bet · G701SoU21 · 1983-12-31 00:00:00 — a. vara en utveckling mot öppnare vårdformermed decentralisering av resurserna till mindre enheter i människornas närmiljösamt ökad samverkan med . Primärvården förutsätts i enlighet medHS 80 ha ett ansvar för den primära psykiatriska hälso- och sjukvården.Länssjukvården skall omfatta de psykiska störningar som kräver sådanakvalificerade resurser och kompetens som primärvården inte förfogar över, inkl.psykiatrisk dygnet-runt-vård. Den psykiatriska länssjukvården bör organiserasenligt sektoriseringsprincipen som innebär att en klinik eller del därav skallha ett sammanhållet ansvar för hela den psykiatriska verksamheten på denna nivåinom ett geografiskt avgränsat område. Inom den sekforiserade enhetens ram börfinnas några psykiatriska team som svarar för mindre betjäningsområden. Behovetav psykiatrisk regionsjukvård förutsätts bli mycket begränsat. Antaletvårdplatser vid de f. d. mentalsjukhusen som behöver utnyttjas förutsätts kommaatt minska i avsevärd grad. SoU1983/84:21 21 De förändringar av vården avpsykiskt sjuka personer man genom ovannämnda rikflinjer, m.m. vill åstadkommakan i korthet sammanfattas sålunda. Hälso- och sjukvården samt socialtjänstenskall ha en offensiv inriktning, dvs. på olika sätt - bl. a. genom samverkanmed samhällsorgan, organisationer m. fl. - söka förebygga ohälsa och socialamissförhållanden. Vården skall erbjudas i människornas närmiljö. Inom denpsykiatriska vården skall finnas behandlingsmöjligheter som så litet sommöjligt gör det nödvändigt att den enskilde patienten rycks loss ur sittvanliga sociala grupp- och samhällssammanhang. Den dppna vården måste byggas utoch antalet slutna vårdplatser minskas. I motion 1983/84:2249 av KarinIsraelsson (c) och Kersfi () anförs som motivering till yrkandet imotionen - att forskning bör ske och statistik insamlas rörande öppenvård inompsykiatrin för att följa den utveckling mot öppnare vårdformer som där är pågång - bl. a. att stafistik saknas över antalet besök hos andra yrkeskategorierän läkare, vilka deltar i öppenvården i alltmer ökad utsträckning. Motionärernaanför vidare bl. a. att kunskapen om hur tidigare institutionaliserade ochnumera utskrivna pafienter lever är bristfällig. Enligt motionärerna finns defuppgifter om atf patienter lämnas utan sysselsättning och utan socialstimulans, varför ett stort behov finns atf närmare studera dessa förhållanden,bl. a. för att ha som underlag för framtida stödinsatser. Statistik från denöppna och den halvöppna vården är bristfällig och saknas nästan heltframhåller motionärerna. I motion 1983/84:2250 av KersfiJohansson m. fl. (c) anförs som motivering till yrkandet i motionen - omåtgärder för en läkarutbildning och en läkarfördelning på det psykiatriskaområdet som möjliggör en satsning på öppen, decentraliserad psykiatrisk vård -bl. a. att bristen på psykiatrer är så allvarlig inom större delen av vårt landatt en modern psykiatrisk vård ej går atf genomföra på ett godtagbart sätt.Socialstyrelsen måste, framhåller motionärerna, i läkarfördelningsprogram och iarbetet med fördelning av utbildningsblock aktivt verka för att bristen påpsykiatrer i öppen vård och på orter utanför universitetsorter avhjälps. Statistik och forskning om den öppna psykiatriska vården I utskottets betänkande SoU1983/84:19 (s. 3 och 4) finns en kort redogörelse för landsfingenspatientdatabaser. När det gäller öppen vård avses uppgifter tillföras patientdatabasernai enlighet med nedan nämnda rekommendation. SoU1983/84:21 22 En arbetsgrupp bestående avföreträdare för . Sjukvärdens och socialvårdens planerings- ochrationaliseringsinstitut (Spri), för allmän medicin och - basdata-gruppen - har nämligen i en avgivenrapport (Spri rapport 142) Basdata om kontakter i primärvården gett rekommendationerom vissa uppgifter som bör registreras i primärvården. Rekommendationernaomfattar dels data om pafienternas kontakter med primärvården som alltid börregistreras (minidata), dels uppgifter som fillfälligt