bet · G701KU29 · 1983-12-31 00:00:00 — Enligt14 kap. 2 § tredje stycket sekretesslagen hindrar sekretess enligt 7 kap. 1 och4 §§ inte att anmälan görs till åklagarmyndighet eller polismyndighet angåendemisstanke om brott enUgt 3,4 och 6 kap. mot den som inte fyllt 18år eller att uppgift som angår misstanke om brott för vilket inte ärföreskrivet lindrigare straff än fängelse , lämnas till en sådanmyndighet. I samband med att detta stadgande fick sin nuvarande lydelse diskuteradesfrågan om vem som skall få lämna ut uppgifter om brott till en annan myndighet.Vid riksdagsbehandlingen anslöt sig (KU 1982/83:12)därvid till förslaget i propositionen (1981/82:186) att prövningen bordeankomma på den enskilde befattningshavaren. Utskottet påpekade emellertid attdet låg i sakens natur att prövningen som regel sker på en "högnivå". Utskottet erinrade även om att prövningen i tveksamma fall enUgt 15kap. 6§ sekretesslagen skaU hänskjutas till myndigheten. beslöt ienlighet med utskottets hemställan. Förslageti den nu föreliggande propositionen bygger på nyssnämnda uttalande.Enligt utskottets mening föreligger inte skäl att frångå det ställningstaganderiksdagen tidigare gjort. Motionerna 1983/ 84:2807, yrkande 1 och 1983/84:2808,yrkande 2 avstyrks därför. Närdet gäller graden av misstanke anförs i BRÅ-gruppens förslag att enförutsättning för uppgiftslämnandet är att det "skäligen kan antas"att ett brott begåtts. I propositionen framhålls att det är angeläget att deuppgifter som lämnas ut är så tillförlitliga och konkreta som möjligt, men attdet kan vara svårt att välja ett uttryck som från alla synpunkter ter sig somdet lämpligaste. Vidare erinras om att det i den nuvarande bestämmelsen i 14kap. 2 § sekretesslagen inte anges någon kvalifikation av misstankegraden.Slutsatsen i propositionen är att misstankarnas styrka givetvis bör vara en avde omständigheter som en myndighet tar hänsyn till när den prövar om uppgifterbör lämnas ut eller ej men att detta inte behöver komma till uttryck ilagtexten. Utskottet delar propositionens bedömning på denna punkt ochavstyrker motion 1983/84:2808, yrkande 1. Såsom framhållits i motion1983/84:2807 gäller reglerna i sekretesslagen KU 1983/84:29 20 omtystnadsplikt inte utan vidare för elever som erhåller utbildning vid enmyndighet. Elever kan emellertid bli underkastade tystnadsplikt enligtföreskrifterna om förbehåll i 14 kap. 9§ sekretesslagen. Genom att en myndighetställer upp ett förbehåll inskränks rätten för mottagaren av en uppgift attförfoga över uppgiften. På grund av förbehållet uppkommer tystnadsplikt för denperson förbehållet riktar sig. Uppställande av förbehåll är ett sätt attundanröja sådan risk för skada, men eller annan olägenhet som enhgt vissasekretessbestämmelser utgör hinder att lämna ut uppgifter. Frågani vilken utsträckning sekretessregleringen omfattar praktikanter och eleverberördes i proposition 1981/82:186.1 denna framhöll föredragandedepartementschef att personer som i och för sin utbildning deltar i arbetet påen myndighet inom hälso- och sjukvårdsområdet eller som regelhar en sådan anknytning till myndigheten att de blir bundna avsekretessregleringen, men att det förhöll sig annorlunda med sådana elever ochstudenter som endast besöker myndigheten i studiesyfte. Han hävdade vidare, attäven om gränsdragningsproblem kunde uppkomma, fick dessa överlåtas tillrättstillämpningen. Någon ändring i sekretesslagen behövdes enligt hans meninginte. bedömning bör det vara möjligt att komma till rätta med desvårigheter som kan uppkomma i berört hänseende genom tillämpning av reglernaom förbehåll. Utskottet anser med hänsyn härtill att det inte finns anledningtill några initiativ från sida i denna fråga. Yrkande 2 i motion2807 avstyrks därför. Med det anförda godtarutskottet propositionen. Motion 1982/83:185 av i (m)tar upp frågan om en ny princip för sekretesslagstiftningen. I motionenifrågasätts om sekretesslagstiftningen inte skulle bli enklare om den harsekretess till huvudregel