bet · G701AU21 · 1983-12-31 00:00:00 — Detta åstadkoms i stället genomdecentraliserande organisationsformer, konkurrens, mångfald ocheffektiviserande systemförändringar. Centerpartietframhåller i sin partimotion 568 att arbetsmarknadspolitiken i alltför litenutsträckning är inriktad på näringsHvets behov. Med den socialdemokratiskadefensiva regional-, småföretags- och industripolitiken blir en AMS-politikinriktad på den offentliga sektorn närmast förödande när det gäller attlångsiktigt trygga alla människors rätt till arbete. Motionärerna noterar idetta sammanhang som positivt att man inom AMS nu i ökad utsträckning inriktarsina ansträngningar mot att skapa arbetstillfällen i industrin. Centerpartietanser att det är nödvändigt att arbetsmarknadspolitiken i fortsättningen iväsentHgt större utsträckning inriktas på arbetstillfällen som långsiktigt kanfinansiera sig själva. Det gäller såväl att förbereda arbetskraften förnäringslivets behov som att ge näringslivet bättre förutsättningar att ta emotdet tillgängliga utbudet av arbetssökanden. anser det varaangeläget att de resurser som satsas på förmedlingsarbete. AU 1983/84:21 25 utbildning,beredskapsarbete, ungdomslag osv. ges en sådan inriktning. Dessa insatser kandärmed i likhet med de enskUda beredskapsarbetena kompletterarekryteringsstödet. Centerpartietförordar slutligen en ökad decentralisering av arbetsmarknadspolitiken. Folkpartietanser i partimotion 2507 att det är oroande med den uppåtgående trenden iarbetslöshetssiffrorna. Enligt motionen är det uppenbart att det skettstrukturella förändringar på arbetsmarknaden, som medfört att den fungerarsämre . Denuppåtgående trenden i arbetslöshetssiffrorna tyder enligt motionärerna påbrister i arbetsmarknadens funktionssätt. Utbud och efterfrågan har alltsvårare att mötas. Det finns även en uppenbar risk för flaskhalsproblem i ochmed att bristen på yrkesarbetare uppträder allt tidigare i konjunkturuppgångarna. Slutligenframhålls att det för den framtida ekonomiska tillväxten är viktigt attrörligheten på arbetsmarknaden förbättras. Det gäller både den yrkesmässiga ochregionala rörligheten. Vpkframhåller i motion 1049 att en rad förändringar i arbetsmarknadspolitikenmåste genomföras. Den måste knytas till den nya industripolitiken och tillutbyggnaden av den offentliga sektorn. Den måste aktivt utveckla människorskompetens inför det nya industrisamhället i stället för att som alltförmycket tjänstgöra som förvaringsplats för växande kategorier människor, vilkaden kommersiella ekonomin utdömt som överflödiga. Dearbetsmarknadspolitiska åtgärderna bör enligt vpk organiseras och budgeteras påflerårsbasis för att möjliggöra bättre framförhållning och säkrareanställningsformer. Kommunerna bör erhålla ramanslag, som de friare kandisponera, vilket underlättar en kombination av olika åtgärder efter deregionala behoven. Vidare föreslås att arbetsmarknadsåtgärdernas innehåll ochsyfte bör förändras i betydelsefulla delar. De bör utveckla människors kunnandeoch ansluta till deras yrkesskolning där så är möjligt. De arbetandes ställningbör stärkas och tvångsmomenten avvecklas. Arbetsmarknadsåtgärder skall kopplastiH bl. a. utbyggnaden inom den offentliga sektorn. Inriktningen bör därvidvara, att ett första steg av arbete och/eller studier på ett organiserat sättskall leda över i fastare anställningsformer. Utskottetvill med anledning av vad som anförs i propositionen och i motionerna omarbetsmarknadspolitikens inriktning anföra följande. Somtidigare nämnts bör situationen på arbetsmarknaden i landet kunna förbättrassuccessivt . Förhållandena på arbetsmarknaden är emellertidlångt ifrån tillfredsställande. Som tidigare nämnts uppgick antalet arbetslösai febmari månad tiH 139 000 (3,), varav 37 000 var ungdomar under 25år. I sammanhanget kan dock erinras om att situationen på arbetsmarknaden ivissa andra jämförbara länder är än mer bekymmersam. Här kan nämnas attarbetslösheten uppgick tUl i AU 1983/84:21 26 ,12,i och i . räknar med en fortsatt ökning avarbetslösheten i . Man bedömer att över 20 miljonermänniskor kommer att vara arbetslösa i . Regeringenhar kraftigt ökat de arbetsmarknadspolitiska insatserna alltsedan hösten 1982.Omfattningen av de åtgärder som verkställdes av arbetsmarknadsverket ökade från13 miljarder kr. /82 till . /83,en ökning . Av de totala utgifterna för arbetsmarknadspolitiken harandelen för kontantstöd ökat endast obetydligt. Utskottetdelar regeringens uppfattning att de arbetsmarknadspolitiska insatserna underår 1984 bör behållas på en hög nivå. Utskottet tillstyrker även den inriktningpå insatserna som regeringens förslag ger uttryck för. Det innebär attinsatserna skall stimulera en fortsatt expansion av svenskt näringsHv.Därigenom skapas resurser för fortsatt utbyggnad av de angelägna behov somfinns inom bl. a. den gemensamma sektorn och i synnerhet inom kommunema. Vidarebör flexibiliteten i de arbetsmarknadspoHtiska insatserna öka. I propositionenanförs att det kan komma att finnas anledning att med hänsyn till utvecklingenpå arbetsmarknaden ytterligare förstärka eller förändra inriktningen avinsatserna. Utskottet delar denna uppfattning. Det är angeläget att dearbetsmarknadspoHtiska insatserna snabbt kan anpassas till de behov somuppstår. Utskottet delar även uppfattningen i propositionen att det i skildaregioner och hos enskilda personer finns en initiativrikedom som måste tas tillvara för att förnya arbetsmarknads- och sysselsättningspolifiken. Närdet gäHer frågor om arbetstidsförkortning eller arbetsdelning som medel för attlösa problemen på arbetsmarknaden finns det anledning avvakta det arbete som f.n. pågår inom delegationen för arbetstidsfrågor (DELFA). kommersenare att ta upp dessa frågor till behandling. UtskottetsstäHningstagande beträffande arbetsmarknadspoHtikens inriktning innebär att dei sammanhanget behandlade motionerna 568, 916, 1049 och 2507 i aktuella delarbör avslås av . Utskottetåterkommer senare i betänkandet till de konkreta förslag regeringen presenterari budgetpropositionen. Det gäller bl. a. arbetsförmedlingens tekniskaresurser, rekryteringsstöd, beredskapsarbeten, arbetsmarknadsutbildning (bl.a. s. k. flaskhalsutbildning) och ungdomslag. Idet närmast följande behandlar utskottet pågående utredningsarbete omarbetsmarknadsverket samt vissa motionsyrkanden i anslutning härtiH. Utskottettar först upp frågan om tilläggsdirektiv tiU , dvs. denparlamentariska utredningen om arbetsmarknadsverkets ansvarsområde ochorganisation (1981:02). Moderata samlingspartietmotsätter sig i motion 916 en fortsatt AU1983/84:21 27 ensidig satsning på AMS. För att göraarbetsmarknadspolitiken mer effektiv bör i stället eftersträvas decentraHseradeorganisationsformer, konkurrens, mångfald och effektiviserande systemförändringar.AMS-kommittén bör därför ges i tilläggsdirektiv att utarbeta ett friareorganisationsalternativ. Arbetet i kommittén bör bedrivas enligt följandehuvudprinciper: AMS centrala organisation krympskraftigt till förmån för den regionala och lokala verksamheten. AMS funktion renodlas till att vara köpare av statensarbetsmarknadspolitiska insatser hos de regionala huvudmännen. Huvudmannaskapet för den regionalaoch lokala verksamheten, med arbetsförmedling och beredskapsarbeten somhuvudsakliga arbetsområden, ombildas till stiftelser med stat, kommuner,landsting och om möjligt också arbetsmarknadens parter som stiftelsebildare. Arbetsmarknadsinstituten bör ommöjligt införas i denna nya organisation. Arbetsförmedlingsmonopoletavskaffas och möjligheter till alternativa, även direkt privata,arbetsförmedlingar öppnas. Förvärvsförbudet i arbetsförmedlingslagen tas bort.Särskild uppmärksamhet ägnas åt yrkesområden där den nuvarandearbetsförmedlingen erfarenhetsmässigt visat sig ha svårt att uppfylla dearbetssökandes och arbetsgivarnas krav. AMU-utbildningenförs över till regionala bolag med stat och kommun. Ansvaret fördet kvarvarande selektiva regionalpolitiska stödet koncentreras