bet · G701NU30 · 1983-12-31 00:00:00 — Justitieutskottethar yttrat sig (JuU 1983/84:1 y) till näringsutskottet över motion 1983/84:1026(c). I yttrandet framhålls att avgiftsbeläggning av polisens tjänster normaltinte förekommer. Ett undantag har dock länge funnits i fråga omordningshållning genom polispersonal vid offentliga tillställningar. Riksdagenhar, fortsätter justitieutskottet, principbeslut om polisensuppgifter, utbildning och organisation m. m. ställt sig bakom tanken på attavgiftsbeläggning av polisbevakning utvidgas till att gälla andra områden(prop. 1980/81:13 s. 42, JuU 1980/81:24, rskr 1980/81:210). En förutsättningför att avgift skall få tas ut bör enligt beslut vara att det ärfråga om uppgifter som i praktiken har utpräglad karaktär av 4 Riksdagen1983184. NU1983/84:30 50 service åt enskilda personer eller företag och som förekommeri en viss ganska regelbunden omfattning. Det uttalades vidare att avgiftsbeläggningeninte får innebära att ersättning fordras för det skydd till liv och egendom somvar och en har rätt att kräva av polisen. Den bör heller inte, sades det,utformas på ett sådant sätt att den medför negativa effekter för allmänhetensbenägenhet att vidta brottsförebyggande ätgärder. De tjänster för vilka ersättning för polisbevakning fårtas ut anges i förordningen (1982:789) om ersättning för polisbevakning och föransfut-ning av larmanläggningar till polisen. Ersättning skall betalas förordnings-hållningen vid offentliga tillställningar som anordnas i vinningssyfte(dock inte av ideell förening), för polisbevakningen vid vissa vägtransporteroch vid värdetransporter samt i vissa fall i fråga om larmanläggningar. erinrar också om att ett förslag tilllagstiftning om avgiftsbeläggning av bl. a. polistjänster i visst särskilt fallavseende trafikservice har förelagts (prop. 1983/84: 173). Av justitieutskottets yttrande framgår också att depolisdistrikt inom vilka kärnkraftverken är belägna fr.o.m. budgetåret 1981/82t.o.m. /84 har tillförts särskild utrustning för sammanlagt ca5 milj. kr. Denna består av bl. a. sambandsulrustning, utrustning förstrålskydd och förstärkningsvapen. har anordnat utbildning av polismäninom de län där kärnkraftverken är belägna. Utbildningen, som inte bara ärinriktad på skydd av kärnkraftverk utan även innehåller ett betydande mått avreguljära utbildningsmoment, har kostal drygt 100000kr. anser att det saknas anledning tillannat principiellt ställningstagande i fråga om avgiftsbeläggning avpolisbevakning än det uttalade sig för . Något utrymme för attmed denna utgångspunkt införa ett särskilt kostnadsansvar för pofisensuppgifter med anknytning till just kärnkraftverk finns enligtjustitieutskottets uppfattning inte. föreslår därför attnäringsutskottet skall avstyrka motion 1983/84: 1026 (c). I en avvikande mening till yttrandet anför centerpartietsföreträdare i justitieutskottet att kärnkraftverken är mycket speciellaanläggningar som kräver särskilda säkerhetsåtgärder från polisens sida. Desäger sig inte kunna godta att polisbevakningen vid kärnkraftverken avstatsfinansiella skäl minskas under den nivå som motiveras av anläggningarnassärskilda farlighet och sårbarhet inför haverier och angrepp av olika slag. Detär enligt dessa ledamöters mening väl förenligt med principiellaställningstagande i fråga om avgiftsbeläggning av polisbevakning att kärnkraftverkensägare får betala de kostnader som polisinsatserna vid kärn-kraftsanläggningarnaförorsakar. Ett stöd för detta synsätt anser sig de nämnda ledamöterna finna iregeringens förslag i proposition 1983/84:173 om att vissa avgifter skall tasut från (). NU 1983/84:30 51 Detgäller avgifter för bl. a. polisens kostnader vid SAS blivandeflygpassa-gerarterminal i för kontroll av passagerare till och frånKastrups flygplats i . De nämnda ledamöterna anser på anförda skäl attnäringsutskottet bör tillstyrka motionen. Näringsutskottetgör samma bedömning i detta ämne som justitieutskottet. uppfattning har det inte framkommit några övertygande