bet · G701FiU40 · 1983-12-31 00:00:00 — Ävenom arbetsmarknadsläget kan väntas bli bättre kan därförinte, enligt utskotlels mening, den nuvarande siluationen på arbetsmarknadenaccepteras. Ytterligare arbetsmarknadspolitiska insatser i enlighet med vadregeringen föreslagit måste därför vidtas. Denpreliminära bedömning av avtalsulfallel , som görs av kourjunklurinstitutet i den reviderade nafionalbudgelen, ger enlönekostnads-stegring pä . Delta innebär en ökning av lönekostnadernasom inte gör det möjligl att pressa ned infialionstakten till under loppeiav innevarande år. I den reviderade nationalbudgeten förutses under dennaförändrade förutsättning inflationstakten i stället stanna vid 5,. Dåäven de avtal som slutits efter presentationen av den reviderade finansplanenligger klart över den nivå, som är förenlig med det uppställda inflationsmålet,finns enligl utskottets mening risk för, om inga åtgärder vidtas, attinfialionstakten blir ännu högre än de beräknade . Deåtgärder som föresläs i den reviderade finansplanen syfiar lill altytteriigare dämpa pris- och kostnadsutvecklingen. Det är svårt atl i dagslägetbedöma exakt vilka effekter dessa åtgärder kan få. Överslagsvis börlönekostnadsökningen stanna vid 1983-1984 och inflationen under loppet av år1984 uppgå lill . I motionerna 2941 (c) och 2956 (fp) kommenterasöversiktligt de bedömningar av utsikterna för som redovisas ipropositionen. Motionärerna understryker att det uppställda inflationsmåletinte kan uppnås med tanke på resultatet av pågående avtalsrörelse och att riskföreligger att läget pä arbetsmarknaden kan försämras. Somframgått av vad utskottet anfört delar utskottet motionärernas oro över denkommande pris-, kostnads- och sysselsättningsutvecklingen. I motion 2933 (m) kommenteras mer ingående deprognoser som redovisas i den reviderade finansplanen. I motionen framhållsatt den lolala arbcislöshelen är högre än någonsin fidigare i svenskhisloria. Den totala arbetslösheten uppgick, menar motionärerna, till8%. Denna utveckling innebär alt man praktiskt taget befinner sig på samma nivåsom genomsnittet för hela OECD-området. I moderata samlingspartiels sysselsättningsdefinitioningår dä inte de individer som fått arbete genom arbetsmarknadspolitiskainsatser. Dessa resulterar i, enligt mofionärerna, "konstladearbetstillfällen". Utskottetvill framhålla att sysselsättningen är högre än när den nya regeringentillträdde . I motion 2933 antyds alt den sysselsätlning som skapasgenom arbetsmarknadspoliliken är meningslösa lerapiar-beten. Utskottet taremellertid avstånd frän motionärernas nedvärdering av det arbete som utförs somexempelvis beredskapsarbeten. Det är en egendomlig tanke som motionärerna förfram, alt de arbelstillfällen, som prissätts på den reguljära arbetsmarknaden,genomgående är mer viktiga och väsentliga för samhället än de som genomförs ioffentlig regi. FiU1983/84:40 25 vill emellertid framhålla, att det är till fördel omantalet personer sysselsatta genom särskilda åtgärder utbildning,beredskapsarbete, rekryteringsplatser och ungdomslag - minskar. Detla ärframför alll en fördel ur den enskilda individens synvinkel, vars valfrihet päarbetsmarknaden då ökar, men också av positiv betydelse för den ekonomiskautvecklingen om industriproduktionen därigenom kan ökas. En eventuell minskningav de arbelsmarknadspolitiska insatserna blir avhängig i vilken taktefterfrågan pä arbetskraft på den öppna marknaden ökar. Vad sedan beträffar den internationella jämförelsen avarbetslösheten mellan olika länder bör enligl utskotlels uppfattning slorförsiktighet iakttagas. Del kan t.ex. framhållas att andelen sysselsatta avden lolall tillgängliga arbetskraften är väsentligt högre i ochDanmark än vad som gäller för övriga länder inom OECD-området. Detta kaninnebära en väsentlig underskattning av arbetslösheten i hela OECD-områdetjämfört med och . Allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken I propositionen anförs attlönekostnadsökningen 1984 riskerar atl