tilllänsstyrelserna och en långtgående decentralisering av besluten genomförs. Länsarbetsnämndernasstarka inflytande över byggnadsmarknaden minskas. Kravet på distriktsarbetsnämn-der avlägsnas. Arbetsmarknadspolitikens roll och resurseravseende handikapparbets marknaden inriktas på att med subventionsneutrala metoder stimulera fram ökad anställning av arbetshandikappade på den öppna arbetsmarknaden. förordar i partimotion 568 en fortgåendedecentraHsering av ansvaret för de arbetsmarknadspolitiska insatserna. Dettaunder fömtsättning av att ett ökat kommunalt ansvar inte också innebär attarbetsmarknadspoHtiken helt inriktas på den kommunala verksamheten. Denfortsatta översynen av arbetsmarknadspolitiken bör ta till vara möjligheternatill decentralisering samt en ökad inriktning mot det privata näringslivet avinsatserna. bör enligt få i uppdrag att beaktadetta i sitt fortsatta arbete. pekar i partimotion 2507 på problemen med bristeri effektiviteten i arbetsförmedlingen. Mot bakgrund av svårigheterna atteffektivt utnyttja resurserna i ett så stort verk som arbetsmarknadsverket ärdet enligt motionärerna svårt att förstå motståndet både inom verket och inomregeringspartiet mot den speciella typ av arbetsförmedling som utgörs AU 1983/84:21 28 avfristående kulturarbetsförmedlare och kontorsserviceföretag. Det är enligtfolkpartiet svårt att hitta några nackdelar med systemet som det fungerarhos seriösa företag. bör lägga fram förslag om en översynav arbetsförmedlingslagen i syfte att fastställa regler för hurkulturarbetsförmedling och kontorsserviceförmedling skall få anordnas. tillkom i september månad 1981.Enligt direktiven (Dir. 1981:65) skulle kommittén utreda arbetsmarknadsverketsansvarsområde och organisation. Kommittén skulle vidare se över denarbetsmarknadspolitiska åtgärdsuppsättningen. Efter regeringsskiftethösten fick kommittén, , tilläggsdirektiv (Dir.1983:16). Dessa innebär i förhåHande tHl tidigare meddelade direktiv bl. a. attAMS-kommittén även skaH pröva kommunernas medverkan i arbetsmarknadspolitikensamt arbetsmarknadsverkets ansvar för arbetsförmedling inom kulturområdet ochförmedling av vikarier inom främst kontorsområdet. Kommittén skall däremot intese över den arbetsmarknadspolitiska åtgärdsuppsättningen. Kommitténs uppdraginnebär i sammanfattning följande. Kommittén skall klarlägga verketsansvarsområde och precisera dess huvuduppgifter. Syftet är bl. a. att verketskall få ökade möjligheter att koncentrera sina resurser på platsförmedling ochåtgärder i direkt anslutning till dessa som är nödvändiga för att bryta nerförvärvshinder. Kommittén skall även pröva om det finns arbetsuppgifter inomverket som helt eller delvis kan slopas eller föras över tHl annan huvudman. Idetta sammanhang pekar direktiven ut vissa speciella problemområden. Kommitténskall utifrån förutsättningen att staten har det övergripande ansvaret förarbetsmarknadspolitiken ingående pröva om den nuvarande arbets- ochansvarsfördelningen mellan staten och kommunerna på det arbetsmarknadspolitiskaområdet är ändamålsenlig. Kommitténhar till uppgift att klarlägga ansvarsfördelningen inom det sociala området.Därvid skall kommittén belysa i vilken utsträckning förmedHngens resurser tas ianspråk för uppgifter som primärt inte är arbetsmarknadspolitiska och geförslag på en lämplig ansvarsfördelning. Kommittén skall överväga hur man påbästa sätt skall förena kravet på samordning och samverkan med strävanden efterrationell arbetsfördelning på detta område. Enligtdirektiven skall kommittén pröva ansvarsfördelningen mellanarbetsmarknadsverket och kommunerna beträffande invandrares hinder för enarbetsplacering. Kommittén skall också ta ställning tHl huruvidaarbetsförmedlingen även i fortsättningen skall ha ansvaret för ackvisition avpraktikplatser. harsedan lång tid bedrivit beredskapsarbeten i egen regi. I kommitténs uppdragingår att förutsättningslöst pröva omfattningen av och formerna för dennaverksamhet. I uppdraget ingår vidare