skälför att det skulle införas ett särskilt kostnadsansvar för polisens uppgiftermed anknytning till kärnkraftverk. Utskottet avstyrker således motion1983/84:1026 (c). Kärnvärmereaktorn har utvecklats av ochmarknadsförs av . Med värmereaktor menas här en kärnreaktor sominte producerar elenergi utan hetvatten för Qärrvärmeändamål. Frågan omutnyttjande av kärnvärmereaktorer av typ Secure har behandlats av riksdagenflera gånger . I det föregående (s. 24 f.) har redovisats bl. a.hur har tagit ställning i frågan och vad som har framkommit i vissafråge- och interpellationsdebatter. Sammanfattningsvishar de motionsyrkanden i ämnet som behandlat syftat till förbud motanvändning och tillverkning av kärnvärmereaktorer i . Motionsyrkandenahar genomgående avstyrkts av utskottet - dock inte enhälligt och avslagits avriksdagen. I sina avslagsmotiveringar har utskottet hänvisat tilluttalanden som gjorts av olika statsråd i interpellations- och frågedebatter. Efteren sådan hänvisning konstaterade utskottet 1980 (NU1979/80:70 s. 19) att resultatet av folkomröstningen innebar att byggande avSecurereaktorer eller bridreaktorer inte skall förekomma i . År1982 anförde utskottet (NU 1981/82:30 s. 21) att det inte föreligger någraförutsättningar för introduktion av Secureanläggningar i . Tillverkningav sådana anläggningar är dock, påpekades det, fuUt förenlig med gällande rätt.Utskottet menade att inte hade anledning att göra något ingripandeför att sådan tillverkning för export skulle förhindras. avstyrkte ett yrkande (vpk) om att all utvecklingoch allt arbete med kärnvärmereaktorn skulle stoppas erinrade utskottetom sitt tidigare ställningstagande i frågan. Vidare hänvisades till ettuttalande av statsrådet i en interpellationsdebatt i vilken honanfört att någon Securereaktor inte ingick i det svenska kärnkraftsprogrammetoch inte kunde förekomma i någon form , såsom hade fattatbesluten efter folkomröstningen. Iböljan av detta år avslog - i samband med att en ny lag (1984:3) omkärnteknisk verksamhet antogs - efter förslag av näringsutskottet (NU1983/84:17 s. 15) ett yrkande (vpk) om att kärnvärmereaktorn NU1983/84:30 52 Secure eller andra typer av reaktorer inte borde införas idet svenska energisystemet. 1 fyramotioner (m) framförs nu förslag rörande kärnvärmereaktorer. 1 moderata samlingspartiels partimotion 1983/84:851påyrkas au som sin mening skall ge regeringen till känna vad som imotionen har anförts om energipolitiken. 1 fråga om Securereaktorer anförmotionärerna bi.a. att sådana skulle kunna väsentligen förbättrautsläppssituationen i fråga om försurande ämnen jämfört med både olja och koloch dessutom till kostnader vida mer fördelaktiga än andrauppvärmningsalternativ för våra större tätorter. En förutsättning för attfossileldade anläggningar skall kunna undvikas är emellertid, sägermotionärerna, att kommuner som så önskar även beaktar kärnvärme i sinplanering. Den fortsatta forskningen kring kärnvärme måste enligt motionärernaföljas noga. Motion 1983/84:508 (m) går i här aktuell del ut på attriksdagen skall anhålla att regeringen uppdrar ät berörda myndigheter att visai vilken utsträckning användning av Securereaktorer i fjärrvärmeanläggningarskulle kunna minska behovet av försurande koleldning. En satsning påSecurereaktorer bör enligt motionärerna kunna bidra till att en från miljösynpunktolycklig fastlåsning i koleldning undviks. Liknande tankegångar framförs i motion 1983/84:2468 (m).Yrkandet i denna motion är att hos regeringen skall begära enmiljömässig utvärdering av olika energisatsningar, innefattande även enjiimförelse av kärnvärmesystem med fossileldade system. Enligt motionärenerbjuds ett miljömässigt gott alternativ genom kärnreaktorer av Secure-typ förfjärrvärme. I motion 1983/84: 2373 (m) begärs att som sinmening skall ge regeringen till känna att kommande behov av energi börtillgodoses genom utbyggnad av vattenkraft och"kärnkraft-Secure-reaktorer". Utskottet utgår från att motionärenmed det sistnämnda uttrycket