bet · G701TU32 · 1983-12-31 00:00:00 — betänkande 1983/84:32 om vissatrafikpolitiska frågor m. m. I motion 1983/84:502 av m. fl. (vpk)yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionenanförs om åtgärder för ökad användning av järnvägen för tung långväga trafik. I motion 1983/84:555 av m. fl. (s)yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionenanförs angående områdeskoncessioner till länshuvudman. I motion 1983/84:1008 av ochMarie-Ann (båda vpk) yrkas 1. att hemställer hosregeringen att en parlamentarisk utredning med företrädare för samtligariksdagspartier tillsätts med uppgift att utreda förutsättningarna och formernaför startande av ett transporttekniskt centrum, i enlighet med motionensintentioner, 2. att hemställer hosregeringen att denna utredning särskilt undersöker de speciella förutsättningaroch möjligheter för ett sådant centrum som finns i den s. k. . I motion 1983/84:1262 av () yrkas attriksdagen hos regeringen begär en utredning för att i en instans med likartatbakgrundsmaterial åstadkomma jämförande samhällsekonomiska kalkylerbeträffande nyttan och angelägenhetsgraden av större investeringar itransportsystemet. I motion 1983/84:2509 av m. fl. (m)yrkas, såvitt nu är i fråga (yrkandena 1-7, 10 delvis, 18 och 19), 1. att uttalar sig föratt trafikpolitiken i större utsträckning skall baseras på fri konkurrensmellan olika företag och transportmedel, 2. att uttalar sig föratt stats och kommuns detaljreglering och byråkrati inom transportpoUtikenreduceras, 3. att uttalar sig föratt konkurrensneutralitetet mellan oHka transportmedel skall eftersträvas, 4. att uttalar sig föratt de skilda trafikgrenarna skall åläggas ett striktare kostnadsansvar, 5. att uttalar sig föratt den mer eller mindre utpräglade monopolställning som flera offentliga ochprivata företag har på delar av transportmarknaden motverkas, 6. att beslutar begärahos regeringen att trafikpolitiska beslut utvärderas, 1Riksdagen 1983/84.15 saml. 7. att uttalar sig för attsjälvfinansieringsgraden i kollektivtrafik skall öka, 10.att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionenanförs under avsnittet Kollektivtrafiken, 18. att uttalar sig föratt möjligheten att ställa av bil än bibehålls, 19. att som sin meningger regeringen till känna vad som i övrigt anförs under avsnittet BiUsmen. Imotion 1983/84:2518 av m. fl. (m) yrkas 1. att som sin meningger regeringen till känna vad som i motionen anförs i avsnittet Inledning, 2. att som sin meningger regeringen till känna vad som i motionen anförs i avsnittet Bilen ochHvskvaHteten, 3. att som sin meningger regeringen till känna vad som i motionen anförs i avsnittet Bilen ochopinionen, 4. att som sin mening gerregeringen till känna vad som i motionen anförs i avsnittet Bilen ochglesbygden, 5. att uttalar sig föratt biltullar vid storstäderna ej bör införas, 6. att som sin meningger regeringen i uppdrag att utreda möjligheterna att införa biltåg i , 7. att som sin meningger regeringen till känna vad som i motionen anförs i avsnittet Bilen ochstorstaden, 8. att som sin meningger regeringen till känna vad som i motionen anförs i avsnittet Bilen ochturismen, 9. att som sin meningger regeringen till känna vad som i motionen anförs i avsnittet Bilen ochsäkerheten, 10. att som sin meningger regeringen till känna vad som i motionen anförs i avsnittet Bilen ochsärbestämmelserna, 11. att som sin meningger regeringen till känna vad som i motionen anförs i avsnittet Lastbilen, 12. att som sin meningger regeringen till känna vad som i motionen anförs i avsnittet Privatövningskörning. I motion 1983/84:2509 (m) framförs krav på atttrafikpolitiken i större utsträckning än f. n. skall baseras på fri konkurrens,att detaljreglering och byråkrati inom transportsektorn skall minska, attkonkurrensneutralitet mellan olika transportmedel skall eftersträvas, att deskilda trafikgrenarna skall åläggas ett striktare kostnadsansvar samt attmonopol inom transportmarknaden skall motarbetas. Vidare yrkas att 1979 