bet · G701FiU40 · 1983-12-31 00:00:00 — Regeringens försök alt genom "mndabordssamtal"med arbetsmarknadens parter uppnå samförstånd om stabiliseringspolitiken anserdäremot mofionärerna vara ett mer konstruktivt grepp än prisstopp. En konsekvens av regeringens handfallenhet underavtalsrörelsen kan bli att regeringen kan komma att tvingas till kraftigapålagor . har haft en prognos sominnebär en infiation under loppei av på . Motionärerna finneringenanledning att revidera den bedömningen. Den reviderade finansplanen innehåller vissa varningar.Motionärerna anser emellertid att det helt dominerande intrycket av den bildplanen ger av den ekonomiska utvecklingen är mycket glättad. Resultatet harenligt motionärerna blivit etl markant sänkt krismedvetande hos svenska folket,vilket allvarligt kommer att försvåra att ta itu med den svenskaekonomins strukturella problem. Den förbättring som redovisas av statens kassamässigabudgetunderskott /85 förklaras enligt motionärerna främst av kraftigtökade skatteinkomster på grund av att avtalsrörelsen givit slörre löneökningarän väntat. Dessutom har summan engångsförstärkningar i budgeten höjtsytteriigare, bl. a. på grund av förändrade rutiner för skatteinbetalningar.Utgifterna för statsskuldräntor skrivs i propositionen ned med 4,5 miljarderkronor. Den senaste tidens utveckling av dollarn öch den amerikanska räntaninnebär emellertid ett klart hot att denna utgiftsminskning inle kommer attförverkligas. Några utgiftsminskningar i form av besparingar föreslås inte. Enligt motionärerna kvarstår alltså även pä budgetomrädetde grundläggande problemen. Såväl långtidsutredningen (LU 84) som den nupresenterade långtidsbudgeten visar alt den nuvarande löne- ochprisstegringstakten visserligen kan komma atl ge en temporär minskning avbudgetunderskottet, men stegras det ånyo drastiskt. FiU 1983/84:40 13 självi den reviderade finansplanen alt löneutvecklingen i stort sett liggeri nivå med långtidsbudgetens högallernativ. Desto mer anmärkningsvärt finnermotionärerna det därför vara all regeringen i samma andetag drar slutsatsen atlde nuvarande beräkningarna /85 inte motiverar några omedelbarabudgetpoliliska åtgärder. Dedagsaktuella besluten på det ekonomiska området måsle fogas in i en långsiktigstralegi för den ekonomiska politiken. Delta gäller också budgetpolitiken. Detär nödvändigt atl de offentliga utgifterna nu minskar för att inte överlämna enohanterlig statsskuld lill nästa generation. Centernhar en grundläggande tro på den enskilda människans initiativförmåga,möjlighet att ta ansvar och frihet atl göra egna val. Därför förespråkarcentern ell marknadsekonomiskt syslem, men delta måste vara förenat medbestämda ramar vad gäller fördelnings- och miljöpolitiken. En väl fungerandemarknadsekonomi måsle lill sin karaktär vara decentralistisk. Denövergripande ekonomiska politiken bör, anser motionärerna, kombineras med ennäringspolitik särskilt inriktad på de mindre och medelstora förelagen, enregionalpolitik som ger alla delar av landet möjlighel atl utvecklas och enarbetsmarknadspolitik som bl. a. underlättar för ungdomar alt komma in päarbetsmarknaden. Skattepolitikenmåste utformas sä atl den stimulerar till arbele och investeringar ochdärigenom blir ett stöd för den ekonomiska politiken och näringspolitiken. Iett läge där staten tvingas till en stram finanspolilik ställs särskilt slorakrav på en rättvis fördelningspolitik. Detslora budgetunderskottet är enligt motionärerna del allvariigaste hotel mol densvenska ekonomin. Budgetunderskottet ökar infiationsris-ken. driver uppränienivån och minskar utrymmet på kapitalmarknaden för industrinsinvesteringar. Del sistnämnda kan bli ell akut problem om den nuvarandehögkonjunkturen leder lill all industriinvesteringarna börjar öka. Ellcentralt mål för den ekonomiska politiken måste därför varaalt avveckla det strukturella budgelunderskollel genom alt kraftigt minska deoffentliga utgifterna. Det är , när har draghjälp av eninlernalionell konjunkluruppgång, som