bet · G701KU30 · 1983-12-31 00:00:00 — Bestämmelser omregistrets ändamål och användning finns i 26 § och om registerinnehållet ochhur registret skall utnyttjas i 27 och 28 §§. 3.Handläggningen av ärenden enligt datalagen Enligt uppgifter som inhämtats från DI handläggstillståndsansökningarna normalt på följande sätt. Ansökanom tiUstånd att inrätta ett personregister görs vanligtvis på ett av DIutarbetat standardformulär. Sökanden kan vara en juridisk eUer fysisk personeller en myndighet. Det är ovanligt att sökanden företräds av ett juridisktskolat ombud. När en ansökan har kommitin till DI registreras den varefter ärendet KU1983/84:30 365 via enhets- och sektionschef på en handläggare. Handläggaren ombesörjer de kompletteringar som kanbehövas. DI kan förelägga en sökande att komplettera sin ansökan. Vanligtvisbegärs dock kompletteringarna in per telefon. I vissa fall äger sammanträdenrum mellan företrädare för och sökanden, vid vilka bl. a. modifieringar iansökningarna diskuteras. Det förekommer att DI självt tar initiativ fill atthöra andra än sökanden, t. ex. lokala fackföreningar eller andrasammanslutningar eller organisationer vars medlemmar kan vara berörda. I enlighet med bestämmelser om delegation avbeslutanderätten avgörs de flesta ärendena av sektionscheferna. Ärenden sominte avgjorts av men som den beslutande tjänstemannen anser varaav särskilt intresse presenteras i korthet i en särskild förteckning somstyrelsen sedan får del av. Besluten innebär ofta endast delvis bifall till enansökan därigenom att sökanden visserligen får tillstånd att inrätta registretmen inskränkande föreskrifter meddelas. Enligt uppgifter som inhämtats frånjustitiedepartementet gäller följande handläggningsrutiner. Ärenden rörande inrättande av s.k. statsmaktsregister (2 a§ första stycket datalagen) handläggs inom resp. fackdepartement. Förfarandettorde därvid variera något beroende på ärendets beskaffenhet. Enligt nyssnämnda stadgande i datalagen skall emellertid alltid innan beslut fattas om attinrätta ett sådant register yttrande inhämtas från DI. Exempel på hur ärendenav detta slag handlagts finns på i avsnitt 6 i denna promemoria. Ärenden rörande besvär enligt datalagen handläggs inomjustitiedepartementet (3 § departementsförordningen 1982:1177). När ett besvärsärende enligt datalagen kommit in tilldepartementet det på en handläggare vid den enhet som har att handläggaallmänna förvaltningsärenden. Kopia av DLs akt rekvireras. Vidare företas eninledande granskning av ärendet för att bedöma exempelvis om besvär har anförtsi rätt tid, om besvärsinlagan behöver kompletteras samt hur ärendetfortsättningsvis bör handläggas. I regel inhämtas yttrande från DI. Även remisser tillandra myndigheter kan förekomma. Regelmässigt inhämtas yttrande frånjustitiekanslern () eller, när det är JK som har överklagat, från den somvarit sökande hos datainspektionen. Avslutningsvis får klaganden tillfälle attyttra sig över utredningen i ärendet (slutföreläggande). Beredningen av ärendet innefattar även behövligrättsutredning samt utarbetande av förslag till regeringsbeslut. Beredningensker huvudsakligen genom handläggarens försorg under ledning av huvudmannen fördet aktuella sakområdet. Vid behov, och senast då ärendet är klart föravgörande, anmäls ärendet för departementsledningen. Om ärendet berör även ett annatdepartements sakområde sker gemensam beredning med det departementet. Iblandföredras ärendet av justitieministern i allmän beredning. har till DI kommitin sammanlagt 41 642 ärenden, varav 9 490 tillståndsärenden enligt datalagen (idenna siffra inräknas inte de tillståndsärenden som handlagts enUgt dettidigare gällande s. k. förenklade tillståndsförfarandet). T. o. m. 1983 årsutgång hade 9 122 tillståndsärenden avgjorts. I genomsnitt har således omkring900 tillståndsärenden avgjorts . Antalet tillståndsärenden som undersamma period överklagats till regeringen uppgår till sammanlagt 72. Av dessavar /84 10 ärenden ännu inte avgjorda. 