bet · G701SoU12 · 1983-12-31 00:00:00 — Dennuvarande socialministern uttalade i proposition 1982/83:55 om upphävande avbeslutet om karensdagar, m. m. att i enlighet med beslut arbetet meden utbyggnadsplan för barnomsorgen skulle komma aft fortsätta och att han efteröverläggningar med avsåg att återkomma till regeringenmed förslag om proposition till . Utskottet anser liksom mofionärerna att det ärutomordentligt viktigt att en plan för den fortsatta utbyggnaden avbarnomsorgen utarbetas. Mot bakgrund av vad uttalade hösten1981 är det ofillfredsställande att arbetet med en sådan plan infe fortskriditlängre. Regeringen bör därför med förtur slutföra arbetet med den av riksdagenbegärda utbyggnadsplanen så att den kan framläggas för underinnevarande . Detta bör som sin mening ge regeringen tillkänna. I motion 1982/83:743 av m. fl. (vpk) föreslåsatt uttalar att utbyggnaden av samhällets barnomsorg bör ske i formav daghem och fritidshem och att familjedaghemmen därvid endast börutgöra ett komplement för barn i speciella situationer (yrkande 2).Mofionärerna anser att den bästa omsorgsformen för de allra flesta förskole-och skolbarn är daghem och frifidshem och aft de familjedaghemsplatser som nufinns bör ersättas av en kollektiv barnomsorg. De kvinnor som arbetarsom dagmammor bör erbjudas utbildning för aft sedan arbeta i den kollektivabarnomsorgen, anser motionärerna. I anslutning till den ovannämnda barnomsorgspropositionenhösten 1981 behandlades eft med det nu aktuella yrkandet i motion 1982/83:743identiskt motionsyrkande från vänsterparfiet kommunisterna. I barnomsorgspropositionen anförde dåvarandesocialministern vissa synpunkter på familjedaghemmen (s. 12). Hon uttalade attde utgjorde ett SoU1983/84:12 37 värdefullt komplement till daghem och fritidshem samtangav vissa situationer, där enligt hennes mening familjedaghemmet kunde varaatt föredra framför dag- eller frifidshem, exempelvis i glesbygdsområden medlånga reseavstånd fill dag- eller fritidshem. Efter att ha redovisatsocialministerns uttalanden avstyrkte utskottet motionsyrkandef och anförde(SoU 1981/82:1 s. 12). Enligt utskottefs mening kan detfinnas situationer där det är lika lämpligt eller lämpligare att placera ettbarn i familjedaghem som i daghem eller fritidshem. Med hänsyn fill den frihetsom kommunerna har och även i fortsättningen bör ha aft organisera barnomsorgenär det emellertid infe påkallat med något särskilt riksdagsutfalande omfamiljedaghemmens framtida ställning. Även i en mofion i anslutning tillbudgetproposifionen framställde kommunisternamotsvarande yrkande. Utskottet vidhöll sin ovan angivna inställning ochavstyrkte motionsyrkandef (SoU 1981/82:41). I den nu aktuella propositionen (s. 8) framhålls vikten avatt kvalitetsfrågorna uppmärksammas även i familjedaghemmen. Som exempel på enkvalifetshöjande åtgärd anges inrättandet av öppna förskolor, där dagbarnvårdarnaantingen i egna grupper eller tillsammans med hemarbetande föräldrar och derasbarn kan träffas och delta i olika verksamheter. Utskottet vill understryka socialministerns uttalande omvikten av att uppmärksamma kvalitetsfrågorna även i familjedaghemmen. Utskottet finner i övrigt inte skäl att ompröva sittfidigare ställningstagande, dvs. att det med hänsyn till kommunernas frihetatt organisera barnomsorgen inte är påkallat med något uttalande omfamiljedaghemmens framtida ställning. Motion 1982/83:743 yrkande 2 avstyrkssåledes. I samma motion föreslås vidare att uttalar attmålsättningen bör vara aft alla barn skall kunna beredas platsi samhällets barnomsorg, vilket också bör vara riktmärke för regeringensaviserade överläggningar med (yrkande 1). I ett motionsyrkande kommunisterna ianslutning till den ovannämnda proposifionen om förenklade regler inombarnomsorgen föreslogs, i likhet med i den nu aktuella motionen, att riksdagenborde uttala aft målsättningen borde vara att alla barn i åldern 0,5-12 årskulle kunna beredas plats i samhällets barnomsorg. Utskottet fann då inteanledning