avser endast kärnvärmereaktorer. Här behandlasmotionen såvitt gäller dessa. De nu aktuella motionsyrkandena (m) har alla somutgångspunkt att Securereaktorer har miljömässiga fördelar framfor anläggningarsom eldas med fossila bränslen. De krav som framförs går olika långt. I ettfall inskränker sig motionärema till att förorda en miljömässig utvärdering avkärnvärmesystem och fossileldade system. I ett annat vill de att riksdagenskall uttala att kommande behov av energi delvis tillgodoses genom Securereaktorer. Ämnets miljömässiga aspekter berördes avstatsrådet i det tidigare (s. 24 f.) refererade svaret på enfräga om utnyttjande av svensk kärnvärmeteknologi. Statsrådet fastslog attriskerna för miljöskador av olja och andra bränslen redan var väl kända vidtiden för folkomröstningen, liksom också alternativet Secure. beslutefter folkomröstningen innehåller, fortsatte statsrådet, kravet att vi skallvälja ett system för energiförsörjningen som leder till minsta möjliga ska- NU1983/84:30 53 dor på miljön. Den energibalans som gäller och sominnehåller en viss andel kol har lagts fram mot denna bakgrimd. Vidare berördesi frågesvaret de miljömässiga villkor som ställs vid kolintroduktionen liksomde internationella försurningsproblemen. Regeringens avsikt är. anfördestatsrådet, att målmedvetet fullfölja folkomröstningsbeslutet och medkraft fortsätta kampen mot försurning och miljöförstöring här hemma och utomlands. Vad beträffar Securereaktorer uttalades i frågesvaret attdet inte till någon del är aktuellt för regeringen att föreslå ändring av deriksdagsbeslut som fattades efter folkomröstningen om kiirnkraft. Detta gällerockså uttalande att Securereaktorer inte ingår i det svenskaenergi-programmet. Utskottet vill understryka att energipolitiken enligtriksdagens beslut efter folkomröstningen om kärnkraft är inriktad på ensuccessiv utveckling mot ett energisystem i huvudsak baserat på varaktiga,helst förnybara och inhemska, energikällor med minsta möjliga miljöpåverkan. Regeringensav statsrådet deklarerade avsikt att målmedvetet fullfölja folkomröstningsbeslutetoch med kraft fortsätta kampen mot försurning och miljöförstöring i Sverigeoch utomlands ligger viil i linje med den politik som konsekvent haruttalat sig för efter folkomröstningen. Utskottet konstaterar att frågorrörande kärnvärmeverk av typ Secure har behandlats av vid upprepadetillfällen alltsedan folkomröstningen 1980. Motionsyrkanden omförbud mot denna typ av kärnreaktorer har avslagits av . Utskottethar i sina avslagsmotiveringar konstaterat att resultatet av folkomröstningeninnebär att byggande av Securereaktorer inte skall förekomma i . Någotsärskilt uttalande i detta ämne har emellertid inte gjort. Det finnsenligt utskottets mening inte heller . mot bakgrund av den ståndpunkt ifrågan som har intagits av regeringen, behöv av något sådant uttalande frånriksdagens sida. Av vad utskottet här har anfört framgår att de nu aktuellamotionsyrkandena inte bör ge anledning till någon meningsyttringtill regeringen. Utskottet avstyrker sålunda motionerna 1983/84:851 (m).1983/84:508 (m) och 1983/84:2373 (m). alla i ifrågavarande del, och motion1983/ 84: 2468 (m). 1 motion 1983/84: 508 (m) påyrkasatt skall anhålla att regeringen uppdrar åt berörda myndigheter attpresentera en översiktlig plan för hur "livstidsdrift" avkärnkraftverken kan bidra till att rädda de outbyggda Norrlandsälvarna. Genomatt låta kärnkraften utnyttjas i hela sin livslängd får vi, hävdarmotionärerna, den tidsfrist för slutlig lösning av energifrågorna som gör enräddning av älvarna möjlig. Riksdagenangav efter folkomröstningen vissa riktlinjer för NU 1983/84:30 54 kärnkraftensframtida roll i energisystemet (NU 1979/80:70). Ingen ytteriigarekärnkraftsutbyggnad skulle förekomma utöver de reaktorer som då var i drift,färdiga eller under arbete. Kärnkraften skulle avvecklas i den takt som skullevara möjlig med hänsyn till behovet av elektrisk kraft för att uppehållasysselsättning och välfärd. Säkerhetssynpunkter