bet · G701NU44 · 1983-12-31 00:00:00 — om vissa kolfrågor (prop. 1983/84:100 delvis, prop. 1983/84:158 delvis) I detta betänkande behandlas deb proposition 1983/84:100 bilaga14 (industridepartementet) punkt E 1 () moment 1, dels proposition 1983/84:158 omvissa kolfrågor, bilaga 1 (industridepartementet), deb - i berörda delar - tremotioner som har väckts med anledning av den sistnämnda propositionen, dels - helt eller delvis - femmotioner från allmänna motionstiden om kolförbrukning och kolförsörjning. Företrädare för har inför utskottet lämnat upplysningar i anslutning tillregeringens förslag om principer för bidragsgivning ur kolmiljöfonden.Föreningen har också överlämnat en promemoria i ämnet samt förteckningar övervärmeverk med koleldning (bilaga 1, s. 36) och värmeverk utförda föralternativa bränslen (bilaga 2, s. 37). Utskottet anser att regeringensförslag till riktlinjer för en fortsatt kolintroduktion ligger väl i linje medfastställda mål för energipolitiken. Det är anpassat lill de senaste årensutveckling och grundas på de tekniska och ekonomiska möjligheterna att, i dettidsperspektiv propositionen omfattar, ersätta olja med inhemska bränslen.Utskottet tillstyrker därmed förslagel om en försiktig introduktion av kol upptill en användningsnivå av kol men understryker atlutskottet inte uppfattar denna förbrukningsnivå som ett mål utan som en möjlig,från energipolitisk synpunkt acceptabel övre gräns för användningen. Enförutsättning för utskottets tillstyrkan är att de koleldade anläggningarna ärgodtagbara från miljösynpunkt. I olika reservationer utvecklas avvikande uppfattningar.Elt energi- och miljöpolitiskt grundat avslagsyrkande kombineras med krav påprioritering av inhemska bränslen och energihushållning framför kolanvändning(c). Regeringens förslag godtas, med starka förbehåll, som absolut maximum menunder motstånd mot att kol används för överbryggning mellan olja och NU1983/84:44 2 inhemska bränslen samt med förord för naturgas somimportersättning för olja (vpk). En mera dämpad förbrukningsutveckling bedömssannolik med hänsyn lill de miljö- och beskattningskrav som föreslås gälla förkolanvändningen (m). Utskottet delar regeringens uppfattning att den fortsattakolinlroduklionen skall kunna styras aktivt så att den står i överensstämmelsemed de energipolitiska riktlinjer som fastställer. Förslaget tilltillståndsprövning enligt en reviderad fastbränslelag tillstyrks alltså. I enreservation (m) intas en motsatt ståndpunkt och yrkas avslag på förslaget. För stöd till anordningar för atl minska utsläppen avsvavel vid kolförbränning tillstyrks en beslutsram av 350 milj. kr. En mindreram, 250 milj. kr., förordas i två reservationer (m; c). Utskottet noterar utanerinran regeringens planer på nya principer för bidragsgivningen med olikahöjd på bidragsnivån för olika kategorier av mottagare men avstyrker - med enreservation (m) - ett motionsyrkande av innebörd att endast ny teknik skallstödjas. Utskottet lämnar utan erinran vad som sägs i propositionenom riktiinjer för den framtida kolförsörjningen. I anslutning härtill behandlasoch avstyrks enhälligt motioner om en centralhamn för kol i och omviss lokalisering av tillverkning av kolvätskeblandningar. Yrkanden omimportU-censer och om transport av kol på järnväg (vpk) får inte stöd avutskottet och blir föremål för reservationer. Proposition 1983/84:100 Under angiven punkt i proposition1983/84:100 bilaga 14 (industridepartementet) föreslår regeringen, såvitt härär i fråga: : Förvaltningskos.tnåder (s.89-92) att (1) bemyndigarregeringen att under /85 ikläda staten ekonomiska förpliktelseri samband med stöd till anordningar för att minska utsläppen av svavel vidförbränning av kol som, utöver tillgängliga medel i kolmiljöfonden /85, innebär åtaganden om högst . för budgetåret1985/86 och högst . för /87. Proposition 1983/84:158 I propositionen redovisas förslagtill riktUnjer för kolanvändningen för tiden fram till år 1990.1 riktlinjernaingår en försiktig introduktion