bet · G701SfU31 · 1983-12-31 00:00:00 — För att förverkhgadetta i och för sig lovvärda syfte borde enligt utskottets mening helt andrametoder ha valts. Såsom utskottet närmare kommer att utveckla i reservation 5medför nämligen förslaget en stor risk för att inte bara fritidspraktikernasutan även heltidspraktikernas antal kommer att radikah minska över hela landetför att försvinna helt. Ettannat vägande skäl för förslagets genomförande är enligt propositionen atthänsyn måste tas till de samhällsekonomiska realiteterna. Också detta syfteförtjänar respekt. Emellertid skulle den vård som ges av privatpraktiker,om den skulle ges inom den offentliga sektorn, föranleda merkostnader med merän beroende på att kostnaderna för den privata vården ärbetydligt lägre än för den offentliga. a. denna anledning läggerutskottet i reservationerna 4 och 5 fram förslag om åtgärder som skallstimulera till ökad privat vård och utgöra ett alternativ till propositionensförslag. Meddet anförda anser utskottet att bör bifalla motionerna 2908 och 2904i motsvarande delar och avslå propositionens förslag om nytt ersättningssystem. Iett särskilt yttrande till betänkande SfU 1983/84:10 (s. 35) har iutskottet uttalat att inom den aviserade parlamentariska kommittén för översynav pensionssystemet bör beaktas motionsledes framförda uppslag rörande bl. a.klart synligt samband mellan avgifter och förmåner och om vilka möjligheter somkan skapas till personlig valfrihet inom försäkringssystemets ram. Utskottetförutsätter att så sker och anser att yrkandet i motion 2904 om en övergångtill en mer individualiserad sjukförsäkringsavgift därför f. n. inte påkallarnågon åtgärd. Utskottetsförslag ovan om att bör avslå propositionen i de delar den berörsjukförsäkringsområdet innebär att utskottet inte finner anledning att närmaregå in på sådana frågor som aktualiserats i motionerna 2909 av ochLars-Erik och 2910 av m. fl. om fördelningen mellansjukvårdshuvudmännen av den allmänna sjukvårdsersättningen. Såvitt gällermotionerna 2905 av m. fl. och 2907 av haryrkats avslag på propositionens förslag om att den allmänna sjukvårdsersättningenockså skall omfatta den prestationsrelaterade ersättningen förpreventivmedelsrådgivning m.m. SfU1983/84:31 29 motioner blir tillgodosedda om propositionen avslås.Förslaget i motion 2906 om att en riktad ersättning skall utgå förpreventivmedelsrådgivning m. m. synes härigenom också bli tillgodosett. Vad slutligen gäller förslaget i motion 2904 av Jan-ErikWikström om att nya förhandlingar bör komma till stånd om 1966 årsmentalvårdsavtal kan utskottet i och för sig ställa sig bakom detta krav.Utskottet anser emellertid att bidraget bör fördelas efter samma grunder somhittills och kan därför inte tillstyrka den inriktning av förhandlingarna somförordats. Utskottet avstyrker därför bifall till motion 2904 (yrkande 2). dels att utskottet under moment 1bort hemställa 1. beträffande nytt ersättningssystem att med bifalltill motionerna 1983/84:2908 yrkande 1 i motsvarande del och 1983/84:2904yrkande 1 i motsvarande del och med anledning av motionerna 1983/84:2905 imotsvarande del och 1983/84:2907, samt med avslag på motion 1983/84:2904yrkande 2, dels avslår de i proposition 1983/84:190 framlagda förslagen tilländring i 2 kap. 1, 6, 8 och 10 §§ och 3 kap. 4 § lagen (1962:381) om allmänförsäkring och förslaget till lag om ändring i lagen (1974:525) om ersättningför viss födelsekontrollerande verksamhet, delsavslår begäran om bemyndigande för regeringen att godkänna överenskommelsenmellan statens förhandlingsnämnd och företrädare för omändring avtal om den psykiatriska vården, m. m., Riktad ersättning förpreventivmedelsrådgivning (mom. 4) Margö (vpk) anser dels att den del av utskottetsyttrande på s. 14 som börjar med "I likhet" och slutar med"behandlade delar." bort ha följande lydelse. I likhet med socialutskottet ansersocialförsäkringsutskottet att det är nödvändigt att prioriterapreventivmedelsrådgivning och annat abortförebyggande arbete. Det