bet · G701LU10 · 1983-12-31 00:00:00 — Utskottet förordar således att i 2 § förs in en bestämmelseom alt lagen inte skall fillämpas på den som förmedlar enbart bostadsrätter somupplåts av bostadsrättsförening med anknytning fill HSB och , Eftermönster av lagen (1975:1132) om förvärv av hyresfastighet m, m, bör sombeteckning på de båda organisationerna väljas uttrycket folkrörelsekooperativorganisation. OcksåSPAFAB har i sin skrivelse till utskottet tagit upp en fråga om lagstiftningenstillämpningsområde. Enligt skrivelsen finns inom organisa-fionen omkring 40 s,k, ombud. Ombuden arbetar för SPAFAB:s räkning på enbart provisionsbasis menhar i regel också annan verksamhet. Ombudet kan t, ex, vara en byggmästare meden mindre egen firma. Ombuden finns på orter där det saknas underlag för enmera fast kontorsetablering. Ombuden är knutna till något av SPAFAB :slokalkontor och har som uppgift att vara kontaktperson på sin ort och t, ex,visa salubjudna hus. Själva fasfighets-affären med marknadsföring,kontraktsskrivning, uppgörande av boende- 1*1983/84. LU1983/84:10 10 kostnadskalkyl, kontroll av planbestämmelser,bankkontakter o, d. sker emellerfid av utbildade mäklare vid det kontor somombudet hör till. Om lagen blir tillämplig på ombuden tvingas SPAFAB att avståfrån deras tjänster. SPAFAB anser det emellertid angeläget att man även ifortsättningen kan anlita ombuden och önskar ett klarläggande av hur ombudensverksamhet skall betraktas. Utskottet erinrar om att den föreslagna lagen endast ärtillämplig på den som förmedlar fastigheter m. m., dvs. är fastighetsmäklare.Som framhålls i propositionen (s. 27) tar uttrycket förmedla sikte på sådanverksamhet som går ut på att anvisa uppdragsgivaren en motpart med vilkenuppdragsgivaren kan träffa avtal om överlåtelse av fastigheten. I verklighetenförekommer det att mäklaren också bislår uppdragsgivaren på annat sätt t. ex,med juridiska och ekonomiska råd och med upprättande av handlingar. Sådantbistånd är inte i sig att anse som förmedling och den som enbart ägnar sig åtdet omfattas inte av lagen. Utskottet vill också peka på alt, som närmareredovisas i propositionen (s. 28), begreppet yrkesmässigt förmedla fastigheterm, m, innebär att enstaka förmedlingsuppdrag inte omfattas av lagen. framhåller i sitt yttrande att ifastighetsmäklaruppdraget uppenbarligen kan ingå olika arbetsuppgifter som intebehöver utföras av mäklaren själv utan kan överlåtas åt andra. Med dendefinition som lämnas i propositionen torde enligt näringsutskottel den somutför enstaka sådana arbetsuppgifter under fastighetsmäklarens tillsyn intevara att betrakta som fastighetsmäklare. En närmare bedömning av till vilkenkategori den av SPAFAB åsyftade verksamheten skall hänföras torde emellertid,anser näringsutskottet, kräva mera ingående kännedom om vilka uppgifter ombudenfullgör i de enskilda fallen. delar näringsutskottets uppfattning och villtillägga att frågan huruvida en person som biträder vid fullgörande av ettförmedlingsuppdrag skall anses som fastighetsmäklare eller ej får avgöras medledning av omständigheterna i det enskilda fallet. Att en person på mäklarensuppdrag t. ex. svarar för visningen av en fasfighet torde inte böra medföra attlagen blir tillämplig. Om å andra sidan mäklaren endast formellt svarar för förmedlingenmen arbetsuppgifterna i praktiken utförs av en annan person torde bedömningenböra bli annorlunda. Av betydelse är också hur ombudet marknadsför sinverksamhet, <3m en person erbjuder allmänheten sina tjänster somfastighetsförmedlare bör lagen anses tillämplig även om han i praktiken endastuppträder som ombud för mäklaren och utför blott en del av de arbetsuppgiftersom är förknippade med förmedlingsuppdraget, I sammanhanget vill utskottetvidare framhålla att den omständigheten att en mäklare låter en annan personutföra vissa av sina uppgifter inle föranleder någon begränsning av mäklarensansvar för uppdragets utförande. LU 1983/84:10 11 Vissafrågor rörande de civilrättsliga reglerna Enligt