av kol upp till en användningsnivå om 3-4miljoner ton . Detta innebär en begränsning av kolanvändningen iförhållande till den av förordade nivån perår . NU 1983/84:44 3 Energipolitisk prövning av kolanvändning införs ilagen (1981:599) om utförande av eldningsanläggningar för fast bränsle. Nyariktlinjer för svavelutsläpp från koleldade anläggningar redovisas. Ävenprövning av tillkomsten och lokaliseringen av fossileldade anläggningar enligt136 a § byggnadslagen behandlas i propositionen. Ifråga om försörjningen med kol görs bedömningen att befintlig och planeradkapacitet för hantering av kol i existerande hamnar är tillräcklig för denpågående försiktiga kolintroduktionen. Några särskilda statliga insatser ansesdärför inte motiverade. Regeringen föreslår i bilaga 1 - efter föredragningav statsrådet - att 1. bemyndigar regeringen attikläda staten ekonomiska förpUktelser i samband med stöd till anordningar föratt minska utsläppen av svavel vid förbränning av kol om högst , 2. antar förslag till lag omändring i lagen (1981:599) om utförande av eldningsanläggningar för fastbränsle, 3. godkänner de riktiinjer somförordas i propositionen för fortsatt introduktion av kol (avsnitt 2.1.3), 4. godkänner de riktlinjer somförordas i propositionen för framtida kolförsörjning (avsnitt 2.2.3). Ivad avser bilaga 2 () har näringsutskottet överlämnatpropositionen lill jordbruksutskottet, som i angiven del behandlar den i sittbetänkande JoU 1983/84:28. De motioner som har väckts med anledning avpropositionen och som behandlas här är följande: 1983/84:2810 av m.fl. (c), såvitt avserhemställan att 1. med avslag på proposition1983/84:158 godkänner vad som i motionen anförts beträffande kolanvändningen, 2. bemyndigar regeringen attikläda sig ekonomiska förpUktelser i samband med stöd till anordningar för allminska utsläppen av svavel i samband med förbränning av kol om högst 250 milj.kr. i enUghet med vad som förordas i motionen, 1983/84:2811 av m.fl. (vpk), såvittavser hemställan att 1.uttalar att kol inte bör komma till användning som en överbryggning mellanoljeanvändning och inhemska bränslen. NU1983/84:44 4 2. hos regeringen hemställer omförslag innebärande att nalurgas i stället för kol bör ses som den huvudsakliga imporlersättningen för olja, 4. uttalar att landtransporter av kol och dessavfallsprodukter i första hand bör ske med järnväg, 1983/84:2813 av m.fl.(m), såvitt avser hemställan att 3. avslårregeringens förslag till ändring i lagen (1981:599) om utförande aveldningsanläggningar för fast bränsle, 4. som sin meningger regeringen till känna vad som i motionen anförts om användningen av medleni kolmiljöfonden, 5. bemyndigarregeringen att ikläda staten ekonomiska förpliktelser i samband med stöd tillanordningar för att minska utsläppen av svavel och andra luftföroreningar vidförbränning av kol om högst . Motionerna behandlas i övriga delar av jordbruksutskottet. De motioner/rö« allmänna motionstiden som behandlas här ärföljande; 1983/84:858 av (), varihemställs att uttalar sig för vad som i motionen anförts beträffandeekonomiska garantier och byggandet av Sundshamnen i , 1983/84:911 av m.fl. (c), såvitt avser hemställan att 7. uttalar sig för att utnyttjandet av solenergi, inhemskabränslen, tillvaratagande av spillvärme och energihushållning skall prioriterasföre användningen av kol, 14. avslår regeringens begäran om bemyndigande att /85 ikläda staten ekonomiska förpUktelser för miljöinvesteringari kolanläggningar utöver de medel som finns tillgängliga i kolmiljöfonden förbudgetåren 1985/86 och 1986/87 om sammanlagt 95 milj. 1983/84:1367 av m. (vpk), såvitt avser hemstäUan (3) att hos regeringen hemställer omförslag om importlicenser för kol, 1983/84:2120 av Per Stenmarck m.fl. (m), såvitt avser hemställan - med motivering i motion 1983/84:2116 - (2)att beslutar att tillverkning av de nya kolvätskeblandningarnaförläggs till , 1983/84:2368 av ()och (), såvitt avser hemställan (1) att som sinmening ger regeringen lill känna vad som i