bet · G701AU24 · 1983-12-31 00:00:00 — Fortsatt hög arbetslöshet pågrund härav ändrar enligt motionärerna förutsättningarna för statensansvarstagande via arbetsmarknadspolitiken. Det ställer bl. a. krav på attparterna genom att ge avkall på löneutrymmet bidrar till finansiering avkostnaderna för arbetsmarknadspolitiken. I sammanhanget erinras om att man imoderata samlingspartiets motion 1983/ 84:2873 har framfört krav påförändringar i arbetslöshetsförsäkringen som har detta syfte. 1motionen behandlas också situationen på arbetsmarknaden utförligt, varvidarbetslösheten beskrivs som den mest omfattande . Detverkligt allvarliga är enligt motionen inte den öppet redovisade arbetslöshetenutan vad som beskrivs som den totala arbetslösheten i vilken inräknas även depersoner som finns i arbetsmarknadsutbildning, beredskapsarbete och ungdomslag.Enligt motionärerna ger inte heller denna definition av arbetslösheten enrättvisande bild av situationen. Man påpekar att såväl bland de inomSamhällsföretag anställda som de lönebidragsanställda finns det många personersom fått dessa arbeten snarare på grund av situationen på arbetsmarknaden än.pågrund av deras personligt relaterade handikapp. Även bland dem som är förtidspensioneradefinns det många personer som egentligen kan betraktas som arbetslösa. Ettsådant synsätt leder till slutsatsen att arbetslösheten skulle uppgå tillnärmare 600000. Detanförs också i motionen att de olika arbetsmarknadspolitiska åtgärderna nu harfått en sådan omfattning att de utgör ett hot mot den ordinariearbetsmarknaden. Dels är finansieringen av åtgärderna betungande, dels hotarolika beredskapsprojekt att undantränga ett normalt utbud pä marknaden.Motionärerna kräver att en utvärdering av effekterna av de omfattandearbetsmarknadspolitiska åtgärderna bör komma till stånd. Centerpartietframhåller i motion 2941 att den totala arbetslösheten ökar trotshögkonjunkturen och erinrar om att socialdemokraterna före valet 1982framställde sig som garanter för en snabb förbättring av sysselsättningen. Mankritiserade hårt mittenregeringens sysselsättningspolitik trots att när denlånga och djupa lågkonjunkturen 1980-1982 dramatiskt ökade arbetslösheten iandra länder (blev vanliga arbetslöshetstal) så lyckades hållanere arbetslösheten på . ökade den öppna arbetslösheten medca 15000 personer. ökade också omfattningen av olika former avberedskapsarbete. Den minskning av den öppna arbetslösheten med ca 11 000personer, som skett , beror på att 25000-30000 ungdomar beretts arbete iungdomslag. AU 1983/84:24 15 Det totala antalet människor som står utanför denreguljära arbetsmarknaden har enligt motionärernas mening i den härkonjunkturuppgången utvecklats betydligt ogynnsammare än i de tvånärmast föregående konjunkturuppgångarna. När ungdomar som omfattas avungdomslagen inräknas i den "totala" arbetslösheten, visar det sigatt denna ökat de två senaste kvartalen. Ävenom regeringens bedömning att arbetslösheten skall minska något under år 1984slår in, är detta enligt motion 2941 inget säkert tecken på attdevalveringsstrategin lyckats. När den internationella konjunkturen vänder kanarbetslösheten snabbt åter stiga om vi förbrukat våra devalveringsfördelar. Detframhålls vidare i motionen att arbetsmarknadspolitiken måste inriktas motarbetstillfällen som långsiktigt kan finansiera sig själva. Förekommande stödfår emellertid inte missgynna redan utsatta regioner och orter genom att varaen stimulans till en omfattande geografisk röriighet. Folkpartiettar också upp sysselsättningsläget till behandling (motion 2956) och menar attdet största misslyckandet i regeringens ekonomiska politik ligger i den högaarbetslösheten. Arbetslösheten är nu hur man än mäter den avsevärt mycket högreän under den borgeriiga regeringstiden. Sedan socialdemokraterna övertogregeringsmakten har i själva verket den öppna arbetslösheten ökat. Någonstörre förbättring av arbetsmarknadsläget synes enligt regeringens prognoserheller inte vara att vänta. Man räknar med en minskning avden öppna arbetslösheten med ca 15000 personer, mendetta motsvarar baraungefär hälften av det antal ungdomar som man "rensat bort" frånarbetslöshetsstatistiken genom ungdomslagen. Det är med andra ord snararefiåga om en ökning av arbetslösheten med ca 15000 personer. Detär enligt motionen i ett sådant läge förståeligt att man inte kan begränsa dearbetsmarknadspolitiska insatserna. Det är emellertid anmärkningsvärt attdetta inte är möjligt i nuvarande goda internationella konjunkturläge. 