finns annarsrisk för att antalet aborter skulle komma att öka. En övergång tillschabloniserat bidrag i enlighet med propositionens förslag kan enligtutskottets mening uppenbarligen medföra negativa effekter förpreventivmedelsrådgivningen genom att möjligheterna till stimulans, styrningoch uppföljning minskas. Utskottet anser att det även i fortsättningen krävsen särskild stimulans för utbyggnad av födelsekontrollerande verksamhet. Ienlighet med vad som föreslagits i motion 2906 bör därför, för att nå dettasyfte, en särskild ersättning utgå till sjukvårdshuvudmännen för sådanverksamhet. Med hänsyn till det anförda bör nya förhandlingar tas upp medsjukvårdshuvudmännen för att bryta ut ersättningen för preventivmedelsrådgivningm. m. ur den allmänna sjukvårdsersättningen och omvandla SfU1983/84:31 30 den till en särskild ersättning. bör som sinmening ge regeringen detta till känna. Med det anförda tillstyrker utskottetmotion (yrkande 3). Motionerna 2905 och 2907 får anses besvarade med vadutskottet anfört. dels att utskottet under moment 4 bort hemställa 4. beträffanderiktad ersättning för preventivmedelsrådgivning att med bifall till motion 1983/84:2906 yrkande3 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, Ersättning till öppna vårdformerinom psykiatrin (mom. 5) Margö (vpk) anser dels att den del av utskottetsyttrande på s. 15 som börjar med "Socialförsäkringsutskottetansluter" och slutar med "2906 (yrkande 4)" bort ha följandelydelse. Enligt socialförsäkringsutskottets mening är det angelägetatt kraftfulla insatser görs för att främja utvecklingen mot öppnare vårdformerinom psykiatrin. Det särskilda bidraget om . per invånare och år som ipropositionen föreslås för detta ändamål innebär ingen höjning i förhållandetill vad som utgår . För att förändringen inom psykiatrin medatt överföra patienter till öppna vårdformer skall kunna fullföljas bör, såsomföreslagits i motion 2906 (yrkande 4), bidraget höjas till . per invånareoch år. Detta kan beräknas leda till en utgiftsökning med ca 200 milj. kr. Utskottet har inte någonting att erinra mot att denna ökade kostnadbelastar femte huvudtitelns förslagsanslag Bidrag till sjukförsäkringen.Motion 2906 (yrkande 4) tillstyrks således. dels att utskottet under moment 5 bort hemställa 5. beträffandeersättning till öppna vårdformer inom psykiatrin attriksdagen med bifall till motion 1983/84:2906 yrkande 4 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört, Ersättning vid sjukhusvård (mom. 8) , ,och i (alla m) anser dels att den del av utskottetsyttrande på s. 16 som börjar med "Utskottet har" och slutar med"2223 (yrkande 2)" bort ha följande lydelse. Såsom utskottet anfört i reservation 1 ovan bör en störredel av sjukvårdskostnaderna finansieras via sjukförsäkringen somlandstingsskatten i motsvarande mån minskas. En sådan finansiering skulle ökapatientens valfrihet att välja vårdform och få stor betydelse för en expansionav enskild sjukhemsvård. Det är enligt utskottet angeläget att sluten vård-särskilt äldrevård - där det är möjligt bedrivs i vårdhemsmiljö i de fall SfU1983/84:31 31 patienten trots insatser av hemsjukvård och socialhemhjälp kan bo kvar i sitt hem. Utskottet tillstyrker sålundabifall till motionerna 2908 av m.fl. (yrkande 3) och 2223 av NilsCarlshamre m. fl. (yrkande 2) och anser att som sin mening bör geregeringen till känna vad utskottet anfört. dels att utskottet under moment 8bort hemställa 8. beträffande ersättning vid sjukhusvård attriksdagen med bifall till motionerna 1983/84:2908 yrkande 3 och 1983/84:2223yrkande 2 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,' Nya regler för privata vårdgivares anslutning tillförsäkringen (mom. 9) , ,och i (alla m) anser deb att den del av utskottetsyttrande som börjar på s. 19 med "Utskottet har" och slutar på s. 22med "uppställda målet" bort ha följande lydelse. På förslag av den dåvarande regeringen upphävdes år 1977de särskilda villkor i form av tillstyrkan från arbetsgivaren som tidigaregällt