och i stället anger vilka uppgifter som äroffentiiga. Tankegångeni motionen strider mot de grundläggande principerna för allmänna handlingarsoffenfiighet i tryckfrihetsförordningen. EnUgt utskottets uppfattning finnsdet inte anledning att företa någon omprövning av dessa principer. I motion 1983/84:1122 av () föreslåsen utvidgning av.rätten för myndigheter att föra talan i mål angåendeutlämnande av allmänna handlingar. Enligt motionen kan myndigheterna ibland hasådana skäl att skydda uppgifter om enskildas personliga förhållanden att deönskar en prövning i högre instans av ett beslut att lämna ut en handling. EnUgtgällande regler i 2 kap. 15 § tryckfrihetsförordningen (TF) och 15 kap. 7 och8§§ sekretesslagen föreligger besvärsrätt endast för den som begärt att få enuppgift utlämnad men fått sin ansökan avslagen. Tanken på att utvidgaklagorätten till att gälla andra än sökanden har avvisats både i samband medinförandet av den nämnda bestämmelsen i TF och vid KU 1983/84:29 21 I förarbetena till stadgandet i TF anfördes att det i ochför sig fanns beaklansvärda skäl för en utvidgning av besvärsrätten, men attnackdelar oundvikligen skulle uppstå. En utvidgning av bcsvärsrät-ten skullesåledes kunna äventyra vad som ofta är av avgörande betydelse näroffentlighetsprincipen skall tillämpas, nämligen att prövningen sker snabbt. Iförarbetena till sekretesslagen framhölls att dessa skäl fortfarande varbärande. Utskottetdelar i och för sig uppfattningen i motionen att det i vissa fall skulle kunnavara motiverat med en utökad besvärsrätt för myndigheterna. Som framhålUts iförarbetena till de aktueUa lagrummen är emellertid en vidgad besvärsrättförenad med påtagliga nackdelar. Det finns därför enligt utskottets bedömninginte fillräckligt skäl att frångå den grundprincip som gäller beträffanderätten att anföra besvär. Motionsyrkandet avstyrks följaktligen. Sekretesseninom hälso- och sjukvården och tas upp i motionerna 1982/83:854av (), 1982/83:1147, likaledes av och 1983/84:586 avGunnar i m.fl. (s). Motion 1982/83:854 behandlar sekretessen för vissauppgifter hos och i ärenden omrättshjälp. I motionen påpekas att sekretessen inom hälso- och sjukvården ivissa fall kan gälla även mot den som fått vård eller behandling. Enligtmotionen kan detta sekretesskydd emellertid inte lagligen upprätthållas eller hos i samband med besväröver beslut av psykiatriska nämnden, utskrivningsnämnderna och beslutsnämndernaför psykiskt utveckUngsstörda i ärenden om rättshjälp. Beträffandeärenden om rättshjälp gäller enligt 9 kap. 10 § sekretesslagen sekretess samt för uppgift som angår denrättsliga angelägenhet som ärendet avser och för uppgift om enskilds personligaoch ekonomiska förhållanden i övrigt, om det kan antas att den enskilde liderskada eller men om uppgiften röjs. Såsom framhålls i motionen finns iparagrafen inget stadgande om att sekretess till skydd för den enskilde kangälla i förhållande fill den enskilde själv. För domstolarnas del gäller enligt12 kap. 1 § sekretesslagen att om en domstol i sin rättsskipande ellerrättsvårdande verksamhet från domstol eller annan myndighet erhåller uppgiftsom är sekretessbelagd där, gäller sekretessen också hos domstolen. Någonmotsvarande överföring av sekretess sker emellertid inte i den typ av ärendensom berörs i motionen. mening bör utvidgningar av sekretessen inte företas i annat fall ännär det finns starka skäl härför. Såvitt utskottet erfarit har den nu gällandeordningen inte medfört några olägenheter för de myndigheter som berörs.Utskottet anser med hänsyn härtiU att det inte finns skäl att tillstyrkamotionen. Motion 1982/83:1147, yrkande 3 berörmeddelarfriheten beträffande uppgifter som åtnjuter sekretess enligt 7 kap. 1och 4§§ sekretesslagen. KU 1983/84:29 22 motion 1983/84:586 föreslås att ändringar isekretessreglerna för skall övervägas i syfte att göra detlättare för myndigheter att i vissa faU bemöta felaktiga uppgifter i massmedia. Av 16 kap. 1 § sekretesslagen framgår att meddelarfrihetinte