de offenfiiga uigifierna måsle dras nerradikall. Skallehöjningar är inle någon framkomlig väg för atl sanerastatsfinanserna. Enkraftfull besparingspolilik blir av sysselsättnings- och stabiliseringsskälbetydligt svårare atl föra när konjunkturen vänder nedåt igen. Dä ökar ocksåoundvikligen statens utgifter för sysselsättningspolitiken. bör budgetbesparingar ske med i genomsnitt 6 miljarderkronor framöver. I den nuvarande högkonjunkturen börföljaktligen besparingarna vara betydligt större än . Molionärerna uppger allcenterns budgeiförslag innebär, med de föränd- FiU 1983/84:40 14 ringarsom skett (militära försvaret, u-hjälpen) och som sker ianslulning till kompletteringspropositionen (familje- och arbetsmarknadspolitiken),att de redovisar ett bättre budgetsaido än regeringen. I motion 2956 (fp) anförs att den internafionelladraghjälpen måsle utnyttjas för att få fill stånd den nödvändiga anpassningenav ekonomin, vilket betonas både av senaste Sverigerapporl ochregeringens egen långtidsutredning. Om anpassningen skjuts upp till en kommandeinlernalionell konjunkturavmatlning kan resultatet bli en katastrofal ökningav arbetslösheten. Men detta är vad regeringens politik i praktiken innebär.Folkpartiet kan inte acceptera en sådan oansvarig och lättsinnig politik. Dennuvarande förbättringen i kan inte dölja att de strukturellaobalanserna kvarstår. Budgetförbätlringen i regeringens alternativ är tillfälligoch beror i huvudsak på stigande lönesummor. På längre sikl riskerar detta alldriva upp inflationen och därmed försämra konkurrenskraft, produktion ochsysselsätlning. Utvecklingen får inte upprepas. Folkpartietföreslår mol denna bakgrund en stramare finanspolitik än regeringen. I molionenredovisas ell budgetsaido som enligt motionärerna är drygt 10 miljarder kronorbättre än regeringens. Denkortsiktiga stabiUseringspolitiken måsle utformas sä att den står iöverensstämmelse med inriktningen av en långsiktigt riktig ekonomisk politik.Delta innebär enligl moiionärernas uppfattning framför allt att det krävs enstramare finanspolilik än den regeringen föreslår. Men denna politik kan inteinnebära höjda skatter. Därmed blir utgiflsbegränsningar det sätt pä vilketdenna politik nu måste bygga. Delta är speciellt viktigt eftersom den internafionellakonjunkturuppgången gör det möjligl att genomföra utgiflsbegränsningar ulansvåra följder för den totala efterfrågeni-vån i ekonomin och därmed ulankraftiga ökningar av arbetslösheten. Motionärernaanser atl regeringen reagerat på avtalsulfallel med fel åtgärder. Prisslopp,hyresstopp och kreditmarknadsregleringar har lett till framgångoch kommer inte att göra det heller. I motionen konstateras all deregleringsingrepp som föreslagils implicerar atl socialdemokraterna egentligeninte hyser någon tilltro till fria marknader och fria avtal på vare sigfaktor- eller varumarknaderna. Imotionen framhålls att det dessvärre nu inte är möjligt alt särskilt mycketpåverka utfallet av 1984. Mer konstruktivt är att la upp en principielldiskussion om statsmakternas ansvar för resultatet av kommande avtalsuppgörelser. Denprincipiella utgångspunkten bör enligl molionärerna vara följande. Regeringenanger ramarna för den ekonomiska politiken inför avtalsförhandlingarna. Del ärbra som den nuvarande regeringen gjort atl ange ett FiU 1983/84:40 15 infiationsmäl.Men detla måsle understödjas av en stram finanspolitik som ger deltrovärdighet. Varje regering måste förbehålla sig rätlen atl korrigera denekonomiska politiken om resultatet av avtalsförhandlingarna eller yttreomständigheter kräver del. I princip är det inte fel att regeringen nu vidtagitäigärder även om de konkreta stegen liksom tidpunkten kan kritiseras. Koslnadernaför de ökade arbetsmarknadsinsatser som blir nödvändiga lill följd av för högaavtal måste delvis bäras av arbetsmarknadens parter. En länkbar lösning skullevara atl finansiera de ökade arbetsmarknadsåtgärderna genom minskadestatsbidrag till arbetslöshetsförsäkringen. I motsvarande utsträckning får