årstrafikpolitiska beslut skall utvärderas. De principer som skall ligga till grund för denstatliga trafikpolitiken fastställdes genom beslut (prop.1978/79:99, / 79:18, rskr 1978/79:419). Målet för trafikpolifiken skallenligt beslutet vara att erbjuda medborgarna och näringslivet i landets olikadelar en tillfredsställande trafikförsörjning till lägsta möjligasamhällsekonomiska kostnader. I det samhällsekonomiska synsättet ligger atttrafikpolitiken skall bidra till att uppfylla mål inom andra samhäUssektorer,såsom närings-, sysselsättnings-och regionalpolitik. TrafikpoHtiken måsteenligt beslutet också anpassas fill de krav som ställs från miljöpolitiskutgångspunkt. Trafiksäkerheten måste förbättras. Vidare skall deenergipolitiska målen beträffande hushållning med energi och minskatoljeberoende uppnås. Ensamhällsekonomiskt effektiv fördelning av transportarbetet mellan olikatransportmedel skall vidare vara utgångspunkten för trafikpolitiken.Effektiviteten i transportapparaten och kvaliteten på transporttjänsternafrämjas enligt beslutet bäst genom en i princip fri konkurrens och samverkanmellan olika trafikmedel och trafikföretag inom de ramar som samhället hardragit upp för verksamheten. Ett rättvisande kostnadsansvar anges också vara enviktig förutsättning för en riktig utveckling av transportsektorn. Avgifternaför varje individuell resa eller transport skall så långt möjligt anpassas tillde samhällsekonomiska marginalkostnaderna för att ett effektivt utnyttjande avbefintliga resurser skall kunna uppnås. Engod persontrafikförsörjning måste enligt beslutet garanteras av samhället.Särskilt måste den kollektiva persontrafiken förbättras och byggas ut så attden bUr tillgänglig och attraktiv för allt fler människor såväl i tätorter sompå landsbygden. En utbyggd kollektivtrafik ger ökade valmöjligheter i fråga omarbete, bostad och fritidsaktiviteter. Inompersontrafiken finns uppenbara samverkansmöjligheter såväl mellan de olikatrafikmedlen och trafikutövarna som mellan dessa och myndigheter,trafikhuvudmän m. fl. Även på godsområdet anges förutsättningar finnas att ökasamverkan och därigenom uppnå en högre effektivitet. Enökad samverkan av angivet slag bör enligt beslutet bygga på frivillighetens grund.Detta förutsätter god informafion som ger trafikföretagen och samhälletunderlag för beslut om trafikinvesteringar. Järnvägensresurser bör användas för att så långt möjligt tillgodose behovet av långvägaoch tunga godstransporter. En ökad samordning mellan järnvägs- ochlandsvägstrafiken kan ge betydande trafikekonomiska vinster. Detta förutsätterenligt beslutet bl. a. att SJ investerar så att järnvägen framgångsrikt kanhävda sig inom ramen för ett samordnat transportsystem. Det anges också vara viktigtatt järnvägens resurser på persontrafiksidan utnyttjas i största möjligautsträckning. Riksdagensbeslut i nu refererade delar byggde på enhälliga uttalanden från utskottetssida och med tillgodoseende av motionsledes framställda förslag av i principsamma innebörd som de nu aktuella yrkandena. beslut är ettprincipbeslut som anger de ramar inom vilka 1*Riksdagenl983/84.15saml. TU1983/84:32 4 trafikpolitiken skall utformas. Det förutsätter i sigsjälvt en konfinuerlig uppföljningoch anpassning av utvecklingen på området. Så sker också bl. a. genomöversynsprojekt som bedrivs inom samt genom förslag somregeringen fortlöpande förelägger dels i budgetpropositionen, dels isärskilda propositioner om organisationsförändringar och lagstiftning m.m. pådet trafikpolitiska området. Inom ramen för ett inom nupågående översynsprojekt görs sålunda bl. a. en bedömning av vilkakonkurrenssnedvridande effekter som kan finnas mellan trafikgrenarna och vilkenbetydelse dessa kan ha för trafikfördelningen. Vidare övervägs i samband med enöversyn av struktur om den investeringsmodell - och därmed detkostnadsansvar- som tillämpas för SJ är lämpliga från effektivitetssynpunkt ochägnade att skapa konkurrensneutraUtet meUan olika trafikgrenar. I motionen yrkas också