fill omprövning av målsättningen enligt riksdagsbeslut -nämligen att alla barn till förvärvsarbetande och studerande föräldrar samtbarn med behov av särskilt stöd skulle kunna beredas plats inom den kommunalabarnomsorgen - och avstyrkte därför mofionen (SoU 1981/82:1 s. 7). Utskottet anser inte aft har anledning att ändrasin inställning i denna fråga. Utskottet avstyrker därför motion 1982/83:743 idenna del (yrkande 1). SoU1983/84:12 38 I motion 1982/83:686 av . (fp) föreslås att allmän deltidsförskola införs för alla barnfrån ålder (yrkande 1 b). Enligt socialtjänstlagen (1980:620) skall barn anvisasplats i förskola fr. o. m. höstterminen det år då barnet fyller . Sådanförskola-daghem eller deltidsgrupp - skall omfatta minst . 1glesbygd kan den allmänna förskolan delas upp och skall då omfattasammanlagt minst . Förskolebarn med behov av särskilt stöd (t. ex.handikappade barn, vissa invandrarbarn samt barn som av språkliga ellersociala skäl behöver stöd) skall erbjudas plats i förskola tidigare än . Verksamheten i deltidsförskola omfattar i regel per barnoch dag. Den allmänna förskolan för sexåringar omfattas inte avstatsbidragsgivningen. I den nu aktuella propositionen anförs följande somskäl för aft infe heller i fortsättningen låta sexåringsförskolan blistatsbidragsberättigad (s.5). I debatten om statsbidragen tillbarnomsorgen har ibland föreslagits att också deltidsförskolan för sexåringarborde omfattas av statsbidragsgivningen. Jag vill emellertid erinra om attstatsbidraget till barnomsorgen är avsett aft underlätta för kommunerna attbygga ut en verksamhet som inte motsvarar den efterfrågan som finns. Någotsådant motiv finns inte när det gäller den allmänna förskolan. Alla sexåringarerbjuds plats i delfidsgrupp eller daghem. Att låta delfidsförskolan blistatsbidragsberätfigad skulle i stället göra statsbidragssystemet merasvåröverskådligt och dessutom medföra tveksamma omfördelningseffekfer mellankommunerna. Jag vill vidare erinra om aft sexåringarnas rätt till deltagande iförskolans verksamhet regleras genom lagsfiftning, som innebär att allasexåringar har rätt till en plats i deltidsförskola. När denna tillkom var manöverens mellan staten och kommunerna om att deltidsförskolans verksamhet inteskulle blir statsbidragsberättigad. Den allmänna förskolan infördesgenom att förskolelagen antogs (prop. 1973:136, SoU 1973:30, rskr 372). Tillgrund för lagförslaget låg betänkande Förskolan del 1och 2 (SOU 1972:26 och 27). Som motiv till införandet av en allmän förskola angavsbarnens behov av kamratkontakter och kontakt med olika samhällsgrupper (prop.s. Vidare framhölls de första levnadsårens avgörande betydelse för barnensutveckling i såväl socialt, känslomässigt, motoriskt som intellektuellt hänseende.Mot bakgrund av den i vårt land relativt sena skolstarten var det, enligtsocialministerns mening, viktigt att samhället genom olika insatser gavfamiljen stöd och hjälp under dessa faser av barnens utveckling. Utskottetanslöt sig härtill (betänkandet s. 15) samt framhöll särskilt den betydelse dethar för alla barn att i ett tidigt skede komma i kontakt med barn från andrasamhällsmiljöer än den egna. Det kan här nämnas att barnstugeutredningen ansåg att eftsenare steg i utbyggnadsplaneringen borde vara att förverkliga en tvåårigförskola för alla barn (Förskolan del 2 s. 264). Somframhålls i den nu aktuella proposifionen (s. 3) måste i en för landet SoU1983/84:12 39 svår ekonomisk tid även ett högt prioriterat område sombarnomsorgen anpassas till de ramar som samhällsekonomin ger. I ett läge då detmåste gälla aft mer effektivt utnyttja redan befinfliga resurser kan detdärför, enligt utskottets mening, inte komma i fråga att ålägga kommunerna attbygga ut den allmänna förskolan, även om det i och för sig kan finnas skäl somtalar för en sådan utbyggnad. Utskottet vill emellerfid tillägga att utöver debarn som har plats i daghem och familjedaghem ett stort antal barn också hartillgång till öppna förskolor. Utskottet