bet · G701JoU12 · 1983-12-31 00:00:00 — om djurskydd m. m. I motion 1982/83:149 av () yrkas attriksdagen beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionenanförts om förnyade ansträngningar att ersätta LD50-metoden med andra tester. I motion 1982/83:150 av () yrkas attriksdagen beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionenanförts om utredning av koscherslakt. I motion 1982/83:475 av () yrkas attriksdagen hos regeringen begär en översyn av förhållandena i samband meddjurslakt i vad avser det lidande som tillfogas djuren. I motion 1982/83: 789 av () yrkasatt beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad imotionen anförts om en förändrad sammansättning av de etiska nämnderna fördjurförsök. I motion 1982/83:1445 av andre vice talmannenAnders och (båda c) yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av ökadeforskningsanslag för alternativa metoder till djurförsök. Imotion 1982/83:1623 av (vpk) yrkas 1. att beslutar att hos regeringen hemställaom förslag till ändrad sammansättning av de djurförsöksetiska nämnderna, 2. att beslutar att hos regeringen begära enallsidig utredning genom oberoende experter rörande relevansen avdjurförsöksresultat. I motion 1982/83:1982 av m. fl. (c)yrkas att hos regeringen hemställer om förslag om ny sammansättningav de etiska nämnderna för djurförsök enligt vad som anförts i motionen. Uppvaktningaroch skrivelser m. m. I detta ärende har utskottet resp. utskottetspresidium uppvaktats av representanter för mot plågsammadjurförsök samt för de judiska församlingarna i och . Skrivelseroch andra opinionsyttringar har inkommit frän djurskyddsorganisationerna,forskare, ledamöter i djurförsöksetiska nämnder samt från allmänheten. 1 1983/84. JoU1983/84:12 2 Utskottet behandlar i dettabetänkande några under allmänna motionstiden väckta motioner omdjurförsök, etiska kommittéer och slakt av djur. Enligt motion 1982/83:149 (fp)lider minst 25 miljoner försöksdjur döden i de stater som tillhörEuroparådet. En stor del av dessa djur utsätts för mer eller mindre smärtsammaförsök i samband med det s. k. LD50-testet. ett sätt att prova olika ämnensgiftighet som är föreskrivet i de flesta länders lagstiftning. På senare tidhar såväl forskare som representanter för industrin börjat ifrågasättaLD50-metoden, som enligt motionen innebär ett stort slöseri med djur, pengaroch smärta. Med förenade krafter bör forskning och industri tillsammans kunnafinna bättre metoder. För politiker och forskare är det en viktig uppgift att iinternationella sammanhang arbeta i samma riktning. Regeringen har därvidenligt motionären ett särskilt ansvar för att bevaka att svenska initiativfullföljs. I motion 1982/83:1445 (c) erinras om att år 1978beslöt att staten skulle verka för en nedtrappning av djurförsöken ochstimulera utvecklingen av alternativa metoder med särskilda forskningsanslag.Alternativa metoder är i regel mycket billigare än djurförsök, varför detförutom etiska vinster även blir ekonomiska vinster med sådana metoder.I initialskedet krävs dock att staten anslår tillräckliga medel för att stödjautvecklingen mot alternativa metoder. Om så ej sker riskerar man att pågåendeforskningsprojekt avbryts och utvecklingen mot nya metoder avstannar. Motionenutmynnar i en begäran att ger regeringen till känna vad som sålundaanförts om behovet av ökade forskningsanslag för alternativa metoder. Utskottet vill nämna att det i och många andraländer finns föreskrifter om att läkemedel, bekämpningsmedel och vissa andraämnen testas i fråga om akut toxicitet innan de släpps ut på marknaden. Denvanligaste metoden är LD50-metoden. LD står för "lethal dose" (dödligdos) och 50 för . Testet, som vanligen utförs på råttor och möss, innebärsåledes att man tar reda på vid vilken dos av ämnet av försöksdjuren dör.Metoden anses av många ha uppenbara etiska nackdelar genom att försöken kräverrelativt stora mängder av försöksdjur. Fördelarna består främst i metodens enkelhetoch i att den vunnit stor