119 fall biföllsbesvären helt och i 19 faU delvis eller med föreskrifter. 121 fall avslogsbesvären. Övriga ärenden, tre stycken, avvisades, återförvisades resp.avskrevs. Regeringen har avgjort fyra ärenden vari JK varit klagande,alla rörande offentliga register. Av dessa biföll regeringen besvären helt iett fall och delvis i ett annat faU medan besvären i två ärenden avslogs.Beträffande besvärsärenden som gällt den offentliga sektorn har regeringenfattat beslut i 36 fall. Därav har regeringen bifallit besvär helt i nio fall,delvis i elva fall och avslagit besvären i 15 fall. I nedanstående tabelllämnas en redogörelse för samtliga besvärsärenden angående tillstånd enligtdatalagen. Besvären är redovisade på det år då ansökan kom in till DI. Besvärsärendenangående tillstånd enligt datalagen avvisat, återförvisat, avskrivet, återkallat Summa 72 19 19 21 3 Handläggningstiden hos DI för etttillståndsärende är enligt vad DI uppgett normalt omkring en månad.Handläggningstiden hos regeringen för de ärenden som kansliet granskat närmarevarierar mellan . KU1983/84:30 367 Den genomsnittliga handläggningstiden uppgår . Av de /84 ännu inte avgjorda ärendena(sammanlagt 10) hade 7 ärenden en ålder av och tre ärenden enålder av . Granskning av enskilda besvärsärenden En närmare granskning harföretagits av de tUlståndsärenden som överklagats tillregeringen och i vilka regeringen helt eller delvis bifalUt besvären. Antaletbesvärsärenden uppgår till sammanlgt 32, varav regeringenhelt eller delvis bifallit besvären i 15 faU. var 10ärenden ännu inte avgjorda. I de under punkterna 4, 7-9 och14 redovisade ärendena fattas DLs beslut av dess styrelse. Skiljaktig mening anmäldes av tre av styrelsens ledamöter i ärendet under punkten 14. I övriga ärenden fattades besluten av DLs tjänstemän. I det följande lämnas kortfattade redogörelser för de granskade ärendena. Det kan anmärkas att enligt vad DI uppgett har sökandena imånga besvärsärenden modifierat sin ansökan under handläggningen i regeringskansliet.Ärendet har därmed ofta kommit i ett annat läge. Enligt DI skulle i flerasådana fall sökandena troligen fått bifall till sina ansökningar redan av DI omjusteringen av ansökan gjorts hos DI. Exempel på fall där sökanden företagitändringar av nämnt slag är de som redovisas under punkterna 6 och 7. 1-3 Regeringens beslut med anledningav besvär anförda av Bolaget ansökte hos DI den 3 ochden om tillstånd att inrätta och föra tre olika personregisterför direktreklamändamål. Registren skulle inrättas genom samköming av bl. a.prenumerationsregister med SPAR. Ur SPAR skulle i form av en sifferkod inhämtasuppgifter om kön, ålder och inkomst i intervaller. Genom tre skilda beslut lämnade DIansökningarna delvis utan bifall. DI ansåg att det ur SPAR inte fick hämtas inuppgifter om inkomst. Registrering av andra uppgifter ur SPAR än de DI medgettskulle enligt DI inte stå i överensstämmelse med ändamålet med detpersonregister ansökningen avsåg. DI ansåg dessutom att utlämnandet av deekonomiska uppgifterna ur SPAR var att betrakta som kreditupplysning enligtkreditupplysningslagen. Regeringen inhämtade yttrande från DI och JK. DI vidhöUsin tidigare inställning och anförde bl. a. följande. Sådana särskilda skäl som enligt 3 a § datalagen erfordrasför meddelande av tillstånd till registrering för försäljningskampanj motpresumtiva kunder kan anses föreligga endast beträffande vissa personregistersom avses inrättas med personuppgifter ur SPAR. Dessa skäl är enligt DLsmening att KU1983/84:30 368 personregistret förs och används blott somett underlag för förmedling av reklambudskap till presumtiva kunder och förundvikande av att därvid reklambudskapen sänds till personer som redan ärkunder hos den registeransvarige. Bolagets tillfälligaförsäljningskampanjregister skall bearbetas även för analys avförsäljningskampanjresultatet med hänsyn till vad som avses inhämtas ur SPAR omde presumtiva kundernas ålder och inkomstförhållanden. Beträffande sådantpersonregister