avstyrker således motion 1982/83:686 ihär aktuell del (yrkande 1 b). Barnomsorg på obekväm arbetstid I motion 1982/83:737av GunnarNilsson i m. fl. (s) hemställs att begär att regeringen ikommunala överläggningar om en ny utbyggnadsplan för barnomsorgen tar uppfrågan om barnomsorg på obekväma arbetstider (yrkande I). I samma motionhemställs vidare att regeringen genom kontinuerligt följer uppfrågan om barnomsorg på obekväma arbetstider i den kommunalabarnomsorgsplaneringen (yrkande 2). Motionärerna menar aft de flesta kommunerskjutit ifrån sig problemet med barnomsorg på obekväm arbetsfid och i regelinte ens undersökt hur de föräldrar som arbetar obekväm arbetstid löserbarnomsorgen. En försöksverksamhet med barnomsorg på obekväm arbetstid -tidiga morgnar, kvällar, nätter samt och - har bedrivits iLuleå och . Utskottet har tidigare ställt sig positivt till att sådanförsöksverksamhet skulle bedrivas (SoU 1976/77:25). När det gäller omsorgsformensom sådan har utskottet uttalat bl. a. följande (betänkandet s. 17). Utskottet vill emellertid starktframhålla att det är nödvändigt att arbetslivet anpassas efter barns ochföräldrars behov, vilket också i olika sammanhang framhållits både frånarbetstagarnas och arbetsgivarnas organisationer. Från den synpunkten är detökande skiftarbetet oroande. Anpassningen av arbetslivet är emellertid ettarbete på . Med hänsyn till de krav som vissa samhällsfunktioner,bl. a. vårdsektorn, ställer torde, som framhålls i mofionen, målet inte hellerkunna nås för alla yrkeskategorier. Vissa industrier är också av en sådankaraktär att långa utnyttjandetider i det närmaste är en nödvändighet. Motdenna bakgrund framstår det som nödvändigt att få tillstånd barnomsorg på obekväm arbetstid. Försöksverksamheten med barnomsorgpå obekväm arbetstid har utvärderats och har i huvudsak givit ett positivtresultat. I en socialdemokratisk motion fill /82 meddelvis samma innehåll som den nu aktuella mofionen 1982/83:737 villemotionärerna att behovet av barnomsorg på obekväm arbetstid skulle redovisas ibarnomsorgsplanerna. Redovisningen borde ske i samarbete med Svenska kommun- SoU1983/84:12 40 förbundet och efter kontakt med de anställdashuvudorganisationer. Vid besvarandet av mofionen erinrade utskottet (SoU1981/82:41 s. 14) om att efterfrågan på barnomsorg på obekväm arbetstidkartlagts barnomsorgsundersökning. Enligt utskottets uppfattning vardet självklart aft motsvarande kartläggning skulle komma att göras även i denkommande barnomsorgsundersökningen. Huruvida kommunerna också skulleredovisa det aktuella behovet av barnomsorg på obekväm arbetstid var en frågaom i första hand fick prövas av , fortsatte utskottet, ochpåpekade aft det i sammanhanget måste beaktas hur betungandeuppgiftsinsamlingen på området var för kommunerna. Utskottet ansåg aftmotionsyrkandet därmed besvarats. I samband med att landefs kommuner redovisat sinabarnomsorgsplaner fill har de av i enkäter detre senaste planeringsomgångarna tillfrågats om de genomfört undersökningar avbehovet av barnomsorg på obekväm arbetstid. Erfarenheterna härav redovisas isocialstyrelsens skrift . Planeringsperioden1979-1983 hade 62 kommuner genomfört sådana undersökningar, perioden 1980-198473 kommuner och 26 kommuner. Den ovannämnda barnomsorgsundersökningen 1982/83 (se s.34) har kartlagt bl. a. efterfrågan på barnomsorg på obekvämarbetstid. Undersökningen visar att omsorg på obekväm arbetstid efterfrågadesför 34 000 () av de förskolebarn för vilka man efterfrågade kommunalbarnomsorg . 