bet · G701KU30 · 1983-12-31 00:00:00 — Här står det atttidpunkten för inrättandet av registret är . AnitaModin: Av det kan man dra slutsatsen att det är någon form av register som AMSstår för. Ni hade alltså inte vetskap om att det förekom en samköming mellankassorna och AMS. sade du att ni visste om att det förekom ensamköming. Det var kanske en felsägning? NilsRydén: Under hand hade vi fått reda på det, men vi hade inga papper på det. Vihade underhandskontakter, som jag inte riktigt kan beskriva. Ansökan kom rättlångt efteråt. Få tjänstemannanivå har vi kontakt med AMS i många andraärenden, och vi hade på känn att registret fanns, även om vi inte hade någotpapper på det. : Jag ber att få tacka för de upplysningar vi har fått som underlag förvårt granskningsarbete. KU 1983/84:30 102 Utfrågningav krigsmaterielinspektören konteramirai den 23 februari 1984angående vapenexport till : Vi hälsar krigsmaterielinspektör välkommen hit. Vi har ettärende som berör din verksamhet. Det huvudsakliga syftet är att vi skall fåställa frågor, men vi brukar först lämna ordet till den vi inbjudit. CarlAlgernon: Jag tänkte lämna en kort presentation först av vad jag sysslar medoch sedan av det vapensystem som det har varit fråga om i Burmaaffären ochslutligen gå in på försäljningen. Somkrigsmaterielinspektör har jag två huvuduppgifter. Den ena är att varakontrollmyndighet för den tillverkande försvarsindustrin. Det finns en särskildlagstiftning på det området. Försvarsindustrin måste alltså ha tillstånd försin tillverkning, och dessutom skall den följa olika bestämmelser bl. a. omregelbunden rapportering om vad man tillverkar. Det är en uppgift som jagfullgör som egen myndighet. I den uppgiften ingår bl. a. sådanaklassningsfrågor som varit aktuella i samband med den kända containeraffären. Denandra uppgiften är att vara beredningsorgan åt regeringen ochutrikeshandelsministern i frågor som gäller krigsmaterielexport. Där ärfömtsättningarna sådana att alla krigsmaterielexportärenden skall godkännas avregeringen. Ärenden som gäller av den volym vi exporterar går tillregeringen. En mindre del - det är fråga om mycket små ärenden, t. ex. exportav jaktvapen och jaktammunition - delegeras till utrikeshandelsministern ochombesörjs av krigsmaterielinspektionen. Alla viktiga ärenden måste i principgodkännas av regeringen. Närett sådant ärende kommer in följer man en viss tågordning. Man inhämtarregelmässigt remissyttrande från , och UD gör enbedömning av den utrikespoUtiska och inrikespolitiska situationen i det landdet är fråga om. går remissen också till försvarsdepartementet ochnågon enstaka gång också till industridepartementet. Försvarsdepartementetkan exempelvis bli inblandat om det är tveksamt om materielen över huvud tagetskall få exporteras med hänsyn till det svenska försvaret. Det kan också finnasandra skäl som talar för att man breddar kretsen av remissinstanser, men i detnormala fallet är det alltså i huvudsak politiska avdelningen i UD som yttrarsig och försvarsdepartementet. Nären industri förbereder en marknadsföring i ett land inhämtar den regelmässigten underhandsförfrågan, om den får gå in i den marknaden, och en sådanförfrågan remitteras på samma sätt som jag beskrev. UD:s politiskaavdelning tar alltså hänsyn till de utrikes- och inrikespolitiska förhållandenasom gäller det landet, och sedan ger man sitt svar till KU 1983/84:30 103 krigsmaterielinspektionen,som för ärendet vidare till utrikeshandelsministern. Dettar i regel mycket mellan en underhandsförfrågan och en leverans.Underhandsförfrågan följs av en marknadsföring i landet i fråga och såsmåningom kanske av förhandlingar om kontrakt och sedan leverans. När detgäller t. ex. större vapensystem från kan det vara fråga om sex-sju år.När det gäller ammunition eller mindre objekt, som tillverkas snabbt, kan detvara fråga om månader. Sammanfattningsvis:Innan någon export till ett land kommer i fråga sker först en underhandsförfrågan.Den kan leda till att man får möjlighet att