bet · G701KU30 · 1983-12-31 00:00:00 — Eftersom jag inte fåttinformation om vilken typ av frågor jag skulle få vid det här sammanträdet harjag inte tagit reda på precis när alla skrivelser gått ut. Jag tror inte helleratt första information om riksdagsbeslutet kom utsenare än och . KU 1983/84:30 197 Det har gått ut information på ett mycket tidigtstadium där det kortfattat beskrivs vad riksdagsbeslutet innebär, nämligen att dettaär en lag om ungdomslag hos offentliga arbetsgivare, men i vissa situationerkan arbetet läggas ut hos en enskild arbetsgivare. Lagen gäller ju offentligaarbetsgivare, också efter kompromissen. : Vi har i det här ärendet också ett omfattande skriftligt material somvi begärt in från och vi kan säkert få in sådanauppgifter. Vi begär inte att du skall kunna lämna alla uppgifter. Jag tackar för att hon har givit oss denna muntligaupplysning, som utgör ett värdefullt komplement till det skriftiiga materialet. KU1983/84:30 198 Utfrågning av f. d. handelsminister den 22mars 1984 angående viss vapenexportfråga (till ) : Med tanke på att vapenexporten till då var handelsminister har utskottet bettatt få ställa några frågor. : Regeringen sade nej till en framställningrörande vapenexport till men sade ja . Vad harhänt som man ansåg motivera en ändrad inställning? : Regeringen sade inte nej . Det kanvara så att tänker på att det förekom en underhandsförfrågan om ettförhandsbesked. Jag reserverar mig för minnesfel, eftersom det inte är lätt attminnas alla detaljer. Jag vill minnas att det förekom en förfrågan omförhandsbesked och att krigsmaterielinspektören då tog en kort kontaktmed mig och att vi på grundval av det sade nej till att lämna ettförhandsbesked. Ärendet behandlades förstås inte i hela regeringen. När sedan ärendet kom upp - jag tror det var iseptember, rätt före valet-gällde det bara utförsel av några pjäser idemonstrationssyfte. Då skedde en prövning på vanligt sätt efter kontakt medutrikesdepartementets politiska avdelning, som ansåg att det inte fanns någrahinder på grundval av de riktlinjer som har antagit, och därefterföredrog jag ärendet i regeringen. : I det material vi har tagit del av talasdet om som ett land i inbördeskrig . Gällde inte denbedömningen även 1982, att det rådde sådana förhållanden i att svenskavapen icke borde exporteras? bedömning var attdet inte var fråga om sådana inre väpnade oroligheter som man skulle kunnaåberopa för att med stöd av riktUnjerna avvisa ansökan om tillstånd förkrigsmaterielexport. : Vad anser om de uppgifter somframkommit bl. a. i pressen om svenska vapens användning iBurma. Skulle de motivera ett nej till en ansökan ? : Jag avstår från att svara. Jag finner detinte vara min uppgift att svara på den frågan. : Min nästa fråga gällerdemonstrationsexemplaren. Insåg regeringen och att ett fillståndför demonstrafionsexemplar kunde vara inledningen fill en reguljär vapenexportfill ? KU 1983/84:30 199 BjörnMolin: Självfallet kunde det vara det, och man får utgå från att det skullevara det. Förenade fabriksverken demonstrerade naturligtvis de här pjäsernadärför att man ville få fill stånd ett avtal om försäljning. Samtidigtskall man håUa i minnet att varje ansökan om dispens från förbudet mot exportav krigsmateriel prövas för sig, så man har alltid möjlighet att göra enförnyad prövning, om förhållandena i mottagarlandet har ändrats. NilsBerndtson: Bör inte prövningen vara alldeles särskilt noggrann innan manbestämmer sig för export till ett land som man under en rad år har ansettolämpligt som mottagare av svenska vapen? BjörnMolin: Jo, det bör den vara. Nuär jag inte säker på att det är en relevant frågeställning när det gäller Burma.Jag kan inte påminna mig att man har prövat ansökningar om tillståndför utförsel till . NilsBerndtson: Vi har fått en uppgift vid en tidigare hearing, att man under en radår har fått framställningar och inte bedömt det lämpligt att exportera vapen.En kärnfråga är om man bedömde situationen 1982 som så mycket annorlunda attdet