuU 1983/84:15 21 En ny reglering föreslås av formerna för förhör vidhuvudförhandling i brottmål med medtilltalade och likställda personkategorier.Dessa skall inte få avlägga vittnesed och inte vara underkastade enstraffsanktionerad sanningsplikt. Propositioneninnehåller slutligen forslag om ändringar i vitesreglerna och i reglerna omberäkning av besvärstid i visst fall samt i fråga om tolkersättning. Den nya lagstiftningenföresläs träda i kraft den . Sedan åtskilliga är tillbaka pågår ett omfattande översyns-och omdaningsarbete på processrättens område. Förslag som innebär mer genomgripandeförändringar rörande t. ex. principiella eller systemafiska grunddrag idomstolarnas organisation eller funktioner har ännu inte föranlett lagstiftning.Däremot har genomförts ett flertal förändringar av mindrebetydelse för rättegångsordningens grundstruktur. Ett syfte har då varit attåstadkomma rationaliseringar och förbättringar i domstolarnasarbetsförhållanden. Delagförslag som föreligger till bedömning är i allt väsentligt av sistnämndakaraktär. Visserligen anser utskottet rent allmänt alt reformarbetet påprocessrättens område helst borde genomföras i ett sammanhang. Utskottetbedömer det dock med hänsyn till det rådande stalsfinansiella läget varaangeläget att möta en ökande arbetsbelastning för domstolarna med förenkladehandläggningsregler och andra effektivitetshöjande åtgärder. Utskottet villdärför inte motsätta sig tanken på att genomföra delreformer av det slag somnu är aktuella. vill utskottet framhålla att den goda kvaliteten ivår rättskipning självfallet måste vidmakthållas; i de avvägningar som härskall göras måste berättigade rättssäkerhetskrav alltid beaktas. Utskottetanser att förslagen väl svarar mot dessa förutsättningar och således innebärangelägna åtgärder för att förbättra effektiviteten och därmed ocksåarbetsförhållandena inom domstolsorganisationen. Utskottet ställer sig därför iprincip positivt till regeringens förslag. Idet följande tar utskottet upp några av förslagen om ändringar i (RB) till särskild behandling. Enligt gällande rätt är hovrätt domför med fyralagfarna domare. 1 brottmål är dock hovrätten domför med tre lagfarna domareoch tvä nämndemän. Möjlighet finns att förslärka sammansättningen med ytterligareen lagfaren domare resp. en nämndeman. Gäller målet ett sådant brott att detinte finns anledning att döma till annan påföljd än böter, har hovrättenvalfrihet mellan de nämnda sammansättningarna. Detsamma gäller vid sådanhandläggning i brottmål som inte sker vid huvudförhand- JuU 1983/84:15 22 ling.Beslut om avskrivning av mål efter återkallelse får alltid fattas av enlagfaren domare ensam. Åtgärder för beredande av mål får i den utsträckningregeringen bestämmer vidtas av en lagfaren domare ensam eller av en annantjänsteman i hovrätten. Förfamiljemålens del gäller en delvis avvikande ordning (15 kap. 30 a §giftermålsbalken och 20 kap. 1 § ). Vid huvudförhandling ifamiljemål är hovrätten domför med tre lagfarna domare och två nämndemän. Harmålet i tingsrätten avgjorts utan nämndemän, är hovrätten emellertid ocksådomför med fyra lagfarna domare. Medverkanav nämndemän i rättstillämpningen i hovrätterna infördes den 1 januari 1977.Det finns ca 380 nämndemän i hovrätterna. Statens kostnad förhovrättsnämndemännens arvoden, resor och traktamenten var /83 ca2,8 milj. kr. Förslaget i propositionen i denna del innebär althovrätterna fortsättningsvis skall vara domföra med tre lagfarna ledamöter ide situationer där det f. n. krävs fyra lagfarna ledamöter. I överklagade måldär tingsrätten vid sitt avgörande bestått av tre eller fyra lagfarna domarebehålls dock den nuvarande domförhetsregeln för hovrätterna. Förslagetalt minska det antal lagfarna ledamöter som skall delta i hovrätternasavgöranden i sådana fall när nämndemän inte ingår i rätlen har kritiserats imotion 1983/84:1151. Motionären hävdar att en sammansättning med endast treledamöter inte är tillräcklig för att målen i hovrätt skall få en allsidigbedömning, något som är särskilt allvarligt i beaktande av att hovrätterna ipraktiken är slutinstans i de flesta fall. Imotion 1982/83: 164 begärs en utredning för att begränsa nämndemäns medverkan ihovrätt. Enligt motionären torde det inte kunna göras gällande att tillkomstenav nämndemän i hovrätt har ökat rättssäkerheten i rättskipningen där. Motionärenuttalar vidare att han inte har mött uppfattningen att allmänhetens insynblivit större efter reformen eller att hovrätternas rättskipning omfattas medstörre förtroende från allmänhetens sida jämfört med tiden då nämndemän intedeltog i hovrätt. Enligt motionären finns det av samhällsekonomiska skälanledning att begränsa nämndemäns medverkan i hovrätt. Utskottetsöverväganden; antalet lagfarna ledamöter Utskottet vill inledningsvis erinra om att fråganom en minskning av antalet lagfarna ledamöter till tre i hovrättssammansättning har tagils upp i skilda sammanhang under ,dock utan att ha resulterat i något till framlagt regeringsförslagom ändring utöver vad som skedde i samband med att medverkan av nämndemän infördes(se SOU 1969:41 Fullföljd av talan m.m. och SOU 1974:96 En öppnare domarbana).Det är enligt utskottets uppfattning naturligt alt frågan nu JuU 1983/84:15 23 Hovrätterna har under en följd av år fått vidkännas en ökad tillströmningav mål utan att organisationen har kunnat tillföras någon nämnvärdförstärkning. Det är inte realistiskt att räkna med att nämnvärda ökaderesurser inom överskådlig tid skall kunna tillföras hovrätterna.