motionen anförts om byggande avkolkondenskraftverk. betänkande 1983/84:28 om vissakolfrågor I den miljöpolitiska delen avproposition 1983/84:158 (bilaga 2) redovisar jordbruksministern sin bedömningatt den begränsade kolanvändning om NU 1983/84:44 5 högst34 miljoner ton som regeringen räknar med i propositionen kanaccepteras från miljösynpunkt under fömtsättning att den sker i anläggningarmed effektiva miljöskyddsåtgärder. Vidare redogörs för de miljökrav som börtillämpas vid nya förbränningsanläggningar och anges i vilka fall störreförbränningsanläggningar bör prövas av regeringen enligt 136 a § byggnadslagen. Nytillkommandekolanvändning får enligt propositionen inte godtas om man befarar att den kanmedföra en försämring av miljön. Det betecknas tvärtom som angeläget att allade möjligheter tas till vara som användningen av ny teknik kan ge när detgäller att minska utsläppen av t. ex. svavel. Ipropositionen redovisas för information de riktlinjer som enligtregeringen bör tillämpas vad gäller högsta tillåtna svavelutsläpp från nyaförbränningsanläggningar och vid ombyggnad av befintliga anläggningar med enåterstående användningstid av . Som riktlinje försvavelutsläpp skall gälla ett intervall på 0,05-0,svavel per MJ bränsleför större förbränningsanläggningar med ett totalt årligt svavelutsläpp överstigande400 ton. För mindre anläggningar bör som riktlinje gälla ett intervall på0,10-0,svavel per MJ. Detkonstateras i propositionen att även kväveoxidutsläppen från förbränningbidrar till försurningen. En av regeringen tillsatt aktionsgrupp mot försurningstuderar f. n. vilka möjligheter som finns att minska kväveoxidutsläppen frånbl. a. förbränningsanläggningar och avser att ta fram underlag för riktlinjer.Kolanvändningen medför miljöproblem också på andra sätt än genom utsläpp avförsurande ämnen, t. ex. genom utsläpp av tungmetaller. Bedömningen av vilkaåtgärder som behöver vidtas i sådana avseenden bör på vanligt sätt ske vidtillståndsprövningen enligt miljöskyddslagen, framhåller jordbmksministern.Det ankommer på att utarbeta de riktlinjer förtillståndsprövningen som kan visa sig erforderliga. Itre motioner (m; c; vpk) yrkas att miljökraven vid koleldning skall skärpas iolika avseenden i förhållande till regeringens förslag. Enligtcenterpartiets partimotion 1983/84:2810 (c) innebär förbränning av kol enpåverkan på miljön som är i stort sett lika allvarlig som - om inteallvarligare än - förbränning av olja. måste målet vara att helt kommaifrån kolanvändningen. En övergång till koleldning kan enligt motionen på ettavgörande sätt förvärra en redan svår försurningssituation. Det bör vara ettabsolut krav att alla koleldningsanläggningar - såväl befintliga somnytillkommande - förses med rökgasavsvavling. För samtliga anläggningar börmaximalt tillåtas en utsläppsnorm på svavel per MJ. Denna utsläppsnormbör lagfästas. Ivänsterpartiet kommunisternas partimotion 1983/84:2811 anförs attkolanvändningen medför miljöeffekter som gör en storskalig användningoacceptabel och även en begränsad användning tvivelaktig. Det finns ingenanledning att som regeringen föreslår tillåta större svavelutsläpp vid mindreanläggningar än vid större, menar motionärerna. Det lägre gränsvärdet, 1 1983184.17 saml. NU 1983/84:44 6 0,svavel per MJ, bör därför gälla för alla koleldade anläggningar. Det totalautsläppet från varje enskild anläggning bör också begränsas och sättas tillhögst svaveldioxid . Redan nu bör det kunna sättas gränsvärdenockså för kväveoxidutsläppen. Förslag härom läggs fram i motionen. Kritikuttalas mot regeringens behandling av problemet med utsläpp av tungmetaller.Textilfilter föreslås bli installerade vid varje koleldad anläggning för attdetta problem skall kunna hanleras. Vidare föreslås att kol med enkvicksilverhalt om per kg inte skall få importeras. Imotion 1983/84:2813 (m) sägs att frågan om ökad förbränning av kol i förstahand måste ses i perspektivet av vår tids största miljöproblem,luftföroreningarna. Ätgärder måste nu vidtas