bli större än vad som är förenligt meddet av regering och riksdag uppställda inflationsmålet. För alt begränsa kostnadstrycketoch löneglidningen har regeringen därför presenterat följande åtgärder; - Ett allmäntprisstopp har införts fr. o. m. . - Hyresstopp införsunder 1984. - Höjdaaktieutdelningar tillåts inte vinster. - Enlikvidilelsdeposition på av lönesumman införs för näringslivet (förkommunerna). Depositionen gäller för den delen av arbetsgivares lönesumma somöverstiger 20 milj. kr. - En 3-procenligexportdeposition införs för skogsindustrin. - Konlokortskredilernalill hushällen begränsas. Utöver dessa åtgärder harregeringen uppmanat arbetsmarknadens parter atl genom förnyade överläggningaretablera sådana fömtsättningar för löne- och inkomstutvecklingen under är 1985att det blir möjligt alt begränsa prisökningarna till nivån . I partimotionerna redovisas ställningstaganden tillregeringens förslag och alternativa förslag till utformning av riktlinjer förden ekonomiska politiken. I moderala samlingspartiels motion2933 hävdas att för atl lösa både de kortsiktiga stabiliseringsproblemen och delångsiktiga strukturfrågorna fordras främst en kraftig bantning av utgifterna istal och kommun. I motionen avvisas de kompletterande åtgärder, dvs. prisstopp,hyresstopp m.m.. som regeringen föreslår för atl dämpa pris-ochkostnadsutvecklingen. Det alternativ som anges är "kraftfullabesparingar". FiU1983/84:40 26 Den stabiliseringspolilik som förordasi motion 2933 är enligt utskottets mening ensidigt inriktad mot en minskning avbudgetunderskottet ulan hänsyn fill främst effekterna på sysselsättningen.Besparingar pä nära räknat på helär föreslås i motionen.Utskottet avvisade bestämt denna inriktning av finanspolitiken vid behandlingenav årets budgetproposition (FiU 1983/84:25) och finner ingen anledning alt nuändra ståndpunkt. Enligt utskotlet är en sädan politik såväl fördelningspolilisktoacceptabel som stabiliseringspolitiskt ineffektiv - nettoeffekten pä budgetenav atl man isolerat vidtar kraftiga nedskärningar av offentliga utgifter äravsevärt mindre än den ursprungliga utgiftsminskningen. Som framhölls i sammabelänkande kan en nedskärning av den storieksordning som anges i motionen ledatill en mycket kraftig ökning av arbetslösheten. Utskottet finner del också utmanande när kraven pånedskärningar av denna omfattning kombineras med skattesänkningar som i storutsträckning gynnar de grupper i samhällel som fält enbetydande förmögenhetsökning. Molionärerna betraktar vidareregeringens uppmaning till förnyade överläggningar mellan parterna påarbetsmarknaden i vad gäller löne- och inkomstutvecklingen under är 1985 som enotillbörlig statlig inblandning i avtalsrörelsen. Parterna måste ha full frihetatt förhandla men ta ansvar för konsekvenserna. Förslaget i motionen att parterna pä arbetsmarknaden skallta hela ansvaret för sysselsättningen förstärker intrycket av att molionärernavill lösa infiationsproblemel med hjälp av en hög arbetslöshet. Det bör också idetta sammanhang framhållas att man i motion 2933 avvisar praktiskt tagelsamtliga förslag till sysselsättningsskapande åtgärder som föreslås i propositionen. Effekterna av alt låta parterna på arbetsmarknaden hell taansvar för sysselsättningsutvecklingen kommenteras i motion 2956 (fp) påföljande sätt; "Problemet med modellen (atl parterna skall ta ansvar försysselsättningen) är alt de som får betala i form av arbetslöshet har småmöjligheter att påverka förhandlingarna. En mycket stor andel av de arbetslösaär l.ex. Det gäller bl.a. många kvinnor och ungdomar." Imolion 2956 (fp) framhälls att modellen från sociala utgångspunkter inle äracceptabel. Utskottet delar de här angivna synpunkterna som framförs imolion 2956 och vill bestämt avvisa en politik med den inriktning som redovisasi molion 2933. Att införa ett pris- och hyresstoppför att motverka infiationen påstås i motionen vara en verkningslös åtgärd.Uiskollel vill med anledning av della göra följande kommentar. De