för offentligt anställda läkares möjlighet att ansluta sig tillsjukförsäkringen. Patienterna fick härigenom ett fritt läkarval. Dengenomgripande ändring som föreslås i propositionen vad gällerprivatpraktiserande läkares och sjukgymnasters möjligheter att ansluta sigtill försäkringen får enligt utskottets mening djupgående konsekvenser förpatienterna. De senares rätt till ersättning från försäkringen görs heltberoende av om de privatpraktiserande vårdgivarna kunnat träffa personligtsamverkansavtal med sjukvårdshuvudmännen. Dessa har emellertid tidigare, närde haft vetorätt vid nyetableringar, visat en klart negativ inställning tillden privata vården. Genom att de enligt förslaget kommer att gå miste om dendel av försäkringsersättningen som uppbärs av privata vårdgivare är riskenuppenbar att sjukvårdshuvudmännens tidigare negativa inställning kommer attaccentueras ytterligare. Några som helst garantier lämnas inte heller för attde verksamma fritidspraktikerna skall kunna fortsätta sin verksamhet,trots att det uppenbarligen från deras patienters sida finns ett behov av dem. Utskottet anser det särskilt anmärkningsvärt attriksdagens uttalanden vid HSL:s tillkomst att sjukvårdshuvudmännens vårdansvar"inte får tas till intäkt för att begränsa möjligheterna för annan attbedriva hälso- och sjukvård" inte har respekterats". De starkt försämrademöjligheterna att för framtiden ansluta sig till försäkringssystemet innebärotvivelaktigt en begränsning i privata vårdgivares yrkesutövning och ettvårdmonopol för landstingen och står därmed i strid med tidigareenhälligt gjorda uttalanden. anfört i reservation 1 kommer förslaget med all sannolik- SfU1983/84:31 32 het inte att leda till ett ökat antal läkare i glesbygden.Den fria anslutningen till försäkringen som försöksvis skall finnas för åren1985 och 1986 åtföljs inte av några som helst stimulanser, och de begränsademöjligheterna att senare flytta praktiken måste verka hämmande på dem somannars skulle vara intresserade av att etablera sig i en ny eller avlägsen delav landet. Risken för att investerat kapital inte kan återfås genom attmöjligheterna att överlåta praktiken är osäkra för framtiden utgör en annanhämmande faktor. Även beträffande den framtida arvodestaxan föreliggerosäkerhet. Utskottet delar uppfattningen i motion 2908 att utbyggnadenav den öppna vården utanför sjukhusen till övervägande del bör ske genomprivatpraktiker. Förutom att kostnaderna som nämnts blir lägre innebär mindreläkarmottagningar i enskild regi att vården kan ges närmare patienterna och attdessa får träffa samma läkare. Man bör därför stimulera till ökad etableringoch till en jämnare fördelning av nyetableringar inom landet. Detta kan skegenom att en högre taxa under förslagsvis en tioårsperiod medges vidnyetableringar och att etableringar i glesbygd ger rätt fill en generellt högretaxa. En differentierad taxa av denna innebörd har föreslagits i promemorian DsS 1982:9. En sådan satsning på privata vårdgivare skulle få stor betydelse förmöjligheterna att inrätta ett husläkarsystem och en bra hemsjukvård. Utskottet tillstyrker sålunda motionerna 2908, 2904 och2905 även i de delar de innebär avslag på propositionens förslag om nya reglerför anslutning av privatpraktiserande läkare till sjukförsäkringens ersättningssystem.Motionerna 2906 (yrkandena 2 och 3), 2910 och 2911 som berör särskilda frågorbeträffande rikthnjer för rätt till anslutning föranleder därför ingen närmarebehandling. Vidare tillstyrker utskottet förslagen i motionerna 2908,2904 och2223 om åtgärder för att stimulera till ökad privatläkareta-blering. Motion1182 blir härigenom tillgodosedd. Detta ställningstagande innebär att utskottetavstyrker motionerna 352 av Margö och , 1197 av AnitaPersson och och 2464 av m.fl. som syftar tillett ändrat ersättningssystem för privatpraktiker. Inte heller motion 2227 avRune m. fl. är förenlig med utskottets ställningstagande. dels att utskottet under moment 9 bort hemställa 9. beträffande nya regler förprivata