har DI således i det aktuella ärendet inte funnit särskilda skälföreligga. Justitiekanslerninstämde i DLs bedömning och avstyrkte besvären. Regeringen biföll bolagets besvär. Enligt regeringensmening kunde utlämnandet av de uppgifter om ekonomiska förhållanden sombolagets register skulle innehålla inte betraktas som kreditupplysning enligtkreditupplysningslagen. Vidare fann regeringen att en registrering av debegärda uppgifterna och den bearbetning som var avsedd att företas avmaterialet fick anses stå i överensstämmelse med ändamålen med registren.Regeringen fann inte heller behövligt meddela någon föreskrift ominformationsskyldighet, vilket DI ifrågasatt i sitt yttrande. 5.4 Regeringens beslut med anledning avbesvär anförda av Livförsäkringsaktiebolaget ansökte den 26 januari 1981hos DI om tillstånd att inrätta och föra ett personregister fördirektreklamändamål. Registret skulle inrättas genom samkörningar av uppgifterur egna kundregister, vissa uppgifter ur SPAR, bl. a. om inkomst ochförmögenhet, samt uppgifter ur skatteregistret om inkomster i olikaförvärvskällor. Med hjälp av registeruppgifterna skulle s. k. kundkort upprättas.Dessa skulle användas i en försäljningskampanj för personförsäkringar.Registret beräknades omfatta ca 600 000 personer, varav ca 250 000 var kunderhos bolaget eller hos försäkringsaktiebolaget . Genom beslut lämnade DI bolagetsframställning delvis utan bifall. Dl anförde bl. a. följande. Ytterligare uppgifter om personer som utsökts ur SPAR fårinte - för samma ändamål som det för vilket SPAR inrättats och förs - med hjälpav automatisk databehandling inhämtas från andra personregister genomsamköming. Varje sådan samköming innebär en fördjupning av innehållet i SPARsom strider mot de integritetshänsyn som låg till grund för begränsningen avinnehållet i SPAR. Från integritetssynpunkt innebär förfarandet samma riskersom om SPAR i sig innehållit alla de uppgifter som använts vid selekteringen.Urvalsdragningar ur SPAR för direktreklam- och försäljningskampanjer fallerunder punkt 3 i 26 § datalagen. Syftet med dessa är- och detta har varit denförhärskande meningen vid inrättandet av SPAR - att kunna tillskriva eller påannat sätt nå en viss population. Någon bärande anledning att i dessa fallöverföra och lagra andra uppgifter från SPAR är KU1983/84:30 369 namn och adress och eventuellt personnummer torde därförnormalt inte föreligga. DI ansåg även att utlämnandet av de ekonomiska uppgifternavar att betrakta som kreditupplysning enligt kreditupplysningslagen. Regeringen inhämtade yttranden från DI och JK. DI vidhöllsin tidigare inställning och anförde bl. a. att sådana särskilda skäl somenligt 3 a § datalagen krävs för tillstånd till ett register av ifrågavarandeslag inte förelåg. JK instämde i DLs bedömning och avstyrkte besvären. Regeringen biföll bolagets besvär. Enligt regeringensmening kunde utlämnandet av de uppgifter om ekonomiska förhållanden sombolagets register skulle innehålla inte betraktas som kreditupplysning enligtkreditupplysningslagen. Vidare fann regeringen att en registrering av såväl deandra folkbokföringsuppgifterna som de ekonomiska uppgifterna i förevarandefall fick anses stå i överensstämmelse med ändamålet med registret. Regeringenfann inte heller behövligt meddela någon föreskrift om informationsskyldighet,vilket DI ifrågasatt i sitt yttrande. 5.5 Regeringens beslut med anledning avbesvär anförda av DI meddelade genom beslut den 3april 1978 bolaget tillstånd enligt datalagen att föra ett personregisterbenämnts "Byggnadslov". Enligt beslutet var ändamålet med registretatt "för direktreklamändamål i tidningsform, till abonnenter i dessegenskap av rörelseidkare inom byggbranschen, utge namn- och adressuppgifterpå personer som sökt byggnadslov". I en ansökan begärdebolaget utvidgning av registerinnehållet avseende uppgifter om personer sombeviljats lagfart på bebyggd eller obebyggd fastighet. Uppgifter skulle äveninhämtas om fastighetsbeteckning, köpeskilUng, taxeringsvärde