skulle vara lämpligt att exportera. BjörnMolin: Man gör en särskild bedömning . Jag tror att jag vidett tidigare tillfälle när jag svarade på frågor här i konstitutionsutskottetom krigsmaterielexport strök under att man dess värre aldrig kan helt uteslutamöjUgheten att krigsmateriel, som exporteras till ett land dåriktlinjerna inte lägger några hinder i vägen för det, kan användas i ensituation när vi inte vill att svenska vapen skaU användas. Det är därför vi ärangelägna om att pröva varje enskild ansökan för sig. NilsBerndtson: Gjorde regeringen några särskilda överväganden medtanke på att det var endast före valet? BjörnMolin: Jag kan inte minnas att så skedde. : Frågestunden kan betraktas som avslutad. Jag tackar föratt han har ställt sig till förfogände för att komplettera vårt skriftligamaterial med dessa muntliga upplysningar. KU 1983/84:30 200 Utfrågningav riksdagsman angående hans resa till våren1983 : Jag ber att få hälsa välkommen till utskottet. Vi har ettärende som gäller relationerna mellan regeringen och . Medanledning av att vi kan komma in på känsliga frågor vill jag erinra om 4 kap.15 § riksdagsordningen, där det står att ledamot, suppleant eller tjänsteman iutskott får ej obehörigen yppa vad som enligt beslut av regeringen ellerutskottet skall hållas hemligt med hänsyn till rikets säkerhet eller av annatsynnerligen viktigt skäl, som betingas av förhållandet till främmande stateller mellanfolkUg organisation. AndersBjörck: Jag skulle vilja fråga om den resa som har blivit så aktuell genom attregeringen i ett regeringsuttalande har tagit avstånd från densamma. Vadvar det som bestämde tidpunkten för resan, hur planerades den, vad varändamålet med den och vilka kontakter togs innan resan genomfördes med t. ex.det svenska ? CarlBildt: Får jag först ta tillfället i akt att tacka herr ordföranden ochutskottet för att jag fick tillfälle att komma hit. Jag vet inte om jag har såmycket atl bidra med till belysning av den fråga som är föremål förkonstitutionsutskottets behandling, nämUgen handläggning avärendet, men möjligtvis kan jag bidra med något. Jaghar förfärdigat en promemoria rörande vissa sakförhållanden, och jag tänkteöverlämna den till ordföranden och utskottet för dokumentation. Vadgäller frågor vill jag säga att tidpunkten för resan bestämdes ihuvudsak av två faktorer. Den ena var att - såsom herr ordföranden känner till- vi hade ett omfattande arbete i den s. k. . Detmedförde att det, om inte annat så av tidsskäl, var omöjligt att vara bortafrån landet , arbete kom att ta litet än planerat. Denandra faktorn var det för utskottets ledamöter välkända faktum att möjlighetenatt få kvittning när arbetar som mestintensivt med täta kvällsplena är mycket begränsad. Därmed var den tid som stodtill mitt förfogande för denna planerade och flera gångeruppskjutna resa egentiigen bara det korta uppehållet mellan framläggandet och mera hektiska arbetsperiod imaj-juni. Detvar en typ av resa som jag och - det är jag övertygad om - många andra avriksdagens ledamöter, speciellt de som har utrikespolitiskt intresse, ofta görsåsom studieresor där man för samtal över ett brett spektrum av KU1983/84:30 201 utrikespolitiska och säkerhetspolitiska frågor. Jag brukar normalt kontakta och desspolitiska avdelning vid sådana resor för att få dess OK och få i väg eninstruktion till vederbörande ambassad. Det gjorde jag även i detta fall. Jaghade kontakt med departementsrådet angående tidpunkten förresan. Det ledde till en skriftlig instruktion från politiska avdelningen tillambassaden i , att den skulle hjälpa till med programmet. Deninstruktionen var närmast av ramkaraktär. Jag hade sedan ett samtal med ambassaden angåendeungefärligen den typ av frågor som jag ville få behandlade under samtalen. På grundval av detta gjorde ambassaden upp ett utkast tillprogram, som vi diskuterade när jag kom till och som sedan blevföremål för förändringar under veckans gång. Både i och i New Yorkoch förde jag samtal i olika ärenden. : Jag