skriva ett kontrakt,och då sker regeringens ställningstagande. Industrin vet att regeringens beslutgmndar sig på omständigheterna för leverans. Det betyder attindustrin befinner sig i ett osäkerhetstillstånd eftersom man vet att densituation som råder när leverans strax skall ske är avgörande. Dettavar något om den allmänna uppläggningen av den administrativa proceduren kringtillstånd. Jag skaU strax komma in på den aktuella Burmaaffären, mendessförinnan tänkte jag presentera det vapensystem som har sålts till . Detär ett pansarvärnssystem som heter pansarvärns-system. Det ärframtaget för att täcka svenska arméns behov av ett vapensystemsom är effektivt mot stridsvagnar och pansarfordon på medelräckvidd, 700-800meters avstånd. På kortare håU använder man mindre vapen, och på längre hållanvänder man robotar. Det här är ett viktigt avståndsområde. Systemet CarlGustaf bärs av två man. Den ene bär på en meterlång tub, och den andre soldatenbär ammunitionen. Vapnethar tagits fram för att kunna bäras och hanteras i terrängen av en man med enammunitionsbärare. Det är alltså lätt, väger . Det är rekylfritt så kan skjuta från axeln på samma sätt som med ett vanligt mausergevär. Manhar eftersträvat att kunna använda ganska grov ammunition som verkligen kanslå hål i en stridsvagns pansar. Genomträngningför-mågan är upp till 140 mmpansar . Tilldetta vapen finns olika typer av ammunition. Det finns pansarspränggranatersom skall kunna tränga in i de kraftigaste bestyckade stridsvagnarna. Nästatyp är spränggranater, som används av länder som inte är utsatta för någotstarkare hot från motståndare med stridsvagnar och som vill bekämpapansarvagnar och mindre bandstridsfordon. Vidarefinns det rök- och lysammunition. Rökammunitionen används till rökridåer somförhindrar insyn eller försvårar framryckning. Lysammunitio-nen gör att man pånatten kan belysa ett område med 500 meters diameter kontinuerligt genom skjuter lysskott varje minut. Sedan finns det också övningsammunition. Det här vapnet har sedandet togs fram i varit efterfrågat på export KU 1983/84:30 104 ochsålts till ett 20-tal länder. Det och luftvärnskanon är de tvåstora svenska exportobjekten. Manhåller nu på att ta fram en ny version av samma vapen som väger bara hälften såmycket. Tekniken ger möjligheter att med glasfiber få ned vikten. Jagkommer så över till Burmaaffären. Jag vill först säga att förenadefabriksverken under vårens lopp har gjort förhandsförfrågningar omexport till och fått nej varje gång. Iseptember 1982 begärde man att få demonstrera två CarlGustaf-vapen i . Framställningen gick på det sätt jag beskrivit tillutrikesdepartementets poUtiska avdelning för att prövas, och där ställde mansig efter samråd positiv till att det kunde ske. Vapnen sändes i september 1982till . Demonstrationerna fungerade uppenbarligen bra, och efter bara enmånad var FFV i gång med förhandUngar om köp av ett antal vapen med ammunition. Inovember var denna affär inom räckhåll för FFV, som kom igen till krigsmaterielinspektionenmed en begäran om tillstånd. Framställningen remitterades tillutrikesdepartementets politiska avdelning, som ägnade nästan en månad åt olikaanalyser och åt att skaffa in ytterligare kompletterande information om lägetoch utvecklingen i . Den3 december hade polchefen ärendet uppe i samrådsgruppen i UD, som träffasregelbundet , men fann att ärendet borde . Parallellt med Burmaaffären kom också en förfråganom , och båda de ärendena ville man ta upp i utrikesnämnden. Detbestämdes då att man skulle tillfråga mig om tidsförhållandena för FFV:s del iBurma. Jag talade med generaldirektören, och det visade sig att man hade gjortupp kontrakt med förbehåll att regeringen måste godkänna affären. Det fannsbötesklausuler som skulle utlösas om leveransen kom senare än kontraktetföreskrev. Det var detta skulle ske om regeringen godkändeaffären. Ärendettogs på nytt upp i politiska avdelningen, som bestämde sig för att hämta inytterUgare en omgång material inte bara från vår ambassad