som minskar såväl svavel- somkväveutsläppen. Riktvärdet för svavelutsläpp bör t. v. sättas lill 0,05 gsvavel per MJ. Inriktningen bör vara att samma regler skall gälla för alla nyaanläggningar oberoende av storlek. Regeringen föreslås bU anmodad att läggafram förslag till åtgärder för att utsläppen även från befintliga olje- ochkolförbränningsanläggningar skaU minskas. Jordbruksutskottetfinner att de avvägningar av miljökraven vid koleldning som redovisas ipropositionen är väl motiverade. Utskottet instämmer således ijordbruksministerns bedömning att den begränsade kolanvändning om högst 3-4miljoner ton fram som redovisas i propositionen kanaccepteras från miljösynpunkt under förutsättning att den sker i anläggningarmed effektiva miljöskyddsanordningar. Vad gäller svavelutsläppen böranvändningen av bästa tillgängliga reningsteknik göra det möjligt att kraftigtminska de totala utsläppsmängderna. Anledningföreligger enligt jordbruksutskottets mening inte att, som föreslås imotionerna, uppställa så stränga miljökrav för kolhanteringen, i form avsvavelutsläppsbegränsningar och i andra avseenden, att en fortsatt försiktigintroduktion av kol för att möjliggöra ersättning av oljan som energikällaavbryts. Iolika reservationer (m; c; vpk) följs de motionskrav upp som har angetts i detföregående. I ett särskUt yttrande redovisar representant iutskottet sina synpunkter. Proposition 1983/84:158 om vissa kolfrågor bestårav två delar; en energipolitisk med statsrådet som föredragandeoch en miljöpolitisk med jordbruksminister som föredragande.Även om propositionens två delar sakligt sett är av olika natur är safnbandetdem emellan starkt. Hänsynen till miljön är en av de viktiga faktorerna ibedömningen av hur mycket kol som skall användas. Proposition 1983/ 84:158 harbehandlats av jordbruksutskottet till den del den avser miljöfrågor NU 1983/84:44 7 (bilaga2). Det nära sambandet med det som näringsutskottet här behandlar-har motiveraten kort redovisning av propositionen i denna del och av delar avjordbruksutskottets betänkande (se s. 4 f.). Idet följande behandlar utskottet först riktlinjerna för kolanvändningen framtill . Därefter diskuteras den energipolitiska prövning genom vilken enfortsatt kolintroduktion enligt regeringens förslag skall styras.Kolmiljöfonden tas upp i ett särskilt avsnitt liksom vissa frågor medanknytning tilj kolförsörjningen. Riktliiyerför fortsatt introduktion av kol energipolitiska beslut (prop.1980/81:90, NU 1980/81:60, rskr 1980/81:381) slogs fast riktiinjer för denfortsatta energianvändningen och energiförsörjningen. Enligt dessa riktlinjerskulle en successiv utveckling ske mot ett energisystem i huvudsak baserat påvaraktiga, helst förnybara och inhemska, energikällor med minsta möjligamiljöpåverkan. Inhemska bränslen, främst torv och skogsbränslen, beräknadesenligt dessa riktlinjer svara för av landets energiförsörjning.Ett led i insatserna för att åstadkomma oljeersättning och ett meramångfacetterat energisystem skulle vara att också genomföra en försiktigintroduktion av kol. I beslutet godkände riktlinjer för enintroduktion av kol som innebar att förbrukningen av kol för energiändamål i Sverigevid slutet av borde kunna uppgå till . Enligtproposition 1983/84:158 bör som utgångspunkt för den fortsatta introduktionenav kol i stället gälla att kol används i . Det som gör en sådan minskning av kolanvändningen möjlig jämfört medtidigare bedömningar och beslut är enligt propositionen hushållningen medenergi, stimulanserna till användning av ny teknik såsom värmepumpar ochinhemska bränslen samt användningen av elenergi för uppvärmning i flexiblabränslesystem. Föredragande statsrådet nämner vidare vissa energipolitiskaaspekter på kol som talar för att det används som oljeersättning. Importprisetpå kol är väsentligt lägre än priset på olja. Ett utbyte av oljeimport mot kolimportbidrar således, sägs det i propositionen, till att förstärka Sverigeshandelsbalans och minska kostnaderna för landets