bet · G701FiU1 · 1983-12-31 00:00:00 — 1. att riksdagenmed bifall till motionerna 1982/83:430 yrkande 1 och 1982/83:862 yrkande 1 somsin mening ger fullmäktige i till känna vad utskottet anfört omomprövning av beslutet att inte längre pröva svenska direktinvesteringar iutlandet ur bytesbalanssynpunkt, 2. att riksdagenmed bifall till motion 1982/83:430 yrkande 2 som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen anförts om överläggningar med de svenska storföretageni syfte att förmå dessa att lägga en större andel av sina produktionsinvesteringari , 3. att riksdagenmed bifall till motion 1982/83:862 yrkandena 2 och 3 a. hos regeringen begär förslagtill sådan ändring i valutaförfattningarna att utlandsinvesteringar endastskall godkännas om det kan påvisas att de utgör ett ömsesidigt samhällsekonomisktintresse. FiU1983/84:1 12 b. hos regeringen begär förslagtill sådan ändring i valutaförfattningarna att de i ett företag/koncernanställdas godkännande krävs för utlandsinvesteringar. Motioner om kapitalrörelser i , m. m. () och (c) anser att dels utskottets yttrande på s. 7 bort ha följande lydelse: Att såsom motionären i motion 1705föreslår låta utreda dessa frågor ytterligare skulle enligt utskottets meninginte vara erforderligt. I stället bör regeringen i olika nordiska ochinternationella fora verka för att ett ökat samarbete kommer till stånd.Särskilt angeläget är det därvid att överläggningar etableras med i syfteatt där förankra strävandena att intensifiera det nordiska ekonomiskasamarbetet och att därmed främja en liberalisering av närmast berördastadgar. Vid åtgärder för att öka det nordiska ekonomiskasamarbetet bör bl. a. de förslag "om friare norsk-svensk aktiehandel"som stiftelsen utarbetat beaktas. Med det anförda avstyrkerutskottet motionen 1705 i vad avser yrkandet om utredning och anser att vad somanförts i motionen i övrigt bör ges regeringen till känna. Utskottet delar denuppfattning som framförs i motionen 1712. Utskottet tillstyrker därför motioneni sin helhet och anser att vad som anförs i motionen 1712 bör ges regeringentill känna. dels utskottets hemställan bort ha följande lydelse: 1. att riksdagenmed anledning av motion 1982/83:1705 som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört, 2. att riksdagenmed bifall till motion 1982/83:1712 som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om åtgärder för aktiva medverkan till enliberalisering av kapitalrörelserna i och inrättandet av en gemensamnordisk aktiemarknad. FiU 1983/84:1 13 Yttrandeöver motion 1982/83:429 från Fullmäktige i () Genom remiss har fullmäktige iriksbanken beretts tillfälle att avge yttrande över motionen 1982/83:429 avLennart m. fl. om skärpta regler om utlänningars aktieförvärv isvenska företag. Motionärernautgår från de ändrade regler för försäljning av svenska aktier till utlandetsom valutastyrelsen fastställde 1979. Valutastyrelsens nya praxis har medförten kraftig ökning av försäljningen till utlandet. Motionärerna hävdar att detbör vara en politisk målsättning att svenska storföretag i stor utsträckningägs av svenska aktieägare, bosatta i - detta för att slå vakt omhandlingsfriheten på det ekonomiska området. De hemställer därför att riksdagenuttalar sig för att återgår till sin tidigare restriktiva praxis. Isamband härmed yrkas att även uttalar sig för att de fackligaorganisationernas företrädare får deltaga vid beslut i valutastyrelsen omtillstånd till utländska köp av svenska aktier. Med anledning härav villfullmäktige anföra följande. Efterbeslutet kan utländska köp av svenska aktier ur valutaregle-ringssynpunktske genom fyra olika kanaler. Först kan valutautlänning i utlandet köpa aktiernafrån annan utlänning. Härvid berörs inte den svenska valutaregleringen. För detandra kan utlänning (vanligen en fondhandlare) som säljer svenska aktier tillSverige utnyttja likviden för inköp av svenska aktier. Det är des. k. switch-affärer som nämns i motionen. Dessa vägar stod öppna äventidigare. För