i utanockså från och . SlutUgen komärendet upp , och då avgjordes det positivt av regeringen.Utrikesnämnden sammanträdde , och där togs såväl Nepal- somBurmaärendena upp som en anmälan. Det är händelseförloppet. : Det var en fyllig redovisning, så mina frågor blir inte särskiltmånga, men det är några saker jag vill fråga om. Detgäller först bötesklausulen. Man kunde alltså inte vänta med tillstånd,eftersom i så fall en bötesklausul hade utlösts. Betyder det att man försttecknar ett avtal och sedan söker tillstånd? Är det vanligt att man tecknar ett KU 1983/84:30 105 avtalsom sätter press på regeringen att avgöra ett ärende i kanske en annan riktningän man helst velat göra? CarlAlgernon: Ja, det är vanligt att ett kontrakt med industrin innehåller ett förbehållpå slutet om att affären kräver regeringens godkännande. Bötesklausulerförekommer väl också, men jag har i varje fall inte under mina träffatpå att de har påverkat ett ärendes behandling tidigare - och inteheller här skulle jag vilja säga. Vad man tog reda på var att om man väntademed beslutet , skulle det vara förenat med böter. Jag trorinte att det.egentiigen påverkade regeringen, men den saken kan jag inte uttalamig om. Svaretpå frågan är alltså att det är oUka men att det kan förekomma bötesklausulervid leveranser som kommer senare än efter ett visst datum. : Det förekommer inre väpnade oroligheter i . Såvitt jag förstårhar man från början fått nej vid förhandsförfrågningar från FFV men har fåttpositiva förhandsbesked både när man skulle skicka demonstrationsexemplar ochbeträffande själva vapenexporten. "Inreväpnade oroligheter" - det kan variera snabbt. Enligt vad jag kan minnasfrån de handlingar jag tagit del av åberopar man tillståndet fördemonstrationsexemplar i sin begäran om export. Det verkar förvånande, och jagvill höra en kommentar. Även om man fick tillstånd behöver det intebetyda att man skulle få det . CarlAlgernon: Det tycker jag är riktigt. Dessa mycket långtgående undersökningarsom gjorts av politiska avdelning tyder jag så att skaffa förnyat underlag för att klarlägga om man kunde sända materielen. Nuankommer det väl mindre på mig än på politiska avdelningatt göra uttalanden om oroligheterna och den mycket speciella situation sområder i , men det är riktigt att läget har varit sådant inte har velat gå in där, och det är detta som föranlett avslagen. Jag trormöjligen att läget förändrades 1980-1981 när de kinesiska leveranserna av vapentiU BCP - Communist Party - upphörde. Det kan ha legat mer i vågskålen. : Har du någon uppfattning om när de förhandsförfrågningar har gjortssom man fått nej på? CarlAlgernon: Själv hade jag en så sent som . Det gällde en förfråganfrån FFV. Där räckte det med att jag kontrollerade med utrikesdepartementetspolitiska avdelning för att finna att liksom tidigare någon export inte bordekomma i fråga. Jag tror det var . : Jag har en fråga om vilka åtaganden har gjort utöver självavapenleveransen till , t. ex. när det gäller reservdelar och KU 1983/84:30 106 ammunition.Vilka möjligheter har man att avbryta leveranserna om läget i skulleändras, vilket ju kan ske snabbt? CarlAlgernon: Om något händer som berör de fyra kriterier som är vägledande förbedömningen om man skall exportera, finns alla möjligheter för regeringen attstoppa exporten. Till ett vapen kan det behövas ammunition och reservdelar,och vår lagstiftning förutsätter att det kan förekomma ett flöde av sådanasaker, även om landet i fråga kommer i krig. Dettahar naturligtvis att göra med tilltron till den svenska försvarsindustrinstrovärdighet som leverantör. Men kommer en ny förfrågan från , tar manställning tiU de förutsättningar som gäller i situationen då. : Enligt vad jag förstår skickar man inte löpande leveranser avammunition. CarlAlgernon: Nej. Den här leveransen har skett , i januari 1983och - om jag minns rätt - . Ungefär halva leveransen gick och resten . : Gjordes det då också en politisk bedömning? CarlAlgernon: Man fick tillstånd första gången av