har ett antal frågor i anslutning tilltidpunkten, eftersom statsministern, när han utfrågades här, huvudsakligenkritiserade valet av tidpunkt. Framfördes det av eUer ambassaden iWashington någonting om att tidpunkten var olämplig? : Från politiska avdelningframfördes över huvud taget inga sådana synpunkter. Det är värt att notera atti regerings-kommunikén framfördes heller egentligen inga synpunkterpå tidpunkten, utan den hakar upp sig på andra saker. Ambassaden i Washingtonframförde inga synpunkter. Den hade en instruktion från att gå efter.Jag hade intrycket att man tyckte att den var ganska bra. Som ni minns tilldrog sig ubåtsfrågan betydande internationell uppmärksamhet. Under den hade delförekommit en omfattande om än inte alldeles rättvisande pubUcitet i amerikanskpress kring agerande och rapporten. Jag fick intrycket att ambassadensatte värde på att i denna aktuella fråga kunna tillhandahålla sakkunniga svarpå en förhållandevis hög poUtisk nivå. : Visste ordföranden eller övriga ledamötereller sekretariatet i att skulle åka tillUSA? : Jag vet inte om detta utskotts ordförandekände till det. Jag har inte någon exakt minnesbild av vilka jag talade med, mennog kände sekretariatet och ordföranden till det. Jag hade diskuterat saken meddem. : Får jag skjuta in att det väl är fulltklart att resan skedde efter det att blivit färdig medsitt betänkande. : Planerades resan under den arbete pågick? KU 1983/84:30 202 CarlBildt: Det är klart att den gjorde. Som ordföranden känner till hade vi eltintensivt slutskede i kommissionen. Vi umgicks ofta och förde informella samtalom många saker. Det var en förutsättning för arbetet i denna grupp att vikunde föra förtroendefulla samtal. Dettainnebär inte att jag skulle ha någon informationsskyldighet eUer att det skulle ha någon betydelse huruvida den varinformerad eller inte, men eftersom frågan ställdes ville jag nämna detta. AndersBjörck: Det heter i regeringsuttalandet att du utöver ambassadens programträffade företrädare för den militära underrättelsetjänsten. Vill du kommenteradet? VUka initiativ togs i detta sammanhang av vilka, och framfördes det någrainvändningar t. ex. från den svenska beskickningen i mot att dentypen av kontakter togs? CarlBildt: I regeringens kommuniké var det påstådda faktum att jagutöver ambassadens upplagda program skulle ha haft kontakt med företrädare förden militära underrättelsetjänsten en av de två huvudsakligaanklagelsepunkterna. Närregeringen gör gällande att detta skedde utanför ambassadens program är det enfelaktig uppgift. Samtliga mina sammanträffanden i och pådet utrikespolitiska området och i samband med ett seminarium som jag höll påHarvard University i skedde i närvaro av minst två företrädare för utrikesförvaltningen.Alla dessa samtal och framträdanden organiserades genom utrikesförvaltningenoch den svenska ambassaden i . Dettagällde också det sammanträde jag hade i med någraföreträdare bl. a. för den militära underrättelsetjänsten. Det var ettsammanträffande som arrangerades under min vistelse i , närmare bestämtunder min vistelse i . Jag fick detaljerad information via den svenskaambassaden. Den svenska ambassaden svarade för alla praktiska problem och varnärvarande såväl genom en företrädare för ambassadens poUtiska del som genom enföreträdare för ambassadens militära del - en av de biträdandemilitärattachéerna, som svarade för en del formalia vad gäller rapportering ochsådant. MiUtärattachéerna har ju till uppgift att hålla kontakt medmilitärerna, och han kände väl de personer jag träffade. AndersBjörck: Kontakterna med den militära underrättelsetjänsten har figurerat en heldel i tidningskommentarerna och även i statsministerns uttalanden. UppfattadeCarl Bildt de samtal som där skedde så att man önskade extra information utöverden officiella delen av , eller var det meraså att man ville få en uppsummering av vad som hänt? Min andra fråga är: Hardet förhållandet, att den här typen av kontakter KU1983/84:30 203 togs och blev kritiserade