vidtagnaåtgärderna utgör givetvis ingen långsiklig lösning av infiationsproblemel.Detla har ej heller hävdats i proposilionen. Utvecklingen harinneburit atl den importerade infiationen blivit lägre och att produklivitetenutvecklats gynnsamt. FiU1983/84:40 27 Fömtsättningarna för en sänkning av inflationslakten ärdärför relativt goda. Men pä grund av att den pågående avtalsrörelsen med slorsannolikhet ger löneökningar som inle är förenliga med de uppsattainflationsmålen krävs åtgärder, som på kort sikt dämpar tendenserna till enökning av inflationstakten. Därutöver måste arbetsmarknadens parter geserforderlig lid att undersöka möjligheterna till ett samarbete som kan skapabättre fömtsättningar års avtal. Detta är motiveringen lill de avregeringen nu vidtagna och i propositionen föreslagna åtgärderna. I motion 2933 anförs vidare att utrymme för en livskraftigprivat servicesektor kan skapas genom en omstmkturering av den offenfiigasektorn, varvid dess monopol bör avskaffas och dess regleringar och byråkratiminskas. Därigenom tryggas den långsiktiga sysselsättningsutvecklingen, menarmotionärerna. Utskottet har och senast ibetänkandet i anslutning till budgetpropositionen (FiU 1983/84:25) uttalat attdet finns vissa verksamheler inom den offentliga sektorn som kan läggas päprivata entreprenörer. Utskottet har emellertid avvisat en långtgående privatiseringav den offentliga sektorn. Den offentliga sektorn erbjuder ofta tjänster- av sociala och fördelningspolitiska skäl - till kraftigt subventioneradepriser. Påståendet i motion 2933 att man genom en långtgående privatisering avdet offentliga ijänsleulbudet skulle kunna trygga den långsiktiga sysselsättningentycks bygga på förutsättningen att ett privafiserat tjänsteutbud till mermarknadsmässiga priser leder till slörre efterfrågan på dessa tjänster än om deproduceras inom den offentliga sektorn. Utskottet delar inte denna uppfattning. Med hänvisning till vad utskottet här anfört avstyrks deriktlinjer för den ekonomiska politiken som föreslås i motion 2933 yrkande 1. I såväl motion 2956 (fp) som imotion 2941 (c) förordas en stramare finanspolilik innebärande störrenedskärningar än vad regeringen föreslagit. Även om de föreslagnautgiftsbegränsningarna är mindre i motionerna 2956 och 2941 i jämförelse med desom föreslås i motion 2933, finns även här risken enligt utskottets mening attnegativa effekter på arbetsmarknaden uppträder. Utskottet noterar emellertidmed tillfredsställelse att man i såväl molion 2956 som 2941 i stort ställer sigbakom propositionens förslag atl öka insatserna av arbetsmarknadspolitiskaåtgärder för all minska arbetslösheten. Det bör dock nämnas att man i molion2941 avvisar förslagen i propositionen att underlätta rörligheten påarbetsmarknaden. I motion 2956 (fp) framhålls alt löneavtalet inte ärförenligt med den nödvändiga dämpningen av inflationen. Regeringensälgärdsprogram avvisas emellertid. Åtgärder av typen pris- och hyresstopp samlkreditmarknadsregleringar har lelt till framgång och kommerinte att göra det heller, heter det i motionen. Ulskottel kan emellertid inte finna all molionärerna angernågot alternativ till del föreslagna älgärdsprogrammel. I motionen förs istället en FiU1983/84:40 28 principiell diskussion, som utskottet i sig finnerintressant, om statsmakternas ansvar för resultatet av kommandeavtalsuppgörelser. Utskottet vill i detta sammanhang framhålla alt del inteär troligt att enbart en stramare finanspolitik i nuvarande läge skulle dämpaprisstegringen. Ytterligare nedskärningar i de offentliga utgifterna ellerskattehöjningar medför nämligen inte sänkia lönekostnader. Med hänvisning till vad utskotlet har anfört avstyrksmotion 2956 yrkande 1. Vad gällermotion 2941 (c) finns ej heller i denna molion nagol alternativt förslagtill åtgärder alt dämpa inflationen och skapa bättre förutsättningar för 1985års avtalsrörelse. Av samma skäl som i motion 2956 avvisas De förslag regeringen presenterat för atl hantera denaktuella