råder för uppgifter som är sekretessbelagda enligt 7 kap. 1 § eller 4 §med undantag för uppgifter som hänför sig fill verkstälUgheten av beslut omomhändertagande eller fill beslut om vård utan samtycke. Även frågan ommeddelarfriheten på vårdområdet berördes i proposition 1981/82:186. Enligt denuppfattning som uttrycktes i proposifionen hade meddelarfriheten på vårdområdetpreciserats på ett godtagbart sätt, varför det inte fanns anledning attföreslå några kompletterande bestämmelser. Vid riksdagsbehandlingen godtogsproposifionen i denna del. Sekretessen inom hälso- och sjukvårdsområdet ochsocialtjänsten tas upp i yttrandefrihetsutredningens betänkande (SOU 1983:70)yttrandefriheten. a. föreslås vissa utvidgningar av meddelarfriheten.Betänkandet är f. n. föremål för remissbehandling. Enligt utskottets mening kandet förutsättas att i samband med den fortsatta behandlingen av utredningensförslag även vissa andra sekretessfrågor kommer att beröras. Utskottet ansermed hänsyn härtill att det finns anledning att avvakta med ett ställningstagandetill de frågor som aktualiserats i sistnämnda motioner. Utskottet avstyrkerdärför motionerna 1982/83:1147, yrkande 3 och 1983/84:586. Mofion 1982/83:1147 tar i yrkandena1 och 2 upp sekretessen i 7 kap. 2 § punkterna 1 och 2 sekretesslagen. Imotionen föreslås att en utvidgning av sekretessen sker så att den kommer attomfatta de beslut som nämnderna fattar om att av formella skäl inte ta upp ettärende till prövning. Vidare hävdas att uttrycket "frihetsberövandeåtgärd" i 7 kap. 2 § 2 sekretesslagen bör ges en klarare utformning. Bestämmelsen i 7 kap. 2§ 1 sekretesslagen berördes iproposition 1981/82:186 med anledning av ett förslag från psykiatriska nämndenatt beslutsoffentligheten skulle begränsas till beslut som angårfrihetsberövande åtgärder. Enligt psykiatriska nämnden fattar de nämnder somavses i punkten även beslut som rör annat än frihetsberövande åtgärder, t. ex.beslut om avvisande av allmänna klagomål över vården, som det inte ankommer pånämnderna att avgöra. I propositionen hävdades emellertid att det inte fannsnågot behov av sekretess i dessa fall och någon ändring föreslogs därför inte.Riksdagen följde propositionens förslag i denna del. Enligt utskottets mening föreligger det inte skäl att nubedöma denna fråga på annat sätt. Yrkande 1 i motionen avstyrks följaktligen. Med uttrycket "frihetsberövande åtgärd" i 7 kap.2§ 2 sekretesslagen avses enligt förarbetena till sekretesslagen (prop.1979/80:2, del A s. 175) beslut om intagning på sjukhus och om inskrivning ivårdhem eller i specialsjukhus samt andra beslut som angår längden ellerkaraktären av ett frihetsberövande, såsom beslut i fråga om tillstånd attvistas på egen hand KU 1983/84:29 23 utanförsjukhusområde, om utskrivning eller utskrivning på försök, om återintagning avförsöksutskriven, om skyldighet att stanna kvar på sjukhus och om attsärskoleelev är skyldig att bo i annat hem än det egna. Enrelativt utförlig beskrivning av innebörden av ifrågavarande uttryck harsåledes gjorts i propositionen. Enligt utskottets mening bör det få ankomma påpraxis att göra de ytterligare förtydliganden som kan behövas. Utskottetavstyrker därför yrkande 2 i motionen. Tystnadsplikten för anställda i bevakningsföretagtas upp i motion 1982/ 83:271 av Per (). Enligt mofionen börtystnadsplikten vara offentligrättsligt reglerad. Såsomframhållits i motionen finns inga generella författningsregler angåendetystnadsplikt för anställda i bevakningsföretag. För vissa kategorier finnstystnadspUkt ålagd genom specialförfattningar. Tystnadsplikten kan även varareglerad genom koUektivavtal. För bevakningspersonal som deltar i det allmännasverksamhet torde ofta en sådan anknytning till en myndighet föreUgga atttystnadsplikt gäller enligt bestämmelsen i 1 kap. 6 § sekretesslagen. I nämndastadgande föreskrivs förbud att röja eller utnyttja sekretessbelagd uppgift förperson som på grund av anställning eller uppdrag hos myndighet där uppgiften ärsekretessbelagd, på