internationell spridning. Utskottet delar självfallet uppfattningen om det angelägnai att användningen av försöksdjur sä långt möjligt kan begränsas och att enövergång till andra forskningsmetoder stimuleras. Denna grundinställning har avutskottet redovisats , bl.a. i samband med 1978 årsriksdagsbeslut om allmänna riktlinjer för försöksdjursverksamheten (JoU JoU 1983/84:12 3 1978/79:5).Det får förutsättas att också LD50-metoden kommer att utnyttjas i allt mindreomfattning efter hand som forskningen får tillgång till alternativ som ärfullvärdiga från bl. a. medicinsk synpunkt. Enligt vad utskottet erfarit harunder senare år frågan om en modifiering eller minskad användning avLD50-metoden aktualiserats i olika sammanhang. anordnade centralaförsöksdjursnämnden ett internationellt symposium angående möjligheten attbegränsa användningen av LD50-testet. Nämnden har därefter fortsatt att följaupp de internationella kontakterna. En särskild arbetsgrupp har tillsatts bevaka frågor kring LD50-metoden. Under /85avser nämndenatt genomföra ett internationellt symposium rörande etik ochdjurförsök. Också inom pågår överväganden om möjligheterna attmodifiera kraven rörande dokumentation genom LD50-tester av ett ämnestoxicitet. Utskottet anser att motion 1982/83:149, i avbidan pä resultatet avden verksamhet som pågår, inte f. n. påkallar någon särskild åtgärd från riksdagenssida. Närdet gäller satsningen på alternativa metoder får utskottet erinra om attcentrala försöksdjursnämnden enligt riksdagsbeslut skall särskiltverka för en minskad användning av försöksdjur, bl.a. genom att främjautvecklingen av alternativa metoder till djurförsök. För detta ändamål harnämnden tillförts successivt ökande budgetmedel. I nämndensanslagsframställning för /85 har yrkats en betydande höjning avanslaget till forskning och utveckling rörande alternativa metoder. Ianslagstilldelningen kommer nämnden att prioritera forskningsprojekt sominnefattar användande av humant cellmaterial. Utskottet finner med hänvisningtill det anförda att inte heller motion 1982/83:1445 bör föranleda någon vidareåtgärd från sida. I enlighet med riksdagsbeslut har i varjehögskoleregion inrättats en djurförsöksetisk nämnd med uppgift att pröva dentillämnade användningen av försöksdjur i verksamhet som avses i 12 § förstastycket lagen (1944:219) om djurskydd. Vid prövningen skall hänsyn tas till äena sidan djurförsökets betydelse och å andra sidan lidandet för djuren. Nämndernahar en rådgivande funktion och skall biträda dem som leder djurförsöken medråd. Nämnderna skall skyndsamt underrätta miljö- och hälsoskyddsnämnderna omprövningen. skall ingå lika mänga lekmän, forskare och representanter förpersonal som handhar försöksdjur. Bland lekmännen skall ingå representanterför djurskyddsorganisationer. Antalet ledamöter bestäms av lantbruksstyrelsen.Ledamöterna utses av lantbruksstyrelsen för högst i sänder. Blandledamöterna utser lantbruksstyrelsen ordförande och vice ordförande. Itre motioner anförs synpunkter på de etiska nämndernas verksamhet ti /84. JoU1983/84:12 4 Enligt motion 1982/83: 789 (fp) börfördelningen mellan forskare, försöksdjurspersonal och lekmän inte vara låstvid de principer som fått gälla. Motionärerna förordar en allsidigsammansättning av nämnderna som gör att de nya möjligheterna påförsöksdjursområ-det kan tillvaratas och aktivt föras fram. Det sker bäst omlekmän resp. forskare som specialiserat sig på djurforskning utan experimentoch experiment utan djur får en starkare ställning i de etiska nämnderna. I motion 1982/83:1982 (c) förordas en sammansättning avnämnderna där hälften av medlemmarna utgörs av forskare och försöksdjurspersonaloch den andra hälften av lekmän. Bland forskare bör också ingå t. ex. forskaresom prövar alternativa metoder samt etologer. Av lekmannarepresentan-terna börliksom nu hälften företräda djurskyddsintressen. Det är också angeläget, anserrhotionärerna, att stärka det politiska ansvaret i nämnderna. Därför bör enfjärdedel