lagförslaget skall mäklaren i den mån godfasfighetsmäklarsed kräver det ge köpare och säljare råd och upplysningar somde behöver om fastigheten och om andra förhållanden som har samband medöverlåtelsen. Mäklaren skall verka för att säljaren före överlåtelsen lämnar deuppgifter om fastigheten som kan antas vara av betydelse för köparen och föratt köparen före förvärvet undersöker eller låter undersöka fastigheten (10 §),Mäklaren är vidare skyldig att kontrollera vem som har rätt att förfoga överfastigheten och vilka inteckningar och rättigheter som belastar den (11 §). Imäklarens uppgifter ingår också att om en konsument köper en fastighet förhuvudsakligen enskilt bruk tillhandahålla denne en skriftlig beskrivning avfastigheten och en beräkning av köparens boendekostnader (12 §). Imotion 1983/84:10 (c) yrkas att lagförslaget skall kompletteras med enbestämmelse om att mäklaren är skyldig att upplysa säljare och köpare om deplan-, byggnads- och hälsovårdsbestämmelser som kan bedömas väsentligeninskränka en köpares nytta och användning av fastigheten. Motionärerna hänvisartill att småhusköpkommittén i sitt betänkande föreslagit en sådan bestämmelse.Enligt motionärema är det synnerligen viktigt att köparen får kännedom omeventuella inskränkningar i hans rådighet över fastigheten. mening är det tillfredsställande att mäklarens skyldigheter motsäljaren och köparen nu föreslås bli närmare reglerade i lag. När det gällermäklarens undersöknings- och upplysningsplikt beträffande fasfighe-ten anserutskottet att mäklaren såsom f. n, anses gälla bör vara skyldig kontrolleraägar- och inteckningsförhållanden, I fråga om fastighetens storlek och skickbör däremot mäklaren inte ha någon mera långtgående undersökningsplikt. Somframhålls i propositionen bör det dock åligga mäklaren att upplysa om sådanabrister i fastigheten som han känner till, i varje fall om dessa brister inteär uppenbara för var och en som fastigheten visas för. Detsamma bör i principjjälla brister som mäklaren kan konstatera redan vid en ytlig undersökning avfastigheten. Mäklaren bör vidare ha en principiell skyldighet att upplysa omfel som mäklaren annars med hänsyn till omständigheterna kan ha haft ensärskild anledning att misstänka. Vadgäller det av mofionärerna aktualiserade spörsmålet om upplysningspliktbeträffande s, k, rådighetsfel, dvs, fel som avser inskränkningar imöjligheterna att disponera över fastigheterna, anser utskottet att detgivetvis är av stor betydelse för köparen att få upplysningar i detta avseende.Enligt utskottets mening skulle det emellertid - på samma sätt som när detgäller brister i fastighetens skick - föra för långt att ålägga mäklaren enundersökningsplikt beträffande rådighetsfel. Som framhålls av departementschefenbör mäklarens verksamhet i förevarande hänseende i stället inriktas på alt sefill att säljaren lämnar alla tillgängliga upplysningar av betydelse tillköparen. Har mäklaren genom säljaren eller på annat sätt fått kännedom omförhållanden som inskränker rådigheten över fastigheten bör LU 1983/84:10 12 hansjälvfallet upplysa köparen om förhållandena. Utskottet vill också framhållaatt mäklaren på köparens begäran bör ge anvisningar om vart köparen kan vändasig för att få upplysningar om planbestämmelser m. m. På grund av det anfördaanser utskottet att motion 10 bör avslås. Somtidigare redovisats ingår det i mäklarens skyldigheter att i konsumentförhållandentillhandahålla köparen en beräkning av dennes boendekostnader. Beräkningenskall göras med utgångspunkt i den aktuella köparens förhållanden och bygga påbl. a. dennes inkomster och skattesats. Bestämmelsen är tvingande och köparenkan alltså i princip inte avstå från sin rätt till en boendekostnadskalkyl. mening är det självfallet av värde för en presumtiv köpare att få enberäkning av sina blivande boendekostnader och utskottet har i och för sig intenågon erinran mot den föreslagna bestämmelsen. Utskottet vill emellertidframhålla att det kan finnas fall då det inte skäligen kan begäras