grund av tjänsteplikt eller på annan liknande grund för detallmännas räkning deltar eller har deltagit i myndighetens verksamhet ochdärvid fått kännedom om uppgiften. Regler för bevakningsföretagens verksamhetfinns i lagen (1974:191) om bevakningsföretag. Lagen saknar regler omtystnadspUkt, och frågan synes inte heller ha diskuterats i förarbetena tilllagen. Ävenom någon enhetlig reglering av tystnadsplikten således inte föreligger har detinte framkommit att det nuvarande regelsystemet skulle fungeraotillfredsställande och att behov av ytterUgare lagreglering därför skullefinnas. Utskottet anser med hänsyn härtiU att det inte f. n. finns anledningtiU något initiativ från sida i denna fråga. I motion 1982/83:852 av och (båda m) yrkas sekretess för register över vapeninnehav. Vidareföreslås att det inom försvarsmakten byggs upp ett system för registrering avvapen som lämnats ut till enskilda och att polisen får tillgång till registret. Konstitutionsutskottetbehandlar den förstnämnda frågan i betänkandet 1982/83:12 med anledning avmotion 1981/82:377. Utskottet förklarade därvid att det inte var berett attutan mera ingående överväganden införa sekretess på ett område där sekretesseninte tidigare aktualiserats och avstyrkte motionen. beslöt i enlighetmed utskottets hemställan. Fråganom inrättandet av ett centralt system för registrering av vapen som av militäramyndigheter lämnats ut till enskilda behandlades av försvarsutskottet ibetänkandet 1982/83:8. Utskottet hänvisade till en företagen översyn avvapenlagstiftningen och ansåg att inte borde förorda en prövning avfrågan så efter en omfattande ändring av vapenlagstift- KU 1983/84:29 24 ningen.Riksdagen anslöt sig till utskottets bedömning. mening finns det inte anledning för att ändra sittställningstagande till dessa frågor. Motionen avstyrks därför. Förstärkt skattesekretess i första instans yrkas imotion 1983/84:1386 av och (båda m). Enligt motioneninnebär de nuvarande reglerna om att sekretessen inte gäller beslut, varigenomskatt eller pensionsgrundande inkomst eller underlag för bestämmande av skattfastställs, att skyddet i väsentiiga delar upphävs. Detaktuella stadgandet finns i 9 kap. 1 § sekretesslagen. I förarbetena tillstadgandet (prop. 1979/80:2 del A, s.260) uttalade föredragande departementschefatt beslutsoffentligheten endast omfattar beslut som innebär att skatt bestämseller underlag för bestämmande av skatt fastställs. Departementschefenpåpekade vidare att en i viss mån kontroversiell fråga har varit om beslut omavvikelse från självdeklaration skall vara sekretessbelagd. Enligt det nyataxeringsförfarande som då hade aviserats skulle emellertid denna typ av beslutförsvinna och ersättas av beslut varigenom taxering åsatts. Att undanta, sådanabeslut från principen att beslut skall vara offentliga borde enligtdepartementschefen inte komma i fråga. Propositionen godtogs i dessa delar vidriksdagsbehandlingen. Den nya typ av taxeringsförfarande som omnämndes ipropositionen infördes fr. o. m. Enligt 68 § taxeringslagen(1956:623) skall av taxeringsnämnd beslutade taxeringar för varje skattskyldiginföras i skattelängd. Om taxeringsnämnden inte följt självdeklarationen vidtaxeringen, skall enUgt 69 § taxeringslagen deklarationen förses med uppgift omavvikelsen och skälen därför. Samma uppgifter skall sändas till denskattskyldige i form av en underrättelse. Uppgifterna om avvikelsen och skälenför denna är offentliga. Ävenföre nya sekretesslagen var besluten i skatteärenden i första instansoffentliga. Det har länge rått enighet i om att denna princip skallgälla. Beträffande domstolarnas beslut i skattemål gäller att såväl självadomslutet som motiveringen är offentiiga. Taxeringsnämndernas beslut innehåller, som framgår av det sagda, numera inte enbart uppgifter om nettoinkomstsamt taxerad och beskattningsbar inkomst utan också i förekommande faUtaxeringsnämndens motivering tiU avvikelsen från deklarationen. mening har uppgifterna i taxeringsnämndernas