dålönlagarnas och arbetsgivarnas avgifter lill försäkringen höjas. Ökade avgifterför detla ändamål är mer tilltalande än ökade skatter. Vadgäller budgetpolitiken slår fast vid de besparings- ochskattesänkningsförslag som presenterades i molion 1983/84:2088 i anslulningtill årets budgetproposition och som gav etl budgetsaido, vilket på helår var12-13 miljarder kronor lägre än regeringens. Del är enligl motionärernasuppfattning nödvändigt alt åstadkomma en slor del av den anpassning som krävssä snart som möjligt och utnyttja den gynnsamma konjunkturen. Helst bordeanpassningen naluriiglvis redan ha påbörjats i långt större ulsiräckning än somgjorts. Med regeringens nuvarande inriktning av budgetpolitiken riskerar dennödvändiga anpassning - som l.ex. långtidsutredningen kräver - att behövagenomföras i ett stagnerande världskonjunkturläge, varvid effekterna påarbetslösheten blir förödande. Imolionen understryks atl marknadsekonomin på flera områden måsle fås allfungera bättre. Delta kräver åtgärder och insatser på ett antal olika områden.Del gäller bl. a. all undvika olika flaskhalsproblem på arbetsmarknaden.Erfarenheterna från 1970-lalel lyder på au sådana flaskhalsar lenderar altuppstå alll tidigare i konjunkturuppgångarna vilket medför en press uppåt pålönekostnaderna. Även lönestrukturen mellan olika typer av arbetskraft har slorbetydelse i delta sammanhang. De höga marginalskatterna innebär bl. a. eninlåsning av arbetskraften och en bristande rörlighet på arbetsmarknaden. 1molionen krävs en ylterligare sänkning av marginalskatterna inom ramen föroförändrat skattetryck. Ellnödvändigt inslag i en politik för en bällre marknadsekonomi är vidare enavveckling av de kollektiva löntagarfonderna. Inle ens finansministern har,säger molionärerna, funnil någol gott atl säga om dessa fonder - de nämns överhuvud tagel inle alls i den reviderade finansplanen annal än i förebigående. 1 motion 2957 (vpk) sägs all sedan början päfemtiotalet har den svenska ekonomin utvecklats i någorlunda regelbundna5-åriga konjunkturcyklar med ständigt lägre tillväxt i BNP i varjehögkonjunkturfas. Även om den nuvarande tillväxten i ekonomin fortsätter en lidsyns inle utvecklingen tyda pä en avgörande förändring av denlångsiktiga trenden. FiU 1983/84:40 16 På en punkt avviker dock uppgången tydligt fråntidigare högkonjunkturer. Det gäller företagens vinster och inkomst- ochförmögenhetsfördelningen. har det skett en mycket kraftig ökning avföretagsvinsterna och av de stora förmögenhetstillgångarna. Inte bara denstatliga politiken utan även hela det kapitalistiska samhällets etablissemanghar eftersträvat detta. Denna utvecklings "andra sida" har varitsänkia reallöner för de arbetande, alt fiera måste få sociala bidrag för attklara sin försörjning och att den sociala segregationen i samhället tilltagit. Denkraftiga omfördelningen av samhällets produktion till de arbetandes nackdel harskapat ökade finansiella tillgångar hos många storföretag. De likvidatillgångarna i näringslivet bedöms uppgå till -vilket ärmer än dubbelt så mycket som det statliga budgetunderskottet. Likväl har deltainle lelt till någon påtaglig och långsiklig investeringsuppgång inom landet.Vad som däremot har skett är en kraftig ökning av kapitalexporten. Motionärernaanser att del behövs en stor ekonomisk omfördelning för alt bryta den pågåendetrenden all alltmer svindlande resurser förs över från de lönarbetande lillfrämst de kretsar och institutioner som utgör storkapitalet och/eller bedriverden alltmer omfattande spekulationen. Dettahistoriskt näslan enastående berikande av landets överklass har ägt rumsamtidigt som det för folket predikats alt alla måste dra åt sväng-remmen föratt klara landet ur krisen. Detkrävs ett slut pä detta gödande av förmöget folk, framhåller molionärerna, somupprepar sina tidigare framförda krav på en räfst och reduktion mol dessasvällande förmögenheler. Molionärerna förordar således ånyo kraftigaskärpningar av omsättningsskatten pä akliehandeln, bolagsskatten