av mäklarenatt han skall fullgöra sitt åliggande. Exempelvis kan köparen förklara att haninte vill ha någon boendekostnadskalkyl eller också kan köparen vägra att lämnade uppgifter som mäklaren behöver för att kunna göra kalkylen. mening skulle det föra för långt om mäklaren i sådana fall skullebli skadeståndsskyldig. Ett eventuellt skadeståndskrav från köparen som baseraspå att mäklaren inte iakttagit sin skyldighet att göra en boendekostnadskalkylbör därför regelmässigt inte tillgodoses i sådana fall. Viktigt är emellertidatt mäklaren verkligen kan styrka att hans underlåtenhet att upprätta enboendekalkyl orsakats av köparens beteende. Han bör därför på något lämpligtsätt skaffa sig en skriftlig förklaring från köparen. I sammanhanget villutskottet understryka att denna möjlighet självfallet inte får utnyttjas så attmäklarna tar initiativ till att köparna skall avstå från sin rätt tillkostnadsk:alkyl. Meddet anförda godtar utskottet de föreslagna reglerna om mäklarens skyldigheter. Sominledningsvis påpekats omfattar den förslagna lagsfiftningen endast fysiskapersoner som är verkisamma som fastighetsmäklare. Juridiska personer får enligtlagen inte fö:rmedla fastigheter m. m. För mäklarföretag innebär detta att detär de anställda mäklarna som skall registreras och att det är de anställda sompersonligen har rättigheter och skyldigheter gentemot säljaren och köparen.Mäklarföretagets roll i sammanhanget inskränker sig huvudsakligen till att varaarbetsgivarens. Som framhålls i propositionen blir en hänvändelse till ettföretag med begäran om hjälp vid en fastighetsaffär efter lagens ikraftträdandenärmast att uppfatta som ett uppdrag till företaget att anvisa kunden enfastighetsmäklare. Det verkliga mäklaruppdraget kommer att avse den eller depersoner som för uppdragsgivarens räkning faktiskt utför mäklarsysslan. Medutgångspunkt i att det endast är fysiska personer som lagen gäller föreslås ipropositionen att fastighetsmäklarna skall vara personligenskadeståndsansvariga när de åsidosätter sina förpliktelser enligt lagen. LU 1983/84:10 13 Dennapersonliga ansvarighet skall täckas av en ansvarsförsäkring, dock högst fillett belopp av . för varje skadefall. Vid skadestånd som utgår medhögre belopp än . får mäklaren alltså själv stå för vad som intetäcks av försäkringen. tidigare berört är det inte ovanligt att fastighetsmäklare äranställda i ett mäklarföretag. En arbetsgivare är enligt skadeståndslagen(1972:207) skyldig att ersätta person- eller sakskador som hans anställdavållar genom fel eller försummelser i tjänsten. Detsamma gäller dåarbetstagaren i tjänsten vållar ren förmögenhetsskada genom brott. Med ren förmögenhetsskadaavses i skadeståndslagen ekonomisk skada som uppkommer utan samband med attköparen lider person- eller sakskada, dvs. i allt väsentligt sådana skador förvilka en fastighetsmäklare skall svara för enligt den nya lagen. Arbetstagareär ansvarig för skada som han vållar genom fel eller försummelse i tjänstenendast om det föreligger synnerliga skäl. Regeln gäller oavsett om det är denskadelidande som vänder sig direkt mot arbetstagaren med ersättningskrav ellerom det är arbetsgivaren som gör sin regressrätt gällande. Bestämmelsema iskadeståndslagen skall tillämpas såvida inte annat är särskilt föreskriveteller i övrigt följer av regler om skadestånd i avtalsförhållanden. I den nuaktuella propositionen berörs inte frågan hur skadeståndsregeln i lagen omfastighetsmäklare förhåller sig till skadeståndslagens bestämmelser omarbetsgivares och arbetstagares skadeståndsskyldighet. mening torde det stå klart att i de fall en anställdfastighetsmäklare vållar en skada i tjänsten beträffande vilken bestämmelsen ilagen om fastighetsmäklare inte är tillämplig skall skadeståndslagen gällafullt ut, dvs. arbetsgivaren blir skadeståndsskyldig medan något ansvar förarbetstagaren uppkommer först om det finns synnerliga skäl. I fråga om skadorsom omfattas av den nya lagen torde det vidare vara klart att skadeståndsregelni den