1 självaverket illustrerar förhållandet att regeringens ekonomiska polifik ärfelaktig. Motionärerna frågar sig vilken nivå de arbetsmarknadspolitiskainsatserna behöver ha när den internationella högkonjunkturens draghjälp återavtar. Man erinrar om att enligt långtidsutredningens referensalternativskulle den öppna arbetslösheten öka till 295000 personer trots enoförändrat hög volym på de arbetsmarknadspolitiska insatserna. Folkpartietanför i motionen att en sådan utveckling inte kan accepteras. Den allmännaekonomiska politiken måste med det snaraste läggas om. Ettinslag i en sådan politik är enligt motionen att åstadkomma en bättrefungerande arbetsmarknad. En av de viktigaste åtgärderna är därvid en sänkningav marginalskatterna, i första hand enligt den ursprungliga skatteöverenskommelsenoch därefter med ytterligare steg. Regeringen har här valt en annan linje,sannolikt i ett fåfängt försök att blidka LO för att få AU 1983/84:24 16 Detta har emellertid misslyckats, medan de negativa effekterna avför höga marginalskatter har blivit kvar. Motionärernanoterar att vissa förslag presenteras i propositionen för att öka röriighetenpå arbetsmarknaden. Det gäller framför allt ökade flyttningsbidrag och s. k.medflyttandebidrag för att underlätta för dem som måste flytta. Därtill kommerförslag om ytterligare platser inom arbetsmarknadsutbildningen, främst data-och teknikerutbildning i nära anknytning till näringslivet. De accepterar istort sett denna inriktning. Det framhålls i sammanhanget att det är viktigtatt kvinnornas möjligheter till utbildning inom dataområdet ökar, så att dennya kontorstekniken inte upplevs som ett hot mot den framtida sysselsättningen.Den yrkesmässiga rörligheten bör främjas genom en aktiv och välplaneradarbetsmarknadsutbildning. Stöd till dem som nystartar kan vara ett gotttillskott att ge en god utveckling i arbetslivet och näringslivet i stort. Närdet gäller förutsättningarna för arbetsmarknadspolitiken under budgetåret1984/85 enligt de bedömningar som kan göras vill utskottet först konstateraatt det arbete som inleddes med att restaurera den svenska ekonominvarit framgångsrikt. Industrins konkurrenskraft har återställts. Det tidigareimportöverskottet har förbytts i exportöverskott. Sysselsättningsutvecklingen ärdock fortfarande svag. Ett led i den ekonomiska politiken har varit att främjaindustrins utveckling och hålla tillbaka' den offentliga sektorns tillväxt.Industrins produktion har ökat starkt och dess efterfrågan på arbetskraft harbörjat växa, men detta har ännu inte hunnit slå igenom på arbetsmarknaden istort. En stram ekonomisk politik av det slag som förts - ochsom närmare beskrivs i finansutskottets betänkanden /84: 25 och 45 - fårpositiva effekter på sysselsättningen först med en viss fördröjning. Behovet avarbetsmarknadspolitiska åtgärder för att övergångsvis lösa uppkommandesysselsättningsproblem är därför alltjämt betydande trots konjunkturuppgången. Utskottetkonstaterar i sammanhanget att tyngdpunkten i de arbetsmarknadspolitiskainsatserna började förskjutas från den offentliga sektorn tillnäringslivet samt att denna omläggning nu fullföljs med ytterligare förslag ikompletteringspropositionen som syftar till att bl.a. förbättraindustriföretagens möjligheter att fylla sitt behov av utbildad arbetskraft. Deborgerliga partierna förordar en mera restriktiv ekonomisk finanspolitik änden som f. n. förs. a. föreslär de stora budgetneddragningar. Störstutgiftsminskning har krävts av moderata samlingspartiet