och om ansökan ombostadslån gjorts. I sitt beslut ansåg DI att det medbeaktande av omständigheterna i ärendet ej fanns skäl bifalla bolagets begäranom utvidgning av registerinnehållet i vad avsåg uppgifterna av ekonomisk natur.DI anförde bl. a. att det inte står i överensstämmelse med ändamålet förtillfälliga direktreklamregister att annat än namn, adress och personnummeringår i registret och att ett utlämnande av de ekonomiska uppgifterna var attbetrakta som kreditupplysning enligt kreditupplysningslagen. Regeringeninhämtade yttrande från DI och JK. DI tillstyrkte ansökningen vad avsåg begärd uppgift omfastighetens taxeringsvärde men avstyrkte i övrigt bifall fiU besvären.Jusfitiekanslern biträdde DLs inställning. Regeringen fann att utlämnandet av de uppgifter om ekonomiskaförhållanden som bolagets register skulle innehålla inte kunde betraktas somkreditupplysning enligt kreditupplysningslagen. Regeringen fann vidare att 24 1983/84. KU1983/84:30 370 registrering i personregistret av uppgifter om storlekenav sökta bostadslån och köpeskilling för försålda fastigheter kunde befarasmedföra otillbörligt intrång i registrerades personliga integritet. Däremotsaknades enligt regeringens mening anledning att anta att otillbörligt intrångi registrerades personliga integritet skulle uppkomma genom registrering iregistret av uppgifter om taxeringsvärde. Regeringen biföll därför besvärenendast såvitt avsåg uppgifterna om taxeringsvärde. 5.6 Regeringens beslut med anledningav besvär anförda av ansökte i enframställning hos DI om tillstånd enligt datalagen att föraett personregister benämnt .Inkomstförfrågan. Registret skulle användas isamband med fastställandet av barnomsorgsavgifter och skulle bl. a. innehållauppgifter om s. k. frågeinkomst. Med frågeinkomst avsågs den senasteinkomstuppgift vårdnadshavaren lämnat till kommunen. Huvudfrågan i ärendet varom frågeinkomst skulle få ingå i kommunens register och om den fillfrågeinkomsten anknutna sambearbetningen med registeröver sjukpenninggrundande inkomst skulle tillåtas. Denna sambearbetning skullemedföra bl. a. att uppgifter om sjukpenninggrundande inkomst lämnades tillkommunen endast när sistnämnda inkomst översteg frågeinkomsten. I dessa fallskulle därefter en inkomstredovisningsblankett med förtryckta uppgifter omsjukpenninggrundande inkomst sändas fill vårdnadshavaren. Genom beslut gav DI kommunen tillståndatt inrätta och föra personregistret men föreskrev bl. a. att uppgiftom frågeinkomst inte fick ingå i registret. DI ansåg att det förelåg risker förintegritetsintrång om den begärda samkörningen av skilda register tilläts. I skriftväxlingen i besvärsärendet förklarade kommunen sigberedd att göra den ändringen av förfrågningsrutinen att en omprövning avavgiften skulle aktualiseras inte bara när den sjukpenninggrundande inkomstenöversteg frågeinkomsten utan även när den understeg den sjukpenninggrundandeinkomsten. Regeringen inhämtade yttrande från DI,och JK. De två förstnämnda avstyrkte besvären medan JKtillstyrkte dem. Regeringen fann att användningen av frågeinkomst i detaktuella registreringsförfarandet inte kunde antas innebära otillbörligtintrång i enskilds personliga integritet och biföll besvären. I beslutetframhöll emellertid regeringen att det var av väsentlig betydelse attvårdnadshavarna gjordes uppmärksamma på att uppgift om sjukpenninggrundandeinkomst ingick i kommunens bedömningsunderlag vid avgiftsberäkningen. KU1983/84:30 371 5.7 Regeringens beslut med anledningav besvär anförda av ansökte den 9 december1981 hos DI om tillstånd enligt datalagen att inrätta och föra personregistret"Differentierade vårdavgifter". Registret var avsett som etthjälpmedel vid administrationen av de differentierade vårdavgifter som får tasut av landtinget. DI avslog ansökningen och anförde bl.a. att registret skulle innebära att en mängd uppgifter av ömtålig natursammanställs och används i ett beräkningssystem som är invecklat ochsvårförståeligt för de