det tredje ges numera tillstånd åt fondkommissionärer att säljaen angiven svensk aktie utan switch. Det sker på ansökan frän företaget ochavser visst belopp. För det fjärde, slutligen, har företag medgetts att genoms. k. riktad emission direkt i utlandet försälja en viss volym aktier. Statistikenöver export och import av svenska aktier visar att switch-möjligheten inte allsutnyttjas fullständigt. redovisades en nettoimport av svenskaaktier, och detta gällde även . utveckladesett exportöverskott som fått större proportioner från och med fjärde kvartalet1982. Tvåandra anmärkningar bör här göras. Först kan observeras att export och import avsvenska aktier till stor del speglar omsättningen på marknaderna utomlands,som till stor del sker via svenska fondkommissionärer. Nettoförsäljningen avaktier till utlandet är därför mycket mindre än exporten och också mycketmindre än försäljningen under tillstånd. För det andra visar detsig att nettoförsäljningarna åtminstone fram till slutet av 1982 varitkoncentrerade til) aktier i fyra företag: , Fortia, och . Avdessa har Fortia och gjort riktade emissioner i utlandet. har intesökt några tillstånd utan exporten av dess aktier har skett genomswitch-affärer. Det är möjligt att nettoförsäljningarnas fördelning är FiU1983/84:1 14 på väg att ändras och visarElectrolux och Asea höga siffror. Fullmäktige diskuterar i fortsättningen de argument sonfiframförts för och emot den nu tillämpade liberala praxis i fråga om utländskaplacerares förvärv av svenska aktier. Vid valutastyrelsens behandling stod två argument iförgrunden, något som framgår av de kriterier som uppställdes för att tillståndskulle ges. En spridning i utlandet av ett svenskt företags aktie kundeunderlätta dess upplåning utomlands och den kunde vara ett stöd vid dessexportförsäljning. Dessa motiv har sedan åberopats i de svenska företagensansökningar. De går tillbaka på värdet ur publicitetssynpunkt av en aktivmarknad och börsnotering utomlands. Det ligger i sakens natur att det här ärfråga om effekter som inte kan mätas med någon precision. Det är emellertiduppenbart att detta publicitetsargument måste ges en viss tyngd när det gällerstora exportinriktade företag av den typ som dominerat aktieförsäljningarna:Ericsson, Fortia, , , Asea. Publiciteten som ges av en marknadutomlands för aktier kan givetvis verka i motsatt riktning om företaget upphöratt visa goda resultat. För fullmäktige är det naturligt att betraktaaktieförsäljningarna från betalningsbalanssynpunkt, som en form av kapitalimport.Riksbanken har länge stått inför problemet att vid ett givet underskott i delöpande betalningarna förhindra ett excessivt behov av balanserandestatsupplåning i utlandet. Med det allmänt låga upplåningsbehovet i det svenskanäringslivet och den förklarliga motviljan hos företagen att efter en serie avkursförluster ta på sig nya kursrisker är det svårt att åstadkomma ett positivtprivat kapitalinflöde eller att ens undvika ett utflöde. Ur denna synpunkt ärdet naturligt att med tillfredsställelse hälsa en typ av kapitalimport som inteförutsätter en stram inhemsk kreditpolitik eller tvingande refinansieringsregler. Även från betalningsbalanssynpunkt kan dock kapitalimportgenom aktieförsäljningar ha negativa sidor. För det första kan en period avnettoköp från utlandet följas av nettoförsäljningar. Det är alltså fråga om envariabel kapitalimport, vars storlek vi inte behärskar annat än i den allmännameningen att en god utveckling av den svenska ekonomin och de svenskaföretagen minskar riskerna. Det kan också hävdas att aktiemarknadenkännetecknas av vissa mekanismer som motverkar stora överdrivna strömmar. Omsvenska aktier är internationellt lågt prissatta, vilket har varit fallet framtill , är de attraktiva för utländska placerare - och tvärtom. Enåterförsäljning från utländsk sida borde därför bromsas genom attden leder till en lägre kursnivå för svenska aktier. En annan viktig fråga är kostnaden för kapitalimport, somsker