vars förslag underallmänna motionstiden, enligt beräkningar som redovisas i finansutskottetsbetänkande /84:25, skulle öka arbetslösheten med 35000 personer. Utskottetkonstaterar att' några förslag från moderata samlingspartiet för att möta deökade sysselsättningsproblemen som en sådan politik skulle leda fill inte harlagts fram. Tvärtom föreslogs besparingar på arbetsmarknadspolitikenmed i AU 1983/84:24 17 förhållandetill regeringens förslag (AU 1983/84:21). Denna politik fullföljs nu i motion2954 där man från moderat sida tillstyrker 164 milj. kr. - för ökat stöd tillgeografisk röriighet och för bidrag till arbetslösa för att starta egenverksamhet - medan regeringen föreslagit en anslagsförstärkning med 596 milj.kr. Sammantaget blir skillnaden mellan regeringens förslag och moderatasamlingspartiets när det gäller medel till arbetsmarknadspolitiska åtgärder -sysselsättningsåtgärder för handikappade oräknade -under nästa budgetår över2,eller drygt . Detär utskottets slutsats av det anförda att den ekonomiska politik som försger bättre förutsättningar att upprätthålla sysselsättningen på den reguljäraarbetsmarknaden än den alternativa politik som förordas av i första handmoderata samlingspartiet. Den nuvarande politiken medför också mindre behov avarbetsmarknadspolitiska åtgärder än vad det moderata alternativet skullekräva, såvitt man inte accepterar en större öppen arbetslöshet. Även denekonomiska politik som och förordar skulle sannoliktleda till en något ökad arbetslöshet. Utskottet konstaterar emellertid attdessa partiers förslag när det gäller de arbetsmarknadspolitiska åtgärdernasomfattning i det stora hela ligger nära den bedömning av behovet av sådanaåtgärder som regeringen har gjort och som har utskottets stöd. Med det anfördaavstyrker utskottet de delar av motionerna 2941, 2954 och 2956 som gällerförutsättningar och riktlinjer för arbetsmarknadspolitiken. Vpkanför i sin parfimotion 2957 att arbetarrörelsen måste utarbeta en strategi församhällelig förnyelse i strid mot de destrukfiva tendenser den teknisktvetenskapliga revolutionen i det transnationella kapitalets händer kan frammana.En aktivt arbetsskapande politik måste föras och regeringen utarbeta en planför produktionslivets framtida utveckling. Väsentliga inslag bör enligtmotionärerna vara ett nationellt industriprogram i samhällelig regi och enplanrtiässig utbyggnad av den offentliga sektorn. Vidare framhålls attnuvarande arbetsmarknadspolitiska medel präglas alltför mycket avtjänstvillighet mot kapitalet samt av provisioner. Medlen måste mera inriktaspå att skapa mera av bestående arbeten. Åtgärderna måste organiseras påflerårsbasis och det är nödvändigt att förhindra att arbetsmarknadspolitikenutvecklas till en ny folkomflyttningspolitik. Deslutsatser utskottet dragit i det föregående rörande den nuvarande ekonomiskapolitikens betydelse för sysselsättningsutvecklingen gäller också som svar påvpk:s förslag om en aktiv arbetsskapande politik. Utskottet har beskrivitvilken inriktning en sådan politik bör ha från arbetsmarknadspolitiskautgångspunkter. En utbyggnad av den offenfiiga sektorn på det sätt som anförs imotionen är enligt utskottets mening inte möjlig f. n. Utskottet delarmotionens uppfattning att arbetsmarknadspoHfiken inte lar utvecklas till en nyfolkomflyttningspolitik. Motion 2957 bör med den angivna bakgrunden inteföranleda någon åtgärd. Fråganhur arbetslösheten skall mätas behandlas som redovisas ovan 2 1983/84. AU1983/84:24 18 utföriigt i motion 2954. Motionärerna menar att nuvaranderedovisning är ofullständig. Självfallet måste enligt utskottets mening de mättsom skall användas sättas i relation till de syften och mål som vi har medarbetsmarknadspolitiken. 