av ledamöterna utses politiskt. Den allvarligaste kritiken mot verksamheten i frågaframförs i motion 1982/83: 1623 (vpk). En grundläggande svaghet hos nämndernabestår enligt motionären i att djurskyddsintresset är underlägset intressenmed materiella drivkrafter bakom sig - de djurforskande etablissemangen och dei försöken inblandade affärsföretagen. I nämnderna besätts majoriteten avplatserna med personer som för sitt levebröd är beroende av försöksdjursverksamhet.Nämndernas sammansättning bör enligt motionen ändras så att majoriteten utgörsav lekmän. Bland fackrepresentanterna bör vidare finnas personer med meraallsidig kompetens än f n., t. ex. etologer, veterinärer m.fl. Motionären tarslutligen upp en mera allmän aspekt på frågan om djurförsök, nämligen om djursreaktioner på olika ämnen över huvud taget kan överföras på parallellamänskliga förhållanden. Enligt motionen saknas en allsidig vetenskapligbelysning av djurförsökens relevans i angivna hänseende. Utskottet erinrar om att en motion om sammansättningen avde etiska nämnderna behandlades av utskottet under /81 (se JoU1980/81: 1). 1 betänkandet lämnades uppgifter om nämndernas sammansättning ochdittillsvarande verksamhet, vilka i stort sett alltjämt äger sin giltighet. Ianslutning till de nu aktuella motionerna vill utskottet tillägga attlantbruksstyrelsen för nu löpande mandatperiod beslutat att representanter förNordiska samfundet mot plågsamma djurförsök får utses till nämndledamöter. Ifråga om önskemålet om politisk representation bör påpekas att en del avlekmännen utses av vederbörande kommun eller landsting, ett förhällande som iviss mån bör kunna tillgodose önskemålet i motion 1982/83: 1982 om politisktansvar för verksamheten. Frågan om eventuellt ökat inflytande för någonderakategorin av nämndledamöter måste enligt utskottets mening bedömas medutgångspunkt i de skäl som enligt beslut förelåg för att införa engenerell etisk förprövning av alla djurförsök. Syftet med denna prövning varnämligen att i första hand tillgodose kraven på en ökad information om ochinsyn i JoU1983/84:12 5 Utskottet vill framhålla att antaletlekmannarepresentanter i sig givetvis inte är av avgörande betydelse för attdenna funktion av verksamheten skall anses säkerställd. Som utskottet tidigare anfört är det en av centralaförsöksdjursnämndens huvuduppgifter att följa de etiska nämndernas arbete ochbedömning av frågor om användningen av försöksdjur. En första utvärdering avverksamheten har genomförts. I avbidan på resultatet av denna utvärdering ärutskottet inte berett att förorda någon ändring av principerna för de djurförsöksetiskanämndernas sammansättning. Utskottet avstyrker således motionerna 1982/83:789,1982/83:1623. yrkande 1 och motion 1982/ 83: 1982. Vad gäller den mera grundläggande frågan om djurförsökensrelevans, som tas upp i motion 1982/83: 1623, yrkande 2. får-utskottet anföraföljande. Sedan läng tid tillbaka råder stor enighet om att djurförsöken oftaär oumbärliga inom den vetenskapliga forskningen, främst på det medicinskaområdet. För flertalet bedömare torde det framstå som uppenbart att dennaforskning skapat bättre möjligheter att förebygga och bota sjukdomar och annatmänskligt lidande. På andra områden, där djurförsöken inte är lika försvarbarafrån etisk synpunkt, har utskottet funnit anledning att ifrågasätta vissa typerav djurförsök, om än från andra utgångspunkter än dem som tas upp i motion1982/83: 1623 (se t. ex. JoU 1981/82: 3). Utskottet kan dock inte delamotionärens bedömning att det finns anledning att generellt ifrågasättadjurförsökens vetenskapliga relevans för mänskliga förhållanden. Motionen tordei denna del få tillgodoses i första hand genom en övergäng till alternativametoder i de fall detta är vetenskapligt motiverat. Med hänvisning till detanförda avstyrker utskottet ifrågavarande motionsyrkande. Slakt av husdjur m.m. I motion 1982/83:150 (fp) anförsatt anhängare av den judiska religionen i likhet med mänga andra folk har vissabestämmelser