eller kontinuerligt kanregistreras som filläggsuppgifter fill minidata (tilläggsdata). En överläggning i augusfi 1982 hosdåvarande hälsovårdsminisfern om utveckling av psykiatrin motöppnare vårdformer m. m. utmynnade i att , ,och i ett intensifierat samarbeteskulle medverka till informations- och erfarenhetsöverföring till kommuner ochlandstingskommuner om utvecklingen mot öppnare vårdformer inom psykiatrin m. m.samt inventera och rapportera dagsläget. Resultat av detta samarbete presenteras i en rapport.Psykiatri i samverkan, som beräknas komma att utges under försommaren 1984.Som bilaga fill denna rapport avses fogas en beskrivning landstingsvis avnuläge och planerad utveckling av den psykiatriska vården. Delegafionen för social forskningstöder f. n. bl. a. följande forskningsprojekt, nämligen ett av professorCarlo lett projekt om avinsfifufionalise-ring och eftervård avlångtidsvårdade psykiatriska patienter, ett av docent lett projekt omekologisk analys av psykisk hälsovård samt ett av professor lett projekt om utformning av och arbetssätt för ett öppetpsykiatriskt team i decentrahserad öppen vård. stöder f. n. bl. a. ett avPerris lett och eft av professor lett forskningsprojekt om öppenpsykiatrisk vård. Iproposition 1983/84:107 (bil. 3) om forskning framhållsbl. a. aft det är av intresse att ufifrån sociala och medicinska utgångspunkteranalysera förutsättningarna för öppna vårdformer. I här aktuell del av propositionen framhålls bl. Åtgärder för att förbättra rekryteringen av psykiatrer, m.m. dåvarandesjukvårdsdelegation uppdrog och åt socialstyrelsenatt undersöka vilka rekryferingsfrämjande åtgärder som kan vidtas förrekrytering av psykiatrer. Med anledning av uppdraget tillsatte socialstyrelsenen särskild arbetsgrupp, arbetsgruppen för rekrytering av psykiatrer, somredovisade sitt arbete genom atf till sjukvårdsdelegafionen dels avgedelrapporten inom psykiatrin. Utgångspunkter samt vissaåtgärder för att förbättra SoU1983/84:21 23 rekryteringen av psykiatrer, dels avgeslutrapporten av läkare till den psykiatriska vården. Arbetsgruppen framhåller i slutrapporten som en särskiltvikfig åtgärd att en förnyelse av vårdorganisationen genomförs så atf läkarnasyrkeskompetens tas fill vara och utvecklas i samarbete med andrayrkeskategorier. Det kan här nämnas att det f. n.pågår en utredning inom varvid man bl. a. skall analyserapersonal- och utbildningsbehov för den framtida psykiatrin beträffande annanpersonal än läkarpersonal. Läkarfördelningen i vad avser psykiatri m. m. I utskottets betänkande SoU1983/84:19 (s. 14-17) finns en närmare redogörelse för medel varmed manförsöker styra fördelningen av läkare geografiskt och beträffande medicinskaverksamhetsområden. Verksamhetsområdena allmänmedicin (för primärvården, sombl. a. skall ha ett ansvar för den primära psykiatriska hälso- och sjukvården)och psykiatri har under en följd av år prioriterats vid läkarfördelningen. Antalet s. k. tjänstgöringsblock för utbildning tillspecialist i allmänmedicin och psykiatri har utgjort mellan390 och 400 för specialistutbildning i allmänmedicin och mellan 80 och93 för specialistutbildning i psykiatri. Antalet tjänster som skall få inrättas för läkare medspecialistutbildning har uppgått fill mellan 150 och 325 per årnär det gäller öppen somafisk vård och fill mellan 15 och 45 när detgäller psykiatrisk vård. inom den psykiatriska vården I motion 1983/84:1067 av LarsWerner m. fl. (vpk) anförs som motivering till yrkande 3 - om anvisningar sombättre tillgodoser möjligheterna för en förbättrad ledningsorganisation inomden psykiatriska vården - bl. a. atf man bör stimulera verksamhet som innebäratt de breda grupperna vårdpersonal får ett större inflytande öververksamhetens innehåll. Flyttning av medicinskt ledningsansvar samt delegering avarbetsuppgifter inom psykiatrisk verksamhet Enligt 14 § första stycket hälso-och sjukvårdslagen (HSL) skall def inom den landstingskommunala hälso- ochsjukvården finnas en särskild läkare som ansvarar för ledningen