1 den moderata motionen beskrivs denna politiks huvuduppgiftvara att utjämna efterfrågan i konjunktursvängningarna och att understödja entillräckligt snabb konjunkturomvandling. Detta kan möjligen vara en rimligbeskrivning om man bara ser arbetsmarknadspolitiken som ett instrument i denekonomiska politiken. Men detta är enligt utskottets mening ett alltför snävtsynsätt. Huvuduppgiften för arbetsmarknadspolitiken är ju att la sig an desysselsättningsproblem som inte kan lösas genom enbart den generella ekonomiskapolitiken saml alt se till alt de ofrånkomliga strukturförändringarna kan ske isocialt acceptabla former. Att ett antal personer, varierande beroende påsysselsättningsläget, omfattas av arbelsmarknadspolitiska åtgärder är etttecken på atl del sociala ansvaret fullföljs som åtgärderna utformasså att nya och bättre förutsättningar skapas för den enskildes återinlräde iarbetslivet. Ulskottet menar att beskrivningarna avsysselsättningsläget bör ske med användande av även andra mått änarbetslösheten. Bl.a. kan i större utsträckning uppgifter utnyttjas om hur storandel av antalet personer i aktiv ålder som sysselsätts på den reguljäraarbetsmarknaden. Sädana uppgifter kan utan svårighet tas fram ur den svenskaarbetsmarknadsstatistiken. Inom AMS gjordes en sammanställning avdelta slag för vissa . Den visar hur stor andel av befolkningen iåldrarna som under åren 1980- 1982 sysselsattes på den reguljäraarbetsmarknaden. Av redogörelsen framgår alt inget av de tretton länder somberörs (bl. a. de nordiska länderna, de västeuropeiska och ) under de häråren hade en så hög sysselsättningsfrekvens som . uppgick dettavärde i t.ex. fill , i till , i till , iStorbritannien till , i till och i likaså till62%. Det saknas fullständiga uppgifter för men arbetslösheten i deexemplifierade länderna och har inte mellan de båda åren utvecklats påett sådant sätt att inte ovan nämnda slutsats med stor säkerhet gäller ocksåför . Med denna kompletterande redovisning avstyrker utskottet motion2954 i aktuell del. Motion 2954 tar också upp vad som beskrivs sominlåsningseffekter på arbetsmarknaden och menar att dessa blir allt starkare.Utskottet begränsar sina kommentarer till frågan om de arbetsmarknadspolitiskaåtgärderna får sådana resultat. I del stora hela menar utskottet alt riskernaför sådana effekter är kraftigt överdrivna. De som omfattas avarbetsmarknadspolitiska åtgärder gör ju detta därför att de inte tas i anspråkav den reguljära arbetsmarknaden. Man bör också ha i minnet att omsättningenbland de arbetslösa är hög, ca hälften har kortare arbetslöshetstidän 3 m-ånader, och att huvuddelen av dem som genomgår arbetsmarknadsutbildningefteråt får anställning. Utskottets slutsats blir att alternativet för AU1983/84:24 19 dem som f. n. är i arbetsmarknadspolitiska åtgärder äröppen arbetslöshet. De blir därmed hänvisade till arbetslöshetsunderstöd. En sådaninriktning av arbetsmarknadspolitiken tar utskottet bestämt avstånd ifrån. har svensk arbetsmarknadspolitik byggt påden s. k. arbetslinjen. Den innebär som sägs i propositionen att utbildning ochandra aktiva åtgärder sätts i främsta rummet och att kontantstöd tillgrips isista hand. Utskottet konstaterar att moderata samlingspartiet somtidigare sagts lagt fram förslag som innebär en kraftigreduktion av de aktiva arbetsmarknadspolitiska åtgärderna. Denna gentemot arbetsmarknadspolitikenrestriktiva politik fullföljs även i motion 2954. förordar man somutskottet visat i det föregående en ekonomisk politik som leder till ökadarbetslöshet. Det sammantagna resultatet av dessa förslag blir med nödvändigheten ökad användning av bl.a. kontantstöd. Detta är självfallet mycket betänkligtfrån sociala utgångspunkter, med hänsyn till arbetets allmänna betydelse förindividen, men även från samhällsekonomiska. Det räcker att nämna t. ex. detproduktionsvärde som ett beredskapsarbete har och värdet av den investering förframtiden som ligger i arbetsmarknadsutbildningen. Utskottet vill isammanhanget också peka på en utredning om kostnaderna förarbetsmarknadspolitiska åtgärder i de nordiska länderna som redovisadesår 1980 (NU 1980:1). Det åretutgjorde kontant arbetslöshetsunderstöd av kostnaderna för åtgärderna iSverige och i . En slutsats som kan dras av materialet är att denarbetsmarknadspolitiska