i form av försäljning av aktier till utlandet, och kapitalimport genomupplåning. En mekanisk jämförelse kan naturligtvis göras mellankostnaden för ett svenskt lån upptaget utomlands (i utländsk valuta) och enplacering utom- FiU 1983/84:1 15 landsav svenska aktier. För lånet blir det fråga om räntan och lånevalutansgenomsnittliga förändring över perioden, för aktieplaceringen den direktaavkastningen (utdelningen) och den genomsnittliga kursändringen. Menjämförelsen är svår att göra på ett invändningsfritt sätt. Teoretisktbör aktier ge en högre kostnad än lån. På kort sikt bör dockdirektavkastningen på aktier vara betydligt lägre än räntan på lån. Aktieförsäljningentill utlandet är emellertid inte bara en annan form av upplåning utomlands sombidrar till att finansiera aktuella externa underskott. Denunderlättar de svenska företagens försörjning med riskvilligt kapital, som ären förutsättning för en ny industriell expansion. Förstärkningenav aktiemarknaden som finansieringskälla gynnar också andra företag än dem varsaktier säljs till utlandet och är inte beroende av om utlänningarnas intresseriktar sig mot nyemissioner eller utelöpande aktier. Fördelarna kan emellertidvara särskilt påtagliga för de största internationellt arbetande företagen. Dehar hävdat att deras storlek och tillväxt kräver nytt eget kapital som kanerhållas i endast med svårighet eller på villkor som är oförmånligareän de som gäller för deras utländska konkurrenter. Sålångt detta argument går synes alltså vidgningen av utländska placeraresmöjligheter att köpa svenska aktier ha positiva verkningar för de svenskaföretagen och ekonomin i stort. Men det finns givetvis en risk att det utländskaintresset kan variera på ett sätt som blir störande för utvecklingen på densvenska aktiemarknaden. Jämfört med svenska placerare kan de vara mera känsligaför riskbedömningen av som land och de har större möjligheter att lättfinna alternativa placeringar. Motionärernakoncentrerar sig uteslutande på vad utlänningars aktieköp innebär i ökning avvårt internationella beroende eller i inskränkning av den nationellahandlingsfriheten på det ekonomiska området. Tanken utvecklas inte närmare. Entyp av ökat beroende, som ligger nära till hands, är givetvis att den svenska aktiemarknadenknyts närmare till de utländska marknaderna, något som enligt vad ovan sagtskan ha både fördelar och nackdelar. Från sin utgångspunkt är fullmäktigesärskilt intresserad av en andra typ av beroende, av riskerna förbetalningsbalansen att en betydande del av ett stort utlandsägt aktieinnehavkan säljas ut vid en förtroendekris för den svenska ekonomin eller den svenskaekonomiska politiken. Det kan häremot framhållas att med sitt storaberoende av upplåning i utlandet oberoende av rörelser i utlänningarsaktieinnehav måste föra en ekonomisk politik och åstadkomma en utveckling somvinner förtroende. Återstårfrågan om utländska ägares inflytande i de individuella svenska företagen. Denkan gälla ett företags relation till en stor utländsk aktieägare. Här finns ettskydd genom lagen (1982:617) om utländska förvärv av svenska företag m. m. Häriuppställs som bekant krav på förvärvstillstånd för en utlänning eller svenskaaktiebolag utan utlänningsförbehåll att göra förvärv som innebär att andelen avröstetal eller aktiekapital överstiger 10,20,30,. FiU1983/84:1 16 lag ger visst skydd motatt en utländsk aktieägare blir dominerande. Den lägger däremot inga hinder ivägen för utländska aktieägare som en grupp att öka sitt ägande och röstandel iett företag. Om utlänningsförbehåll finns är dock utlänningarnas andelbegränsad till av röstetalet och av aktiekapitalet. Fleraav våra största företag saknar dock sådan klausul. I de flesta fall gäller dockatt med nuvarande regler för rösträtt, med 1/10 eller 1/1000 röst för friaaktier, är den maximala utländska rösteandelen begränsad. Men dessaförhållanden kan ändras av bolaget. I praktiken synes ingen risk föreligga attutländska aktieägares röstandel skulle