beslut ett offentlighetsintresseinte minst med hänsyn till allmänhetens möjligheter att granskabeskattningsmyndigheternas verksamhet. Utskottet utgår ifrån atttaxeringsnämnderna iakttar nödvändiga integritetshänsyn. Utskottet finnerdärför inte skäl att överväga någon ändring i nu gällande ordning beträffandetaxeringsbeslutens offenfiighet. Motionsyrkandet avstyrks följaktligen. Behandlingen av ansökningar om godkännande avläkemedel tas upp i motion 1982/83:1624 av (vpk). KU1983/84:29 25 en särbehandUng av läkemedelsindustrins ansökningar tillde etiska nämnderna för djurförsök som står i strid mot grundlag ochtryckfrihetsförordning. Enligt 17 § i förordningen (1979:286) om användning avdjur för vetenskapliga ändamål m. m. skall antalet ledamöter i dedjurförsöksetiska nämnderna bestämmas av lantbruksstyrelsen. 1 varje nämndskall ingå lika många lekmän, forskare och representanter för personal somhandhar försöksdjur. Lantbruksstyrelsen skall vidare enligt 18 § i nämndaförordning meddela närmare föreskrifter om nämndernas organisation och om handläggningenav ärendena. Enligt uppgifter som inhämtats från lantbruksstyrelsen är nämndennär ansökningar från läkemedelsindustrin handläggs sammansatt av tre personer,en från vardera av de nämnda kategorierna. Enligt utskottets bedömning kandenna handläggningsrutin inte anses stå i strid med de regler som enligt vadovan redovisats gäller för nämnderna. Därmed har utskottet inte tagit ställningtill lämpligheten av förfaringssättet. Utskottet vill erinra om att nämndernassammansättning är en fråga för vederbörande fackutskott. Regler om sekretess beträffande tillsyn enligtförordningen (1979:286) om användningen av djur för vetenskapliga ändamål finnsi 8 kap. 6 § sekretesslagen. Av första stycket i nämnda paragraf jämfört med2§ sekretessförordningen (1980:657) och punkten 87 i bilagan till förordningenframgår att sekretess gäller för bl. a. uppgifter om enskilds affärs- eller driftsförhållanden,uppfinningar eller forskningsresultat, om det kan antas att den enskilde liderskada om uppgifterna röjs. Den omständigheten att nämnderna har en särskildsammansättning vid bl. a. behandlingen av ansökningar från läkemedelsindustrinpåverkar i sig inte sekretessreglernas tillämplighet. Det aktuellahandläggningssättet kan därför enligt utskottets mening inte heller ansesstrida mot bestämmelserna i tryckfrihetsförordningen eller sekretesslagen. På grundav det anförda avstyrker utskottet motionen. 1. beträffande frågan omuppskov med behandlingen av proposition 1983/84:142 attriksdagen avslår motion 1983/84:2809, 2. beträffande14 kap. 2 § sekretesslagen a) att riksdagensåvitt avser första stycket avslår motionerna 1983/84:2807, yrkande 1 och1983/84:2808, yrkande 2 b) att riksdagenmed avslag på motion 1983/84:2808, yrkande 1 antar det i propositionenframlagda förslaget till ny lydelse av tredje stycket, c) att riksdagenantar det i propositionen i övrigt framlagda förslaget till ändring avsekretesslagen, 3. beträffandetystnadsplikt för elever attriksdagen avslår motion 1983/84:2807, yrkande 2, KU1983/84:29 26 4. beträffande nyprincip för sekretesslagstiftningen att avslår motion 1982/83:185, 5. beträffandemyndigheters talerätt i mål om utlämnande av allmän handling attriksdagen avslår motion 1983/84:1122, 6. beträffande sekretesseninom hälso- och sjukvården och social tjänsten a) motion1982/83:854, b) motion1982/83:1147, c) motion1983/84:586, 7. beträffandetystnadsplikten för anställda i bevakningsföretag att avslår motion1982/83:271, 8. beträffandesekretesskydd för register över vapeninnehav att avslår motion1982/83:852, 9. beträffandeförstärkt skattesekretess attriksdagen avslår motion 1983/84:1386, 10. beträffande behandlingen avansökningar om godkännande av läkemedel att avslår motion1982/83:1624. Närvarande: (), (), YngveNyqvist (s), (), Hans Nyhage (m), (), GunnarBiörck i (m), (), (), (),(), (), i (s),(vpk) och (). 