borde vara avgörande för ivilken ordningsföljd reaktorerna skulle tas ur drift. Reaktorernas tekniskalivslängd bedömdes vara . Med hänsyn därtill slogs det fast att densista reaktorn i skulle stängas . Det är en uppgift för1981 års energikommitté att utreda och föreslå en plan för kärnkraftensavveckling och ett minskat oljeberoende. Kommittén skall föreslå riktlinjer pålång sikt för energiförsörjning. Utskottet anser med hänsyn till vadhär har anförts att inte skall uttala sig för ett sådantutredningsuppdrag som föreslås i motion 1983/84:508 (m). Motionen avstyrkssålunda i här behandlad del. Avgiftpå elektrisk kraft från kärnkraftverk Fr.o.m. utgår en avgift om 0,2öre per kWh på elektrisk kraft frän kärnkraftverk (prop. 1983/84:62, NU1983/84:9, rskr 1983/84: 124). De inkomster som motsvarar den angivna avgiftentillfaller energiforskningsfonden. Mot utskottets förslag tillriksdagen att tillstyrka regeringens förslag om avgiften reserverade sig delsmoderata samlingspartiets, dels kommunisternas företrädare iutskottet. De förra motsatte sig avgiften, medan den senare ville att dennaskulle sättas till per kWh. Itvå partimotioner framförs nu förslag rörande avgiftens storlek. Centerpartietbegär i motion 1983/84:911 att skall besluta att avgiften skallhöjas till I öre per kWh. Som motivering anges att kostnaden för det i motionenföreslagna höjda bidraget till eldningsanläggningar för fasta inhemska bränslenbör belasta kärnkraften. Kärnkrafteris andel av kostnaderna för energiforskningenborde också öka. Vänsterpartietkommunisterna begär i motion 1983/84:1367 att ifrågavarande avgift skall höjastill per kWh. Motionärerna hänvisar till sitt tidigareställningstagande i frågan. De anför vidare att den föreslagna höjningen snabbtbör följas av fler höjningar. Utskottetanser inte att det nu finns anledning för att ändra den nyligeninförda avgiften på elektrisk kraft från kärnkraftverk. Således avstyrkerutskottet motionerna 1983/84:911 (c) och 1983/84: 1367 (vpk), båda iifrågavarande del. m. gäller lagen (1984:3)om kärnteknisk verksamhet, kärntekniklagen (prop. 1983/84:60, NU 1983/84:17,rskr 1983/ 84: 135). Den har ersaft atomenergilagen (1956:306), lagen (1977: 140)om särskilt tillstånd att tillföra kärnreaktor kärnbränsle, m. (villkorslagen). NU1983/84:30 55 lagen (1980: 1123) om offentlig insyn i säkerhetsarbetetvid kärnkraftverken samt de delar av lagen (1981:669) om finansiering avframtida utgifter för använt kärnbränsle m. m. som gällde reaktorinnehavarnasansvar för avfallshantering m. m. Frågorom skydd mot strålning regleras medstöd av strålskyddslagen (1958: 110). Bland nyheterna i kärntekniklagen är att varjereaktorinnehavare är ålagd att upprätta eller låta upprätta elt program för denallsidiga forsknings- och utvecklingsverksamt.et och de övriga åtgärder sombehövs för att det kärnavfall som uppkommer i verksamheten skall kunna hanterasoch slutförvaras på ett säkert sätt och att anläggningen skall kunna avvecklasoch rivas på ett säkert sätt. Forskningsprogrammet skall avse en period avminst och skall med början granskas ochutvärderas av regeringen.eller den myndighet som regeringen bestämmer. Vidarehar regeringen bemyndigats att uppställa krav på tillstånd för utförsel avprodukter som utan att vara direkt avsedda för framställning av kärnladdningarär av väsentlig betydelse för sådan framställning. Också s. k. teknologiöverföring,dvs. upplåtelse eller överlåtelse av rätt att utomlands tillverka vissutrustning eller visst material, omfattas av tillståndsplikt i denutsträckning regeringen föreskriver. 