energiförsörjning. Byggandeoch drift av koleldade anläggningar ökar vidare sysselsättningen.Försörjningstryggheten förstärks. Kolintroduktionenbör enligt propositionen fortsätta i huvudsaklig överensstämmelse med deriktlinjer som godkände . Dessa riktlinjer innebärsammanfattningsvis: ~En försiktig introduktion av energikol fömtsätts ske. ~ Koleldade anläggningarbör uppföras endast när det inte är tekniskt eller ekonomiskt rimligt attanvända inhemska bränslen. NU 1983/84:44 8 - Miljöskyddskravet måstetillgodoses med särskild uppmärksamhet på problemen med svavelutsläpp ochförsurning. - Forskning och utveckling påkolområdet stöds aktivt från statens sida för att ny miljövänlig och försvenska förhållanden anpassad kolteknik skall utvecklas. I en precisering och vidareutveckling av dessariktlinjer föreslår regeringen nu dels att en energipolitisk tillståndsprövningskall införas av bl. a. all nytillkommande koleldning i anläggningar med enstörre tillförd effekt än 500 kW, dels att miljövårdskraven skall skärpas. Detförstnämnda förslaget behandlar utskottet längre fram (s. 16 f.). Det senarebehandlas av jordbruksutskottet. Under rubriken för den fortsattaintroduktionen av kol redovisas i propositionen också förslag beträffandekolmiljöfonden. Även detta förslag behandlar utskottet separat (s. 17 f.).Vidare framförs synpunkter på var den ökande kolanvändningen bör ske. Strävanbör vara, sägs det i propositionen, att den knyts till fjärrvärmesystemen ochtill större eldningsanläggningar inom industrin. En restriktiv hållning börintas mot små koleldade anläggningar om de inte kan uppfylla miljökraven.Ytterligare nämns under rubriken att det från samhällsekonomiska synpunkter ärangeläget att användning av skogsbränslen inte försämrar skogsindustrinsmöjligheter att erhålla träfiberråvara. Frågan om nivån på kolanvändningen kring år 1990behandlas i tre motioner. Icenterpartiets partimotion 1983/84:2810 yrkas avslag på propositionen i dennadel. Kol behövs inte i det svenska energisystemet och målet måste vara att heltkomma ifrån kolanvändningen. Ett av huvudargumenten är att någotenergipolitiskt skäl för att kol fortsättningsvis introduceras inte finns.Motionärerna erinrar om att den begränsade kolintroduktion som riksdagenbeslutade om framför aUt motiverades med behovet av att olja kanersättas och att såväl försörjningstrygghet som ekonomi därmed kan förbättras.De senaste årens utveckUng har, säger de, inneburit en markant nedgång ioljeanvändningen, en nedgång som kan förväntas fortsätta. Det finns därföringet skäl till att kol introduceras i stor skala för att fastlagdaoljeersättningsmål skall nås. En effektivare energianvändning och hushållningmed tillgängliga resurser kommer dessutom att innebära att den totalavärmemarknaden kraftigt kommer att minska. Om kol fortsättningsvis introduceraskommer därmed utrymmet för inhemska bränslen, naturvärme, avfaU m. m. att i detnärmaste helt ryckas undan. Motionärerna instämmer inte heller i regeringenssyn på kolets fördelar jämfört med olja. En omfattande introduktion av kolinnebär tvärtom, jämfört med utnyttjande av inhemska fasta bränslen, enbetydande påfrestning på den svenska ekonomin, säger motionärerna.Kolanvändningen innebär vidare att betydligt färre NU 1983/84:44 9 arbetstillfällentillskapas inom landet. De anser att regeringen använder ett kortsiktigtsynsätt när den hävdar att kolimport jämfört med import av olja förbättrarlandets handelsbalans. Investeringar i koleldade anläggningar binder uppresurser och förhindrar en eftersträvad användning av inhemskaenergikällor. kan, sägs det i motionen, kolpriset på deninternationella marknaden förväntas stiga och den ekonomiska vinsten mot attbyta olja mot kol bli mindre. Det är av stor vikt att man vid deenergipolitiska beslut som skall fattas väger in bedömningar av förhållandenaom på ett bättre sätt än som sker i den föreliggande propositionen. Etthuvudargument för motionärerna mot ökad kolanvändning är också miljöaspekterna.En övergång till koleldning