situationen som pris- och hyresstopp är erkänt illusoriska, sägs det imolionen. Däremot anser motionärerna - i motsats till vad som sägs i motion2933 (m) -att regeringens försök ätt uppnå samförstånd genom"mndabordssamtal" med arbetsmarknadens parter utgör ett lovvärtinitiativ. Mofionärerna presenterar inte något eget förslag tillekonomisk-politiska åtgärder trots att man t.ex. konstaterar att inflationenunder loppet av kommer att uppgå till och att arbetslöshetenligger på en alltför hög nivå. Man hänvisar endast lill tidigare framfördaförslag till besparingar. Motionärerna motiverar lill och med sitt avslag tillnågra av regeringens arbetsmarknadspolitiska åtgärder med att deras politikskulle leda till en lägre arbelslöshet. I molionen görs inle på något sätltroligt att en politik huvudsakligen inriktad på att begränsa de offentligautgifterna skulle kunna bidra lill atl stimulera efterfrågan på arbetskraft.Visserligen lorde, som framgår av avsnittet om budgetpolitiken, den faktiskabesparingseffekten enligt utskottets bedömning vida undersliga de effekler somuppges i motion 2941 av de föreslagna åtgärderna. Utskottet finner detemellertid svårt atl hysa någon tilltro till den i molion 2941 föreslagnainriktningen av den ekonomiska polifiken. Utskottet avslyrker därför molion2941 yrkande 1. I motion 2957 (vpk) framhålls atlden nuvarande konjunkturuppgången inte innebär att den kapitalistiska ekonominsproblem är lösta. Regeringens "tredje-väg-stralegi" fungerar inle.Den nuvarande anliinfialionspoli-fiken måste ändra inriktning. Motionärernamenar att lönerna kan tillåtas att öka pä profilernas bekostnad. Vidareföreslås ett program i molionen som bl. a. innebär ett genomförande av ettnationellt industriprogram, planmässig utbyggnad av den offentliga sektorn ochen nationalisering av banker och försäkringsbolag. Motionärerna godtar emellertid med vissa invändningarregeringens åtgärdsprogram för alt i del korta perspektivet dämpaprisstegringarna. Utskottet delar den oro för främstsysselsättningsutvecklingen som framförs i motionen, om konjunklurförbällringenåter bryts och lenderar FiU1983/84:40 29 atl ånyo gå över i en recession. Utskottet noterar allmolionärerna accepterar det åtgärdsprogram för atl hindra en alltför kraftigprisstegring som presenteras i proposilionen. 1 motionen reses emellertid vissainvändningar mol de i propositionen föreslagna likvidilelsindragningarna.Dessa frågor behandlas i finansutskottets betänkande FiU 1983/84:45. När det gäller ställningstagandet till förslaget imotionen om den allmänna inriktningen av den ekonomiska politiken villutskottet anföra följande. I molionen upprepas påståendet frän motion 2455, somväcktes i anslutning till budgetpropositionen, att lönerna kan höjas väsentligtulan alt detta leder lill infiation. Utskottet tillbakavisade detta påstående(FiU 1983/84; 25) med motiveringen alt del samband som motionärerna förutsätterråda mellan löner och priser ger en felaktig beskrivning av hur den svenskaekonomin fungerar. Utskottet vill utöver detla tillägga all syftet med attregeringen anger ett utrymme för de nominella löneökningarna är inte att minskahushållens reallöner. I stället är åtgärden befingad av en vilja att hållatillbaka prisstegringar, vilket är enda sättet att skapa utrymme för ökadereallöner ål hushällen. Ett genomförande av den s.k. arbetsskapande politik somföresläs i molionen skulle, som även framgår av utskottets ställningslagandetill budgetpolitiken, medföra ytterligare svåra påfrestningar på det redan ansträngdabudgetläget. Att sysselsättningseffekten därvidlag kan bli negativ äruppenbari. Även kritiken mot regeringens fördelningspolitik upprepasi molionen. Ulskottel finner heller ingen anledning atl i detta fall ändra sillställningstagande (FiU 1983/84; 25). Ulskoltet framhöll vid deUa tillfälle atlen expansion av industrisektorn är ett villkor för all den återhämtning av densvenska ekonomin som pågår inte skall avstanna. Mot bakgrund av vad som här anförts