regeringen till en utförsel framtiU . före kom FFV igen och begärde att fåförlängd tid för leverans till . Sådant händer ganska ofta närdet blir någon störning. En sådan förlängning av tillståndet medgavs avregeringen och - jag tror det var - ägde den andraleveransen rum. : Hur kan regeringen ge ett sådant tillstånd? Du sade att den poUtiskabedömningen gäller läget när leverans sker. Man kan inte veta i decemberhurdant läget är i i juli året därpå. CarlAlgernon: Leveransen av ett vapensystem tar , om det är en storleverans, och den kan vara uppdelad. Man gör en bedömning av de förhållandensom råder när den första leveransen skall ske. Det är rutin att tillstånd gesbara för en begränsad tid, exempelvis . Räcker inte -tanken är att leveransen skall ske under den tiden - kommer ärendet på nytt uppi regeringen precis som i detta fall. : Jag väntar med att ställa frågor om den politiska bedömningenangående inre väpnade oroUgheter tills vi har utrikesministern här. LarsErnestäm: Jag har en mera allmän fråga om vapenexport, och den kanske tangerarde frågor som UD skulle svara på. Ärdet allmänt med vapenexport till länder där det pågår långvarigt inbördeskrig?Hur var det med vapenexport till ? Jag bortser då från tiden för krigetmellan och . KU 1983/84:30 107 detinbördeskrig i mot kurderna; Kurderna står i samma förhållande tillmajoritetsfolket som kareni i förhåUande till majoritetsfolket i . Pågickdet vapenexport från till ? CarlAlgernon: Jag måste tillstå att jag inte kan svara exakt. Mig veterligt har viöver huvud taget icke exporterat krigsmateriel till , och det har i varjefall inte skett som jag kan överblicka - hardet varit krig. Vad som hänt innan kan jag inte uttala mig om. Vår endavapenexport till gick till tidigare, långt före deoroligheter som pågår . LarsErnestäm: är också ett intressant land i detta avseende. Jag avser då inteden period av krigstillstånd som råder . Även i förekom en formav inbördeskrig mellan kurderna och majoritetsbefolkningen, även om det kanskeinte var Uka uttalat som i . Men det förekom tydUgen vapenexport till . CarlAlgernon: Jag törs inte uttala mig om de utrikespolitiska bedömningarna i detfallet. I har varit engagerat ända . LarsErnestäm: Finns det andra länder där man kan tänka sig en parallell situationnär det gäller vapenexporten till situationen i vad beträffar de inreförhållandena? CarlAlgernon: Ett av kriterierna för svensk vapenexport är att det inte får pågåinre väpnade oroligheter i det land vi exporterar till. Därför kan jag väl sägaatt sådana länder skulle vara uteslutna från svensk vapenexport. Sedanär det naturligtvis en fråga om hur man definierar inre väpnade oroligheter,men där kommer jag in på något som jag inte bör uttala mig om. : Med tanke på vad sade vill jag påpeka att detinte är utrikesministern som är föredragande i dessa ärenden, utanutrikeshandelsminister . CarlAlgernon: , när detta utspelade sig, var LennartBodström såväl utrikeshandelsminister som utrikesminister. varstatssekreterare på den bUvande utrikeshandelsavdelningen. föredragande i regeringen av ärenden på detta område . Sven-ErikNordin: Det är känt för utskottet att det är utomordentligt svårt att hittakriterier för bedömning av vad som är inre väpnade oroligheter. Det måstealltid bli en bedömningsfråga. är i det fallet ett bra åskådningsexempel.Det är ett nytt land för vapenexport från . Förekommerdet, när det bUr fråga om att ta upp export till ett land av den här typen, attvår ambassad specialbevakar det landet för att man verkligen skall känna sigövertygad om att en bedömning som man gjort fortfarande ärhållbar? Sedan man en gång har börjat exportera till KU 1983/84:30 108 ettland får man alltid räkna med att det uppstår nya förfrågningar, det kan gällaen kontinuerlig export av ammunition, men det kan också röra sig om ytterligarevapenleveranser. Vihar här att göra med två grupper av länder. Den ena gmppen är neutrala länder iEuropa, som inte är något problem. Med dem löper handeln kontinuerligt, och