om hur deras mat skall vara beskaffad. Dessa regler är uråldrigaoch hänger lika intimt samman med deras religion som etiska föreskrifter ochgudstjänstföreskrifter. I tre länder i , , och ,existerar inte en religionsfrihet för judar som sträcker sig ända till derasrätt att slakta sina djur pä det enda sätt deras religion tillåter. Sättetkallas koscherslakt, och går så till att halsen pä djuret avskärs med ettsnabbt snitt, sä att döden inträffar sä snabbt och smärtfritt som möjligt.Meningen är också att blodet skall rinna ur kroppen sä fullständigt sommöjligt, eftersom en rättrogen jude inte får äta blod. Varken elchock, gaseller droger får användas som bedövningsmedel. Av sådant blir köttet otjänligttill föda, enligt judisk lag och religion. Motionärenifrågasätter om koscherslakten medför väri-e plågor för dju- JoU1983/84:12 ' 6 ren än andra slaktmetoder och föreslår en utredning avkoscherslakten från djurskyddssynpunkt. Om det kan visas att metoden är idjurskyddshänseende lika acceptabel som andra metoder bör enligt motionen denlag som omöjliggör koscherslakt upphävas, eftersom den då strider mot grundlagensbestämmelser om religionsfrihet. Enligt motion 1982/83:475 (fp) åsamkas mänga husdjurlidanden i samband med transporter till slakterierna. Det beror på mångafaktorer, såsom olämpliga transportsätt, stress m. m. Förutom de ekonomiskaföriusterna uppstår en förlust i smärta och ängest som ingen mätt. Motionärenföreslår att man i en utredning tar fram opartiska och odiskutablavetenskapliga fakta om hur slaktdjur verkligen behandlas i . På grundvalhärav får man sedan överväga vilka åtgärder som kan vidtas mot rådande missförhållanden. Utskottet får i anslutning tillmotionen om s. k. koscherslakt anföra följande. Enligt lagen (1937:313) angående slakt av husdjur skallvid sådan slakt djuret bedövas före blodets avtappande. Utanföregående bedövning får dock fjäderfä och kaniner avlivas genom att huvudethastigt skiljs från kroppen. angående godkända bedövningsmetoderm.m. finns i lantbruksstyrelsens kungörelse (LSFS 1982:12) om behandling avhusdjur i samband med slakt m. m.. Reglerna innebär bl. a. att mekaniskbedövning - medbultpistol, slaktpistol och kulvapen - är tillåten för samtliga djur slag. Elektrisk bedövning får användas till svin och fjäderfä. För använd ning till andra djurslag krävs att lantbruksstyrelsen godkänt utrustningen och tekniken. S. k. ritualslakt får endast ske pä djur som är bedövade på föreskrivet sätt. års lagstiftning - som trädde i kraft den 1 juli1938 - hade det ej funnits någon särskild lagstiftning angåendetillvägagångssättet vid slakt. I förekommande fall hade bl. a. strafflagensallmänna bestämmelser om djurplågeri fått tillämpas. Av förarbetena till lag (prop. 1937: 188) framgårdock att frågan om att införa bestämmelser mot onödigt plågande av djur vidslakt varit föremål för behandling i . Redan vid 1887års riksdag hade det väckts motioner i ämnet. Frågan återkom därefter med jämnamellanrum och i början av 1900-taIet, utan att någonlagstiftning kom till stånd. 1937 årslag tillkom efter ingående vetenskapliga undersökningar m. m. - somdelvis refereras i proposition 1937: 188 - av de olika slaktmetoder som då var brukliga, däribland den s. k. skäktningen eller halssnittet. Denna metod var enligt propositionen det vanliga avlivningssättet för slaktdjur hos judar och muhammedaner. Frågan om detta avlivningssätt i fortsättningen kunde accepteras utan föregående bedövning diskuterades JoU1983/84:12 7 utförligt av föredragande departementschefen (prop. 58f) med utgångspunkt i djurskyddsintressen och andra intressen. Slutsatsen blevatt man inte, vare sig av hänsyn till religionsfriheten eller andraöverväganden, kunde göra undantag från kravet på bedövning före blodavtappning.Av propositionen framgår att bedömningen i viss män påverkades av uppgifter somförekommit rörande vissa elektriska bedövningsmetoder, vilka antogs intemedföra sådana förändringar hos djuret att de skulle strida