bet · G701NU44 · 1983-12-31 00:00:00 — För att en sådan skall komma till stånd krävs entrygg energiförsörjning och hushållning med energi. Ett viktigt led i strävanefter en trygg energiförsörjning är att minska beroendet av importerad olja.Användning av kol som energikälla kan vara ett medel för att nå de mål som nuhar angetts. Mot denna bakgmnd uppfattar utskottet inte regeringens förslag omkolanvändning som ett mål som man skall försöka uppnå utan som en övregräns; målet är att minimera kolanvändningen. Den fråga till vilken ställningskall tas är om en sådan nivå kan accepteras från energipolitisk ochmiljöpolitisk synpunkt. Detfaller utanför näringsutskottets ansvarsområde att närmare gå in på regeringensförslag när det gäller skärpta miljövårdskrav vid kolanvändning. Utskottetkonstaterar att en majoritet i jordbmksutskottet finner att den begränsadekolanvändning om högst fram som redovisasi propositionen kan godtas från miljösynpunkt under förutsättning att den skeri anläggningar med effektiva miljöskyddsåtgärder. NU1983/84:44 11 reservationer (m; c; vpk) yrkas på strängareutsläppsregler. När det gäller miljöaspekterna understrykernäringsutskottet regeringens uttalande (prop. s. 10) att varje koleldadanläggning måste vara godtagbar från miljövårdssynpunkt för att få drivas, dvs.måste uppfylla de krav som uppställs enligt miljöskyddslagstiftningen. Ipropositionen föreslås skärpta riktUnjer när det gäller tillåten nivå påsvavelutsläpp. Den beräknade effekten härav är en minskning avsvaveldioxidutsläppen med totalt 20 000-30 000 ton vid en kolanvändningav jämfört med en fortsatt oljeanvändning för att tillgodosesamma energibehov. Detta är enligt utskottets mening väsentligt att beakta vidden samlade bedömningen av regeringens förslag. Att de skärpta reningskravenkommer att tillämpas är en fömtsättning för utskottets ställningstagande i detföljande. I argumenteringen för och emot kol från energipolitisksynpunkt har tidsaspekten en väsentlig betydelse. Olika synpunkter på vad somär möjligt i olika tidsperspektiv har lett regeringen och motionärer tillskiljaktiga slutsatser. Utskottet vill erinra om att regeringens förslag iproposition 1983/84:158 har ett medellångt perspektiv som sträcker sig till caår 1990. Förslag till riktlinjer för landets energipolitik på längre siktkommer enligt vad som har aviserats att föreläggas . I det nu aktuella perspektivet finner utskottet attregeringens förslag till fortsatt introduktion av kol ligger väl i linje medgällande mål för energipolitiken. Ett av de väsentliga inslagen i dennapolitik är en fortsatt begränsning av oljeanvändningen. Även om nedgången i densvenska oljeförbrukningen har gått snabbare än vad som tidigareförväntades har oljans andel av den svenska energitillförseln inte minskat tillden nivå som har uppsatts som mål. Utskottet finner det angeläget att det avriksdagen fastlagda oljeersättningsprogrammet fullföljs. Det råder bred politisk enighet om att en successiv,utveckling skall ske mot ett energisystem baserat på varaktiga, helst förnybaraoch inhemska, energikällor med minsta möjliga miljöpåverkan. Avvägningen motdenna bakgmnd mellan kol och inhemska bränslen har regeringen formulerat påsamma sätt som enligt nu gällande riktlinjer, nämligen att koleldadeanläggningar får uppföras endast när det inte är tekniskt eller ekonomisktrimligt att inhemska bränslen används. Utskottet ansluter sig till dennagrundläggande riktlinje för den fortsatta kolintroduktionen. Positiva framsteggörs när det gäller möjligheterna att använda inhemska energikällor. I förstahand skall dessa prövas. En mera omfattande övergång på kort sikt till sådanaenergikällor är emellertid enligt utskottets mening inte tekniskt ellerekonomiskt möjlig. Genom den energipolitiska prövning som regeringen föreslårför nya eller konverterade större förbränningsanläggningar kommer emellertid ivarje enskilt fall att bedömas om kol skall få användas i stället för inhemskabränslen. Utskottet uppmärksammar i detta