1. av (vpk) som ansett att utskottetbeträffande/rdgan om uppskov med behandlingen av proposition 1983184:142 dels i det stycke på s. 18 sombörjar med "Utskottet vill bl. och slutar "uppskov medärendet" bort anföra följande: Utskottet delar uppfattningen i motionen att propositionenbör behandlas i samband med att tar ställning till ett samlat programför att KU 1983/84:29 27 bekämpanarkotikabrottslighet och ekonomisk brottshghet. Motionen tillstyrks därför. delsatt utskottets hemställan under p. 1 bort ha följande lydelse: 1. beträffande frågan om uppskov med behandlingenav proposition 1983/84:142 att med bifalltill motion 1983/84:2809 beslutar uppskjuta behandUngen av proposition1983/84:142 tiU nästkommande . 2.av (), Hans Nyhage (m), i (m), ElisabethFleetwood (m) och () som ansett dels att utskottet beträffande 14 kap. 2 §sekretesslagen i stället det stycke på s. 19 som börjar med "Förslaget iden" och slutar "avstyrker därför" bort anföra följande: EnligtBRÅ-gruppens förslag skall beslut att lämna ut uppgifter om brott fattas avmyndigheten som sådan, dvs. av ett organ eller en befattningshavare som harbehörighet att företräda myndigheten. Flertalet remissinstanser har lämnatBRÅ-gruppens förslag utan erinran. Med hänsyn till att beslut av detta slag kanförväntas bli relativt sällsynta samt att det i många fall torde bli fråga omsvåra ställningstaganden talar enligt utskottets åsikt övervägande skäl för attbesluten bör fattas av myndigheten och inte av den enskilde tjänstemannen.Lagförslaget bör därför ändras i enUghet härmed. Utskottet tillstyrker såledesmotionerna 1983/84:2807, yrkande 1 och 1983/84:2808, yrkande 2. Härav betingadeändringar bör göras i lagförslaget på sätt framgår av utskottets hemstäUan. delsatt utskottet under moment 2 a) bort hemställa 2. a) att med bifall till motionerna1983/84:2807, yrkande 1 och 1983/84:2808, yrkande 2 antar följande somUtskottets förslag betecknade lydelse av första stycket: Sekretesshindrar inte att uppgift i Sekretess hindrar inte att uppgift i annat fall än som avses i1§ lämnas annat fall än som avses i 1 § av e« till myndighet, om uppgiften behövs myndighet lämnas till en annan myn- där för dighet, om uppgiften behövs där för 1. förundersökning, rättegång,ärende om disciplinansvar eller skiljande från anställning eller annatjämförbart rättsligt förfarande vid myndigheten mot någon rörande hansdeltagande i verksamheten vid en myndighet där uppgiften förekommer, 2. omprövning av beslut elleråtgärd av den myndighet där uppgiften förekommer, eller 3. tillsyn över eller revision hosden myndighet där uppgiften förekommer. KU1983/84:29 28 3. av () vilken ansett dels att utskottet beträffande 14kap. 2 § sekretesslagen i stället för fjärde stycket sista meningen på s. 19bort anföra följande: Utskottet kan inte ansluta sig till departementschefensbedömning på denna punkt. Enligt utskottets mening bör uppgiftslämnande endastkomma i fråga när välgrundad misstanke om brott föreligger. Detta bör ocksåanges uttryckligen i lagtexten. Utskottet tillstyrker således motion1983/84:2808, yrkande 1. Härav föranledd ändring bör göras i lagförslaget påsätt som framgår av utskottets hemställan. dels att utskottet under moment 2 b) bort hemställa 2 b) att med bifall tiUmotion 1983/84:2808, yrkande 1 dels avslår det genom proposition 1983/84:142framlagda förslaget till ny lydelse av tredje stycket dels och antar följandesom Utskottets förslag betecknad lydelse av ifrågavarande stycke: Regeringens förslag Utskottets förslag Sekretess hindrar inte att uppgift Sekretess hindrar inte att uppgift som angårmisstanke om brott läm- om välgrundad misstanke om brott nas tillåklagarmyndighet, poUsmyn- lämnas till åklagarmyndighet,polis- digheteller annan myndighet som myndighet eller annan myndighet har attingripa mot brottet, om fäng- som har attingripa mot brottet, om else ärföreskrivet för brottet och fängelse ärföreskrivet för brottet detta kanantas föranleda annan på- och detta kan antas föranleda annan påföljd än böter. 4. av , Hans Nyhage, i Värmdöoch (samtliga m) vilka ansett