bli dominerande i något betydandesvenskt företag. Fullmäktige anser dock att det finns ett behov att skapa ettbättre skydd mot utländskt ägande av svenska företag. Enligt fullmäktigesmening bör skyddet ej läggas i valutaregleringen, som bör vara flexibel ochkunna anpassas till olika betalningsbalanslägen. I stället bör en översyn görasav lag i syfte att åtstadkomma ett mera fullständigt skydd mot oönskatutländskt inflytande. Utvecklingen bör också noga följas genom regelbundenanalys av värdepapperscentralens material. Som en särskild punkt tar motionärerna upp frågan om defackliga representanternas deltagande i valutastyrelsens beslut omaktieförsäljning till utlandet. Valutastyrelsens sammansättning regleras ivalutalagen och förslag härom, liksom om kompetensfördelningen mellanfullmäktige och valutastyrelsen, torde komma att framläggas avvalutakommittén. Sammanfattningsvis vill fullmäktige framföra följande.Utlänningars förvärv av svenska aktier innebär en risk för att utländskaengagemang avvecklas vid en ur betaliiingsbalanssynpunkt och för företagetolämplig tidpunkt. Häremot står emellertid förvärvens normalt gynnsamma effektpå betalningsbalansen och de svenska företagens tillgång till riskkapital. avvägning mellan argumenten för och emot finner fullmäktige intetillräckliga skäl att nu återgå till en mera restriktiv tillämpning inomvalutaregleringen i fråga om utlänningars aktieförvärv. Däremot bör ett bättretäckande skydd skapas mot utländskt inflytande i svenska företag genom enutvidgning av lag. Reservation: se fullmäktiges protokoll , § 6. Export och import av svenska aktier 1975-1982, mkr 2 58(f Korrigerad genom tillägg av aktieremitterade av 1) Fortia () och 2) (), vilka sannolikt ejingår i bankinspektionens uppgifter. FiU 1983/84:1 '\Oincs ' T- f II II III I m r T- 1I CM r-H -H « '-' OJ c Cl ' ~cd t? r- lo »-H (NO"'om>o I imior-u-ju 1/1 l/- ,_ ,-, u < U, J3 S U fad! °S s» = "O tS :S .H c S S .a 2gwii(Jtu<<!>-a5t/5iÄizi<< XI M " S > j.n O -C ts c/5 < «OJ) E t = E FiU1983/84:1 19 Remiss av motion 1982183:429av m. fl. (s) om skärpta regler om utlänningarsaktieförvärv i svenska företag samt anmälan av skrivelse från Industriförbundoch Genom remiss den 10 februari 1983hade finansutskott berett fullmäktige i tillfälle attavge yttrande över motion 1982/83:429 av m. fl. (s) omskärpta regler om utlänningars aktieförvärv i svenska företag. I anslutning till fullmäktiges behandling av remissenanmäldes och lades utan åtgärd till handlingarna skrivelse av den 30 maj 1983från och angående försäljningtill valutautlänningar av svenska aktier. Fullmäktige beslöt avge yttrande av den lydelse somframgår av registra-turet. Mot yttrandets lydelse reserverade sig och som ansåg att den del av fullmäktiges yttrandesom på s. 4 börjar med "Fullmäktige anser" och slutar med"värdepapperscentralens material" bort utgå. Reservanternaanförde därvid följande. Fullmäktiges majoritet vidimerar i meningen dessförinnanatt ingen risk synes föreligga att utländska aktieägaresrösteandel skulle bli dominerande i något betydande svenskt företag. Även sistameningen i sammanfattningen som på s. 4 börjar med "Däremot bör" ochslutar med "års lag" bör följaktligen utgå. Dennaparagraf förklarades justerad. FiU1983/84:1 20 Yttrande över motionerna 1982/83:430 och 862 frånFullmäktige i () Riksbanksfullmäktige har avriksdagens finansutskott beretts tillfälle att yttra sig över LennartPetterssons m. fl. (s) motion om svenska företags investeringar i utlandet(1982/83:430) och m. fl. (vpk) motion om åtgärder för att begränsasvenska företags investeringar i utlandet (1982/ 83:862). Med anledning häravvill fullmäktige anföra följande. Motionärerna uttrycker sin oro över att svenskägda företagi växande utsträckning förlägger produktion och investeringar men ävenforsknings-och utvecklingsarbete i utlandet och att detta leder till ökadarbetslöshet och ökade ekonomiska svårigheter inom landet. Mot denna bakgrundföreslås olika åtgärder för att begränsa