lagen träder i stället för skadeståndslagens allmänna bestämmelse omarbetstagares skadeståndsansvar. Detta innebär att en arbetstagare, somåsidosätter sina skyldigheter som fastighetsmäklare, till skillnad från andraanställda svarar fullt ut för skador som han vållar uppsåtligen eller genomvårdslöshet. Enligt utskottets mening är en sådan ordning försvarlig med hänsyntill att det skall finnas en försäkring som täcker skadeståndsskyldigheten. Närdet gäller arbetsgivarens ansvar för skador som omfattas avfastighetsmäklarlagen är läget mera komplicerat. Övervägande skäl talaremellertid för att den nya lagen inte bör medföra någon begränsning avarbetsgivarens ansvar enligt skadeståndslagen. Detta innebär att arbetsgivarenblir ansvarig för ren förmögenhetsskada som orsakas genom brott avarbetstagaren. Huruvida arbetsgivaren i vidare mån bör svara för förmögenhetsskadorfår enhgt utskottets mening avgöras enligt kontraktsrättsliga regler. Utskottetvill härvidlag peka på att i kontraktsförhållanden arbetsgivaren i allmänhetsvarar för förmögenhetsskador som vållas av hans LU1983/84:10 14 I vad mån ett avtalsförhållande kan uppkommamellan arbetsgivaren och mäklarens kund trots att lagens bestämmelser endastavser den anställde mäklaren personligen får överlämnas tillrättstillämpningen. Enligt utskottets mening torde man emellerfid enligtallmänna skadeståndsrättsliga grundsatser kunna konstruera ett ansvar förarbetsgivaren när hos honom anställda mäklare vållar kunderna skador. Dettagäller särskilt i sådana fall då arbetsgivaren anvisat köparen eller säljarenen mäklare och denne sedan inte uppfyller de krav som kan ställas. När detgäller frågan om arbetsgivarens ansvar vill utskottet vidare framhålla att detinte bara är i förhållandet till uppdragsgivaren som arbetsgiv.aren kan ha ettkontraktsrättsligt ansvar. Även gentemot uppdragsgivarens motpart, dvs. iallmänhet köparen, torde ett avtalsliknande förhållande kunna uppkomma som kanmedföra ett ansvar för arbetsgivaren. Att arbetsgivaren således vid sidan av mäklaren kan ha attsvara för skador som denne vållar vid utförande av sitt uppdrag fillgodoserenligt utskottets mening köparens och säljarens intressen och torde inteinnebära någon avvikelse från vad som f. n. anses gälla. Utskottet villframhålla att arbetsgivarens ansvar för sina anställda mäklares handlandesällan torde aktualiseras eftersom ersättningen i allmänhet kan utgå urmäklarens ansvarsförsäkring. I de fall då försäkringen inte fullt täckerskadeståndsskyldigheten eller då försäkring av olika anledningar saknas är detdäremot av betydelse för den skadelidande att han kan vända sig mot bådemäklaren och dennes arbetsgivare med sina anspråk. Utöver vad utskottet ovan anförtföranleder propositionen och mofionerna inte några uttalanden från utskottetssida. Utskottet vill dock understryka vikten av att regeringen med uppmärksamhetföljer tillämpningen av den nya lagen. Särskilt bör därvid uppmärksammas kravetpå ansvarsförsäkring. Enligt utskottets mening är det nämligen angeläget attförsäkringspremierna inte bhr så höga att konsumenternas kostnader föranlitande av fastighetsmäklare stiger avsevärt. Det är också viktigt attförsäkringsbolagen verkligen fillhandahåller kunniga och kompetenta personer entillfredsställande försäkring så att ingen av endast denna orsak utestängs frånmäklarbranschen. 1. beträffandeavslag på proposition 1983/84:16 attriksdagen avslår motionerna 1983/84:6 och 1983/84:8, 2. beträffandenäringsrättsliga regler attriksdagen med avslag på motion 1982/83:494, motion LU 1983/84:10 15 1983/84:7yrkande 1 och motion 1983/84:9 antar det i propositionen framlagda förslagettill lag om fastighetsmäklare såvitt avser 4-8 §§, 3. beträffande/r(vj7/«g auktorisation avfastighetsmäklare att avslår motion 1983/84:7 yrkande 2, 4. beträffande förmedling av bostadsrättsupplåtelser att antar 2 §förslag till lag om fastighetsmäklare med den ändringen att paragrafen erhålleri bilaga 3 som utskottets förslag betecknade lydelse, 