sammanhang också förslaget att det isamband med tillståndsgivningen skall kunna föreskrivas att koleldadeanläggningar skall utformas så att en övergång till inhemska NU 1983/84:44 12 bränslensenare kan ske. Utskottet behandlar förslaget till energipolitisk prövning iett senare avsnitt och begränsar sig här till att konstatera dess syfte - attkolintroduktionen aktivt skall kunna styras så att den på bästa sätt fås attöverensstämma med de energipoUtiska och miljöpolitiska målen. Enligtpropositionen har kol vissa energipoUtiska fördelar framför olja som gör detmotiverat att kol utnyttjas som oljeersättning. En övergång från olja till kolger sålunda lägre kostnader för landets energiförsörjning, ökarförsörjningstryggheten, förbättrar handelsbalansen och ger ett tillskott avarbetstillfällen. Utskottet ansluter sig till dessa synpunkter. Utskottetfinner sammanfattningsvis att regeringens förslag till riktlinjer för enfortsatt introduktion av kol, till den del det nu behandlats, ligger väl i Unjemed fastställda mål för energipolitiken. Det innebär en naturlig anpassningtill den utveckling som har skett inom energiområdet . Detär grundat på en reaUstisk syn på de tekniska och ekonomiska möjligheterna att,i det tidsperspektiv propositionen omfattar, ersätta olja med inhemskaenergiråvaror. Utskottet tillstyrker således, under förutsättning attanläggningar som eldas med kol uppfyller de i propositionen förordademiljövårdskraven, regeringens förslag om en försiktig introduktion av kol upptill en användningsnivå av kol och understrykersamtidigt åter att utskottet inte uppfattar detta som ett mål utan som enmöjlig nivå på användningen, vilken enligt utskottets mening kan accepterasfrån energipolitisk synpunkt. Detnu sagda innebär att utskottet inte ställer sig bakom förslaget i motion1983/84:2810 (c) att användningen av kol skall begränsas till ca 2 miljonerton. Motionärernas förslag grundar sig bl. a. på bedömningen att det frånenergipolitisk synpunkt är motiverat att ytterligare kol introducerassom oljeersättning och att utrymmet för användning av inhemska bränslen starktskulle begränsas om så sker. Utskottets argumentering i det föregående tillstöd för regeringens förslag anger skäl till varför utskottet intestöder motionen. Utskottet avstyrker således motion 1983/ 84:2810 (c) i berörddel. I motion 1983/84:911 (c) önskas ett uttalande avriksdagen om att solenergi, inhemska bränslen och tillvaratagande av spillvärmeoch energihushållning skall prioriteras före användningen av kol. Utskottetvill här peka på beslut av som är ett uttryck just för denprioritering som motionärerna efterlyser. Ett grundläggande sådant beslut är1981 års beslut om energipolitiken enligt vilket en successiv utveckling skaUske mot ett energisystem i huvudsak baserat på sådana energislag sommotionärerna nämner. Ett annat är beslutet att kol skall användas endast närdet inte är tekniskt eller ekonomiskt rimligt att utnyttja inhemska bränslen.EnUgt. regeringens nu aktuella förslag skall denna riktlinje gälla också ifortsättningen och dess tillämpning skärpas genom en energipolitisktillståndsprövning. Ytterligare sådana beslut är de som har lett till destimulanser och det stöd NU 1983/84:44 13 somhar införts i syfte att inhemska energikällor skall utvecklas, olja ersättas,energi sparas osv. Utskottet finner att härigenom redan har gettuttryck för att utnyttjandet av inhemska bränslen, spillvärme samt energihushållningär prioriterade verksamhetsområden inom energipolitiken och att något uttalandei enlighet med motionärernas önskemål därför inte behövs. Kolsom överbryggningsbränsle mellan olja och inhemska bränslen kommunisternas grundläggande, starktkritiska inställning till användningen av kol har redovisats i det föregående(s. 9 f.). Regeringens förslag om användningsnivån kol haraccepterats som en högsta nivå som inte får överskridas och med understrykandeav att alla möjligheter till en lägre förbrukning måste tas till vara. Däremotgodtas inte dess