19 000 barn behövde omsorg på kvällstid, 13 000behövde omsorg , 15 000 och/eller söndagaroch 5 000 behövde omsorg . Den arbetsgrupp inom. a. skallse över utbyggnadsbehovet (se ovan s. 34) kommer enligt vad utskottet inhämtatatt beakta den efterfrågan på barnomsorg på obekväm arbetstid som barnomsorgsundersökningenpåvisat. Den senaste barnomsorgsundersökningen visar alltså att 34000 barn är i behov av barnomsorg på obekväm arbetstid. Undersökningensresultat understryker det utskottet tidigare uttalat om nödvändigheten av attså snart som möjligt få till stånd barnomsorg på obekväm arbetstid. Somnyss nämnts kommet den tillsatta arbetsgruppen inom socialdepartementetatt beakta efterfrågan av barnomsorg på obekväm arbetstid vid arbetet med dennya ufbyggnadsplanen. Utskottet anser därför infe att det är påkallat med någonriksdagens åtgärd i anledning av motion 1982/83:737 yrkande 1. Vad beträffar uppföljning av frågan om barnomsorg påobekväm arbetstid i den kommunala barnomsorgsplaneringen vill utskottet hänvisatill vad utskottet anförde med anledning av motsvarande yrkande vid riksmötet1981/82 (se ovan). Motionen avstyrks således även i denna del (yrkande 2). SoU1983/84:12 41 Personalutbildning m. m. 1 motion 1982/83:1614 av Inga Lantzm. (vpk) hemställs att hos regeringen hemställer om förslag sominnebär att regler för allmän behörighet för personal inom barnomsorgen införs(yrkande I). Somen följd av detta yrkande hemställer mofionärerna vidare att redan anställdpersonal som saknar formell behörighet bereds möjlighet att med bevarad lönerhålla sådan behörighet (yrkande 2). Utbyggnaden av barnomsorgen får inte baraske kvantitativt utan måste också innebära kvalitativa förbättringar, ansermotionärerna och menar att detta förutsätter bättre utbildad personal.Mofionärerna hemställer slutligen att uttalar att personalen inombarnomsorgen genom kommunens försorg bör beredas möjlighet till fortbildningmotsvarande (yrkande 3). I motion 1982/83:743 av m. fl (vpk) framförsåsikten att det endast skall finnas en personalkategori i arbetet med barneninom förskolan. Nuvarande uppdelning i barnskötare med huvudsaklig inriktningpå spädbarnen och förskollärare för de äldre förskolebarnen grundar sig på enkonstlad och föråldrad inställning, anser mofionärerna. Barnskötarna har lägrelön och annan facklig fillhörighef än förskollärarna, anför man vidare, ochdefta är enligt mofionärernas uppfattning eft förhållande som försvårar ett brasamarbete mellan personalgrupperna. Mofionärerna föreslår att uttalaratt uppdelningen i barnskötar- och förskollärartjänster bör avskaffasoch ersättas av en tjänsteform benämnd förskollärare (yrkande 7). Som framgått ovan (s.OO) redovisades i regeringensskrivelse /83:34 om fortsatta arbete med innehållet ibarnomsorgen bl. a. de olika åtgärder som avser att vidta dådet gäller att ge kommunerna och personalen stöd och vägledning. Till grund förskrivelsen låg .Skrivelsen behandlades av utskottet i betänkandet SoU 1982/83:12. På förslag avutskottet föranledde skrivelsen inte någon åtgärd. Beträffandepersonalen inom barnomsorgen framhöll i den nämnda rapportenatt det var angeläget med en enhetlig yrkeskår och menade att alla anställdaborde ha en likvärdig grundutbildning. De barnskötare som fanns inomverksamheten borde därför enligt få vidareutbildning.Socialstyrelsen föreslog vidare en översyn av både grund- och vidareutbildningen.Socialstyrelsen ansåg att den kraftiga utbyggnaden av förskolan och därmedockså av utbildningarna medfört vissa brister iyrkeskunskaperna. a. mot bakgrund härav fanns det enligt socialstyrelsenstarka skäl att göra en kraftig satsning på fortbildning för barnomsorgenspersonal . I regeringsskrivelsen anmäldes (s. 17) att ensärskild arbetsgrupp tillsatts för att i enlighet med beslut (SoU1981/82:1, rskr 38) göra en bedömning av erforderliga utbildningsinsatser inära anslutning till framtagandet av en ny utbyggnadsplan för barnomsorgen.Detta arbete borde enligt dåvarande socialministern avvaktas innan ställning SoU1983/84:12 42 togs till eventuella förändringar avutbildningsinsatserna. Den här nämnda arbetsgruppen är avvecklad. Denavses bli ersatt av den arbetsgrupp som enligt vad som förufskickas i den nuaktuella propositionen (s. 4) skall arbeta med barnomsorgens utveckling under1980-talet i kvantitativt och kvalitativt avseende. Denna nya arbetsgruppkommer enligt vad utskottet inhämtat även aft uppmärksamma frågor ompersonalens