utlandsinvesteringarna. Gemensamt förbåda motionerna är ett förslag om att skall ompröva sitt tidigarebeslut att inte längre pröva svenska direktinvesteringar i utlandet frånbetalningsbalanssynpunkt. Vpk-motionärerna vill därutöver ha en merlångtgående prövning. Utlandsinvesteringar skall tillåtas endast om de utgörett ömsesidigt samhällsekonomiskt intresse för de berörda länderna ochgodkännas av de anställda i företaget/koncernen. I s-motionen föreslås attförläggningen av företagens verksamhet påverkas mer informellt genom attregeringen tar upp överläggningar med de svenska storföretagen i syfte attförmå dessa att lägga en större andel av sina produktionsinvesteringar iSverige. Det finns enligt fullmäktiges mening anledning att följasvenska storföretags satsningar på produktion, investering och forskning iandra länder. Risker kan föreligga för att den växande utlandsverksamheten skerpå bekostnad av den inhemska industrins utveckling. måste understrykasatt det är fråga om utomordentligt svåra bedömningar i vilkenutsträckning utlandssatsningen är ett väsentligt led för att företaget skallbibehålla och utveckla sin livskraft och i vilken mån sådana företagsmål kankomma i konflikt med inhemska sysselsättningsmål. Möjligheter till en mer samlad bedömning av svenskaföretags direktinvesteringar i utlandet kommer att föreligga efterremissbehandlingen av det framlagda slutbetänkandet fråndirektinvesteringskommittén och då valutakommittén fullgjort sittutredningsuppdrag, vilket beräknas ske /84. Fullmäktigehar då möjlighet att pröva om en återgång till tidigare ordning är befogad.Fullmäktige avstår från att nu yttra sig om behovet att vidta åtgärder för attbegränsa direktinvesteringarna. Avslutningsvis vill fullmäktige göra två kommentarer tillde i motionerna använda uppgifterna över direktinvesteringarnas omfattning. För det första avser dessa, som också klart framgår,tillstånd till investeringar. Det bör emellertid sägas dels att utnyttjandetav tillstånden inte är fullständigt, dels att svenska företags avveckling avtidigare direktinvesteringar i utlandet ger upphov till ett inflöde. För åren1980-1982 har utnyttjandegraden legat kring 70 ä , medan nettot avinvesteringar och FiU1983/84:1 21 desinvesteringar motsvarat 60 ä avtillståndsbeloppen. Detta kan å andra sidan innebära en viss underskattning iså måtto att utlandsföretagens återinvesterade vinstmedel aldrig registreras ibetalningsbalansen och inte behandlas som direktinvesteringar. För det andra bör understrykas att det inte är möjligt attfrån omfattningen av de svenska företagens direkta investeringar i utlandet dranågra slutsatser om dotterbolagens investeringar i anläggningar och maskiner.Det är fråga om två facktermer med helt olika innebörd. Det förekommer ändå attdirektinvesteringarna mer eller mindre uttryckligt ställs i relation till desvenska företagens inhemska reala investeringar. I motionerna har direktinvesteringarnaställts samman med borgens- och garantiåtaganden för utländska dotterbolagsräkning. Man kommer då upp i belopp av samma storlek som den svenska industrinsinhemska investeringar i anläggningar och maskiner. Läggs därtilldotterbolagens upplåning utan borgen från det svenska moderbolaget, varsomfattning inte är känd, kommer man upp till än större belopp. Vad som dåregistreras är emellertid de finansiella medel som totalt tillförsutlandsföretagen utifrån. Dessa medel används naturligtvis till fastainvesteringar men också till mycket annat, t. ex. för placering i omsättningstillgångarsom lager och kundfordringar. Å andra sidan kan dotterbolagen, om de har medelnedplöjda i rörelsen, företa fasta investeringar utan att medel tillförsdotterbolagen utifrån. FiU1983/84:1 22 Närvarande: Ordföranden vice ,, Remiss av motion 1982183:430om svenska företags investeringar i utlandet och av motion 1982183.862 omåtgärder för att begränsa svenska företags investeringar i utlandet Genom remiss den 10 februari 1983hade finansutskottet berett