vihar samarbetsavtal med vissa av dessa länder. Men det finns också länder avsamma typ som . man någon speciell bevakning åt sådana länders inreförhållanden när man, som fallet var här, prövar en första affär? CarlAlgernon: Ja. Vi har ambassadör i , som är sidoackredi-terad iBurma. Han gör frekventa besök i , och jag utgår från att han följerutvecklingen där med särskilt intresse. Men återigen: Han är utrikesministernsman. Här kan ju komma förnyade förfrågningar om ammunitions-leveranser. Denbild som vi talade om är naturlig, att från länder tiU vilka vi harlevererat ett vapensystem kommer förr eller senare en begäran om ytterligareleveranser av ammunition. Min bedömning är att svaret är ja, att man gör detta. AndersBjörck: sade att av besluten avseende krigsmaterielexport gällerfrågor som reggeringen formellt tar ställning till och där det alltså inteförekommer någon delegation till utrikeshandelsministern. Får jag mot bakgrundav detta ställa en fråga, om det har förekommit attkrigsmaterielinspektionen gjort en föredragning inför hela regeringen, t. ex. ien allmän beredning, och har det som känner tillförekommit någon allmän diskussion med hela regeringen om principerna förkrigsmaterielexport? CarlAlgernon: Jag kan överblicka , och vad beträffar är mitt svarnej. Jag har alltså inte gjort eller deltagit i någon föredragning. Jag kannämna ett exempel som varit aktuellt, nämligen eventuella köpav fälthaubitser från . Jag är på det klara med att det ärendet har varituppe ett antal gånger i regeringen i dess helhet, och det har varit uppe iutrikesnämnden två eller . Vad beträffar den typen av stora ärendenutgår jag från att så är fallet. AndersBjörck: De politiska bedömningarna görs inte av krigsmaterielinspektionen, omjag har förstått rätt, utan i första hand av och desspolitiska avdelning. Det underlag som politiska avdelningen har till sittförfogande utgörs huvudsakligen av rapporter från ambassadörerna i de aktuellaländerna - eller om de är sidoackrediterade. Får krigsmaterielinspektionen delav denna rapportering in extenso? CarlAlgernon: Jag tror jag får det i de flesta fall. Det förekommer ibland enganska omfattande notväxling. Det är i varje fall den politiska avdelningens KU 1983/84:30 109 ambition.Vad gäller exemplet med har telegrammen också kommit tillkrigsmaterielinspektionen. AndersBjörck: Förekommer det att krigsmaterielinspektionen har en annan uppfattningvad avser de politiska riskerna, eller följer ni normalt helt och hållet debedömningar som görs av ? CarlAlgernon: I vissa fall har det varit en del skiljaktigheter i uppfattningen.Det är ofta en dialog. önskar vi få upp ärenden i utrikesnämnden litettidigare än regeringen vill. Det kan som i det här fallet förekomma enspegelbild, så att man inte kan eller inte önskar invänta utrikesnämndenssammanträde. Men allmänt sett är ju vår exportmarknad sådan att vi håller Osstill stabila länder, som vi haft affärer med och där det harbyggts upp ett förtroende för som leverantör. Antaletländer utanför är ganska Utet, och det är sällan det kommer upp någranya länder i det här avseendet. Jag vill understryka att det underlättarproceduren visavi försvarsindustrin att man håller sig till länder där man ärganska säker på att utvecklingen är stabil. Man vill inte komma i en sådansituation att en leverans behöver avbrytas eller en kommande leverans inställas. : Jag tror inte vi har fler frågor. Jag ber då att få tackakrigsmaterielinspektören för den information som vi har fått och somunderlättar vår granskning. KU1983/84:30 110 dels a)Gränsdragningsförhandlingar med dels b) Praxis beträffande redovisningav statsråds förmögenhetsinnehav dels c) Utnämningen av statsråd till visstämbete dels d) Viss utrikespolitiskrapportering och riksdagsledamoten resa till : Jag hälsar välkommen statsminister , som har lovat att ställa upp för en utfrågning som skall ge osskompletterande material i några granskningsärenden. Om vi kommer in på frågor som skall hemlighåUas vill jagerinra om § 15 i riksdagsordningen, som föreskriver att ledamöter, suppleanteroch tjänstemän i elt riksdagsutskott inte får obehörigen yppa vad som enligtbeslut av regeringen eller utskottet skall hållas hemligt med hänsyn lUl riketssäkerhet eller av annat synnerligen viktigt skäl, som betingas av förhållandettiU en främmande stat eller meUanfolklig organisation. Vi gör som vanligt så att vi noterar vad som sägs underfrågestunden och skickar ut referatet för justering till den som utfrågas. a) Gränsdragningsförhandlingar med : Jag skulle vilja ställa några frågor somgäller den s. k. . Den första frågan är: Varför tog det så för detbrev som skickades från stalsministern till hans danska kollega? Var detuteslutande tekniska problem i samband med transporter? Hade det enligtstatsministerns uppfattning kunnat ske på ett snabbare sätt? : Det reella överlämnandet av brevet skedde såsnabbt som man rimligen kan begära. fastställdes innehållet ibrevet, och överfördes det per telex tiU svenska ambassaden iKöpenhamn. gick den svenska ambassadören upp till statsministernskansli i och överlämnade det till statsministerns utrikespolitiskarådgivare. Det var enligt den praxis som gäller det faktiska överlämnandet. Jag var då på semester. skickades brevet övertill mig på för underskrift men det ställdes inga krav på speciellsnabbhet i det fallet. Av en ren slump hade vi en brevväxling medden amerikanska presidenten . tog jag emotambassadör , som till mig överlämnade ett telex med ett brev, ejunderskrivet från president , som gällde kärnvapenspridning. Det var utfärdat i Vita huset , men den 6september överlämnades det till mig. Det besvarades av mig ipositiva KU 1983/84:30 111 ordalag.Jag skrev att vi har i stort sett samma uppfattning som den amerikanskaregeringen om nödvändigheten av att förhindra kärnvapenspridning. Den10 oktober anlände brev till mitt kontor med underskrift, men då varärendet utagerat - jag hade fått hans brev, och jag hade svarat.Det var ingen som sade till mig att brev hade kommit, utan det gickbara in i arkivet. Detär på det sättet det går till . Man måste utnyttja rnodernakommunikationer, och då utnyttjar man telex eller kodade telegram. För attmarkera att det verkligen kommer fram går ambassadören i vederbörande land uppoch överlämnar det, helst till vederbörande själv. kommer med mertraditionella metoder ett högtidligt underskrivet brev. Danskarnavalde i det här fallet att göra en historia av att de inte hade fått detutskrivna brevet. Jag anser att detta är svepskäl. Varförhade vi bråttom, varför måste mitt brev till Schluter fram snabbt? Jo, vi hadefått reda på att man tänkte börja provborrningarna . Alltså fickvi fram ett brev med all snabbhet . Det formella, underskrivnabrevet, anlände . Då kunde den danska regeringen säga att om mittmeddelande hade kommit innan man började borra hade man kunnat inställa borrningarna,men om mitt brev kom fram den3 augusti då man redan inlett borrningarna kundeman inte stoppa dem. Sammanfattningsvis:Det väsentliga för mig är att innehållet i mitt budskap på traditionelltdiplomatiskt sätt överlämnades till adressaten så snabbt. Sedan är det intenågon avgörande fråga när det formellt utskrivna brevet framkom tilladressaten. AndersBjörck: Det var i och för sig trevligt att höra att statsministern åberoparRonald som mönster för hur man skall handla i sådana här ärenden. Jagvill ställa två kompletterande frågor. Den ena är: Ansåg inte statsministernatt det här var så viktigt - brådskan nämndes, och man skulle sätta i gång baranågra - att det hade varit motiverat med någon form avtelefonkontakt med den danske statsministerkollegan eller den danskaregeringen? Det var ändå en viktig fråga. OlofPalme: Javisst. Det övervägde jag, men det är inte så lätt. Hade jag varit itjänst på mitt ämbetsrum hade jag förmodUgen ringt, men jag har av flera skäl -bl. a. av polisen framförda säkerhetsskäl - en viss motvilja mot att ringa frånFårö. Telefontrafiken går på kabel, och gotlandssamtal kan avlyssnas.