resonemang om fördelarna med att byta oljeimport motkolimport. Kol bör inte, sägs det i motion 1983/84:2811 (vpk), förordas föröverbryggning meUan olja och inhemska bränslen så som sker i propositionen. Detär i sådana fall bättre att ännu någon tid lita till en väl fungerandedistribution och användning av olja utan omvägar över en från de flestasynpunkter skadlig användning av kol. Motionen utmynnar i denna del i ettförslag att skall uttala att kol inte bör komma till användning fören sådan överbryggning sona nu nämnts. Utskottetfinner det angeläget att det av fastlagdaoljeersättningsprogrammet fullföljs. Alla möjligheter bör tas till vara som.leder tiU en minskad oljeanvändning. Kol har vissa omedelbara fördelar framförolja när det gäller att ge landet tillgång till biUig energi och när det gällereffekterna på betalningsbalansen. Förutsatt att det inte är tekniskt ellerekonomiskt rimligt att i stället använda inhemska bränslen och förutsatt vidareatt ställda miljökrav uppfylls bör därför enligt utskottets mening köl kunnaanvändas. Detta bör också gälla i sådana fall där man redan nu bedömer att enövergång till inhemska bränslen är möjlig längre fram. Utskottetvill här erinra om att torde få anledning att återkomma till fråganom oljeersättningen i ett längre perspektiv vid behandlingen av den propositionom riktlinjer för energipolitiken som regeringen har aviserat till våren 1985.Med hänvisning till det nu anförda avstyrker utskottet motion 1983/84:2811(vpk) i denna del. I Beskattning av kol Beskattning är ett av de styrmedel med vilkaanvändningen av kol kan påverkas. Eftersom skattefrågan berörs både ipropositionen och i ett par motioner och beskattningen bedöms kunna påverka förbrukningenredovisar utskottet synpunkterna i frågan. Ipropositionen berörs skattefrågorna i ett inledande avsnitt om denenergipolitiska bakgmnden till förslagen. 1 1983/84.17 saml. NU 1983/84:44 14 Differentierade skatter på olikaslag av energi är, säger föredragande statsrådet, ett verkningsfullt styrmedelför energipoUtiken. F. n. gäller enligt lagen (1957:262, ändrad senast1983:1004) om allmän energiskatt att sådan skatt utgår med . per m'' förolja och med . per ton för kol (prop. 1983/84:28, SkU 1983/84:9, rskr1983/84:97). För inhemska bränslen tas inte några skatter ut. Föredragandenerinrar vidare om att i anslutning till nu angivna beslut omkolskatten också godkände riktlinjer för energiskattepolitiken enligt vilkaskatten på kol bör höjas i etapper för att fr. o. m. per energienhetvara ungefär hälften av skatten på olja. I den proposition som låg till grundför beslutet hade aviserats ett förslag att skatten på kol skulle höjas den 1januari 1985 till . Ett sådant förslag kan, enligt vad som sägs,väntas . Skattefrågorna tas också upp i motionerna 1983/84:2810 (c)och 1983/ 84:2813 (m). I bägge erinras om att motionärerna i annat sammanhanghar krävt att energibeskattningen av olja och kol skall vara likformig, dvs.utgå i förhållande till energiinnehållet. Enligt de av förordaderiktlinjerna för beskattning av energi borde kolskatten exkl. avgifter istället för de . per lon som har uttalat sig för uppgå till 275kr. per ton och vara fullt införd . Moderata samlingspartietföreslår en successiv ökning av kolbeskattningen som innebär atl denna når ennivå motsvarande beskattningen av olja . Om den skattemässigafavoriseringen av kol i förhållande till olja tas bort och dessutom desträngare miljökrav införs som förordas i samma motion är det enligtmotionärerna realistiskt att räkna med en mindre ökning av kolförbrukningen. Utskottet kan, liksom i sitt yttrande (NU 1983/84:4 y)till.skatteutskottet i ämnet , konstatera att den ståndpunktbeträffande kolbeskattningen som kommer till uttryck i de bägge motionernaskiljer sig principiellt från den som regeringen företräder och som har blivitriksdagens beslut. Förslaget i proposition 1983/84:28 om beskattning av energihade sin utgångspunkt i atl hänsyn skall tas till olika energikällors effekterpå en rad