vårdgivares anslutning till försäkringen attriksdagen med bifall till motionerna 1983/84:2908,yrkande 1 i motsvarande del,1983/84:2904 yrkande 1 i motsvarande del och 1983/84:2905 i motsvarande delavslår det i propositionen framlagda förslaget till lag om ändring i lagen(1962:381) om allmän försäkring i de delar som inte berörts under moment 1ovan. SfU1983/84:31 33 Psykoanalytbk vård m. m. (mom.10) Margö (vpk) anser deb att den del av utskottetsyttrande på s. 21 som,börjar med "vill"och slutar med "och 2906" bort ha följande lydelse. Det går f. n. inte att få någon psykoanalytisk behandlinginom den offentliga vården. Därmed saknas också möjlighet för patienter som avekonomiska skäl inte kan genomföra behandlingen utan försäkringsersättning attfå vård. Den psykoanalytiska speciahteten har således en särställning i och medatt den inte kan tillgodoses inom den offentiiga vården. Med hänsyn härtilltalar enligt utskottets åsikt starka skäl för att, i huvudsakhgöverensstämmelse med vad som begärs i motion 2906, det efter dispens gesmöjlighet för läkare som på heltids- eller deltidsbasis eller under fritidbedriver psykoanalytisk verksamhet att ansluta sig till sjukförsäkringensersättningssystem. Regeringen bör även göra en översyn av den offentligavårdens möjligheter att erbjuda psykoanalytisk behandling. Psykoanalytiskt utbildade psykologer saknar f. n.möjlighet att ansluta sig till sjukförsäkringssystemet. Enligt utskottetsmening bör skapas ett system som utjämnar skillnaderna urkostnadssynpunkt mellan behandlingar av psykologer och av läkare. Regeringenbör därför göra en översyn även av denna fråga. Med det anförda tillstyrker utskottet motion 2906(yrkandena 1 och 2). Motion 2911 får anses besvarad med vad utskottet anfört. dels att utskottet under moment 10bort hemställa 10. beträffande psykoanalytbk vård m. m. attriksdagen med bifall till motion 1983/84:2906 yrkandena 1 och 2 och med avslagpå motion 1983/84:2911 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört, Patientavgifter i öppen vård(mom. 13) Margö (vpk) anser dels att den del av utskottetsyttrande på s. 23 som börjar med "Uskottet godtog" och slutar med"motsvarande del" bort ha följande lydelse. Avgifterna inom den öppna vården har fortlöpande varitföremål för höjningar. Som framhållits i motion 2906 medför den nu föreslagnahöjningen att kostnaderna för läkarvård, medicin och resor i samband med vårdsammantaget kan bli så höga att vårdbehövande av ekonomiska skäl anser sigtvingade att avstå från läkarvård. En sådan utveckling är enligt utskottetsmening inte godtagbar. Avgifterna bör på grund härav f. n. inte höjas ytterligare.Utskottet tillstyrker därför motion 2906 (yrkande 5). 3 1983/84.11 saml. SfU1983/84:31 34 dels att utskottet under moment 13 bort hemställa 13. beträffandepatientavgifter i öppen vård attriksdagen med bifall till motionerna 1983/84:2906 yrkande 5 och 1983/84:1207yrkande 2 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, Högkostnadsskydd (mom. 14) (), KarinIsraelsson (c), () och Margö (vpk) anser dels att den del av utskottetsyttrande som börjar på s. 23 med "Med hänsyn" och slutar på s. 24 med"motsvarande del" bort ha följande lydelse. har i sitt betänkande (SOU 1981:35)Sjukresor -Samordning och förenkling i ett första steg föreslagit vissaåtgärder inom ramen för nuvarande system. Bland de åtgärder som därvid föreslåsär ett begränsat högkostnadsskydd för patienter med särskilda vårdbehov somkräver regelbundet återkommande behandling . Högkostnadsskyddetskulle innebära att dessa patienter inte behöver betala mer än . Enligt utskottets mening är det angeläget att snarastinföra ett högkostnadsskydd även för sjukresor, eftersom nuvarande regler slårorimligt hårt mot vissa grupper, bl. a. barnfamiljer. Med hänsyn härtill anserutskottet att regeringen - i avvaktan på ett slutligt ställningstagande ifrågan om ett överförande av ansvaret för sjukresor till sjukvårdshuvudmännen -med det snaraste bör framlägga ett förslag till