attriksdagen uttalar sig för att självfinansieringsgraden i kollekfivtrafik skallöka. Länshuvudmannareformen, varom beslutade (prop. 1977/78:92, /78:28, rskr 1977/78:364), innebär bl. a. att det ivarje län finns ett landstingskommunalt och/eller kommunalt organ med detpolifiska och ekonomiska ansvaret för den lokala och regionalakollektivtrafiken på väg. Graden av självfinansiering för den trafik somomfattas av reformen är sålunda en fråga som berörda primär- ochsekundärkommunala organ har att ta ställning till. Med det anförda avstyrks motion 1983/84:2509 (m) i dedelar som är i fråga. I motion 1983/84:502 (vpk) framhållsatt samhällets vägkostnader ständigt sfiger - främst på grund av en växandetung landsvägstrafik - som järnvägarna har en betydandeöverkapacitet. Från samhällsekonomisk .synpunkt - heter det vidare i motionen -är det angeläget att uppnå ett ökat utnyttjande av järnvägskapaciteten. Att såinte sker sammanhänger enligt motionärerna med det - i jämförelse medvägtrafiken - snedvridna betalningsansvar som kännetecknar järnvägstrafiken.SJ har i sina kalkyler att räkna med att betala hela infrastrukturkostnadeninkl. avskrivningar till återanskaffningsvärdet, medan väginvesteringaravskrivs . Om man vill uppnå bättre resurshushållning, effektivaretrafikekonomi och en bättre miljö, måste man finna metoder att minska den tungalångväga landsvägstrafiken och öka användningen av järnväg. Detta bör -framhåller motionärerna - ske genom att SJ:s betalningsansvar förinfrastrukturen ändras till en "vägtrafikmodell". Härigenom skullekostnaderna för den grundläggande strukturen i järnvägsnätet avlyftas från SJoch avlösas av en trafikberoende avgiftsbeläggning baserad på nyttjandegradenav infrastrukturen. Utskottet vill med anledning avdenna motion till en början erinra om att trafikpolifiska beslut bl.a. innebär att järnvägens resurser bör TU1983/84:32 5 användas för att så långt möjligt tillgodose behovet avlångväga och tunga godstransporter. En ökad samordning mellan järnvägs- ochlandsvägstrafiken kan ge betydande trafikekonomiska vinster. Detta föutsätterenligt beslutet bl. a. att SJ investerar så att järnvägen framgångsrikt kanhävda sig inom ramen för ett samordnat transportsystem. Vidare erinrar utskottet om att SJ:s betalningsansvar förinfrastrukturen bl. a. inte omfattar den ersättningsberättigade delen avbannätet. Den finansiella rekonstrukfion av SJ varom riksdagenbeslutade (prop. 1982/83:100 bil. 8, /83:15, rskr 1982/83:293)innebär att staten fr.o.m. innevarande budgetår tar ansvaret för sådanainvesteringar och sådan service som SJ inte kan ta det ekonomiska ansvaret förmen som är nödvändiga för att SJ skall kunna tillgodose statsmakternas kravbeträffande järnvägstrafikens omfattning och standard. Ett exempel på detta ärde statliga insatser som görs i enlighet med uppgörelsen mellan länslandsting, SJ och staten beträffande lokaltågstrafiken i ochsom innebär ett delat finansieringsansvar för de fortsatta investeringarna iområdet (prop. 1983/84:54, /84:10, rskr 1983/84:111). Den finansiella rekonstruktionen innebar vidare ennedskrivning av det statskapital som SJ har att förränta med 1 000 milj. kr.från 3 300 milj. kr. till 2 300 milj. kr. Härigenom fick statskapitalet enstorlek som med hänsyn till trafikunderlag och framtidsperspektiv bättrebedömdes motsvara SJ:s möjligheter att fortsättningsvis redovisa avskrivningarpå återanskaffningsvärdet och förränta kapitalet. I samband med den nämnda översynen av strukturövervägs också - med utgångspunkt i de grundläggande skillnader som gällerstatens sätt att behandla investeringar i vägar resp. järnvägar - om deninvesteringsmodell som tillämpas för SJ är lämplig från effektivitetssynpunktoch ägnad att skapa konkurrensneutralitet mellan olika trafikgrenar. Övervägandenaomfattar - enligt vad utskottet erfarit - lämpligheten av de metoder föravskrivning och förräntning av statskapitalet som SJ tillämpar. Under hänvisning härtill bör motionen inte föranleda någonriksdagens åtgärd. I