att pröva arbetsmarknadsverkets ansvar närdet AU 1983/84:21 29 gäHerarbetsförmedHng av vikarier, framför allt inom kontorsområdet, samt - somtidigare nämnts - på kulturområdet. Kommitténskall även pröva möjligheterna till ett mer effektivt resursutnyttjande inomverket. Arbetet skall syfta tiH en omfördelning av resurserna till förmån förplatsförmedlingen och dess anpassningsfrämjande hjälpmedel. Även självasystemet för resursfördelning samt möjligheterna till en konjunkturanpassadpersonaltilldelning skall tas upp till prövning. Efteröversynen av arbetsmarknadsverkets ansvarsområde och åtgärdsprogram skallkommittén undersöka vilka krav de föreslagna förändringarna ställer påorganisationen. Kommittén skall ange huvudprinciperna för enorganisationsförändring och skall därvid utgå från de studier som AMS gjort ifråga om arbetsförmedlingens organisation och arbetsformer (PLOG). Iöversynen skall frågan om fördelningen av ansvar och uppgifter samt samverkaninom verket tas upp. I uppdraget ingår vidare att pröva möjHgheterna till enökad decentraHsering av beslutsfattandet mellan de oHka nivåerna. Kommitténskall också behandla frågan om AMS styrelserepresentation och bl. a. övervägaom en bredare representation för arbetsmarknadens parter därvid är lämpHg. Slutligenkan nämnas att de förslag kommittén lägger fram skall kunna genomföras inomramen för oförändrade resurser. Kommittén skall avlämnasitt betänkande . Utöver det arbete som pågår inom AMS-kommitténbedrivs ett intensivt utredningsarbete inom arbetsmarknadsverket som syftartill en effektivering av verksamheten. Ett stort antal förslag till åtgärderhar tagits fram av medarbetare inom organisationen. Riktlinjer för detfortsatta arbetet har beslutats av styrelsen. sålunda fastlagda riktlinjerna för det s.k. serviceprogramarbetet inomarbetsmarknadsverket sägs inledningsvis: har stäUtsinför starkt ökade krav. Antalet arbetssökande har ökat mycket kraftigt ochtillgången på lediga platser har varit otillräcklig. har personalenvid förmedlingarna minskat som en följd av statsmakternas beslut. Detta harlett tHl att det på många håll är svårt att upprätthålla en tillfredsställandeservice tiH förmedlingens kunder. Detär mot denna bakgrund angeläget att ta till vara alla möjHgheter atteffektivisera verksamheten. Inom arbetsmarknadsverket har därför en omfattandeförslagsverksamhet bedrivits i syfte att få fram uppslag till en förbättring avservicen inom ramen för givna resurser. Ett stort antal förslag har lämnats infrån medarbetare på alla nivåer i verket. Efter ytterligare beredning skaförslagen ingå i ett samlat program för förbättrad service till arbetssökandeoch arbetsgivare. Det utvecklingsarbete som påbörjats syftarenligt riktlinjerna till att ge verkets kunder en bättre service. Detta skallske genom att resurser så långt det är möjligt omfördelas till direktförmedlingsservice. AU 1983/84:21 30 I riktlinjerna för serviceprogrammet framhållsvidare att de resurser som frigörs skall användas till att aktivt ta till varade möjligheter som arbetsmarknaden i varje konjunktursituation erbjuder. Detgäller att snabbt och serviceinriktat anvisa arbetskraft till lediga platseroch att utifrån den enskilde sökandens behov skaffa fram arbete. En effektivplatsförmedling skapar också förutsättningar att placera arbetshandikappade ochandra långtidsarbetslösa på den öppna marknaden - med eller utan insats avarbetsförberedande åtgärder. Arbetsförmedlingenskall enligt riktHnjerna vara ett effektivt serviceorgan till arbetssökande ocharbetsgivare. Övriga enheter inom verket skall i sin tur betjäna förmedlingarnapå ett sådant sätt att dessa kan få mer tid för kunderna. Dettaserviceinriktade synsätt skall prägla hela organisationen. Slutligenframhålls att den utveckling som inleds innebär ett ökat regionalt ochlokalt ansvar för att målen för verksamheten uppnås, men den innebär samtidigtstörre utrymme för regionala och lokala ställningstaganden till verksamhetensuppläggning. För det