och skattenpä slora förmögenheter. Dessa äigärder måsle kom-pletieras med insatser för debreda grupperna såsom l.ex. sänkia livsmedelspriser genom alt slopandet avmomsen på mat inleds. Utgångspunktenför regeringens anliinfialionspolitik är felaktig, framhåller molionärerna ochpåpekar all det går att öka löner på profiternas bekostnad utan all delta ledertill inflation. En politik som syftar till att hälla tillbaka lönerna medfördärför inle atl infiationens orsaker undanröjs. Däremoi kan ell pris- ochhyresstopp och de andra konkreta åtgärder regeringen nu vidtagit eller föreslärlåta sig inordnas i en politik för omfördelning till de arbetandes förmån omangreppen på lönerna utmönstras. Regeringens egen strävan utifrån dessfelaktiga inflationsteori - är att hålla nere lönerna, varigenom de arbelande idet långa loppei skulle förlora också pä detla paket. Åtgärderna mol förelagenär till slor del illusoriska genom sin tidsbegränsade karaktär. De måste ha endelvis annan utformning och vara insalta i en annan strategi. Dessutom kan denföreslagna likvidiletsindragningen från kommunerna för många kommuner innebäraen direkt verksamhetsneddragning. Också en sådan drabbar mest arbetarklassen. FiU 1983/84:40 17 Den ekonomiska politiken kan enligt motionärernainte bygga på att kapitalets exportindustrier skall utgöra huvuddrivkraflen iden ekonomiska utvecklingen. Del privala storkapitalet lösgör sig alltmer frånsin nationella grund. Den långsiktiga utvecklingen pekar på alltmer avtransnationalisering och uirationalisering av mänskligt arbete. Därför måslekapitalbildning och investeringar i växande grad ställas under samhälleligkontroll och organiseras i samhälleliga former under demokratiskt inflytande.Regeringen bör utarbeta en plan för produktionslivels framtida utveckling. Ensädan plan bör innefatta ett nationellt induslriprogram i samhällelig regi pä100000 jobb. Enannan åtgärd som förespråkas av motionärerna är en planmässig utbyggnad av denoffentliga sektorn, inom bl. a. sådana områden som undervisning och forskning,kommunikationer och hälsovård. Denna utbyggnad fordrar en budgetpolitik sominte gör det statliga budgetunderskottet till den stora fixpunkten för denekonomiska politiken. Problemet med statsskulden är främst att de räntor sombetalas ul bidrar fill en ojämnare inkomstfördelning. Förvisso måste dethushällas effektivt med de offenfiiga medlen - men en allmän nedskärnings- ochåtstramningspolitik hämmar den nationella ekonomins tillväxt. Den banar ocksåväg för privatiseringar, vilka förstärker den sociala segregationen. Entillväxtbe-främjande politik, en politik för allas rätt lill arbele och godainkomster minskar automafiskt budgetunderskottet. Minskningen av budgetunderskottetär inle etl självständigt centralt mål. Det avgörande är samhällsnyttan ocheffekten för den ekonomiska utvecklingen. har väridskonjunkturen ytteriigare förstärkts. Den bedömning sompresenteras i den reviderade nafionalbudgelen, och som redovisas i tabell 1,innehåller flera uppjusteringar av produktionstillväxten inom OECD-området. Produktionstillväxten (BNP) i OECD-området -2,4 5 1/4 -1,0 2 3/4 -0,4 3 3/4 Källa:Reviderad finansplan 1984. 2 1983/84. FiU1983/84:40 18 Den stigande ekonomiska aktivitetenåterspeglas också i en förväntad ökning i världshandeln för är 1984 med 5,ivolym. Avgörande för den positiva utvecklingen har varit denaccelererande tillväxten i och första halvåret1984. Till en del är denna snabba återhämtning från efterkrigstidensallvarligaste recession ett resultat av den expansiva finanspolitiken. Även omfinanspolitiken kommer att verka fortsatt expansivt ochbörjan av är 1985 finns del anledning att peka pä faktorer som verkaråterhållande på en fortsatt snabb tillväxt i . Dit hör enstigande räntenivå som risk för en viss ökning av inflationen hållertillbaka tillväxten i såväl invesleringar som konsumtion. Därtill kommer snabba ökningen av lillväxien i sig kan medföra besvärande restriktioner påekonomins utbudssida. I jämförelse med övriga