utbildning. Regeringen har vidare lämnat eft särskiltuppdrag fill universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) aft utreda frågan omförändringar i fritidspedagog- och förskollärarufbildningarna och komma in medde förslag som utredningen föranleder. I den till uppdraget fogade promemorianfas bl. a. upp frågor om hur utbildningarna bör anpassas till en fastarestruktur och ökad målinriktning i fritidshemmens och förskolans verksamheter.Vidare berörs olika frågor om samverkan mellan olika utbildningar m. m. Utskottet har under tidigare riksmöten behandlatmotionsyrkanden från vänsterparfiet kommunisterna rörande regler för allmänbehörighet för personal inom barnomsorgen, möjlighet för personal utan formellbehörighet aft med bevarad lön erhålla sådan behörighet samt avskaffande avuppdelningen i barnskötar- och förskollärartjänster. Yrkandena motsvaras i turoch ordning av de nu aktuella yrkandena i mofion 1982/83:1614 yrkande 1 och 2,och motion 1982/83:743 yrkande 7. Motionsyrkandena rörande behörighet m. m.avstyrktes av utskottet enligt följande (SoU 1981/82:1 s. 23). Utskottet anser i likhet med vadsom kommer fill uttryck i proposifionen att det är utomordentligt viktigt attdet finns personal inom barnomsorgen som är utbildad för uppgiften. Den somarbetat länge inom området men som saknar formell utbildning kan ha godaförutsättningar för att på ett bra sätt svara för uppgifter inom barnomsorgen,och han eller hon kan tillföra verksamheten erfarenheter som är av stort värde.Defta gäller inte minst i fall där på en avdelning också arbetar personal somhar en adekvat utbildning 'men som saknar någon längre tids yrkeserfarenhet.Tillgången på personal med lång erfarenhet av arbetet vid förskolor ochfritidshem kan emellertid inte ersätta behovet av personal som är utbildad förområdet. Utskottet vill därför framhålla angelägenheten av att det vidförskolor och fritidshem anställs personal som genomgått utbildning fillförskollärare, fritidspedagog eller barnskötare och att personal som redan äranställd bereds möjlighet att genomgå sådan utbildning. Av en av socialstyrelsennyligen publicerad rapport framgår att tillgången på utbildad personalsuccessivt ökar och beräknas bli mycket god. Detta underlätfarmöjhgheterna för kommunerna att anställa sådan personal. Utskottet utgår frånatt kommunerna tar fill vara de sålunda ökande möjhgheterna att stärkabarnomsorgens kvahtet. Det skulle strida mot det synsätt på kommunernas frihetdå det gäller aft ordna barnomsorgen som utskottet inledningsvis anslutit sigfill, om fattade beslut om särskilda behörighetsregler för rätt attinneha tjänst inom barnomsorgen eller om att viss andel av personalen skulle hagenomgått visst slag av utbildning. När det gäller motionskravet på möjligheten för personalutan formell SoU 1983/84:12 43 kompefens att genomgå utbildning med bevarad lön harutskottet, med hänvisning fill tidigare uttalanden av utbildningsutskottet,framhållit att frågan om löneförmånerna för kommunalt anställd personal är enförhandlingsfråga (betänkandet s. 24). Yrkandet angående avskaffandet avuppdelningen i barnskötar- och förskollärartjänster har avstyrkts av utskottetmed hänvisning till att utskottet inte ansett det motiverat att göra någotuttalande om vilka tjänster kommunerna bör inrätta inom barnomsorgen(betänkandet s. 25). I betänkande SoU 1981/82:41 avstyrkte utskottetmotsvarande yrkanden under hänvisning fill sina i det förstnämnda betänkandetframförda synpunkter. I detta sammanhang kan nämnas att vänsterparfietkommunisterna i en annan mofion , mofion 1982/83:1613, framställtyrkanden angående utbildningen för personalen inom barnomsorgen. Yrkandenagick ut på att inga nedskärningar av utbildningen av förskollärare ochfritidspedagoger borde ske, att utbildningsanslaget borde höjas, attutbildningskapaciteten borde anpassas till den fortsatta utbyggnaden samt attriksdagen hos regeringen borde begära förslag till en enhetlig utbildning förall personal inom barnomsorgen. avstyrkte