av statsministern, lett tillnågra åtgärder från amerikansk sida när det gäller samarbetet på dessa områden? : De samtal som fördes var av stort intressefrån min utgångspunkt. Avsikten var att försöka få information frånamerikanerna om deras bedömning av vad som händer i andra delar av världen. Vihar, som ordföranden känner till, god kunskap om vad som händer i vår del avvärlden vad gäller ubåtskränkningar och sådant, men för att kunna göra en någotvidare bedömning av denna typ av operationer är del intressant att fåinformationer från alla håll om hur det ser ut i andra delar av världen. Dethar betydelse för att avgöra om det gäller någonting som är riktat bara mot osseller om det ingår i en global verksamhet. Sådan information har vi svårt attfå i , och den måste inhämtas på andra ställen. Det var syftet med kontakten, och därmed kom diskussionenhuvudsakU-gen att röra sig om saker långt bortom och långt bortom frågor som ställdes om var huvudsakligen av denkaraktären att de ganska lätt kunde besvaras, eftersom ubåtsskyddskommissionenvalde en Unje som innebär en betydande öppenhet. Det var en styrka att mankunde besvara alla frågor på elt öppet sätt ulan att stöta på någrasekretesspärrar. Låt mig i detta sammanhang nämna att jag självfallet varmån om avrapportering både av dessa samtal och av övriga. De övriga samtalenavrapporterades på normalt sätt av ambassaden, även om det kanske hör tillundantagen att samtal som en riksdagsman för rapporteras på detta sätt. Dessasenare samtal innehöll en del intressant material vid sidan av sådant somgäller ubåtar. Detta rapporterades dels via mUitäravdelningens reguljärakontakter och dels via en direktrapportering från mig här hemma i Stockholm.Det var en rapportering som jag självfallet stämde av mot ambassaden iWashington. Jag tror det var jag kom hem. - detbör ha varit - åt jag lunch för att diskutera med f. ordförande, förre statsrådet , ochförsvarsstabschefen . Det ledde till att jag senare samma daghade ett samtal med en representant för försvarsstabens underrättelseavdelningför information om samtalen. (Av sekretesskäl uteslutet material) : Jag frågade om det har kommit någonreaktion från amerikansk sida med anledning av det tumult som uppstod kringsamtalen när regeringens uttalande blev offentligt. : Frågan bör måhända rätteligen riktas tillutrikesförvaltningen. Bråket - om vi skall kaUa det så - som utbröt i Sverigetilldrog sig betydande uppmärksamhet i vårt land men fick också en i synnerhetmed hänsyn fill KU1983/84:30 204 frågans bisarra karaktär, betydande uppmärksamhet i andraländer. Det förekom en omfattande internafionell pubUcitet kring den svenskautrikespolitiken med utgångspunkt i den s. k. Bildtaffären. Vad gäller de svensk-amerikanska relafionerna vill jagsäga att enligt uppgifter i amerikansk press framförde iStockholm till den amerikanska ambassaden här att frågan inte hade utrikespolitiskkaraktär och inte berörde de svensk-amerikanska relationerna - underförståttatt den mera var av inrikespolitisk karaktär och inte skulle upppfattas påannat sätt i . På amerikansk sida förekom betydande irritation på flerapunkter. En av de punkterna var att regeringens kommuniké på ett ställeciterade vad amerikanska företrädare hade sagt i samtal med företrädare för densvenska ambassaden. Detta innebar såvitt man kunde förstå ett uniktdiplomatiskt etikettsbrott i umgänget mellan nationer och föranledde såvitt jagvet samtal på mycket hög nivå i den amerikanska utrikesledningen och ocksåmellan de svenska och amerikanska utrikesledningarna. Det förekompressuppgifter om att detta skulle ha påverkat de svensk-amerikanskakontakterna, men det vill jag inte uttala mig om. Föremål för spekulation varframför allt försvarsministerns resa till på inbjudan av den amerikanskeförsvarsministern. Den resan har ägt rum under den senaste månaden, och dettror jag det finns anledning även av vidare skäl att hälsa medtUlfredsställelse. Får jag notera i samband med att vi talar om deinternationella