av denmedicinska verksamheten inom det verksamhetsområde som landstingskommunenbestämmer. En sådan läkare benämns överläkare i fråga om verksamhet på sjukhusoch distriktsläkare i fråga om verksamhet utanför sjukhus. SoU1983/84:21 24 omfatta även verksamhet utanför sjukhuset och en distriktsläkaresåligganden även verksamhet på sjukhus. Vid utövandet av denna ledning skallläkaren i frågor som infe rör vården av enskilda patienter följa deföreskrifter som landstingskommunen kan meddela. Detta s.k. medicinska ledningsansvar innebär i korthet atföverläkare resp. distriktsläkare inom sitt verksamhetsområde har ett ansvarinte bara för sitt eget yrkesmässiga handlande utan också för aft denunderställda personalen fullgör sina medicinska åligganden. Det medicinskaledningsansvaret omfattar förutom diagnos, vård och behandling i det enskildafallet också in- och utskrivning av pafienter, prioritering mellan patienteroch ansvar för remitterade pafienter. Vidare ingår ansvar för att journalerförs om pafienternas vård och behandling, att medicinsk-feknisk utrustninganvänds på ett sätt sorn från sjukvåi-dssynpunkt bäst gagnar patienterna ochatt en riktig och säker medicinering sker. I den mån fråga inte är om diagnos, vård och behandling aven enskild patient kan huvudmannen utfärda för läkaren bindande föreskrifter.Dessa bör utgå från huvudmannens ansvar för resursfrågor och organisatoriskafrågor. Enligt 14 § andra stycket HSL kan landstingskommunenförordna annan läkare att fullgöra viss del av en överläkares ellerdistriktsläkares åligganden. Enligt 14 § tredje stycket HSL får regeringeneller efter regeringens bemyndigande för särskilt fall medgeundantag från bestämmelsen i 14 § första stycket. har i sininstruktion fått bemyndigande atf meddela sådan dispens. I proposition 1981/82:97 om hälso-och sjukvårdslag, m. m. anförde föredragande statsrådet (s. 81-83) bl. a. atthon var medveten om aft förhållandena inom vissa verksamhetsområden, bl. a.inom delar av den psykiatriska vården, är sådana att def kanövervågas att lägga delar av ledningsansvaret på någon annan än läkare och aftdet förefaller troligt atf utvecklingen inom hälso- och sjukvården kommer aftförstärka behovet av alternativa lösningar när det gäller ledningen avverksamheten. I propositionen förutskickades att en översyn skulle ske av vissafrågor om ansvarsfördelningen inom hälso- och sjukvården. Uppdrag aft göra den förutskickadeöversynen har getts åt den tillkallade utredningen (S 1983:01) omöversyn av vissa ansvarsfrågor inom hälso- och sjukvården. I direktiven förutredningsarbetet (dir. 1983:35) anförs bl. a. att mest framträdande tordebehovet av en översyn av ansvarsfördelningen vara när det gälleransvarsfördelningen mellan läkare och sjuksköterskor och mellan sjuksköterskor,undersköterskor, medicinsktekniska assistenter, skötare och vårdbiträden. Detpåpekas i direktiven bl. a. aft när det gäller psykiatrisk verksamhet det kanbehöva övervägas hur ledningsansvaret kan påverkas av att verksamhetensektoriseras. Utredningenberäknas avsluta sitt arbete . SoU1983/84:21 25 För delegering av arbetsuppgifterinom hälso- och sjukvården gäller principer som har redovisats isocialstyrelsens kungörelse (SOSFS-M-1980:100) med allmänna råd om delegeringav arbetsuppgifter inom hälso-och sjukvård m. m. och allmännaråd (SOSFS-M-1983:7) om delegering av arbetsuppgifter inom psykiatriskverksamhet. Vårdmiljön inom långtidssjukvården m.m. I motion 1983/84:2076 av Jan-ErikWikström m. fl. (fp) anförs bl. a. atf det utmärkande för dagenslångfidssjukvård är aft den helt präglas av sjukhusmiljön, att patienten kanha ett fåtal personliga saker med sig och att pafienten ofta delar rum medannan patient. Motionärerna framhåller att def borde vara en självklarrättighet för pafienten atf få eft eget rum, aft få ha med sig en del av sinaegna möbler och aft få ha sina egna kläder, om vårdbehovet är sådant atfpatienten kommer atf tillbringa resten av sitt liv inom långtidssjukvården. Mofionärerna framhåller