mot den judiskaritualen. Från lagens ikraftträdande och fram bedrevsenligt uppgift koscherslakt i enligt en metod som innebar att djuretbedövades lätt med elektricitet eller gas före blodavtappning. Metoden varemellertid inte invändningsfri från religiös synpunkt. Under senare är harbehovet av koscherslaktat kött tillgodosetts genom import, främst frän Danmark.Det rör sig om en kvantitet av ca . Fram t.o.m. /83 erhöll de judiska församlingarna av prisregleringsmedel restitution avinförselavgifter för sådant kött. Denna finansieringsmetod är nu föremål föromprövning. I överväger man f. n. huruvida och pä vilket sättersättning för införselavgifter framgent kan beviljas. , lantbruksstyrelsen, har påuppdrag av gjort en studieresa till för-att närmareundersöka några där tillämpade slaktmetoder som innebär att djuret tappas päblod utan föregående bedövning. Mot bakgrund av vad som redovisas i rapportenanser det uppenbart att koscherslakt i jämförelse med konventionellslakt av nötkreatur är klart sämre och oacceptabel frän djurskyddssynpunkt. Utskottet anser mot angivna bakgrund inte att det finnsskäl att tillstyrka motion 1982/83:150, som fö. i fråga om kravet påutredning rörande koscherslakten - blivit till stor del tillgodosedd genom redovisade undersökningen av vissa amerikanska slaktmetoder. mening skulle det stå i strid med djurskyddsintressen och medsvenska traditioner på djurskyddslagstiftningens område om man, om än i begränsadomfattning, eftergav kravet på en effektiv bedövning i samband med slakt avhusdjur. Givetvis har utskottet förståelse för de problem som är förknippademed att reglerna om slakt för vissa trosbekännare har en religiös innebörd.Grundlagens bestärnmelser om religionsfrihet kan emellertid inte anses sträckasig så långt som motionären synes ha förutsatt. a. torde dessa regler intekunna åberopas som stöd för ett beteende som strider mot svensk lag ochrättsuppfattning. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motion1982/83:150. Vad därefter beträffar behandlingen av husdjur i sambandmed slakttransport m. m. vill utskottet först hänvisa till reglerna idjurskyddslagen (1944: 219) och till lantbruksstyrelsens detaljföreskrifter iämnet. Enligt 6 § djurskyddslagen (1944:219) skall vid transportav djur särskilt iakttas att transportmedlet är lämpat för ändamålet och attdjuret såvitt JoU1983/84:12 8 möjligt skyddas mot stötar, skavning o.dyl. Närmarebestämmelser om transport av djur har, enligt bemyndigande idjurskyddslagstiftningen, meddelats av lantbruksstyrelsen. Beträffande ilastning, transport och avlastning av djurfinns regler i lantbruksstyrelsens kungörelse (LSFS 1981:45) om transport avlevande djur. Vidare har lantbruksstyrelsen utfärdatbestämmelser om behandlingen av husdjur i samband med slakt m. m. (LSFS 1982:12). Beträffande djurhållning i allmänhet finns allmänna rådoch föreskrifter i lantbruksstyrelsens kungörelse om djurhållning m. m. (LSFS1982:21). I samtliga dessa bestämmelser har djurskyddsintressetgetts en framträdande plats. Enligt vad utskottet erfarit arrangerade Svensktdjurskyddsforum ett symposium där olika aspekter pä denmoderna svinhållningen diskuterades. Bakom arrangemanget stod bl. a. flertaletdjurskyddsorganisationer samt . Vid symposiet framkomuppgifter om vissa missförhållanden i slaktsvinsproduktionen. a.redovisades en undersökning av slaktsvin i , som visadehöga frekvenser av lungsjukdomar, ledinflammationer, bölder och leverskador. Iomedelbar anslutning till symposiet kallades representanter fördjurskyddsorganisationerna och vissa myndigheter m. fl. till en hearing päjordbruksdepartementet. I beslut uppdrog därefterregeringen ät lantbruksstyrelsen att i samråd med ochstatens jordbruksnämnd utreda och lämna förslag till åtgärder för att förbättradjurhälsan och djurskyddet inom svinskötseln m. m. Det bör tilläggas att man också frän slakterinäringenssida vidtagit åtgärder för att förbättra slaktdjurens förhållanden. Vid fleraslakterier pågår sedan