reaktionerna att det sovjetiska regeringsorganet i enlängre artikel uppmärksammade den s. k. Bildtaffären och satte inden i ett större sammanhang. Det var kanske inte oväntat, för en hel delserverades så alt säga på guldfat. Det är ovanligt all det sovjetiskaregeringsorganet går till angrepp mot enskilda individer i andra länder pådetta sätt. : Slutligen vill jag ställa en fråga medanknytning tUl hemkomsten och det tumult som uppstod . Såvitt jag förstår började det med att statsministernriktade en anmärkning mot vid utrikesnämndens sammanträde den 20maj, och då borde det väl ha stått klart att statsministern var irriterad. TogCarl Bildt kontakt med statsministern eUer företrädare för hans kansli ellermed för att klara upp eventuella missförstånd mellan den20 maj och , när regeringskommunikén utfärdades? : Till att börja med hade jag självfalletkontakt med under fiden mellan min hemkomst ochsammanträdet med utrikesnämnden . hade jag isamband med en middag på UD ett längre samtal med departementsrådet ,som är chef för den relevanta enheten på politiska avdelningen. Jag informeradehonom dels om mina allmänna intryck av programmet, som han i allt väsentligtkände fill, och dels den specieUa rapporteringen och formerna för den. KU1983/84:30 205 Vid utrikesnämndens sammanträde den20 maj lämnade statsministern en längre redogörelse för olika källkritiskahänsyn som måste tas i samband med bedömningen av vad akademiledamoten sagt på ett seminarium anordnat av i den 25april. 1 samband med denna efter utrikesnämndens förhållanden ganska långaföreläsning sade han några meningar riktade mot mig, som hade sin utgångspunkti olika uppgifter om vad Arbatov hade sagt. Jag fick intrycket attstatsministern här gjorde någon koppUng, som för mig var något oklar vid dettillfället. Han sade någonting om att det vore olämpligt av mig att resa tillWashington, och jag sade att jag förbehöll mig friheten att företa utrikesresorutan att underställa statsministerns kansli mina resplaner. Därmed var det slutpå den delen. Dagen därefter innehöll en stort uppslagenartikel enligt vilken statsministern anklagade mig för att ha "läckt tillPentagon", och den innehöll även i övrigt synnerligen överdrivnauppgifter. Uppgifterna var av sådan karaktär att de inte kunde ha grundat sigpå en läcka i vedertagen bemärkelse, utan det var snarare en information som hadeförmedlats på annat sätt än genom någon läcka från utrikesnämndens sammanträde.Jag behöver här inte gå in närmare på vilka teorier som kan uppställas i detsammanhanget. En anklagelse av denna art föranleder betydandeuppmärksamhet från massmedias sida, och det utbröt tumult. Det är att notera att statsministern eller hans kansliinte tog några initiativ för att skapa klarhet om vad han egentligen hade sagti utrikesnämnden, utan den felaktiga, starkt överdrivna bild som Dagens Nyheterhade förmedlat lät man stå oemotsagd i den offentliga debatten. Jag ville ha klarhet i vad som egentligen låg bakomstatsministerns kritik och tog därför kontakt med en av statssekreterarna istatsrådsberedningen, , en av de mellanliggande dagarna och föresloghonom ett samtal i ärendet eller föreslog att han skulle informera mig om vadsom låg bakom, så att jag kunde lämna kompletterande information såsom underlagför regeringens eller statsministerns bedömning. ansåg det vara en god idé och skulle återkomma.Han återkom , då han hade samtalat med statsministern. EnligtUlf hade statsministern inget intresse av kontakt eller samtal. Jag hade i det sammanhanget ett samtal medförsvarsministern, som också ansåg att saken borde kunna ul snabbt genomnågon kontakt mellan statsministern och mig, men jag fick påpeka attstatsministern via sin statssekreterare mycket kategoriskt hade avböjt varjeform av kontakt. Därefter informerades jag pä genom UlfAdelsohn om att regeringen hade fattat ett speciellt beslut i ärendet och attbeslutet skulle offentliggöras i form av en kommuniké . UlfAdelsohn hade då liksom övriga partiledare varit