registrerade. Regeringen inhämtade yttranden från DI och JK vilkaavstyrkte bifall till besvären. Med anledning av vad JK anfört i sitt yttrande förklaradelandstinget att man var berett att ändra de tilltänkta rutinerna på så sätt attde registrerade skulla komma att få skriftlig underrättelse om vilka ekonomiskauppgifter som har registrerats redan innan beslut om avgift fattats. Därigenomskulle de få möjlighet att komplettera och begära rättelse av uppgifterna. Regeringen fann vid en helhetsbedömning av omständigheternai ärendet - därvid bl. a. framhölls den ändring av rutinerna som landstingetaviserat -att det saknades anledning att anta att otillbörligt intrång i deregistrerades personliga integritet skulle uppkomma genom registrets inrättandeeller förande. Regeringen upphävde därför DLs beslut och gav landstingettillstånd att inrätta och föra registret. Regeringen föreskrev attregistret inte får innehålla annan uppgift om grunderna för jämkning avavgiften än att jämkning är betingad av hänsyn till att någon annan person ärberoende av vårdtagaren för sitt uppehälle, av hänsyn tiU bostadskostnad, avrehabiliteringsskäl eller av andra särskilda skäl. Sådana särskilda skäl fårinte närmare anges i registret. 5.8 Regeringens beslut med anledningav besvär anförda av Ärendet rörde fråga om tillståndenligt datalagen att inrätta och föra ett personregister för administration avs. k. differentierade vårdavgifter. Ärendet är i allt väsentligt identiskt meddet ovan under p. 7 redovisade ärendet. 5.9 Regeringens beslut med anledningav besvär anförda av Ärendet rörde fråga om tillståndenligt datalagen att inrätta och föra ett personregister för administration avs. k. differentierade vårdavgifter. Regeringen fann att den nya lagstiftningsom trätt i kraft innebar att tillståndsplikt inte förelåg förregistret. Regeringen upphävde därför DLs beslut. KU1983/84:30 372 5.10 Regeringens beslut med anledningav besvär anförda av JK ansökte i juli1982 hos DI om tillstånd att inrätta och föra ett personregister förförsöksverksamhet benämnt "spaningsregister". I ettbeslut biföll DI framställningen. JK överklagade beslutet och yrkade att det skulleupphävas. JK anförde bl. a. följande. har hos regeringen ansökt om attregeringen vidtar åtgärder för att tillskapa den författningsmässiga regleringsom erfordras för att inrätta och föra fyra personregister, däribland ettbenämnt transportmedelsregistret. Genom det överklagade beslutet har DI getttillstånd till förande av ett register som i väsentliga delar överensstämmermed transportmedelsregistret. Detta innebär ett föregripande av regeringensprövning. TUlståndsprövningen bör ske i ett sammanhang för samtliga fyraregister. Tillstånd bör därför inte-meddelas enligt bestämmelserna i datalagen. DI anförde i ett yttrande att avsikten inte varit attföregripa regeringens prövning utan att efter bästa förmåga försöka att på siktge ett starkare integritetsskydd. DI hade emellertid inget att erinra motbifall till JK:s besvär. Regeringen ansåg att med hänsyn till att övervägandenpågick inom regeringskansUet beträffande huruvida ett ADB-baseratspaningsregister för borde inrättas förelåg det f. n. intesynnerliga skäl att tillåta det i besvärsärendet begärda registret. Regeringenbiföll därför JK:s besvär och upphävde DLs beslut. 5.11 Regeringens beslut med anledningav besvär anförda av kontokortskommittén ansökte hos DIden om tillstånd enligt datalagen att inrätta och förapersonregistret "kontokortsregister". Registretvar avsett att användas i en undersökning av förhållandena påkontokreditmarknaden. Genom ett beslut meddelade DI tillståndtill det begärda registret. I beslutet föreskrev DI bl. a. att denregisteransvarige skulle tillse att de registrerade på lämpligt sättunderrättades om undersökningen. Kommittén besvärade sig över beslutet och yrkade attnämnda föreskrift skulle upphävas. I ett yttrande till regeringen framhöll kommittén attpersonregistret efter inrättandet skulle komma att förstöras genomatt de personnummer som ingick i registret togs bort, s. k. avidentifiering. DI och JK förklarade i yttranden till regeringen att omavidentifiering skedde efter samkörningen var föreskriften omunderrättelse till KU1983/84:30 373 de registrerade inte påkallad. Regeringen fann att tillstånd till det begärda personregistretinte borde förenas med någon föreskrift om att de registrerade skallunderrättas om undersökningen och ändrade DLs beslut på så sätt attifrågavarande föreskrift upphävdes. 