kostnaden per arbetslös resp. per person som omfattasav åtgärderna var obetydligt högre i . En översiktlig beräkning pågrundval av förhållandena ger ett likartat resultat. Positivasamhällsekonomiska effekter av åtgärderna främst i var då oräknade. Detkontanta arbetslöshetsunderstödet tar i en större del av desamlade kostnaderna för arbetsmarknadspolitiken än , men det finnsingen anledning att ytterligare öka denna andel genom att minska på de aktivaarbetsmarknadspolitiska åtgärderna på det sätt som föreslås av moderatasamlingspartiet. Med det anförda avstyrks motion 2954 i aktuell del. Ungdomsarbetslösheten och åtgärderför att förebygga den har tidigare under behandlats av utskottet ibetänkandena AU 1983/84:8, 12 och 21. Genom proposition 150 och motionerna medanledning av den aktualiseras på nytt vissa frågorom ungdomsarbetslösheten. Idetta avsnitt behandlas förslag om åtgärdernas allmänna inriktning, ändringar ilagstiftningen om verksamhet med ungdomslag för 1819-åringar, en försöksverksamhetmed ungdomsarbete för ungdomar i åldern och AU1983/84:24 20 fortsatt stöd till särskilda ungdomsprojekt. Dessutombehandlas i avsnitten om arbetsmarknadsutbildning och beredskapsarbeten förslagom fortsatt verksamhet med yrkesförberedande praktik inom försvaret resp. omungdomsföretagande i . Frågor om ungdomsåtgärderims allmänna inriktning 1 motion 2954 av . (in) sägs under rubriken för ungdomar attsocialdemokraterna fortsätter titt bortse frän de grundläggande orsakerna fillden höga ungdomsarbcislösheten. Som sådana orsaker anges i motionen brister iyrkesutbildningen och i arbetsmarknadslagarna samt ungdomslönernas utvecklingi felaktig riktning. Därefter anför motionärerna följande. Regeringens medel motungdomsarbetslösheten bygger pä mer och mer konstlad sysselsättning utanför denordinarie arbetsmarknaden. Fler och fler ungdomar tvingas att börja sittvuxenliv som understödstagare. En ny bidragsgeneration håller på att växa frami socialdemokrtitins . Det börjar med ungdomsplatser för 16- och17-äringar. Fortsättningen sker i tvångsmässigt uppbyggda ungdomslag för 18-och 19-åringur. Avslutningen är tänkt att ske i s. k. Örebromodeller som gerkonstlade jobb i den offentliga sektorn. Detta är vad socialdemokraternaerbjuder ungdomarna. Allt i syfte att pressa ner den öppna arbetslösheten blandungdomar i arbetsmarknadsstatistiken utan att man tar hänsyn till de växandearbetslöshetsproblem som detta kommer att medföra i framtiden.Inläsningsef-fekterna ökar, och ungdomarna riskerar att avskärmas frän denreguljära arbetsmarknaden. Ungdomarnas egna initiativ och ansträngningar föratt skaffa sig rätt utbildning eller riktiga jobb minskar. Risken för beståendearbetslöshet ökar därigenom. De mycket korta genomsnittliga arbetslöshetstidernaför ungdomar kan komma att förlängas. Mot denna bakgrund måste avvisade principer som ligger till grund för de arbetsmarknadspolitiska åtgärdernaför ungdomar mellan 16 och 24 är. Detta bör ges regeringen till känna. Avslutningsvis medges i detaktuella motionsavsnittet att användningen av ungdomsplatser och ungdomslaginte kan helt uteslutas för vissa ungdomar. Beträffande insatsernasinriktning, lönesättning m.m. hänvisar motionärerna bl. a. till förslaget onisärskild lönebidragsbaserad läriingsutbild-ning för ungdomar med socialaproblem i motion 916. De synpunkter på grundorsakerna till ungdomsarbetslöshetensom motionärerna inledningsvis anfört har närmare utvecklats i den tillbetänkandet AU 1983/84:21 fogade reservationen 7 om riktlinjer för att främjaungdomarnas situation på arbetsmarknaden. Reservationen, som avgavs av moderatasamlingspartiets företrädare i utskottet, avslogs av vidkammarbehandlingen . Vad sedan gäller den av motionärerna klandrade"terapikedjan för ungdomar" vill utskottet göra följandekonstateranden. AU1983/84:24 21 Ungdomsplatserna - avsedda att gepraktik och arbetslivserfarenhet åt ungdomar i åldern - kom till genomöverenskommelser mellan arbetsmarknadens parter.