5. beträffandefastighetsmäklarens upplysningsskyldighet att med avslagpå motion 1983/84:10 antar 11 § förslaget till lag om fastighetsmäklare, 6. beträffandelagförslaget i övrigt att antarförslaget till lag om fastighetsmäklare i den mån det inte omfattas av vadutskottet hemställt under 2,4 och 5, (), (), Sfig (), (). (), (), i (s), AllanEkström (m), (), (). (),(), Per (vpk), () och StenAndersson i (m). (), (), MonaSaint Cyr (), (), (), ()och i (m) anser dels att den del av utskottets yttrande som börjarpå s, 3 med "Utskottet vill" och slutar på s, 14 med "frånmäklarbranschen" bort ha följande lydelse. Denföreslagna näringsrättsliga regleringen krifiseras även i motionerna 1983/84:7(c) och 1983/84:9 (m). Motionärernai motion 7 framhåller att det är angeläget att principen om fri etableringsrättinte i onödan träds för när. Vidare påpekas att den föreslagna regleringenkommer alt medföra en ökad byråkratisering, något som allmänt LU 1983/84:10 16 settinte är önskvärt. Enligt motionärerna kommer härtill all förslaget medför enytterligare belastning på länsstyrelsernas redan hårt ansträngda resurser. Motförslaget talar vidare såväl serviceskäl som konkurrensskäl. Motionärernaframhåller att det i glesbygderna är vanligt alt en och samma person har handom ohka uppgifter med juridisk anknytning, t. ex. bouppteckningar,aukfionsverksamhet och fasfighetsförmedling. Ofta har uppdragen nära sambandmed varandra och del är en fördel för konsumenten att låta samma person skötaallt. Den som på detta sätt anlitas saknar ofta den formella kompetens somskall krävas enligt lagförslaget men kan ändå vara väl skickad att utföra sittuppdrag. Förslaget kommer enligt motionärerna alt innebära en begränsning avkretsen som kan förmedla fastighetsöverlåtelser och därmed att bli till nackdelför glesbygdsbefolkningen. När det gäller konkurrensskälen påpekar motionärernaatt en begränsning av etableringsfriheten kan verka konkurrenshiimmande.Motionärerna anser att konkurrensen bör främjas så att en frånkonsumentsynpunkt gynnsammare prisbildning uppnås. Det sagda gäller inte minstmäklarbranschen där priskonkurrensen är alltför liten. Enligtmotionärerna bör nuvarande system med frivillig auktorisation behållas.Systemet ger möjlighet för konsumenten att välja en mäklare som han vet ärkompetent och har erforderhg ansvarsförsäkring. Motionärerna anser attregeringen bör framlägga ett förslag om införande av de nuvarandebestämmelserna om frivillig auktorisation i lagen om fastighetsmäklare. Äveni motion 9 framhålls att propositionen innebär en inskränkning avnäringsfriheten som inte bör genomföras utan mycket starka skäl. Några sådanaskäl har emellertid icke :redovisats, framhåller motionärerna, som anser attgällande ordning är fullt tillfredsställande från den enskildes synpunkt.Flertalet fastighetsaffärer sker genom mäklare som är medlemmar ibranschorganisation. Motionärerna påpekar dock att det kan framstå som rimligtatt mäklare liar ansvarsförsäkring som ger kunden och andra ett skydd mot feloch försummelser i mäklarverksamheten. Innan man vidtar någralagstiftningsåtgärder beträffande ansvarsförsäkring bör mäklarorganisationernaemellertid få tillfälle att själva lösa försäkringsfrågan, Mofionärernaframhåller vidare att den föreslagna etableringskontrollen -uppställande avskråtvång - begränsar den fria konkurrensen och motverkar en godprisutveckling. En ytterligare nackdel med förslaget är att det finns risk förolikheter i rättsfillämpningen, I motionen påpekas avslutningsvis attsmåhusköpskommittén enhälligt avvisade tanken på ett obligatorisktaukto-risationssystem, Imofionerna 7, yrkande 1, och 9 yrkas avslag på proposifionen såvitt avserreglerna om registrering, I motion 7, yrkande 2, begärs vidare att riksdagensom sin mening skall ge regeringen till känna vad som anförs i motionen omfrivillig auktorisation. Lagutskottetvill för sin del framhålla att en fastighetsöverlåtelse som regel har storekonomisk betydelse för både säljaren och köparen. LU 1983/84:10 