områden, t. ex. på bytesbalansen, försörjningstryggheten, miljön ochsysselsättningen. Motionärernas inställning har sin grund i att beskattningenskall vara energineulral. Utskottet ställde sig i det angivna yttrandet bakomregeringens förslag. Avvikande meningar anmäldes av moderata samUngs-partietsoch representanter i utskottet. torde inom korl få anledning att återkomma tillskattefrågorna med anledning av väntade förslag från regeringen. Utskottetfinner därför inte skäl att i det här sammanhanget ytterligare diskutera ämnet. I valet mellan olikaimportalternativ till olja, sägs det i motion 1983/ 84:2811 (vpk), är naturgaselt attraktivt alternativ. Motionärerna anser att de NU 1983/84:44 15 storafyndigheter äv naturgas som har upptäckts på olika håll runtom landet undersenare år borde göra det naturligt att denna energikälla blir föremål föråtminstone lika stort intresse som kommer kolet till del. Regeringenföreslås bli anmodad återkomma till med förslag som innebär attnaturgas i stället för kol ses som den huvudsakliga importersättningen förolja. Utskottethar behandlat vissa frågor rörande naturgas. I sitt betänkande NU1983/84:30 konstaterar utskottet bl. (s. 77) att håller på attundersöka förutsättningarna för en fortsatt introduktion av naturgas i Sverige.Avsikten är att under innevarande år i första hand söka precisera de tekniskaoch ekonomiska villkor som gäller för olika projekt som har aktualiserats.Swedegas räknar med att det under det närmaste året skall bli möjligt attklarlägga förutsättningarna för fortsatt naturgasintroduktion. Om projektenkan genomföras på kommersiella gmnder räknar Swedegas med, anför utskottetvidare, att ta initiativ därtiU. Förutsättningarnaför en fortsatt introduktion av naturgas håller således på att undersökas ochett bedömningsunderlag kan förväntas . Med hänvisning härtillavstyrker utskottet motion 1983/84:2811 (vpk) i nu berörd del. Användningen av kol på något ochspeciellt frågan om kolkondenskraftverk tas upp i två motioner. Enligt motion1983/84:2368 (c), som väcktes under allmänna motionstiden, borde regeringensenast i samband med den nu aktuella propositionen slå fast att någon utbyggnadav kolkondenskraftverk inte behövs. Yrkandet i motionen är att somsin mening skall ge regeringen detta till känna. I motion 1983/84:2810 (c)konstateras att utvecklingen sannolikt innebär att det specifika elbehovetuthålligt kan tillgodoses på annat sätt än med t. ex. ny kondenskraft. a. att byggande av kolkondenskraftverk inte blir aktuellt, sägermotionärerna, förutsatt att de beslut fattas som krävs för att enenergieffektiv och decentralistiskt inriktad energipolitik skall bli möjlig.Önskemålet i motionen är att gör ett uttalande av denna innebörd. Ipropositionen nämns (s. 8) att elförsörjningssituationen i landet under1980-talet och förväntas bli sådan att det inte behövsnågra stora kolkondensanläggningar. Vidare erinras om att energikommittéstuderar alternativa handlingsvägar för att a-wecklingen av kärnkraften skallsäkerställas och att kommittén därvid behandlar också frågan om användningeiiav kol i ett långsiktigt tidsperspektiv. Medhänsyn till att den fråga som motionärerna tar upp håller på att utredas av1981 års energikommitté finner utskottet att inte nu bör göra någotuttalande av den innebörd motionärerna föreslår. NU1983/84:44 16 Utskottet har i den inledandeöversikten i detta avsnitt redogjort för vissa andra förslag och synpunkter ipropositionen än dem som har behandlats eller som tas upp under särskildarubriker i det följande. Mot ett av dessa uttalanden opponerar sigupphovsmännen till motion 1983/84:2811 (vpk). Det gäller vad som sägs om attdet från samhällsekonomiska synpunkter är angeläget att användning avskogsbränslen inte försämrar skogsindustrins möjligheter att erhållaträfiberråvaror. Beroende på prisrelationer, avsättningsmöjligheter och andrafaktorer kan det i vissa fall vara samhällsekonomiskt lönsamt att användasådan råvara till energiproduktion, sägs det i motionen. Något