motion 1983/84:1262 (m) framhållsatt trafikpolitiska beslut innebär att resurserna inom trafiksektornskall utnyttjas så effektivt som möjligt. Avgifter inom trafiken, dvs. såväldet totala priset för en transporttjänst som de statliga eller kommunalaavgifterna för användning av infrastrukturen, skall så långt möjligt varaanpassade till de samhällsekonomiska marginalkostnaderna. Om enmarginalkostnadsanpassning görs med medel ur statsbudgeten - heter det vidare imotionen - måste detta ske med utgångspunkt i en konkurrensneutral bedömning avde enskilda trafikgrenarna. Transportföretagens möjligheter att konkurrera pålika villkor minskar väsentligt om en trafikgren får generellt statsstöd ochinte en annan. Större investeringar i transportsystemet bör - oavsett sektor -beslutas med överordnadesamhällsekonomiska bedömningar som underlag. I en trafikpo-Htik som fulltriktigt bygger på konkurrens mellan olika trafikslag måste ändå - betonarmofionären - en samhällskalkyl göras, där stadiga investeringar sker, och dettapå jämförbart underlag mellan trafikgrenarna. Motionären vill ha en utredningför att i en instans med likartat bakgrundsmaterial åstadkomma jämförandesamhällsekonomiska kalkyler beträffande nyttan och angelägenhetsgraden avstörre investeringar i transportsystemet. Av årets budgetproposition framgår att man inomkommunikationsdepartementet är i färd med två översynsprojekt som syftar bättre resursanvändning inom transportsektorn. Detena projektet tar sikte på att belysa kostnader och avgifter inom de skildatransportsätten. Projektet skall klarlägga vilka skillnader som f.n. rådermellan de olika trafikgrenarna i fråga om kostnadsstrukturen och finansieringenav fasta kostnader. Dessutom skall förhållandet mellan samhällsekonomiskamarginalkostnader för olika person- och godstransport-tjänster och motsvaranderörliga avgifter/skatter inom olika trafikgrenar studeras. Vidare görs inomramen för detta projekt den bedömning - till vilken utskottet har hänvisat idet föregående - som gäller den eventuella förekomsten avkonkurrenssnedvridande effekter mellan trafikgrenarna och den betydelse sådanakan ha för trafikfördelningen. Detandra projektet syftar till att erhålla gemensamma utgångspunkter förlönsamhetsbedömningar av investeringar inom transportsektorn, främstinvesteringar i infrastruktur, i syfte att åstadkomma ett bättre underlag förresursfördelning mellan trafikgrenarna. De gemensamma utgångspunkterna skall iförsta hand omfatta samhällsekonomisk utvärderingsmetodik, planeringsunderlagoch värdering av olika effekter. Medhänvisning till de båda översynsprojekten synes motionen kunna lämnas utanåtgärd. Ett flertal aspekter på bilismen behandlas imotionerna 1983/84:2509 (m) och 1983/84:2518 (m). Sålundahävdas i båda motionerna att behöver en samlad bilpolitik. Denna börhandhas av ett departement och ett statsråd, nämligen kommunikationsministern. Utskottetär för sin del inte berett att ansluta sig till denna uppfattning. Motionernabör därför i dessa delar lämnas utan åtgärd - med hänsyn inte minst till deomfattande och komplicerade frågor beträffande beskattning, planering, miljö,biltillverkning, handelspolitik och trafiksäkerhet m. m. det här rör sig om.Som utskottet framhöll i sitt betänkande /83:19 är en övergripande ochverkningsfull samordning av berörda frågor av största vikt. Utskottetförutsätter att sådan samordning sker genom samråd och samverkan inomregeringskansliet. 1 motion 1983/84:2509 (m) framhålls vidare attSverige bör tillämpa samma bestämmelser för godkännande och efterkontroll avbilarnas avgasrening som övriga västeuropeiska länder. Enligtvad utskottet erfarit bereds f. n. inom frågan ombestämmelser för avgasrening på grundval av bl. a. bilavgaskommitténsslutbetänkande Bilar och renare luft (SOU 1983:27) och remissyttranden däröver.Regeringens ställningstagande bör också anpassas till resultatet av detinternationella arbetet med ett harmoniserat regelsystem för bilavgasut-släppm. m. som f. n. pågår och vari aktivt deltar. I avvaktan på dettaresultat och prövning av miljöfrågor av berört slag bör motionen inu berörd del lämnas utan åtgärd. 