vidare atf man bör hejda fortsattutbyggnad av den slutna långtidssjukvården i dess traditionella form tillförmån för olika alternativ av öppen vård, uppsökande verksamhet m. m. Som redovisats i def föregående begär mofionärerna i häraktuellt yrkande i motionen (yrkande 2) att som sin mening skall geregeringen till känna vad som anförts i motionen beträffande den slutnalångtidssjukvården. Vissa uppgifter om långtidssjukvården Sluten somafisk långfidssjukvårdbedrivs företrädesvis vid sjukhem, men också vid sjukhus och vidlångvårdskliniker knutna fill sjukhus. Sluten psykiatrisk långtidssjukvårdbedrivs huvudsakligen vid de f. d. mentalsjukhusen. genomförde hösten1975 en enkätundersökning vid långvårdskliniker och sjukhem för atf skaffa sigkunskaper om långvårdspatienternas situation, omvårdnadsbehov, kontakter medyttervärlden och möjligheter fill stimulerande aktiviteter m. m. Resultat frånenkätundersökningen har bl. a. redovisats i skriften (redovbar 1977:8). Enkätundersökningen visade bl. a. att de flestapatienterna inom långtidssjukvården är mycket gamla. av patienternavar , och . Mindreän av patienterna var . SoU1983/84:21 26 , , samt Sjukvårdens och socialvårdensplanerings- och rationaliseringsinstitut (Spri) beslutade att genomföraett gemensamt utvecklingsarbete främst inriktat på primärvård, äldreomsorgersamt samverkan mellan landstingskommuner och kommuner. Arbetet inleddes medförstudier avseende nämnda fre områden. Resultaten av förstudiernapresenterades i skriften Primärvård-äldreomsorger-samverkan. Härefterföljde ett utredningsarbete som syftade till att ge de lokala huvudmännen ettså konkret underlag som möjligt för planeringen i första hand till mitten av1980-talet. Resultatet av detta utredningsarbete presenterades i sexskrifter, nämligen (1) Primärvård - innehåll och utveckling, (2) Sjukvård ihemmet -social hemtjänst, (3) Boende, service och vård för äldre, (4)Långtidsvård i samverkan, (5) Omhändertagande av åldersdementa samt (6)Dagsjukvård inom primärvården. och Landsfingsförbundetutsände dessa skrifter fill kommunerna och landsfingskommunerna för aftanvändas som underlag för huvudmännens planering. I skriften Boende, service och vård för äldre beskrivstänkbara och önskvärda utveckhngshnjer för ordinärt boende, serviceboende,ålderdomshem och lokala sjukhem med därfill knutna verksamheter. Som grund förde utvecklingslinjer som anges i skriften har uppställts följande mål. Det grundläggande målet bör vara att successivt vidgamöjligheterna till ordinärt boende. Ett viktigt målär att relativt sett minska behovet av flyttningar från den invanda fysiska ochsociala närmiljön. Ett annatviktigt mål är atf främja social kontakt och ömsesidigt stöd. När behov avsärskilda boende- och vårdformer uppkommit bör målet vara att utforma dem såatt de så långt möjligt tillvaratar kvaliteterna i det ordinära boendet. Ett väsentligtmål är att renodla huvudmännens uppgifter och utveckla en praktiskt utformadsamverkan mellan socialvård samt hälso- och sjukvård. Med utgångspunkt i förslag i nämnda skrifter har sedan år1980 som en försöksverksamhet bedrivits ett lokalt utvecklingsarbete iOlofströms kommun av kommunen och landstingskommun med medverkanav Spri, vilket syftat fill aft utveckla former för service och vård för deäldre i samverkan mellan primärvården och primärkommunala organ. Därvid harklart dokumenterats att flera sjuka kan vårdas hemma, aft en placering påsjukhem inte behöver vara definitiv för en långtidssjuk person, att köerna fillsluten vård kan ehmineras och att det finns bättre ahernativ än en fortsattutökning av institutionsplatser. I ovannämnda skrift Boende, serviceoch vård för äldre framhålls bl. a. aft vårdavdelningen kan delas in i flerabostadsdelar som vardera rymmer de SoU1983/84:21 27 lokaler som pafienterna brukar i det dagliga livet och somger möjlighet till sådana aktiviteter som privatpersonen normalt utför i sitthem. De mer medicinska delarna av vårdavdelningen, som behandlingsrum,sjuksköfers-keexpedition