särskilt yrkandeär inte knutet till denna del av motionen, Utskottet begränsar sig till atthänvisa till belänkandet NU 1983/84:30 om energipolitik (s. 79) för enredovisning av vissa frågor om skogsråvara för eldningsändamål. Vad som i övrigt anförs i denna del av propositionen har inteföranlett några reaktioner i motionerna. Inte heller utskottet finner någonanledning till erinran mot propositionen i denna del, Energipolitisk prövning av kolanvändning Den styrning av en fortsattkoUntroduktion som regeringen anser nödvändig föreslås ske genom attenergipolitisk prövning av kolanvändning införs enligt bestämmelser i lagen(1981:599) om utförande av eldningsanläggning för fast bränsle. Enligtförslaget skall tillstånd krävas för anläggningar med en tillförd effekt avminst 500 kW. Kravet föreslås gälla såväl nya anläggningar som befintliga vidövergång till användning av kol. Tillstånd skall kunna förenas medtidsbegränsning eller andra villkor. Detta bör t. ex. kunna ske i sådana falldär tekniska eller ekonomiska förutsättningar för övergång till andra bränslensenare kan föreligga. Tillståndet skall ges endast om användning av kol ianläggningen bedöms vara förenlig med de energipolitiska riktlinjer somriksdagen har antagit för introduktion av kol. Det föreslagna lagrummets innebördoch tillämpningsområde samt motiveringen härför redovisas mera i detalj på s.12 f. i propositionen och i dess bilaga 1.5. Regeringens förslag till energipolitisk prövning avkolanvändningen innebär ytterligare ett tillskoll lill mängden av lagar och bestämmelser,sägs det i motion 1983/84:2813 (m). Kolförbränningsanläggningar bör bedömas medhänsyn till sina miljömässiga konsekvenser, anser motionärerna och menar vidareatt de för värmeverken och industrierna ansvariga själva, sedan de har beaktatmiljökraven, bör få avgöra om kol skall användas. I motionen föreslås attriksdagen avslår regeringens förslag.. Utskottet delar regeringens uppfattning att den fprtsaltakolintroduktionen bör kunna styras så att den slår i överensstämmelse med deenergipoUtiska riktiinjer som fastställer. NU1983/84:44 17 enligt lagen (1981:599) om utförande aveldningsanläggningar med fast bränsle ger inte tillräckliga möjligheter i dettaavseende. Utskottet har inget att invända mot den föreslagna prövningen i vadavser tillämpningsområde, bedömningskriterier och möjlighet att knyta särskildavillkor till tillstånd som ges. Inte heller i övrigt ger regeringens lagförslagenligt utskottets mening anledning till någon erinran. Utskottet tillstyrkersåledes förslaget och avstyrker motion 1983/84:2813 (m). Den föreslagna energipolitiska prövningen avkolintroduktionen kommer enligt vad som sägs i propositionen att kompletterasmed en fortlöpande uppföljning av kolanvändningen som statens energiverk avsessvara för. Den miljöpoUtiska prövningen enligt miljöskyddslagen kommer påmotsvarande sätt att kompletteras med en planerad uppföljning frånnaturvårdsverkets sida av utsläppen av försurande ämnen. Sammantaget ger dettaenligt utskottets mening samhället goda förutsättningar för inflytande och överblicköver kolanvändningen och de miljöproblem som den kan ge upphov till. beslöt om ettnytt stöd till anordningar för att minska utsläppen av svavel vid förbränningav kol i form av bidrag ur den s. k. kolmiljöfonden (prop. 1982/83:100 bil. 14,NU 1982/83:22, rskr 1982/ 83:166). Bidrag av kostnaderna kanlämnas till investeringar i sådana anordningar. Kolmiljöfonden finansierasgenom att en särskild avgift om f. n. per m olja tas ut inom ramen förden särskilda avgiften för oljeprodukter. I propositionen sägs (s. 10) att anspråken på bidrag urkolmiljöfonden kan förväntas öka som följd av de skärpta miljökrav som'föreslåspå annat håll i propositionen. Utbetalningarna av bidrag från fonden måsteemellertid anpassas efter de medel som finns till förfogande. Fonden föreslåsfå verka t. o. m. /89 enligt ett femårsprogram som innebär attinflutna medel, beräknade till ca 500 milj. kr., får användas för