avstyrker ulskoltetmolion 2957 yrkande 1. En avgörande föruisällning för altden positiva utvecklingen av den svenska ekonomin skall fortsätta är attinflationslakten i ekonomin nedbringas till högst samma nivå som i våraviktigaste konkurrentländer. Utskollel vill betona att den svenska ekonomin iannal fall kommer alt ånyo förlora konkurrenskraft, vilket leder till lägreproduktion och sysselsättning. Även av fördelningspoliliska skäl är detnödvändigt atl nedbringa infialionstakten. antogs målet atl infiationeni skulle begränsas till under loppet av 1984. Den ekonomiskapolitiken har i en rad avseenden anpassats så alt det skall vara möjligl alt nädella mål. - Finanspolitikenhar givits en klart restriktiv inriklning. Den efterfrågedämpandeeffekten beräknas till av BNP. - Penningpolitikenär inriktad pä all motverka en inflationsdrivande likvidisering av ekonomin.Kreditexpansionen lill allmänhelen har begränsats FiU1983/84:40 30 För atl minska budgetunderskottets likvidiserandeeffekt har en ökande del av statsskulden placerats utanför banksystemet ochlikviditets-tillväxten begränsats till 1984, vilket är betydligt lägre äntidigare. Det måste enligt utskottets mening stå hell klart att fullsysselsätlning är del övergripande målet för regeringens ekonomiska politik. Enförutsättning för atl detta mål skall kunna nås är atl inflationen kan hållasnere. Utskottet delar mot denna bakgrund regeringens uppfattning alt målet börvara all under loppet av begränsa prisstegringen lill . En annan viktig förutsältning för att få till stånd ensysselsättningsökning och en fortsatt expansion i industrisektorn är atlbevara del nuvarande höga vinstläget. De fördelningspolitiska konflikter detlaför med sig är helt uppenbara. Den ekonomiska politikens uppgift blirsjälvfallet att på bästa möjliga sätt kombinera åtgärder för en fortsattkraftig expansion med åtgärder som fördelar produktionsresultatet rättvistmedborgarna emellan. Utskottet noterar med tillfredsställelse de åtgärder somvidtagits. Här kan nämnas höjningen av förmögenhetsskatten och skärpningen avreavinst-samt vinslbeskattningen. Mot denna bakgrund skall även förslagel iproposition 1983/84; 200 all införa stopp på höjd aktieutdelning ses. Utskottet tillstyrker med det anförda de förslag lilläigärder som regeringen lagt fram om pris- och hyresstopp,likviditetsindragningar och stopp för höjda aktieutdelningar. Dessa åtgärdersynes enligt utskottet vara väl avvägda med hänsyn till behovet atl dämpa pris-och kostnadsstegringarna och bilda ell utgångsläge för en lugnare avtalsrörelseframöver. Vad gäller frågan om likvidiletsdepositioner och stopp för höjdaklieutdelning (prop. 200) vill UtskoUet hänvisa till belänkande FiU1983/84:45. Villkoren för bankernas kreditgivning I motion 1080 (fp) anförs all föratl främja nyförelagandet och även underiälla för de exisierande mindre ochmedelsiora förelagen är del väsentligt all de regleringar som styr kredit- ochkapitalmarknaderna mildras och i vissa fall avskaffas. Ett exempel på vad somenligt motionärerna bör kunna ske är att medge större frihet förbankerna i fråga om t. ex. räntesättning och amorteringstider. När del gäller styrning av bankerna har påsenare år i ökad utsträckning andra medel än regleringar kommit att tillämpasoch gällande regleringar har mjukats upp. ersattes sålundaränteregleringen och likviditetskvotssysiemet med ränterekommendationer resp.utlåningsstyrning genom rekommendationer. Bankerna erhöll härigenom en ökadflexibilitet. Amorteringsvillkoren har över huvud laget inte varit reglerade avriksbanken. Även pä kapitalmarknaden har inslaget av regleringarminskat. Emissionskontrollen ändrades 1980 på så sätt att parterna påobligationsmarknaden fick stor frihet alt själva fastställa räntesatsen ochövriga lånevillkor. Basräntan för industriobligationer som fastställs avemissionsban- FiU1983/84:40 31 kerna ulgör numera riktmärket på denna marknad. Många nyaläneformer har också tillkommit. De innebär i allmänhet att