högkostnadsskydd i nivå med vadsjukreseutredningen föreslagit. Vad utskottet med bifall till motioneraa 618och 1207 yrkande 1 och med anledning av motionerna 1598, 2230 och 2490 såledesanfört bör ges regeringen till känna. deb att utskottet under moment 14 bort hemställa attriksdagen med bifall till motionerna 1983/84:618 och 1983/ 84:1207 yrkande 1samt med anledning av motionerna 1983/ 84:1598,1983/84:2230 och 1983/84:2490yrkande 1 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, Patientavgift vid sjukhusvård(mom. 16) Margö (vpk) anser dels att den del av utskottetsyttrande som börjar på s. 24 med "Enligt utskottets" och slutar på s.25 med "SoU 1983/84:23" bort ha följande lydelse. Enligt utskottets uppfattning kan nivån förpatientavgiften/sjukpenning- SfU1983/84:31 35 avdraget vara betungande för patienter med låga inkomsteroch långa vårdtider. Denna nivå återverkar också på patientavgifterna för demsom inte längre tillhör sjukförsäkringens ersättningssystem vid sjukhusvård (s.k. utförsäkrade patienter). De senare patienterna är i mycket stor utsträckningförtidspensionärer. Den i delrapporten 1983:13, Tillämpningen avdifferentierade vårdavgifter, redovisade kartläggningen av tillämpningen avavgifterna vid sjukhusvård för utförsäkrade patienter visade att redan en fastavgift på . varit för hög och föranlett jämkningar. En översyn avvårdavgifterna för dem som behöver ytterligare lättnader i de fasta avgifternavid sjukhusvård bör därför företas. dels att utskottet under moment 16bort hemställa 16. beträffande patientavgift vid sjukhusvård attriksdagen med bifall till motion 1983/84:897 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört. Särskilt yttrande (mom. 15) , och (alla c) anför: I motion 2526 av m.fl., som väckts under denallmänna motionstiden, har pekats på möjligheter att göra ytterligarebesparingar inom sjukförsäkringen genom höjda patient- och läkemedelsavgifter iförening med ett förbättrat högkostnadsskydd. Genom den härefter träffadeöverenskommelsen med sjukvårdshuvudmännen kommer patientavgifterna att höjas.Såvitt gäller läkemedelsförmånerna har som framgår av utskottets yttrande ettunderlag för besparingar inom detta område lagts fram avriksförsäkringsverket. Vi förutsätter att besparingsarbetet på detta områdeskall fullföljas genom förslag till . Med hänsyn till det anförda ochtill att vi i reservation 8 begärt förslag om ett utbyggt högkostnadsskydd harvi för tillfället inget yrkande med anledning av motion 2526 i nu behandladdel. 1 Förslag till Bilaga 1 Lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring Härigenom föreskrivs att 2 kap. 1-6, 8 och 10 §§ samt 3 kap. 4 § lagen(1962:381) om allmän försäkring' skall ha nedan angivna lydelse. Försäkrad äger i enlighet med vad nedan sägs rätt tillersättning för utgifter för läkarvård, tandvård och sjukhusvård ävensom isamband därmed företagna resor, så ock till ersättning, varom föreskriftmeddelats enligt 6 §. Vid fastställande av grunder förersättning enhgt 2, 3 och 6 §§ kan regeringen dels bestämma högsta arvode ochpatientavgift som får uttagas av vårdgivare som är ansluten till försäkringen,dels meddela närmare föreskrifter för verksamhetens bedrivande hos sådanvårdgivare och om skyldighet för vårdgivaren att lämna uppgifter om verksamheten. Om skyldighet för landstingskommun och kommun som intetillhör landstingskommun att erbjuda häbo-och sjukvård föreskrivs i hälso- ochsjukvårdslagen (1982:763). För denna vård och för den sjukvård som meddelas avannan vårdgivare samt för tandvård, liksom för resor i samband med vården,utges ersättning enligt vad nedan sägs. I grunderna för ersättning enligt 2, 3, 5 och 6 §§ kan regeringendels bestämma den högsta patientavgift och, såvitt avser 3 och 5 §§, det högstaarvode som får tas ut av en vårdgivare som är ansluten till försäkringen, delsmeddela närmare föreskrifter för verksamhetens bedrivande hos vårdgivaren ochom skyldighet för denne att lämna uppgifter om verksamheten. Ersättning för utgifter för