yrkandena (UbU 1982/83:27). När det gäller det sistnämnda yrkandet hänvisade utbildningsutskottetbl. a. till att universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) påbörjat en revideringav samtliga utbildningsplaner för allmänna utbildningslinjer och att därvidäven utbildningsplanerna för förskollärarlinjen och frifidspeda-goghnjen skullekomma att ses över (betänkandet s.ll). I motion 1982/83:1614 yrkande 3 hemställs också attpersonalen genom kommunens försorg bereds möjlighet fill fortbildning motsvarande30 fimmar . Ett liknande yrkande behandlades av utskottet ochavstyrktes med följande motivering (SoU 1981/82:41, s. 17). Utskottet har i olika sammanhanguttalat sig om vikten av att barnomsorgspersonalen får möjlighet till fortbildning.Socialstyrelsen ägnar också stor uppmärksamhet åt frågan. I detta hänseende börsärskilt nämnas att kommunerna skall redovisa fill vilkenfortbildning som förekommit i kommunerna (se . Lika lite som utskottet kan förorda att särskilda behörighetskravuppställs kan utskottet emellertid tillstyrka att kommunerna skulle åläggas attge personalen fortbildning av viss omfattning. Av UHÄ:s anslagsframställning för /85framgår aft UHÄ delar uppfattning attvidareutbildningsmöjligheterna för barnomsorgspersonalen bör utökas. Enligt UHÄbör påbyggnadslinjer . inrättas för att tillförsäkra dels att utbildningarnablir mer enhetliga, dels att de får en rimlig dimensionering och spridning överlandet. UHÄ hemställer därför att en påbyggnadslinje för barnomsorgspersonal,20 poäng, inrättas per . Utskottethar vidare erfarit aft i det pedagogiska program- SoU1983/84:12 44 met för förskolan (se ovan. s. 35) kommer att ta uppfortbildningen och dess betydelse för utvecklingen av förskolans kvalitet. Det utskottet anförde vid /82 om regler förallmän behörighet för personal inom barnomsorgen och möjlighet för personalutan formell behörighet att med bevarad lön erhålla sådan behörighet ägerfortfarande giltighet. Med hänvisning fill den motivering utskottet redovisadei betänkande SoU 1981/82:1 samt till det inledda arbetet med en översyn avbarnomsorgsutbildningen avstyrker utskottet motion 1982/83:1614 yrkandena 1och 2. Mofion 1982/83:743 yrkande 7 avstyrks med hänsyn fill aft det börankomma på vederbörande kommun att avgöra vilka typer av tjänster som börinrättas inom barnomsorgen. När det gäller fortbildningen vill utskottet här återunderstryka vad utskottet tidigare uttalat om vikfen av attbarnomsorgspersonalen får möjlighet till fortbildning. Utskottet vill ävenhänvisa till vad och uttalat om en utökning avvidareutbildningsmöjligheferna. I sammanhanget kan erinras om att det ipropositionen föreslås att det inom ramen för statsbidraget till barnomsorgenårligen avsätts 30 milj. kr. för lokalt utvecklings- och förnyelsearbete inombarnomsorgen. Infe heller nu kan utskottet emellertid tillstyrka att kommunernaskulle åläggas att ge personalen fortbildning av viss omfattning. Utskottetavstyrker därför motion 1982/83:1614 även i denna del (yrkande 3). Rekryteringen av män till barnomsorgen I motion 1982/83:686 av . (fp) begärs åtgärder för att bryta den sneda könsfördelningen blandförskolans personal (yrkande 1 c). Enligt motionärerna bör förskolan motverkatraditionella könsroller och detta kräver bl. a. att fler män arbetar inombarnomsorgen. En ökad andel män som arbetar med barn i förskola och pålågstadium markerar aft män har samma ansvar för barn som kvinnor. Barn behöverbåde kvinnliga och manliga förebilder för sin identitetsutveckling.Motionärerna påtalar också de kommunala arbetsgivarnas ansvar för att förbättrabalansen mellan kvinnor och män på arbetsplatserna. Vid slutet av uppgick andelen manlig personal idaghem till . Riksrevisionsverketuttalade i sin revisionsrapport "Statlig styrning av samhälletsbarnomsorg 2: Personal och utbildning" att den låga andelen män blandpersonalen inom barnomsorgen var ofillfredsställande och aft utvecklingen påkort och lång sikt borde följas av .