5.12 Regeringens beslut med anledningav besvär anförda av regionplane- och näringslivsnämnden i länslandstingskommun Nämnden ansökte den 18 november1982 hos Dl om tUlstånd enligt datalagen att inrätta och föra personregistret"äldresökande till gymnasieskolan 1982". I ett beslut avvisade DI nämndensansökan med motiveringen att nämnden inte var behörig sökande. I ett yttrande till regeringen anförde DI bl. a. att DItolkat datalagens bestämmelser så att landstingskommunen är att betrakta somregisteransvarig, emedan kommunen i motsats till dess nämnder, är juridiskperson och som sådan ansvarig för att de skyldigheter som åligger denregisteransvarige enUgt bestämmelserna i datalagen uppfylls. JK anförde i ett yttrande sammanfattningsvis att detenligt hans åsikt inte förelåg något formellt hinder mot att en nämndär registeransvarig för de personregister som förs inom nämndenskompetensområde samt att en sådan lösning sett ur kommunalrättslig synvinkeltorde vara den mest korrekta. Regeringen upphävde DLs beslut och återförvisade ärendettill DI för fortsatt handläggning. Regeringen anförde bl. a. följande. "Enligt uttalanden i förarbetena till datalagen kansåväl fysiska som juridiska personer vara registeransvariga. Även myndigheterbör enligt dessa förarbeten kunna falla under begreppet registeransvarig,fastän de inte är att anse som självständiga juridiska personer.Landstingskommunala nämnder utgör myndigheter. EnUgt regeringens mening kandärför en landstingskommunal nämnd vara registeransvarig för ettpersonregister. En landstingskommunal nämnd har attsjälvständigt handlägga sina förvaltningsärenden enligt de föreskrifter somgäller på området eller de beslut som landstingskommunen kan ha meddelatsärskilt. Detta får anses innebära att en landstingskommunal nämnd ocksåsjälvständigt förfogar över de personregister, som förs för nämndensverksamhet, såvida inte förfoganderätten har tillagts ett annat organ. Såvitt framgår av utredningen är det aktuella registretavsett för ett statistikprojekt, som regionplane- och näringslivsnämnden skallutföra på uppdrag av landstingskommunens utbildningsnämnd. Registeransvaret tordedärför tillkomma någon av dessa nämnder. Det ankommer på datainspek- KU 1983/84:30 374 tionen att, mot bakgrund av vad regeringen nu har uttalat,ta ställning till denna fråga." 5.13 Regeringens beslut medanledning av besvär anförda av miljö- och hälsoskyddsnämnden i Nämnden ansökte den 29 december1982 hos DI om tillstånd enligt datalagen att inrätta och föra personregistret"Register för livsmedelsanläggningar". I ett beslut avvisade DI nämndensansökan med motiveringen att nämnden inte var behörig sökande. Efter att ha inhämtat yttrande från JK och DI upphävderegeringen beslut och återförvisade ärendet till DI för fortsatthandläggning. Regeringens motivering var i huvudsak densamma som i det underp. 5.12 redovisade ärendet. 5.14 Regeringens beslut medanledning av besvär anförda av ömsesidig sakförsäkring Datainspektionen meddelade genomett beslut tillstånd enUgt datalagen för att föra ettpersonregister benämnt "Sakförsäk-ringsregister". ansökte i en framställning som kom in tilldatainspektionen om ändring i vissa avseenden avtillståndet till nämnda register. Ändringen skulle anpassa registret föradministration av s. k. gruppsakförsäkringar. Därmed menas sakförsäkringar somFolksam avtalar med exempelvis en arbetsgivare eller en facklig organisation(avtalsslutande part) och som avser den avtalsslutande partens anställda resp.medlemmar.