läkarvårdutgår vid sjukdom, som enligt läkares utsago kräver sådan vård, ävensom vidförlossning om vården ombesörjes av staten, landstingskommun eller kommun, somej tillhör landstingskommun, eller lämnas av läkare, som är uppförd på en avallmän försäkringskassa upprättad förteckning. Ersättning utgår enligt grundersom regeringen fastställer. / fråga om vård som lämnas av läkare som uppförtspå den nämnda förteckningen fastställas grunderna för högst i sänderefter förslag av . För öppen hälso- och sjukvård somombesörjs av staten, landstingskommun eller kommun, som inte tillhörlandstingskommun, liksomför tillhandahållande av hjälpmedel åt handikappade,utges ersättning enligt grunder som regeringen fastställer. I Lagen omtryckt 1982:120. SfU 1983/84:31 Ersättning för utgifter för tandvårdutgår om vården meddelas vid folktandvårdspoliklinik, odontolo-gisk fakulteteller tandsjukvårds-central eller eljest genom det allmännas försorg ellerlämnas av tandläkare, som är uppförd på en av allmän försäkringskassaupprättad förteckning. Ersättning utgår enligt grunder som regeringen efterförslag av fastställer för högst i sänder. Vad som sägs i första stycket gäller ej utgifter förtandvård åt försäkrad, som icke fyller minst tjugu år under det år vårdeninledes. Om avgiftsfri tandvård åt sådan försäkrad stadgas i folktandvårdslagen(1973:457). Regeringen meddelar bestämmelser om ersättning till den somombesörjer sådan vård. För utgifter för oralkirurgisk behandling eller annanåtgärd, som finns angiven i förteckning som fast-stålles av regeringen, utgårersättning enligt de grunder för ersättning för läkarvårdsutgifter somfastställas enligt 2 §, under förutsättnirig att vården meddelas vidodontologisk fakultet eller tandsjukvårdscentral eller, efter hänvisning avläkare eller tandläkare, vid sådan poliklinik för specialisttandvård somangives i förteckning som fastställes av . Ersättning för tandvård utges omvården meddelas vid folktandvårdspoliklinik, odontologisk fakultet ellertandsjukvårdscentral eller eljest genom det allmännas försorg eller lämnas avtandläkare, som är uppförd på en av den allmänna upprättadförteckning. Ersättning utgår enligt grunder som regeringen efter förslag avriksförsäkringsverket fastställer för högst i sänder. Vad som sägs i första stycket gäller inte ersättning förtandvård åt försäkrad, som inte fyller under det år vårdeninleds. Om avgiftsfri tandvård åt sådan försäkrad stadgas i folktandvårdslagen(1973:457). Regeringen meddelar bestämmelser om ersättning till den somombesörjer sådan vård. Ersättning för oralkirurgisk behandling eller annanåtgärd, som finns angiven i förteckning som fastställs av regeringen, utgesenligt 2§. Ersättning för sjukhusvård, soni på grund av sjukdom eller förlossning varit erforderlig, utges enligt grunder som fastställs av regeringen, sjukhus som lämnas där intagen Ersättning för utgifter för sjukhusvård, som på grund avsjukdom eller förlossning varit erforderlig, utgår enligt grunder som fastställsav regeringen. Med sjukhusvård avses vård på försäkrad. Regeringen meddelar föreskrifter omvad som skall räknas som sjukhus enligt denna lag. 4 1983/84.11 saml. För utgifter för konvalescentvård utges ersättning enligtgrunder som regeringen fastställer. SfU 1983/84:31 Har försäkrad åtnjutit läkarvård,tandvård eller sjukhusvård som avses 124 §§, Mfgdr ersättning enhgt grundersom regeringen fastställer för utgifter i anledning av resor till och frånläkaren, tandläkaren eller vårdinrättningen. Ersättning för sjuktransporter utgårenligt vad regeringen föreskriver. För läkarvård eller annansjukvårdande behandling med anledning av sjukdom som lämnas av läkare ellersjukgymnast, som är uppförd på en av den allmänna upprättadförteckning, utges ersättning enligt grunder som regeringen fastställer förhögst i sänder efter förslag av . Regeringen får meddela föreskrifter om i vilkenomfattning privat-praktberande läkare och sjukgymnaster skall vara uppförda påde allmänna försäkringskassornas förteckningar.