17 inteminst vid köp av småhus, I dagligt tal brukar man säga att den som förvärvar envilla eller ett radhus gör sitt livs mest betydelsefulla affär. Samtidigtförhåller det sig så att privatpersoner som köper eller säljer fastigheter oftasaknar eller har endast begränsade kunskaper om vad som bör iakttas när enfaslighet överlåts. Både köparen och säljaren är därför i behov av sakkunnighjälp med affärens genomförande. De som yrkesmässigt förmedlarfastighetsöverlåtelser spelar således en viktig roll i samhället. Vad ovansagts om fastighetsköpen och mäklarnas verksamhet gäller i stor utsträckningockså dä bostadsrätter och andra nyttjanderätter överlåts. tidigare berört saknas särskilda civilrättsliga regler omfastighetsmäklares verksamhet. Betydelsen av att sådana regler saknas skalldock ej överdrivas, I praxis har nämligen utbildats ett normsystem som tillstor del stått förebild för de nu föreslagna bestämmelserna inom detcivilrättsliga området. Medhänvisning till det anförda anser utskottet således alt del finns skäl försärskild lagstiftning beträffande fastighetsmäklarnas verksamhet. Somframgår av redogörelsen ovan innebär propositionen både en obligatoriskauktorisation och en civilrättslig reglering av själva mäklarverksamheten, Iförstnämnda avseende vill utskottet hänvisa till den avvikande mening somfogats fill näringsutskottets yttrande av det utskottets borgerliga ledamöteroch som går ut på att kravet på registrering utgör en omofiverad inskränkning inäringsfriheten. De föreslagna bestämmelserna är i flera avseenden vaga ochägnade att skapa osäkerhet hos dem som bedriver fastighetsmäkleri eller därmedbesläktad verksamhet. Vidare påpekas alt med att registreringeninförs del väl etablerade systemet med frivillig auktorisation skall försvinna.En tungt vägande invändning mot propositionen är att registreringen och dendärmed sammankopplade tillsynen inte kan göras effektiv utan att avsevärdapersonalresurser tas i anspråk. Ett sådant ianspråktagande avses ske i eltstalsfinansiellt läge då stora besparingar måste genomföras på andra områden, avvikande meningen framhålls att bör avslå proposifionen såvittden går ut på en näringsrättslig reglering av fastighetsmäklarbranschen. Lagutskottetdelar den uppfattning som kommit fill uttryck i den avvikande meningen ochansluter sig således till den kritik mot lagförslagels näringsrättsliga reglersom framförs i motionerna 6-9, vill särskilt understryka att denföreslagna etableringskontrollen är ägnad alt motverka fri konkurrens inommäklarbranschen och därmed - till skada för konsumenten - förhindra en gynnsamprisutveckling när del gäller mäklar-tjänster och att många personer som i dagbistår befolkningen i glesbygderna med fasfighetsförmedhng och andra tjänsterinte kommer att kunna fortsätta med sin verksamhet. mening finns del således starka principiella skäl som talar mot deföreslagna näringsrättsliga reglerna. Utskottet vill vidare peka på alt dessabestämmelser även i sig är otillfredsställande. LU1983/84:10 18 skrivelser som inkommit från , Riksbyggenoch Svenska . 'B att lagförslaget ger upphov tillolika gränsdragningsproblem och praktiska svårigheter vilka inle närmare analyseratsi propositionen. HSB och har påpekat att organisationernasförmedling av bostadsrältsupplåtelser kommer att omfattas av lagen och begärtatt de skall undantas från lagens tillämpningsområde. Det finns också särskiltanledning att påpeka, att kravet att mäklaren skall ha en ansvarsförsäkringför att få bli registrerad inte motsvaras av någon skyldighet förförsäkringsbolagen att tillhandahålla en sådan försäkring. Några garantier föratt försäkringsbranschen ändå skall försäkra mäklarna ges inle i propositionen.Enhgt utskottets mening innebär den föreslagna ordningen all försäkringsbolageni praktiken kan utöva en viss etableringskontroll genom att vägra alt gekunniga och kompetenta personer försäkring. Sammanfattningsvis avvisar ulskoltet alltså de föreslagnanäringsrältsliga reglerna om fasfighetsmäklare.