fortsattautvecklingsarbetet anger styrelsen följande riktlinjer: Arbetssättet mot kunderna förbättras Utskottet vill i sammanhanget först erinra om attarbetsmarknadsverkets uppgifter och de arbetsmarknadspolitiska instrumentenvuxit kraftigt . Uppgifter har tillkommit som i egentlig meninginte är arbetsmarknadspoHtiska, liksom sådana som Hgger på gränsen mellanarbetsmarknadspoHtik och andra politikområden. Samtidigthar kraven på verket blivit allt större. Antalet arbetssökande har ökatkraftigt och tillgången på lediga platser har varit otillräcklig. Vidare hararbetsförmedlingarna vidkänts en viss personalminskning. Dessaförhållanden kan sägas vara bakgrunden till såväl uppdrag somarbetet med serviceprogrammet inom verket. Det gäller bl. a. att effektiveraverksamheten och inom givna ramar koncentrera insatserna på denplatsförmedlande verksamheten. uppfattning är det tillfredsställande att ett omfattandeöversynsarbete med den angivna inriktningen bedrivs. Som framgår av delsdirektiven för arbete, dels riktHnjerna för serviceprogramarbetetinom verket omfattar översynen både ansvars-, organisations- och resursfrågor. harunder åren successivt tillförts resurser för att AU1983/84:21 31 möta de ökade kraven på arbetsmarknaden. En betydandekompetens har byggts upp. På förmedlingssidan har servicenförbättrats bl. a. genom en kraftig utbyggnad av terminalsystemet. I sammanhanget bör också nämnas att så gott som allarbetsförmedling på grund av förbudet mot förmedling i förvärvssyfte sker ioffentlig regi. i förvärvssyfte är nämligen iprincip förbjuden, vilket är i överensstämmelse med konventioner. Utskottet tog i sitt betänkande AU 1982/83:4 på hösten1982 upp huvudmannaskapet för arbetsförmedlingen vid behandling av yrkandenfrån moderata samHngspartiet om en översyn av detta arbetsförmedlingsmono-pol.Utskottet konstaterade därvid att arbetsförmedlingen - för att kunna bH ettviktigt instrument i en politik som syftar till arbete åt alla - måste kunnaarbeta med hela arbetsmarknaden och förfoga över de anpassningsfrämjandeinstrument som samhället kan erbjuda, t. ex. flyttningsstöd och arbetsmarknadsutbildning. Mot denna bakgrund kan utskottet inte ställa sig bakom dekrav på tilläggsdirektiv till som förs fram av moderata samHngspartieti motion 916. Att - som moderata samlingspartiet föreslår - öppna möjligheternatill en vidgad privatbering av arbetsförmedlingen skulle -fömtom att det skullebryta mot gällande och av undertecknade - undergrävaarbetsmarknadsverkets möjligheter att på ett effektivt sätt motsvara de kravsom ställs från både arbetssökande och arbetsgivare. Risken är också uppenbaratt en sådan åtgärd skulle gå ut över servicen till de svaga grupperna påarbetsmarknaden. Detta kan utskottet inte medverka till. Trots detta ställningstagande har utskottet inga invändningarmot att man i det aktuella utredningsarbetet överväger huruvida ansvaret förförmedling bör ligga på arbetsmarknadsverket inom vissa avgränsade delområdendär förutsättningar av oHka skäl är speciella. Som tidigare nämnts ingår i uppdrag attpröva arbetsmarknadsverkets ansvar för förmedling inom kultursektorn samt förvikariat, främst inom kontorsområdet. Det finns anledning avvakta detta arbeteinnan ställning tas till hur förmedHng inom dessa områden skall organiseras. Utskottet har med det anförda om privat arbetsförmedlingbesvarat motionerna 916 och 2507, båda i aktueUa delar, 1906 av . (m) samt 1965 av m. fl. (m) vilka inte bör föranledanågon åtgärd. Utskottet är för sin del positivt till en ökaddecentralisering inom arbetsmarknadspolitiken. Som redovisats i det föregåendesker ett omfattande utredningsarbete som syftar till att bl. a. prövaförutsättningar för en sådan utveckHng. Motionerna 568 och 916 behöver medhänvisning härtill inte föranleda någon åtgärd i denna del. Detsammagäller vad som anförs i motion 1336 av () och ()om AU 1983/84:21 32 överflyttningav ansvar och resurser från arbetsmarknadsverket till kommunerna. Motionen böri den