1 fräga om de krav som gäller för ett s.k. laddningstillstånd innebär den nya lagen vissa ändringar. Tillstånd tillladdning skall lämnas endast om reaktorns innehavare har visat att det förhantering och slutlig förvaring av använt kärnbränsle m. m. finns en metod somkan godtas med hänsyn till säkerhet och strålskydd. Reaktorinnehavaren skalldessutom ha företett ett program för den forsknings- och utvecklingsverksamhetsom behövs för att i reaktorn använt kärnbränsle och radioaktivt avfall somhärrör från detta skall kunna hanteras och slutförvaras på ett säkert sätt. särskild övergångsbestämmelse anges att dessa krav skall gällakärnkraftsreaklorerna och 3. De lokalasäkerhetsnämndernas insyn i kärnkraftverkens verksamhet har vidgats till attomfatta alla förekommande säkerhets- och strålskyddsfrågor samtberedskapsplaneringen kring kärnkraftverken. Lokala säkerhetsnämnder skallinrättas också i kommuner där det byggs anläggningar för hantering, lagringeller slutlig förvaring av kärnavfall eller av kärnämnen som inte skallanvändas på nytt. Vid riksdagsbehandlingen förelåg ett tiotal reservationerrörande olika delar av lagförslaget. , som tillsammans med vänsterpartietkommunisterna stod bakom merparten av reservationerna, följer upp sittställningstagande i dessa frågor i partimotionen 1983/84:911. Sålunda påyrkashäri att hos regeringen skall begära förslag om revideradlagstiftning om kärnteknisk verksamhet enligt de riktlinjer som anförs imotionen. Utskottet tar i det följande upp motionärernas förslag iolika sakfrågor ett och ett. I några av dessa ämnen finns ocksä motionsyrkandenfrån kommunisterna. NU 1983/84:30 56 15 § kärntekniklagen gäller återkallelse avtillstånd att bedriva kärnteknisk verksamhet. kräver en vidgadtillämpning av återkallelseinstitutet. En förutsättning för att drifttillståndinte skall återkallas bör vara, heter det i motion 1983/84:911, attreaktorinnehavaren bedriver nödvändig forsknings- och utvecklingsverksamhet ochavsätter tillräckliga medel för kärnkraftens avveckling. Det begärs därför att15 § momenten 2 och 3 skall utformas enligt atomlagstiftningskommitténs förslag(se prop. 1983/84:60 s.60f. tog ställning till samma krav från i slutet av förraåret (NU 1983/84: 17 s. 7) anförde utskottet att den nyansering avsanktionssystemet som förespråkades i propositionen var välmotiverad och fulltförenlig med de höga krav som lagen i en rad avseenden ställer på reaktorinnehavarna.Det system för fastställande av forsknings- och utvecklingsprogram somregeringen föreslog syntes enligt utskottet också innebära att riskerna förpåtalbara försummelser från deras sida ytterligare minskade. Utskottetavstyrkte således ifrågavarande yrkande. och vänsterpartietkommunisternas företrädare i utskottet reserverade sig till förmån förmotionsyrkandet. Utskottetgör samma bedömning . Någon ändring av den nya lagen, såvitt gällerförutsättningar för återkallelse av tillstånd att bedriva kärntekniskverksamhet, är sålunda enligt utskottets uppfattning inte aktuell. Utskottetavstyrker alltså motion 1983/84:911 (c) i ifrågavarande del. En annan nu återkommande fråga som varkontroversiell när lagförslaget behandlades gäller hantering och slutförvaringav använt kärnbränsle. Villkorslagenangav två olika metoder som en reaktorinnehavare kunde välja mellan när detgällde att tillgodose lagens krav på hur det använda kärnbränslet skulle tas omhand. Den ena var upparbetning med åtföljande slutlig förvaring av dethögaktiva avfall som erhålls därvid. Den andra var en slutlig förvaring avkärnbränslet utan att detta först hade upparbetats. De laddningstillstånd somhar lämnats enligt villkorslagen grundas alla på upparbetningsavtal. Under desenaste åren har emellertid uppstått tvivel om att den metod som innefattarupparbetning är lämplig. Kärntekniklagentalar till skillnad från villkorslagen inte om en upparbetnings- och endirektförvaringsmetod utan endast om att det för hantering och slutligförvaring av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall som härtör från dettaskall finnas en metod som kan godtas med hänsyn till säkerhet och strålskydd.Metoden med direkt slutförvaring föreslogs i den av godkända propositionenges mycket hög prioritet i forsknings- och utvecklingsarbetet. Dethär behandlade yrkandet i motion 1983/84:911 (c) går i nu aktuell del ut på attdet skall lagstiftas om att slutförvaring av det utbrända kärnbränslet skallske utan