1 sistnämnda motion framhålls vidare att reglernaför avställning av fordon bör vara så konstruerade att fordonsägaren slipperbetala skatt och försäkring i faU han beslutar att för inteanvända bilen. Enligtbeslut av regeringen har en särskild utredare tillkallats för attse över reglerna för avställning av fordon. Det åligger utredaren () att söka finna lösningar som innebär besparingar för staten ochförenkUngar för fordonsägarna som registret skall kunna ge entillförlitlig och användbar information om fordonsbeståndet. Utredaren skallockså redosiva hur bl. a. försäkringsbolagen berörs av ändrade regler. Iavvaktan på resultatet av utredningen avstyrks motionen i här berörd del. Motion 1983/84:2518 (m) innehåller ett flertalavsnitt med rubriker såsom Bilen och HvskvaHteten, Bilen och opinionen, Bilenoch glesbygden. Bilen och storstaden. Bilen och turismen, Bilen och säkerheten.Bilen och särbestämmelserna. Lastbilen och Privat övningskörning. I tioyrkanden hemställs att som sin mening skall ge regeringen till kännaväd som anförs i de olika avsnitten. Vidare yrkas att uttalar sig föratt biltullar vid storstäderna ej bör införas samt att möjligheterna att införabiltåg i bör utredas. Utskottet behandlar i det följande motionen i dedelar den innehåller konkreta förslag till åtgärder av olika slag. AvsnittenBilen och livskvaliteten samt Bilen och opinionen synes sakna sådana förslag.De yrkanden som avser dessa avsnitt bör därför enligt utskottets mening lämnasutan åtgärd. Underavsnittet Bilen och glesbygden framhålls att möjligheterna att genomdifferentierad drivmedelsbeskattning underlätta för glesbygdsbilisterna börutredas. Såhar skett genom vägtrafikskatteutredningens delbetänkande Slopad fordonsskattoch höjd bensinskatt (Ds B 1980:13). Motionsyrkandet är sålunda tillgodosett.Av betänkandet framgår att en regional differentiering av bensinskatten ärförenad med avsevärda gränsdragnings- och kontrollproblem. I sitt betänkandeSkU 1983/84:33 om energibeskattningen m.m. erinrar skatteutskottet "om sinvid tidigare tillfällen uttalade ståndpunkt att regionalaskattelättnader från rent tekniska utgångspunkter endast bör komma i fråga irena undantagsfaU". Med hänvisning till det anförda avstyrks motionen i nuberörd del. I avsnittet Bilen och glesbygden framhålls vidareatt på vägar där hastighetsbegränsningen permanent sänktes till90 km/tim i samband med energikrisen en återgång bör komma tillstånd. Motionäremasönskemål har - enligt vad utskottet erfarit - tillgodosetts på ca trefjärdedelar av ifrågavarande vägsträckor. I den mån så inte har skett förklarasdetta av bl. a. trafiksäkerhetsskäl. Med hänvisning till det anförda synesmotionen i nu berörd del kunna lämnas utan åtgärd. Iavsnittet Bilen och storstaden framhålls att förslagen om biltullar vidstorstädemas infarter måste avvisas. Dånågra sådana förslag inte har förelagts och bilavgaskommitténsförslag förfarande är föremål för överväganden inom börmotionen i denna del kunna lämnas utan åtgärd. Isamma avsnitt framhålls vidare att möjligheten till boendeparkering måstebyggas ut. Iavvaktan på en av regeringen aviserad proposition om boendeparkering börmotionen även i denna del enligt utskottets mening lämnas utan åtgärd. Iavsnittet Bilen och turismen framhålls att biltåg på försök bör införas iSverige. Somframgår av utskottets betänkande /84:17 avser SJ att påförsök driva trafik med biltåg mellan och . Motionsyrkandet ärsålunda tillgodosett, varför någon åtgärd ej synes erforderlig medanledning av motionen i denna del. Iavsnittet Bilen och säkerheten framhålls att () bör ta initiativ till ett intensifieratarbete för att öka användningen av bilbälten i baksätet. Utskottethar för sin del vid ett flertal tillfällen framhålHt nödvändigheten av enmålmedveten informationsverksamhet för att öka bältesanvändningen i baksätet.NTF, som har ansvaret för den