har utvecklingen iEuropa varit svag. Till skillnad mol vad som varit fallet i Förenta staternahar den ekonomiska politiken haft en restriktiv inriklning. väntasemellertid tillväxttakten öka till alt jämföra med för helaOECD-området. Till de positiva dragen i utvecklingen i hör konsolideringenav den inledda ekonomiska återhämtningen i FörbundsrepublikenTyskland. Från all tidigare främst varit genererad av en ökning i den privatakonsumtionen är tillväxten nu främst orsakad av en positiv utveckling i deprivala investeringarna och exporten. Som framgår av diagram 1 har industriproduktionen sedanhögkonjunk-turäret 1974 utvecklats gynnsamt i och Förenia staterna. Efternedgången har tillväxten i varitmycket stark industriproduktionen kan förväntas ligga över 1974års nivå - medan den svaga utvecklingen i illustreras av attStorbritannien, och endast når enindustriproduktion som räknat i volym ligger mellan nivå. Utvecklingen av industriproduktion 19741984 Källor: och rev.finansplan. c 't. Q. O» Konsumentprisernas ärliga procentuella förändringöver en tioårsperiod framgår av diagram 2. och harundergått en dramatisk utveckling. Utifrån en inflationstakt på iJapan och samma höga inflationstakt i väntasinflationen alt stabiliseras på nivån vid för ochför stanna vid . 'Källor: och rev. FiU 1983/84:40 Av diagram 2 framgår alt prognosen för iden reviderade finansplanen ger en inflationstakt på 6- för ,vilket alltjämt ligger för högt om konkurrenskraften mot de sloraindustriländerna inle successivt skall försämras. Närdel gäller den totala sysselsättningsutvecklingen skiljer sig utvecklingen iJapan och markant från utvecklingen i (se diagram3). Källor:OECD och rev. Medan den totala sysselsättningen i Förentastaterna ligger nivå har det totala antalet sysselsattai och gått ned. väntassålunda den totala sysselsättningen i ligga årsnivå. Motsvarandeutveckling av arbetslösheten under den här betraktade framgår avdiagram 4. Trots att tillväxttaklen även i i nu ökarfortsätter arbetslösheten under är 1984 att stiga för alt växatill rekordnivån av arbetskraften. Detta innebär en arbetslöshet iVästeuropa i slutet av är 1985 pä nära 20 miljoner. FiU 1983/84:40 Diagram 4.Ärlig procentuell arbetslöshet 1974198415' Källor: och rev. Anmärkningsvärt är de ständigt stigande arbetslöshetstalen i . Det finns, enligl utskottets mening, inga indikationer på att högkonjunkturenkommer att brytas . Osäkerheten om varaktigheten i konjunkturuppgången är emellertidbetydande. Redan i inledningen av återhämtningsfasen utpekades höga realräntor,stigande dollarkurs, den extremt sväraskuldsituationen i och utformningen av denekonomiska politiken i främst de stora industriländerna, som orosmoment som kan äventyra den fortsatta uppgången. När det gäller den höganivån på realräntorna i har dessa inle verkat hämmande päinvesteringsutvecklingen. Det finns emellertid risk för atl del kraftiga underskottet i statsbudgeten ikombination med en stigande efierfräganpå kredit kan markant höja räntenivån, vilket kan bryta den nuvarande positivainvesteringsutvecklingen. I början av är 1984 fanns tendenser till en fallande dollarkurs.Därefter har emellertid dollarkursen äter börjat stigatrots att den amerikanska bytesbalansen uppvisar ett, även i ett historiskt perspektiv, stort underskott.Osäkerheten om dollarkursens utvecklingutgör ett av de mest oroande dragen idet nuvarande konjunkturiäget. Utvecklingen i u-ländernahar påtagligt förbättrats. Den totala tillväxten i dessa länderväntas öka från är är FiU1983/84:40 22 1984, som del samlade bylesbalansunderskotletreducerats kraftigt. Men skuldsituationen är alltjämt myckel svår och kan bliohållbar om utvecklingen i för med sig en stigandeinlernalionell räntenivå. En från en redan hög nivå stigande internationellräntenivå har också en negativ påverkan pä utvecklingen i . Men delbör framhållas att den höga dollarkursen i det korta perspektivet är en fördelför genom att de europeiska producenternas konkurrenskraft stärksoch utgör