kallad till separataöverläggningar med statsministern just i detta ärende. Vidare hade massmedia,erfor jag, av statsrådsberedningens personal informerats om att ett KU1983/84:30 206 större s. k. utspel var att vänta . Med anledning av detta begärde jag atl få se det underlagsom regeringen hade. Jag uppsöktes på mitt rum i av ,som jag tror då var statsministerns pressekreterare. Han lät mig läsa dels tvåskriftliga rapporter från ambassaden i , dels ett chiffertelegram. HansDahlgren hade också statsministerns uppdrag att anteckna mina kommentarer tilldessa dokument. Jag läste igenom dem och hade, förutom någon redaktionellanmärkning, en anmärkning framför allt mot innehållet i den andra, mindre avrapporterna, där ett visst samtal utförUgt refererats. Det samtalet hade jaginte varit med om. Sannolikt rörde det sig om en hopkoppling av ett samtal somjag hade varit med om och ett uppföljningssamtal som ambassaden senare hade meden amerikansk företrädare. Jag tycker det var anmärkningsvärt att just en passus, somgällde ett avsnitt som jag enligt vad jag förklarat för statsministernsrepresentant inte hade varit med om, sedermera återfanns i anklagelseakten,trots att pressekreteraren hade i uppdrag att ordagrant anteckna minakommentarer. Jag tyckte att ambassadens rapportering var korrekt,utförlig och rättvis och därtill gjord på ett intresseväckande sätt. Därefter publicerades regeringskommunikén.Regeringskansliet gjorde ingen ansträngning för att jag skulle få den i förväg,utan den kom mig till hända först efter det att den hade distribuerats tillmassmedia. : Du sade att det var en studieresa duskulle göra till . Var syftet från början just alt diskuteraubåtskränkningar, eller kom det med efteråt? Jag har fått det intrycket när jagläst handlingarna att mycket handlade om detta. : Syftet var inte att diskuteraubåtskränkningar. Som framgår av det program som ambassaden gjorde upp varsyftet med resan framför allt atl jag skulle få diskutera deamerikansk-sovjetiska relationerna och icke minst läget i de olikanedmstningssamtalen. INF diskuterades mest under samtalen, om man ser till densamlade bredden. Jag vill understryka att detta inte var den första resa avdetta slag som jag har gjort. Jag har varit i ochi , och andra städer, förutom och , vid fleratillfällen för sådana samlalsrundor med syftet att ta del av de bedömningar mangör i andra huvudstäder. Det finns mycket information från olika läger atthämta i - när det gäller amerikansk utrikespolitik måste man alltidväga informafion från olika håll. Jag hade egentligen bara ett sammanträffande inplaneratsom handlade om ubåtsfrågor. Jag ombads av ambassaden att håUa ett separatinformationsmöte med ambassadens enhetschefer om ochbakgrunden till den. I övrigt handlade alla samtal som fördes om andra saker.Däremot ställdes i ett flertal samtal frågor angående ubåtskränkningar . KU1983/84:30 207 är i käntgenom självmordsstatistiken, och ubåtskränkningar, och det föll sigmer naturligt att ställa frågor till mig om ubåtskränkningar än om självmordsstatistik. Var och en med någon utrikespolitisk bakgrund får iUSA frågor om ubåtskränkningar. Det var många frågor, eftersom händelsernahade fått stor publicitet. : som unik och sade att ledamöterna hade förpliktelser intebara mot sina egna partier utan också mot den . Delar du OlofPalmes uppfattning beträffande ? : Ja, jag delar den. Huruvida kommissionen ärunik i detta avseende vet jag inte. Det gäller väl varje uppdrag att man haransvar för att uppfylla direktiven. I kommissionen vinnlade vi oss på alla hållom att kunna föra förtroendefulla överläggningar. Hanteringen berörde sekretessbelagtmaterial i större utsträckning än som är normalt i sådana sammanhang, och detinnebar självfallet att det gällde starka restriktioner beträffande vad vi ficksäga och göra under arbete. Det tror jag alla somarbetade i kommissionen upplevde starkt. En fråga som detta konstaterande reser är i vilkenutsträckning man efter avslutat utredningsuppdrag är bunden.