löptidernaförkortats och all ränlesäliningen blivil rörligare. Moiionärernas önskemål lorde således ha tillgodosetts avutvecklingen på kredilmarknaden. Molion1080 yrkande I avstyrks därför. I pariimotionerna 2933 (m) och 2956(fp) väcks yrkanden med innebörd alt kollekliva löntagarfonder, som infördesenligt förslagel i proposition 1983/84:50, bör avskaffas. I motiveringarna lill yrkandenaupprepas de invändningar mol införandet av löntagarfonder som framfördes ianslulning lill behandling av proposition 1983/84:50. Molionärernaframhåller all kollektiva löntagartbnder utgör ell hot mot värtmarknadsekonomiska syslem. Vidare understryks alt fonderna innebär alt viljanoch förmågan till investeringar, risktagande och nyetableringar minskar hosbåde smä och stora förelag. Vid slällningstagande för införandet avlöntagarfonder framhöll utskottet (FiU 1983/84: 20) bl. a. allfonderna oberoende av kortsiktiga fiukluationer på börsen kommer att försenäringslivel med ell stabilt utbud av riskvilligt kapital, som kan användas ide produktiva och utvecklingsbara delarna av svenskt näringsliv. Utskollelbelönade all lönlagaifondernas påverkan pä ekonomin utgör en viktigförutsättning för en höjning av investeringsnivån, en högre produktionstillväxtoch därigenom en tillfredsställande sysselsättningsutveckling för resten av1980-ialet. Utskollel framhöll även att den kraftiga ökningen avföretagens vinster kan utgöra ett hinder för en effektiv stabiliseringspolilik.Slora vinstökningar kan nämligen lätt skapa instabila förhållanden förlönebildningen och påfrestningar på solidariteten mellan olika löntagargrupper.Åtgärder för all göra lönlagarna delaktiga i förelagens samlade vinster ikombination med ell ökat infiytande i företagen spelar därför, underströkutskollel, en ceniral roll när det gäller att genomföra en expansion underrättvisa fördelningspoliliska former och för alt överbrygga moisäiiningarnaoch därigenom skapa fömtsältningar för en återhållsam kostnadsutveckling. Utskotlet finner ingen anledning all ändra silt ställningslagandelill införandet av lönlagarfonder. Utskottet avslyrker motionerna 2933 (m) yrkande3 och molion 2956 (fp) yrkande 3. Budgetutvecktingen /84 och 1984/85 Beräkningarna avbudgetunderskottets sloriek för /84 har successivt revideratsned. I den av fastställda statsbudgeten för innevarande budgetår angavs underskottet till drygt 90miljarder kronor. Framför allt till följd av de budgetförstärkande åtgärdersom fattade beslut om kunde underskottet i åretsbudgetproposition räknas ned lill . I del revideradebudgetförslaget beräknas underskottet nu bU ca . Därefterhar RRV gjort en ny budgetprognos (nr 8) grundad på det faktiska utfallet t. o.m. I den anges det kassamässiga utfallet till 76 miljarder kronor.Beaktas även senaste prognos över kostnaderna förstalsskuldräntorna kan det slutliga budgetunderskottet /84 nu beräknasfill . Det i förhällande till statsbudgeten väsentligtförbättrade budgetsaldot förklaras dels av ökade inkomster, dels av minskadeutgifter. Av saldoför-bältringen pä sammanlagt hänför sig11,till inkomstförstärkningar föranledda av både aktivaåtgärder för att öka inkomsterna och av bättre tillväxt i skalieunderiaget.Samtidigt har statsutgifterna exkl. statsskuldräntorna, bl. a. som en följd avdirekla utgiftsbegränsningar, kunnat räknas ned med 7,0 miljarder kronor.Effekten av denna besparing förtas emellertid delvis av alt statsskuldräntornanu enligt riksgäldskoniorets bedömning beräknas uppgå till ett 5,9 miljarderkronor högre belopp än i statsbudgeten. Detla sammanhänger bl. a. med kraftigtökade valutaförluster vid inlösen av utlandslån och ökade emissioner avlångfristiga slalsskuldväxlar, vars räntor betalas i förväg. Minskningen av desamlade statsutgifterna begränsas därför lill . Budgetsaido för budgetåren 1982/83-1984/85 Miljarderkronor, löpande priser 1982/83 Ulfall Inkomster Utgifter e.xkl, -77,2 Även för /85förutses ett i jämförelse med tidigare prognoser kraftigt förbättratbudgetsaido.