bet · G701LU31 · 1983-12-31 00:00:00 — omanslag till (prop. 1983/84:100 delvis) I betänkandet behandlas proposition1983/84:100 bilaga 9 () punkt Cl (s. 63), vari regeringenföreslår all lill för /85 anvisaett förslagsanslag av . Vidare behandlas motion 1983/84:1530 av ()vari yrkas att hos regeringen hemställer om utredning om införande avrätt till ersättning för rättegångskostnader i . I propositionen föreslås att tillmarknadsdomstolen för /85 anvisas ett förslagsanslag av 2 292 000kr. Förslaget föranleder ingen erinran från utskottets sida, och utskottettillstyrker propositionen i aktuell del. I motion 1530 kritiseras det förhållandet att vinnandepart i ett mål inför inte har rätt till ersättning förrättegångskostnader av den förlorande parten på det sätt som är huvudregel iallmän domstol. Motionären påpekar att det förekommer att marknadsdomstolenmeddelar beslut i ärenden som inte är tillräckligt utredda på grund av attvederbörande företag förhåller sig passivt under ärendets handläggning.Anledningen härtill kan vara att företaget inte längre har något störreintresse av saken och därför inte vill lägga ned några mer betydande kostnaderpå ett utredningsarbete som, även om företaget vinner, det inte kan fåersättning för. Enligt motionären är det en fara för sund rättsutveckling inommarknadsföringsrätten att rättsskapande praxis åstadkoms utan att enfullständig rättslig prövning föregår beslut. Införandet aven generell regel om ersättning till vinnande part anser motionären dock intevara en tillfredsställande lösning med hänsyn till del statsfinansiella lägetoch till den osäkerhet som en genereUt utformad regel skulle leda till.Möjligen skulle, menar motionären, en förhandsprövning i kostnadsfrågan samtett åläggande för att svara för ålagda kostnadsersättningarinom ramen för anvisat anslag kunna leda till att begränsarsina ansökningar hos domstolen till frågor av rättsskapande betydelse. Motionärenyrkar med stöd av det anförda att frågan om införande av ersättning förrättegångskostnader hos utreds. har 1983 avgivna betänkande(SOU 1983:40) Konsumentpolitiska styrmedel - utvärdering och förslag behandlatbl. 1 1983/84. tlJ'1983/8i:31 2 frågan om rättegångskostnader vid . Att;gällande rätt har den ordningen all parterna själva får stå för sina rättegångskostnaderhar enligt kommittén sin förklaring i att man använde förvaltningsrättsligakostnadsregler som förebild när markriadsdömstplens föregångare,mark-nadsrädet, inrättades är 1970. Sedan marknadsrådet omvandlats till marknadsdomstolenär denna att betrakta som en fristående specialdomstol. De resonemang som år1970 låg lill grund för regleringen av kostnadsfrågan är därför, menarkommittén, inte (ängre aktuella. Kommittén anser att principiella skäl talarför att företag som vinner ett ärende i vilket KO för talan bör få ersättningför sina kostnader. Även i ärenden mellan enskilda företag kan enhgt kommitténanledning finnas att överväga en möjlighet för vinnande part att få ersättningför sina rättegångskostnader av motparten. Kommittén lägger dock inte framnågot eget förslag till regeringen i rältegångskostnadsfrägan. Som skäl härföråberopar kommittén dels all ett införande av ersättning för rättegångskostnaderskulle medföra vissa utgifter för det allmänna och att kommittén inte ansett detlämpligt att redovisa något förslag till finansiering av dessa utgifter, delsatt frågan om kostnadsersättning i marknadsföringsärenden inte bör lösasseparat utan tillsammans med frågor om kostnadsersättningsregler i ärendenenligt konkurrenslagen. Kommittén förklarar sig förutsätta att frågan omersättning för rättegångskostnader vid löses avstatsmakterna i ett sammanhang där detta är lämphgt. Kommitténs betänkande ärf. n. föremål för överväganden inom . Företrädare för och /KOhar inför utskottet framfört synpunkter på frågan och därvid förklarat sigpositivt inställda till att den närmare utreds. Utskottet vill till en början framhålla att detförhållandet all är en specialdomstol inle utgör någothinder för ett genomförande av motionärens förslag. Sålunda kan en vinnandepart i arbetsdomstolen få ersättning för sina rättegångskostnader. mening kan skäl anföras för att införa en sådan ordning även vidmarknadsdomstolen. Särskilt gäller detta i fråga om ärenden mellan enskildaföretag. I sådana ärenden ter sig förhållandena likartade med dem som gällerbeträffande dispositiva tvistemål vid allmän domstol. Även när det gällerärenden i vilka KO eller NO är sökande kan det, som framhålls av motionären ochriktlinjekömmit-tén, finnas skäl att överväga att ge en svarande som vinnerrätt till ersättning för rättegångskostnader. Visserligen finns det i ettärende i som regel inte skäl av samma sociala karaktär förkostnadsersättning som i t, ex, ett brottmål men för mindre företag kan dockprocessen i innebära mycket kännbara kostnader. Enligt tillgänglig statistik har i 48fall NO:s eller KO:s talan ogillats av . Av de fall som NOeller KO fört till är det således endast i ca fyra somen regel om kostnadsersättning skulle ha någon direkt betydelse för frågan omkostnader LU1983/84:31 3 Även om antalet fall är litet skulle:dock införandet av en skyldighet för föriorande part.att. utge-ersättning,förrättegångskostnad kunna föra med sig inte,obetydliga kostnader för statsverket. Som utskottet anfört i del föregående, harriktlinjekommittén i sitt betänkande förklarat sig förutsätta att frågan om ersätining för rättegångs kostnader löses av statsmakterna i ett sammanhang där detta är lämpligt. Enligt utskottets mening bör regeringens ställningstaganden med anledning, av kommitténs förslag inte föregripas genom uttalanden från sida. Även statsfinansiella skäl talar mot att nu begär att frågan omgående utreds, ' Med hänsyntill det anförda avstyrker utskottet bifalltill niotiön 1530, 1. beträffandeanslag till marknadsdofnsiolen attriksdagen till Marknadsdonistolen för /85 anvisar ettförslagsanslag av ,, 2, beträffanderättegångskostnader vid att avslår motion 1983/84:1530, Närvarande: (), (), (). (), (), iGamleby (s)*, (), (), (),(), (), Per (vpk), Inga-BrittJohansson (s)*, () och i (m)*. * Ej närvarande vid betänkandets justering. Rättegångskostnader i (mom. 2) (), MartinOlsson (c), (), (), (),() och i (m) anser: dels att den del av utskottetsyttrande som på s. 3 börjar med "Som utskottet" och slutar med"motion 1530" bort ha följande lydelse: Det anförda visar att det finns ett behov av regler somger vinnande part rätt till ersättning för rättegångskostnader vidmarknadsdomstolen. LU 1983/84:31 4 ocksåmotionären framhåller talar emellertid statsfinansiella skäl mot införandet aven generell regel om kostnadsersättning. Frågan bör därför utredas närmare. Medhänsyn härtill och med beaktande av att riktlinjekommittén fömtsatt att fråganlöses av statsmakterna i lämpligt sammanhang bör uttala att frågan omersättning för rättegångskostnader blir föremål för utredning. anfört bör med bifall till motion 1530 som sin mening geregeringen fill känna, delsatt utskottet under mom, 2 bort hemställa 2, beträffanderättegångskostnader vid att med bifalltill motion 1983/84:1530 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört om utredning om införande av rätt till ersättning förrättegångskostnader vid . minab/gotab 78401 1984