t.ex. till en del förklaringen till den nuvarande positivautvecklingen av export. För att den nuvarande positiva utvecklingen av Sverigesekonomi skall bestå är det av utomordentlig vikt att inte ytteriigarehandelshinder skapas. Enligt utskottets uppfattning kan del dock inte uteslutasatt de protektionistiska tendenserna i såväl industriländerna som u-ländernaförstärks under . Den höga dollarkursen med åtföljandestora bylesbalansunderskolt i har inneburit stora påfrestningarpä vissa delar av den amerikanska industrin. En rad krav på skydd mot utländskkonkurrens har framförts och i vissa fall åtföljts av handels-begränsandeåtgärder. 1980-talets skuldkris och en befarad fortsalt läg tillväxti industriländerna kan ytterligare förstärka u-ländernasbelalningsbalansproblem. Detta ökar kraven på en ökad export tillindustriländerna men ger ocksä incitament till åtgärder för att hindraimporten. Utskottet gör den bedömningen att den internationellakonjunkturen under resten av är 1984 inte kommer atl försämras. Ominvesteringarna utvecklas positivt i främst de slörre industriländernaföreligger förulsättningar för att högkonjunkturen kan vidmakthållas ävenunder . Men kvardröjande skillnader i tillväxttakten mellan och och osäkerhetsfaktorer vad gäller stabiliteten iväridsekonomin, som utskottet här redogjort för, inger redan i det kortaperspektivet oro. Den ekonomiska utvecklingen i har inneburit en forisattpositiv utveckling av den svenska ekonomin som påbörjades under år 1983.Återhämtningen från krisåren under böljan av är alltjämt till sinkaraktär exportledd och förväntas av är 1984 förstärkas aven kraftig uppgång i investeringarna. Export- och importprognoserna pekar mol etl betydandeöverskott i handelsbalansen. Det kan noteras atl överskottet för årets i handelsbalansen uppgicklill , som kan jämförasmed ett överskott pä 3,8 miljarder . I denreviderade finansplanen har bedömningen av bytesbalansens saldo ändratsfrän ett underskott på fill ett underskott på I miljard.Enligt utskottets mening är en ytterligare förbättring av bytesbalansenmöjlig. FiU1983/84:40 23 I den reviderade finansplanenförutses den totala produktionstillväxten innevarande år uppgå till . Somframgår av tabell 2 är del utöver förbättringen av den svenska exporten främstinvesteringsprognosen som i jämförelse med årets finansplan uppjusterats. (miljarder kronor) De lolala investeringarna bedömsöka och industriinvesteringarna . Del kan här nämnas att ettfiertal senare publicerade investeringsprognoser indikerar en ännu högre tillväxt.11, ex. planenkät till de större företagen våren 1984bedöms investeringarna för hela industrin öka . Industriproduktionen antas öka med . Förutom dennaökning av tillväxten i industriproduktionen har även positiva förändringar iindustrins struktur ägt rum. Av diagram I pä s. 19 framgår altindustriproduktionen först efter stagnationen i slutet av1970-talel och början av 1980-lalet åter når volym. Den genomsnittligthöga produktivi-tetsnivän dolde emellertid enindustristruktur, som var illa anpassad lill förändringarna i såväl detinhemska som del internationella marknadsläget. Om utvecklingen vad gäller utrikeshandeln ochinvesteringarna är positiv så är emellertid inte. enligl ulskoltels mening,siluationen på arbetsmarknaden tillfredsställande. Det lar ofrånkomligen enviss lid innan den omläggning av den ekonomiska politiken, som genomfördes är1982, ger positiva effekler på arbetsmarknaden. Av Industriförbundets tidigarenämnda planenkät till de större företagen framgår dock att en utpräglad bristpå kvalificerad arbetskraft nu föreligger. Framför allt är bristen på teknikerpåtaglig. I jämförelse med är denna brist väsentligt meraccentuerad och av sådan omfattning att den kan verka återhållande på denfortsatta produktionsuppgången. Den senaste arbelskraflsundersökningen visaremellertid en ökning av arbetslösheten med 15000 personer jämfört med förraåret. Allvarligt är också att även ungdomsarbetslösheten stiger trotsungdomslagen. FiU 1983/84:40 24