kan på ett avgörande sätt förvärra en redan svårförsurningssituation. Förslag till strängare miljövårdskrav än dem somförordas i propositionen läggs fram. Avnu angivna skäl bör enligt motionen kolanvändningen inte tillåtas uppgå tillmer än högst ca . Detta är den förbrukningsnivå för kol somenligt propositionen kan förväntas i befintliga och planeradeanläggningar inom landet. Med de skärpta miljö- och skattekrav som uppställs imotionen kommer förbrukningen att bli mindre än så och bör begränsas till 1-1,5miljoner ton. Motionärerna vill att skall godkänna vad de i motionenhar anfört om kolanvändning. Dekritiska synpunkter på kol som motion 1983/84:2810 (c) ger uttryck för finnsockså i en annan motion från , motion 1983/84:911 från allmännamotionstiden. I denna del utmynnar motionen i ett yrkande enligt vilketriksdagen skall uttala sig för att nyttjandet av solenergi, inhemska bränslen,tillvaratagande av spillvärme och energihushållning prioriteras före användningav kol. Vänsterpartietkommunisternas syn på kolanvändningen i det svenska energisystemet utvecklas ipartimotionen 1983/84:2811. Där framförs kritiska synpunkter vilka i storadelar sammanfaller med dem som uttrycks i motion 1983/84:2810.Även i kommunisternas motion sägs sålunda bl. a. att behovet aven fortsatt snabb minskning av oljeanvändningen är överdrivet. Redan harnämligen i absoluta tal det mål nåtts beslutade om . Ekonomiska överväganden talar vidare mot enanvändning av kol. Motionärerna anser att kolpriset kommer att stigaDe påpekar också att hanteringskostnaderna i alla led väsentligt överstiger demsom gäller för t. ex. olja och naturgas. Tungt i argumenteringen mot kol vägerockså de negativa miljöeffektema; förslag framförs till miljövårdskrav som gårlängre än regeringens förslag. Sammantaget medför detta, sägs det i motionen,att kolet aldrig kan få bh annat än en marginell komponent i den svenskaenergiförsörjningen. Fömtsättningarna för att en lägre förbmkning skall kunnanås än den som anges i propositionen är goda, menar de vidare och pekar bl. a.på möjligheterna till fortsatt minskning av energiförbmkningen. NU 1983/84:44 10 framförallt inom uppvärmningssektorn. EnUgt motionen kan användning av kol i denbegränsade omfattning som regeringen föreslår godtas. En kolförbmkning på 3-4miljoner ton får emellertid inte vara ett rriål som skall uppfyllas utanskall vara ett maximialtemativ som inte får överskridas. I motionen framförsett yrkande som riktar sig mot användningen av kol som överbryggningsbränslemellan olja och inhemska bränslen. Till detta återkommer utskottet strax. Allvareti de miljöproblem som är förknippade med kol understryks också i motion1983/84:2813 (m). Något särskilt yrkande när det gäller kolanvändningens nivåhar inte tagits in i motionen. Där sägs emellertid att det, om de strängaremiljökrav och den likformiga energibeskattning införs som motionäremaförordar, är realistiskt att räkna med endast en mindre ökning avkolförbmkningen. Även till skattefrågan återkommer utskottet i det följande. Utskottet kan därmed konstatera att mot regeringensförslag att kolförbmkningen skall begränsas till stårett konkret avslagsyrkande från sida med krav på prioritering avinhemska bränslen och energihushållning framför kolanvändning.Regeringsförslaget möter reserverad acceptans hos kommunisterna.Moderata samlingspartiet slutligen fömtser, med de miljö- och beskattningskravsom partiet har formulerat, en lägre kolförbmkning än regeringen. Utskottetkonstaterar med tillfredsställelse att energibesparing och ökande användningav inhemska bränslen, värmepumpar m. m. har lett till att kolförbmkningen år1990 nu bedöms avsevärt kunna begränsas jämfört med de somriksdagen räknade med för bara . Utskotteterinrar inledningsvis om den energipolitiska utgångspunkten för en diskussionom kolanvändningen. Det övergripande målet för energipolitiken är enligt 1981års energipolitiska beslut att skapa förutsättningar för en god ekonomisk ochsocial utveckling i landet.