samt lokaler som riktar sig direkt fill personalen ochvissa andra utrymmen, kan brytas ut ur bostadsdelarna och bilda en särskild delav vårdavdelningen. Spri har i rapporten (1979: 12) Lokala sjukhem - underlagför planering och projektering tillsammans med företrädare försjukvårdshuvudmännen, fackliga organisationer m. fl. skisserat hur ett lokaltsjukhem kan utformas för att tillgodose krav på mänsklig vård och omvårdnad inära kontakt med patientens normala miljö och de vårdinsatser som kan klarasdär av en samverkande sjukvård och socialvård/tjänst. Det framhålls bl. a. attlångtidssjukvård är mera en fråga om boende än om ren sjukvård och detföreslås att vårdavdelningarna delas upp i mindre delar ~ bostadsdelar -med enutformning och ett innehåll som man vanligen förknippar med hem och boende. Ovannämnda rapport har följts av Spri rapport(1980:35) Lokala sjukhem. Åtta förslag till en bättre vård och arbetsmiljö inomlångfidssjukvården, i vilken presenteras inköpta och bearbetade förslag frånen arkitekttävling som Spri anordnade . 1 dessa förslag har manförsökt göra vårdmiljön så hemliknande som möjligt. Def förekommer att man inrättarlägenheter i def vanliga bostadsbeståndet för långtidssjukvård. Inom Spriförbereds en kartläggning av olika sätt att göra vårdmiljön för långfidssjukahemliknande m. m. Utbildning i vård och omhändertagande av döende och derasanhöriga Den med stöd av ett regeringensbemyndigande fillkallade utredningen (S 1974:09) beträffande sjukvård ilivets slutskede () - som hade i uppdrag att utreda vissa frågorbeträffande sjukvård i livets slutskede - avlämnade sitthuvudbetänkande I livets slutskede (SOU 1979:59) samt i december 1980delbetänkandet Transplantationskirurgiska frågor (SOU 1980:48). Dessutom harutredningen publicerat sju rapporter Vårdpersonal. Utbildning och attityder(SOU 1977:81), Aft dö på sjukhus (SOU 1977:82), Patienter (1977:85),Läkaren och den svårt sjuke patienten (1978:82), Anhöriga (SOU 1979:20),Plötslig och oväntad död - anhörigas sjuklighet och psykiska reaktioner (SOU1979:21) samt Barn och döden (SOU 1979:22). SoU1983/84:21 28 I mofion 1983/84:1214 av SiriHäggmark (m) och () anförs bl. a. att med sittförslag fill normer för vård av döende kom aft inspirera fill olika typer avkonkret verksamhet inom utbildning, omvårdnadsforskning, socialvård ochpraktisk sjukvård runt om i men att detta infe är tillräckligt. Mångaanställda inom sjukvården känner sig, påpekar motionärerna, osäkra på hur deskall uppträda inför döende pafienter och deras anhöriga. En av orsakerna ärenligt motionärerna aft vårdpersonalen saknar lämplig utbildning för att fa sigan den svåra uppgiften. Det bör därför satsas på utbildning och information inomdetta område. Som redovisats i det föregående begär motionärerna att riksdagensom sin mening skall ge regeringen fill känna vad i motionen anförts om behovetav att all sjukvårdspersonal ges erforderlig utbildning i vård ochomhändertagande av döende och deras anhöriga. Skrivelse 1982/83:31 om vård i livets slutskede, m. m. I skrivelse 1982/83:31 redovisaderegeringen för de åtgärder som regeringen vidtagit med anledning avSLS-utredningens betänkanden och rapporter. Vidare redogjordes för utbildningsväsendetsmöjligheter att ge undervisning som förbättrar kunskapen och insikten om livetsslutskede och därmed sammanhängande frågor. I bilaga B vid protokollet vid regeringssammanträdet iärendet, vilken avsåg verksamhetsområde, anfördedåvarande statsrådet bl. a. aft det var mycket väsentligt aft denutveckling av kursplanerna beträffande psykologisk omvårdnad av döende sompågick i gymnasieskolans vårdutbildningar fortsatte. I fråga om dengrundläggande läkarutbildningen förutsatte statsrådet aft undervisningom psykologisk vård av döende skulle omfattas av resultatet av en översyn avden grundläggande högskoleutbildningen för läkare som universitets- och högskoleämbetetföretog. hade inte något aft erinra mot vadsom anmäldes i bilagan (UbU 1982/83:3). I bilaga A vid