Överenskommelserna förutsatte att staten lämnade ett visst ekonomiskt stöd.Det var den dåvarande tvåpartiregeringen som medverkade fill att stöd liimnadesi enlighet med vad parterna förutsatt. Att detta stöd skall fortsätta att utgåhar inte varit ifrågasatt i . Med "Örebromodellen" åsyftar mofionärerna denförsöksverksamhet i kommun med ungdomsarbete för ungdomar i åldern 20-24år som utskottet behandlar i det följande. Det skall påpekas att regeringensförslag beträffande verksamheten avvisas av motionärerna men uttryckligen biträdsav , och vänsterparfiet kommunisterna. De beslut som fattade om införande avverksamhet med ungdomslag för arbete åt ungdomar i åldern 18- föregicksav en överenskommelse om verksamhetens inriktning och utformning fill vilkenbl. a. företrädarna för moderata samlingspartiet anslöt sig. Som framgår av det anförda har de ungdomsåtgärdermotionärerna så starkt kritiserar vunnit en bred anslutning i . Detkan inte komma i fråga att nu skulle frånfalla sitt medansvar fördessa åtgärder genom att ansluta sig till den begäran som framställs imotionen. Denna avstyrks följaktligen i föreliggande del. Avslutningsvis har motionärerna anfört synpunkter på enverksamhet till stöd för vissa ungdomar med hänvisning främst till vad somförordats i motion 916 om lärlingsutbildning för ungdomar med sociala problem.Det skall tilläggas att det motionsförslaget avslogs av ienlighet med utbildningsutskottets hemställan i betänkandet UbU 1983/ 84: 19(res. av m). föreslår i motion 2956 att avregeringen skall begära förslag om temporärt sänkta arbetsgivaravgifter förungdomar. Tanken är att parterna på arbetsmarknaden i utbyte skulle utfästa sigatt hålla ungdomslönerna nominellt oförändrade. Förslaget är ett sätt att kommatill rätta med de enligt motionärernas mening för höga ingångslönerna förungdomar. Ett liknande förslag framställdes i en motionfrån . Förslaget avstyrktes i ett till utskottet avgivet yttrandefrån socialförsäkringsutskottet (SfU 1983/84:2 y). Motionsförslaget föll isamband med behandlingen av lagstiftningen om verksamhet med ungdomslag. Arbetsmarknadsutskottetkan i detta sammanhang inte se något skäl till att man nu skall frångå denbedömning som har gjorts av det berörda fackutskottet utan avstyrker förslageti motion 2956. Ändringar i lagstiftningen om verksamheten med ungdomslag Till grund för verksamheten medungdomslag ligger lagen (1983:1070) om arbete i ungdomslag hos offentligaarbetsgivare. När det gäller arbetsti- AU1983/84:24 22 den är huvudregeln att ungdomar skall arbeta under fyratimmar per dag. Ungdomar som har rätt till ersättning från en arbetslöshetskassasamt förståndshandikappade ungdomar har rätt att arbeta på heltid. kommunisterna föreslår i motion av regeringen skall begära förslag om arbete för allaungdomar i ungdomslag. Detta är enligt vpk en förutsättning för att reformenmed ungdomslag skall utvecklas till något rejält positivt för de arbetslösa ungdomarna. Utskottet tillstyrker i det följande en lagändring sominnebär en viss utökning av möjligheterna till heltidsarbete i ungdomslag. 1övrigt hänvisar utskottet liksom tidigare (jfr AU 1983/84:21 s. 46-47) till attarbetstidens längd hör till de frågor som skall uppmärksammas vid den avriksdagen begärda utvärderingen av verksamheten med ungdomslag. Denna skallredovisas för . Det kan inte anses behövligt att återaktualisera frågan om arbetstiden på det sätt som sker i motionen, utan dennaavstyrks av utskottet. När det gäller ungdomar som är anslutna till enarbetslöshetskassa så gäller för dem liksom för andra kassamedlemmar vissavillkor för att ersättning skall utgå. Den arbetslöse skall ha arbetat (arbetsvillkoret)men också ha varit betalande medlem (medlemsvillkoret). Närungdomar anslutna till en arbetslöshetskassa anvisas arbete i ungdomslagförekommer det att en del av dem uppfyller arbetsvillkoret men intemedlemsvillkoret. Eftersom de vid anvisningstillfiillet inte har rätt tillersättning från arbetslöshetskassan har de inte heller rätt att arbeta påheltid.