delen inte leda till någon åtgärd från sida. Detframgår vidare av utskottets redogörelse ovan att kommer attframlägga förslag till en avgränsning av kommunernas och statens ansvar inomarbetsmarknadspolitiken. Hithörande frågor skall f. ö. även utredas inom dennyligen tillsatta stat-kommun-beredningen (C 1983:2). Därmed kan motion 1920 avPär m. fl. (c) anses vara tillgodosedd. Motionärerna föreslårnämligen en utredning om ett överförande av huvudansvaret förarbetsmarknadspolitiken och motsvarande resurser till kommunerna. AMShar som ett led i sitt pågående serviceprogramarbete diskuteratdbtriktsarbetsnämndernas roll. Bakgmnden härtill är att det har visat sig atterfarenheterna av dessa nämnder varierar. Det finns distriktsarbetsnämnder somfungerar väl. Det finns emellertid också åtskilliga nämnder som fungerar mindreväl. planerar AMS en försöksverksamhet med olika inriktning av verksamheten.Även AMS-kommittén kan komma att behandla distriktsar-betsnämndernasverksamhet. Motbakgmnd av erfarenheterna av distriktsarbetsnämndernas verksamhet hittillsanser utskottet att det är positivt med den beslutade försöksverksamheten.Därmed kan erhållas underlag för eventuella förändringar i nämndernas framtidaverksamhet. Meddet anförda avstyrker utskottet förslagen i motionerna 916 (m) och 871 avBirger Hagård (m) om en avveckling av distriktsarbetsnämnderna. Idet pågående översynsarbetet inom AMS har även ingått att prövabyggarbetsnämndernas arbetsformer. AMS har beslutat att byggarbetsnämndernafr. o. m. skall få ändrade arbetsformer. De skall bl. a. fåökade möjligheter att ägna sig åt mera långsiktiga och övergripande frågor. Deskall därför avlastas en del av rutinärendena. Nämnderna som skall i fortsättningen sammanträda ca . Imotion 1915 av () föreslås att byggarbetsnämnderna skallavskaffas, liksom kravet på att byggherren skall inhämta tillstånd att påbörjabyggnationen. Som tidigare redovisats ingår även i förslagen till tilläggsdirektiventill i moderata samlingspartiets motion 916 attbyggarbetsnämnderna skall avvecklas. Utskottetär medvetet om att bl. a. den betydande förändring som skett påbyggarbetsmarknaden motiverar ändrade arbetsformer för byggarbetsnämnderna.Utskottet ställer sig därför positivt till de ändringar som AMS tagit initiativtill. Utskottet anser emellertid att det finns starka skäl att inte avvecklabyggarbetsnämnderna. De här aktuella yrkandena om en avveckling avverksamheten avstyrks därför. Beträffandeövriga punkter i moderata samlingspartiets förslag till tilläggsdirektiv tiHAMS-kommittén vill utskottet hänvisa tiH pågående AU 1983/84:21 33 utredningsarbeteinom verket och inom . Till frågan om organisationen förarbetsmarknadsutbildningen återkommer utskottet i ett följande avsnitt. Meddet anförda avstyrker utskottet sammanfattningsvis de förslag tilltilläggsdirektiv till som redovisas i motion 916 av moderatasamHngspartiet. Utskottettar härefter upp yrkanden om en särskild syssebättningsbudget. I vpk-motionen2458 framhålls att den statliga budgeten måste återspegla att kampen motarbetslösheten står i centmm även på så sätt att följderna för sysselsättningenredovisas för varje förslag där detta har relevans. Imotion 373 av () och () föreslås attriksdagen i anslutning till presentationen av budgetpropositionen fåren samlad redogörelse över hur regeringen bedömer utvecklingen av utbud ochefterfrågan på arbetskraft samt sammanställningar över förslag och konkretasysselsättningspölitiska åtgärder inom olika samhällsområden. Utskottetdelar motionäremas uppfattning så till vida att en bedömning av desysselsättningsmässiga konsekvensema av åtgärder inom skilda politikområdenmåste föregå varje viktigt beslut. Så sker också . När det t. ex. gälleröverväganden rörande omfattningen av besparingar inom den offentliga sektornspelar effekterna på sysselsättningen av sådana åtgärder en viktig roll. F. ö.redovisas de sysselsättningsmässiga konsekvenserna av den samlade statsbudgetenbl. a. i nationalbiidgeten.