läng tid tillbaka aktiv rådgivning om hälso- ochmiljöförbättrande åtgärder samt resultatanalys. Utskottet delar motionärens uppfattning om det angelägna iatt slaktdjurens förhållanden blir föremål för uppmärksamhet. Som utskottetvid flera tillfällen anfört kan utvecklingen mot allt starkareeffektivitetskrav inom animalieproduktionen fä konsekvenser som är betänkligafrån djurskyddssynpunkt. Det torde numera inte råda delade meningar om att detockså ligger i jordbruks- och slakterinäringens intresse att motverka stressoch sjukdomar inom djurskötseln. Av det anförda framgår att utskottet ställersig positivt till syftet med motion 1982/83:475. Med hänsyn bl. a. till denverksamhet och de initiativ som utskottet här redovisat kan det dockförutsättas att syflet med motionen kommer att tillgodoses utan någonytteriigare åtgärd frän sida. JoU1983/84:12 9 attriksdagen lämnar motion 1982/83:149 utan vidare åtgärd, 2. beträffandealternativa metoder attriksdagen lämnar motion 1982/83:1445 utan vidare åtgärd, 3. beträffandedjurförsöksetiska nämnder attriksdagen avslår motionerna 1982/83:789, 1982/83:1623 yrkande I och 1982/83:1982, 4. beträffandedjurförsöks relevans attriksdagen avslår motion 1982/83:1623 yrkande 2, 5. beträffandeslakt av husdjur a. attriksdagen avslår motion 1982/83:150, b. attriksdagen lämnar motion 1982/83:475 utan vidare åtgärd. Närvarande: (), (), ArneAndersson i (), (), (), (), (), (), (), BörjeStensson (fp), (vpk), (), (),() och (). LD 50-metoden (mom. 1) () anser att dels den del av utskottets yttrandesom på s. 2 börjar med "Utskottet delar" och på s. 3 sliJtar med"sida" bort ha följande lydelse: Utskottet ansluter sig till motionärens kritiskasynpunkter pä användningen av LD50-metoden. Som framgår av motionen harmetoden ifrågasatts i olika sammanhang av representanter försåväl forskarna som industrin. Det är enligt utskottets mening viktigt attSverige, som redan tagit initiativ till diskussioner på internationell basisrörande LD50-metoden, fortsätter med dessa ansträngningar. Med förenade krafterbör forskning och industri kunna få fram.bättre metoder att mäta olika ämnenstoxicitet. Det måste vidare vara en angelägen uppgift för politiker JoU1983/84:12 10 och forskare att i lämpliga internationella fora arbetaför att ersätta LD50-metoden med andra testmetoder som medför minskat lidandeeller helst inget lidande alls för försöksdjuren. Regeringen har härvid ettsärskilt ansvar för den övergripande bevakningen av att svenska initiativfullföljs. Vad utskottet sålunda anfört med anledning av motion 1982/83:149 börges regeringen till känna, dels utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse: attriksdagen med anledning av motion 1982/83:149 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört om minskad användning av LD50-metoden, Alternativa metoder (mom. 2) (), (vpk) och () anser att dels den del av utskottets yttrandepå s. 3 som börjar med "När det" och slutar med "riksdagenssida" bort ha följande lydelse: Utskottet anser, i enlighet med vad som anförts i motion1982/83: 1445, att det finns starka skäl som talar för en intensifieradsatsning på alternativa metoder till djurförsök. Alternativa metoder är iregel mycket billigare än djurförsök, varför det förutom etiska vinster pä siktäven blir ekonomiska vinster med sädana metoder. I initialskedet kan de dockinnebära kostnader som respektive forskningsinstitution inte är beredd attbetala. a. därför är en riktad statlig satsning pä dessa metoder befogad. Ienlighet med uttalade vilja att minska antalet djuförsök bör sädanaprojekt där forskarna själva ser möjligheter att ersätta djurförsöken erhållatillräckligt stöd av det allmänna. I annat fall riskerar man att utvecklingenav alternativa metoder avstannar. Vad utskottet med anledning av motion1982/83:1445 anfört om behovet av ökade forskningsanslag för alternativametoder bör ges regeringen till känna. dels utskottets hemställan under 2 bort ha följandelydelse: 2. beträffandealternativa metoder