investeringari anordningar för att begränsa svavelutsläppen. , somdisponerar fondens medel, föreslås få en beslutsram på 350 milj. kr. Vissa principerför bidrag ur fonden redovisas i propositionen. Innebörden härav är att bidragliksom skall ges med högst av investeringskostnaden. Högstbidrag skall utgå för investeringar i nya koleldade anläggningar. Ett lägrebidrag skall kunna.ges till investeringar i samband med konvertering. Enytterligare reducering anses vara motiverad om utrustning för rökgasavsvavlinginstalleras sedan konvertering har skett . Förinvesteringar i annan avsvavling, såsom kalktillförsel till bädd, föreslåsockså reducerade bidrag kunna utgå. Enligt propositionen bör principerna förbidrag ur fonden fastställas av regeringen. Utskottet behandlar först frågan om riktlinjer förbidragsgivningen, därefter den föreslagna ramen för bidragsgivningen. NU 1983/84:44 18 Enligt motion 1983/84:2813 (m) bör statsbidrag iviss utsträckning utgå till introduktion av ny renings- och förbränningsteknikmen däremot inte för installation av normal utrustning för rökgasrening. Hänsynbör tas till behovet av att utsläppen även av andra ämnen, t. ex. kväveoxider,minskas. Motionärerna vill att i ett uttalande till regeringen skallansluta sig till vad som har sagts i motionen om användningen av medlen i kolmiljöfonden. Enligtpropositionen har regeringen sålunda för avsikt att fastställa nya principerför bidrag ur kolmiljöfonden, bl. a. mot bakgrund av att fondens medel ärbegränsade. Utskottet har inget att erinra mot vad som sägs härom. Som påpekasi propositionen måste utbetalningarna anpassas efter de medel som står tillförfogande. Med hänsyn till att olika förutsättningar föreligger i fråga ombåde kostnader, intäkter och miljöeffekter i skilda bidragsfall anser utskottetdet rimligt att det görs en differentiering av bidragsnivån för olika typer avanläggningar. Hur stora skillnaderna bör vara mellan olika bidragskategorieranser sig utskottet inte ha vare sig underlag för eller anledning att närmarebedöma. Detföljer av vad som har anförts i det föregående att utskottet inte stödjer detankegångar om kolmiljöfondens användning som förs fram i motion 1983/84:2813(m). Vad beträffar förslaget att också åtgärder för att begränsa utsläppen avbl. a. kväveoxid skulle vara bidragsberättigade erinrar utskottet om vad somuttalades i denna fråga . Utskottet underströk i sitt yttrande (NU1982/83:22 s. 51) över regeringens förslag i budgetpropositionen rörandekolmiljöfonden att tillförsel till miljön av tungmetaller, kväveoxider ochstoft vid koleldning också utgjorde ett miljöproblem. Det fanns olika tekniskametoder för att begränsa dessa utsläpp, sade utskottet och nämnde att frågorhärom bl. a. undersökts inom projektet . Om regeringen skullefinna att krav bör ställas på mycket kostnadskrävande tekniska lösningar föratt reducera sådana miljöstörningar från koleldning som nämnts, kunde detenligt utskottets mening vara rimligt att stöd fick utgå också till sådanainvesteringar. Regeringen borde i så fall återkomma till med förslagom utvidgning av stödformen. Några sådana krav eller förslag har inteaktualiserats i den nu aktuella propositionen. Det sägs emellertid (s. 55) attden aktionsgrupp mot försurning, som har tillsatts av regeringen, studerarvilka möjligheter som finns att minska kväveoxidutsläppen från bl. a.förbränningsanläggningar och att gmppen avser att ta fram underlag förriktlinjer. Utskottet anser liksom att regeringen bör återkomma tillriksdagen med förslag om utvidgning av kolmiljöfondens användningsområde om detskulle visa sig nödvändigt att mycket dyrbara tekniska lösningar installerasför att minska skadliga miljöeffekter av kväveoxid, tungmetaller m. m.Utskottet vill i sammanhanget också nämna att bidrag ur kolmiljöfonden kan lämnasenligt nu gällande regler till kostnader för omfattande utrednings- ochutveckUngsarbete rörande åtgår- NU 1983/84:44 19 derför att minska utsläppen av föroreningar vid förbränning av fasta bränslen.