s. k. pläderandetrafiksäkerhetsinformationen, har inlett en upplysningskampanj somsynes ägnad att tillgodose utskottets och motionäremas önskemål. Motionen i nuberörd del synes följaktligen kunna lämnas utan åtgärd. Underavsnittet Bilen och särbestämmelserna framhålls att en förutsättning för attsvensk bilindustri skall kunna utvecklas är att svenska krav på bullernivå,trafiksäkerhet och typbesiktning etc. anpassas till de regler som gäller inomECE och EG. Vadförst gäller bullernivå och trafiksäkerhet är enligt vad utskottet erfarit desvenska kraven i stort sett redan anpassade till de regler som fastställts inomFN:s ekonomiska kommission för (ECE). Vissa avvikelser har emellertidansetts ofrånkomliga beroende bl. a. på klimatiska förhållanden. Utskottetanser vidare att så långt som möjligt en anpassning bör TU1983/84:32 9 eftersträvas till de regler som kan komma att fastställasinom den europeiska gemenskapen, EG. Utskottet förutsätter att regeringen isamband med de fortiöpande kontakterna med och sökertillvarata möjligheterna att få till stånd en lösning av de av motionärernaaktualiserade frågorna som tillgodoser svensk bUindustris intressen. Med hänvisning till det anförda synes motionsyrkandetkunna lämnas utan åtgärd. I avsnittet Lastbilen framhålls bl. a. att förbudet motveckoslutstrafik inte bör återinföras. Då så intehar skett synes någon åtgärd ej erforderlig. Under avsnittet Privat övningskörning framhålls attnuvarande regler härom bör ändras så att medborgare från annat nordiskt landsom har körkort som är giltigt här och har körvana i fårlära andra att köra. Av 12 § förordningen (1981:96) om godkännande och utbyteav utländska körkort (senaste lydelse 1983:405) framgår att önskemålet redan ärtillgodosett. Motionsyrkandet kan följaktligen lämnas utan åtgärd. I motion 1983/84:1008 (vpk)framhålls att inom transportområdet har kunnande som med enproduktionsanknuten forskningsinsats skulle kunna utvecklas mot nya tekniskalösningar, som svarar mot behov i samhället. Sådana lösningar bör avsekombinationssystem för lastbilsjärnvägstransporter, persontransporter inomstörre tätorter, snabbare och samordnade sjötransporter, effektivareterminalhantering, åtgärder för energibesparingar, trafiksäkerhet ochtransportsystem i utvecklingsländer. Insatser inom nämnda ämnesområden görsredan i - framhåUer motionärerna - men arbetet är fördelat på flerahänder, dels inom högskolorna, dels inom många privata och statliga företag,eller verk, och institutioner. En ökad samordning inom transportområdet börkomma till stånd genom etablering av ett transporttekniskt centrum. Detta börlokaliseras till den s. k. (,, ). En parlamentarisk utredning bör tillsättas för attundersöka de berörda frågorna. Motionärernas önskemål om en mersamordnad transportforskning än f.n. synes tillgodosett genom proposition1983/84:107 om forskning. I propositionens bilaga 4 föreslås bl. a. atttransportforskningsdelegationen och kollektivtrafikberedningen den 1 juli 1984sammanförs till en ny myndighet, transportforskningsberedningen. I sittbetänkande /84:30 tiUstyrker utskottet regeringens förslag. Frågan om transportfprskningsberedningens lokaliseringbehandlas inte i propositionen. Regeringens avsikt är emellertid att lokaliseraberedningen till . För en sådan lokalisering talar- framhållerutskot- teti det nämnda betänkandet - att vissa andra forskningsstödjande myndigheter avbetydelse för beredningens verksamhet också är lokaliserade tillStockholmsområdet. Med det sagda avstyrks i betänkandet ett yrkande i enc-motion om att beredningen bör lokaliseras till . Medhänvisning till det anförda bör enligt utskottets mening den motion som är ifråga lämnas utan åtgärd. Överförandeav trafikkoncessioner till länshuvudmännen I motion 1983/84:555 (s) erinras om attlänshuvudmannareformen innebär att länshuvudmännen har ansvaret för den lokalaoch regionala persontrafiken på väg. Eftersom huvudmännen har detta ansvar börde också -framhåller motionärerna - överta styrmedlen, dvs.