fullmäktige i tillfälle att avgeyttrande över motion 1982/83:430 av m. fl. (s) om svenskaföretags investeringar i utlandet och motion 1982/83:862 av m. (vpk) om åtgärder för att begränsa svenska företags investeringar i utlandet. Fullmäktige beslöt avge yttrande av den lydelse somframgår av registra-turet. FiU1983/84:1 23 Yttrande över motionerna 1982/83:1705 och 1712 frånFullmäktige i () Sedan finansutskottet berettfullmäktige i tillfälle att avge yttrande över motionerna 1982/83:1705 av () om gemensam tull- ochvalutaunion med , m. m. och 1982/83:1712 av () om en gemensam nordiskaktiemarknad, m. m., fårfullmäktige anföra följande. I motionen nr 1705 yrkas "att begär attregeringen låter utreda frågan om gemensam tull- och valutaunion samt engemensam aktie- och kapitalmarknad med grannlandet ." I motionen nr1712 hemställs "att hos regeringen begär att sådana åtgärdervidtas att aktivt kan medverka till en liberalisering avkapitalrörelserna i och inrättandet av en gemensam nordiskaktiemarknad." Fullmäktige vill först erinra om.att de områden som berörsi de båda motionerna har varit eller är föremål för ett flertal utredningarinom ramen för det nordiska eller norsk-svenska samarbetet. Vid Nordiska Rådetssession 1980 behandlades en rapport om utvidgat nordiskt valutasamarbete. Påuppdrag av finansministrarna studerar den nordiskaämbets-mannakommittén för valutafrågor och finansiella frågor (NÄVF) möjligheternaatt vidareutveckla de valutapolitiska konsultationerna mellan de nordiskaländerna. En slutrapport väntas föreligga . I båda dessautredningar har även valutasamarbete begränsat till vissa nordiska länderbehandlats. Vad gäller kapitalrörelseområdet framlade NÄVF i november1981 en rapport om åtgärder inom det valutapolitiska området för att främjaindustriella samarbetsprojekt över gränserna i . Kommittén har därefterfått i uppdrag att studera en harmonisering och liberalisering av valutaregleringarnaoch att värdera möjligheterna att införa fribelopp och förenkladeadministrativa rutiner, särskilt för mindre företag. En slutrapport kommer attföreligga . Inom ramen för samarbetet i dennorsk-svenska blandade kommissionen utredde en arbetsgrupp under 1982möjligheterna att undanröja hinder för industrisamarbetet med avseende påvalutaregleringen och närliggande kapitalmarknadsfrågor, bl. a. frågan om engemensam aktiemarknad. Enligt fullmäktiges mening finns det inte anledning attigångsätta ytterligare utredningar av de frågor som tas upp i de aktuellamotionerna, i varje fall inte innan pågående studier slutförts och framlagts.Fullmäktige vill dessutom allmänt ifrågasätta lämpligheten av att nordisktsamarbete i olika former utreds ensidigt på svenskt håll. Sådana förslag bör,liksom , behandlas i etablerade nordiska eller bilaterala organ så attfrågeställningar- FiU1983/84:1 24 na redan på utredningsstadiet får en så fullständigbelysning som möjligt. Beträffande det sakliga innehållet i de båda motionernahar fullmäktige följande synpunkter på de frågor som faller inom riksbankensansvarsområde. En valutaunion mellan och skulle fungera endastom den grundades på en utomordentligt långtgående koordinering av de båda ländernasekonomiska politik. En sådan samordning synes sakna aktualitet. En liberalisering av kapitalrörelserna i och engemensam nordisk eller norsk-svensk aktiemarknad hindras, såsom nämns i motionnr 1712, av de nordiska ländernas OECD-åtaganden. Som ett led i det nordiskautredningsarbetet har kontakter tagits med i denna fråga. Dessa kontakterhar bekräftat att OECDs kapitalliberaliseringsstadga lägger hinder i vägen. Enömsesidig förmånsbehandling i valutaregleringshänseende de nordiska ländernaemellan skulle utgöra en diskriminering som strider mot stadgan. De nordiskaländerna kvalificerar inte för de undantagsmöjligheter stadgan erbjuder ländersom ingår i tullunioner eller monetära sammanslutningar. Det ter sig fögatroligt att ytterligare utredningar eller överläggningar i skulle förändradessa slutsatser.