föregående upparbetning. Motionärerna anför att det är alltmeruppenbart att det finns ett samband mellan civilt och militärt utnyttjande avkärnkraft. Också i motion 1983/84:1367 (vpk) påyrkas för- NU 1983/84:30 57 budmot upparbetning av använt kärnbränsle. I motion 1983/84; 2059 (vpk) begärsförbud mot export av använt kärnbränsle. Ett närbesläktat yrkande i motion1983/84:911 (c) är det att skall begära en plan av regeringen föråtertagande av använt kärnbränsle som har skeppats ut men ännu inte hunnitupparbetas. Yrkandenmed samma syfte som de nu nämnda avstyrktes av utskottet (NU 1983/84:17 s. 8)med reservation från och kommunisternasföreträdare. Utskottetvill liksom då frågan behandlades erinra om att det framgår av dennyligen av godkända propositionen (prop. 1983/ 84:60) att regeringenger klart företräde åt direktförvaringsmetoden. Eftersom det krävs ytterligareforskning kring och utveckling av denna metod och eftersom det f. n. inte finnsbehov av något slutgiltigt beslut i frågan finner utskottet liksom tidigare attdet inte är lämpligt att ett förbud mot upparbetning tas in i lagen. Utskottetavstyrker alltså motion 1983/84:911 (c), såvitt gäller kravet på ett sådantförbud liksom motion 1983/84:1367 (vpk) i motsvarande del. I konsekvens härmedavstyrks också de yrkanden som gäller återtagande till av använtkärnbränsle som har utskeppats för upparbetning och förbud mot ytterligareutförsel av använt kärnbränsle. Den nya lagen innebär vissa skärpta bestämmelser ifråga om utförsel ur riket av kärnteknisk utrustning m.m. Sådan utrustning fårinte föras ut utan tillstånd av regeringen. Vilka produkter som omfattas avförbudet finns specificerat i en bilaga till förordningen (1984:14) omkärnteknisk verksamhet. Prövning sker i varje enskilt fall med beaktande avvårt lands internationella åtaganden och av övrig hänsyn till riskerna förspridning av kärnvapen. Tidigarebestämmelser har skärpts så till vida att restriktioner för utförsel nu ocksågäller teknologiöverföring. En annan utvidgning av tillståndskravet avser s.k. dubbelanvändningsprodukter. Det rör sig härvid om utrustning som inte harkonstmerats för användning på kärnenergiområdet men som är av väsentligbetydelse för tillverkning av kärnladdningar. Imotion 1983/84:911 (c) begärs att export av kärnreaktorer och reaktorkomponenter,kärnteknisk utrustning och kärnkraftsteknologi skall förbjudas. Motion1983/84:2059 (vpk) innehåller också önskemål om förbud mot export avkärnkraftsteknologi. Dehär angivna kraven utgör, som utskottet framhöll i betänkandet NU 1983/84:17(s. 10), ett fullföljande av förslag från och vänsterpartietkommunisterna inom atomlagstiftningskommittén. Utskottetstår kvar i sin bedömning att det inte finns anledningatt gä längre i fråga om utförselreglering än vad som - i god överensstämmelsemed vårt lands internationella åtaganden - föreslogs i propositionen och som nugäller enligt de nya bestämmelserna. Sålunda avstyrker utskottet mofionerna1983/84:911 (c) och 1983/84:2059 (vpk), båda i ifrågavarande del. NU 1983/84:30 58 I enlighet med den tidigare gällande lagstiftningenpå detta område finns det lokala säkerhetsnämnder i var och en av de kommunersom har kärnkraftverk. Enligt kärntekniklagen skall även anläggningar för hantering,lagring eller slutlig förvaring av kärnavfall eller av kärnämnen som inte skallanvändas pä nytt ha lokal säkerhetsnämnd. Vidriksdagsbehandlingen av förslaget till den nya lagen begärdes i en motion (c)att lokal säkerhetsnämnd skulle finnas vid alla kärntekniska anläggningar, dvs.även i och där resp. AB Asea-Atomhar sin verksamhet förlagd. Dennauppfattning delades inte av näringsutskotfet som anförde att det borde ankommapå de berörda kommunerna att, om de skulle finna det angeläget, påkalla enändring av hestämmelserna härvidlag. Det dä aktuella yrkandet avstyrktes.Centerpartiets och kommunisternas företrädare i utskottetreserverade sig. Centerpartietåterkommer i motion 1983/84:911 med krav på lokala säkerhetsnämnder iNyköping och .