protokollet vid regeringssammanträdet,vilken avsåg verksamhetsområde, anförde dåvarandestatsrådet bl. a. att det ankom på huvudmännen för hälso- ochsjukvården att anordna fortbildning om vården av svårt sjuka och döende förhälso- och sjukvårdspersonalen och att regeringen uppdragit åt socialstyrelsenatf låta utforma och genomföra kurser om vården i livefsslutskede m. m. för läkare under fortsatt vidareutbildning. (SoU 1982/83:7) framhöll bl. a. betydelsenav förbättrad utbildning i vård av döende. SoU1983/84:21 29 Vissa uppdrag till m. m. Med hänvisning till förslag avSLS-utredningen i betänkande (SOU 1979:59) I livets slutskede har regeringengenom tre beslut uppdragit åt dels atfutarbeta ett underlag fill vårdprogram för vård av döende inom ramen för landstingenstotala ansvar, dels att genomföra utbildning av handledare för undervisning avhälso- och sjukvårdspersonal rörande främst de psykologiska aspekterna vidvård i livefs slutskede, dels att utforma och genomföra kurserom vården ilivets slutskede m.m. för läkare under fortsatt vidareutbildning. I syfte att få underlag för sitt utvecklingsarbete när defgäller vård i livefs slutskede anordnar ettsymposium om vård i livefs slutskede. I de motioner som behandlas i dettabetänkande framförs förslag om försök med primärkommunalt ansvar förprimärvården, om användande av benämningen hälsocentral, om organisationen avmödra- och barnhälsovården, om speciahsfufbildad personal för hälsovården förmödrar och barn inom primärvården, om ökad satsning på psykosocialt stöd inomhälsovården för mödrar, om smärtlindring vid förlossning, om utbyggnad avyrkesmedicinska och miljömedicinska enheter, om uppföljning av den öppnapsykiatriska vården och fördelning av läkare till denna vård, omledningsorganisationen inom den psykiatriska vården, om vårdmiljön inomlångtidssjukvården m.m. samt om utbildning i vård och omhändertagande avdöende och deras anhöriga. I föregående avsnitt i betänkandet har lämnats närmareredogörelser för motionsförslagen och för fidigare riksdagsbehandling avlikartade motionsförslag. Vidare har lämnats vissa bakgrundsuppgifter m. m. Som allmän bakgrund till behandlingen av motionsförslagenvill utskottet i korthet redogöra för den struktur för hälso- och sjukvården,som föreslagit 1975 presenterade principprogram förhälso- och sjukvården inför 1980-falef (anser 1976:1). Enligt principprogrammet för hälso- och sjukvården inför1980-talet skall den övervägande delen av vården lämnas inom primärvården vidvårdcentraler och sjukhem. Primärvården skall ha ett förstahandsansvar förhälsotillståndet hos befolkningen inom ett begränsat geografiskt område, ochde hälsovårdande och förebyggande åtgärderna skall avse såväl den kroppsligasom den psykiska hälsan. a. hälsokontroller, förebyggande mödra- ochbarnhälsovård och familjerådgivning skall ingå i primärvårdens uppgifter. Förden specialiserade medicinska verksamheten skall primärvården kunna repliera pålänssjukvården vid länssjukhus och länsdelssjukhus samt på regionsjukvården vidregionsjukhus. Så snart man inom länssjukvården och SoU1983/84:21 30 regionsjukvården anser sig ha vidtagit erforderligaåtgärder, avses emellertid ansvaret för patienten återgå till primärvården. Försök med primärkommunalt ansvar för primärvården Enligt socialtjänstlagen (1980:620)har kommunen def yttersta ansvaret för aft de som vistas i kommunen får detstöd och den hjälp som de behöver. För att fullgöra kommunens uppgifter inomsocialtjänsten skall det i varje kommun finnas en socialnämnd. a. verka för att äldre människor får goda bostäder och ge dem sombehöver det stöd och hjälp i hemmet och annan lättåtkomlig service. För äldremänniskor med behov av särskilt stöd skall kommunen inrätta bostäder medgemensam service (). Enligt hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) skall varjelandstingskommun - varmed i lagen jämställs kommun som infe ingår i en landstingskommun-erbjuda en god hälso- och sjukvård åt dem som är bosatta inomlandsfings-kommunen.