bet · G701UU15 · 1983-12-31 00:00:00 — 2, atl uttalar som sin mening all enparlamentarisk uiredning bör lillsällas med uppgift alt lämna förslag tillanvändning och inriktning av det framlida svenska biståndet till de fatligafolken, I motion 1983/84:1552 av (), yrkandena 1-4, hemställs 1, att riksdagenhos regeringen anhåller att denna verkar för att skapa en internationellkonvention för bevarande och ökning av vegetationsbältenasIranspirationskapacitet i , 2, all riksdagenhos regeringen begär initiativ i syfte atl i internationell samverkan skapa inom områdei vegetationens betydelse för klimatet. 3. atl riksdagenbeslutar ullala sig för all SIDA planerar sin hjälpverk-samhet så all en ökadvikl ges ål iräd- och skogsplantering saml rehabilitering av vegelalion. 4. all riksdagenhos regeringen begär förslag om en utvecklingsplan för miljöfrågor i SlDA:sverksamhet till vars målsättning utvecklingsprogram och utvecklingsprojektsamverkar i enlighet med vad som i motionen anförts. I motion 1983/84: 1557 av () hemställs allriksdagen hos regeringen begär program för bidrag lill utvecklingen avskogstillgångarna i våra programländer i . I de föreliggande trepartimolionerna 534, 966 och 1173 från (fp), (m) och (c) framförs synpunkteroch krav av skilda slag som i viss uisiräckning berör cenlrala principer förSveriges utvecklingssamarbete. I det följande redovisas motionernas innehåll ivad avser allmänna riktlinjer för biståndet, varvid särskilt uppmärksammas deförslag som är delvis gemensamma för de tre motionerna. C-motion 1173 avslåremellertid från all nu yrka på konkrela förändringar av del svenskautvecklingssamarbetet, då man förordar all en parlamentarisk uiredning lillsätlsmed uppgift all lämna förslag till användning och inriktning av det framtidasvenska biståndet till de fattiga folken. För del första ges i fp-molion 534 och m-molion 966demokratimålet en särskild betoning. Del är en alltför dominerande uppfattning altdemokrati inle kan förenas med social och ekonomisk utveckling, heter del bl.a.i motion 534, Bistånd bör inle ges lill länder som missköter sin ekonomi ellerdär de mänskliga rättigheterna alltmer åsidosätts, I ländervalet måsle demokralimålet lyftas fram, anförs deti motion 966, Insiiillningen lill mänskliga rälligheler är ofta avgörande förbedömningen UU1983/84:15 22 om ett land närmar sig eller fjärmar sig fråndemokratimålet. Med länder som bedriver anfallskrig, har trupper på främmandelerrilorium eller sysle-maliskl kränker mänskliga rälligheler börbiståndssamarbetet omprövas och i sista hand avbrytas, anser motionärerna, somav della skäl också föreslår alt biståndet till avslutas. Liknande synpunkteranförs i motion 1171, På en andra punkt har de tre partimolionerna delvissammanfallande synpunkter, nämligen belräffande landprogrammeringsmeloden. Imotion 966 anförs att landramslänkandel medför atl programländerna blir alltmerberoende av svenskt bisiånd, Enligl motionärernas uppfattning börland-ramsutfäslelserna i stället för att som vara oförändrade under dentreåriga planeringsperioden i stället minska det andra årel och med 30%del Iredje, Med denna metod skulle del bli lättare atl vid behov förändrasammansättningen av mottagarlandskrelsen. Motion 534 går ytterligare etl steg och önskar på längresikt avskaffa landprogrammeringen till förmän för etl mer ämnes- ellerprojeklinriklal slöd, Projeklbislånd är enligl motionärerna mer effektivt,uppfyller de biståndspolitiska målen bättre, har ell särskill värde föropinionsbildningen för bisiånd och ger större möjligheter all anpassabiståndet till områden på vilka har speciellt kunnande. Projekten ifråga torde ofta bli stora och långsiktiga. Även sysiemel medhuvudmoltagariänder bör förändras och formerna för samarbetet med de nuvarandehuvudmotlagarlän-derna omprövas, heter del också i motionen. Även i motion 765 framförs kritik mot landramsmeloden ochförordas etl projektinrikiat bisiånd. Medelsramarnas storlek bör fastställasförst som elt resultai av förda projeklförhandlingar. En tredje delvis gemensam punkt är önskemålet atlytterligare ta till vara de enskilda organisationernas kapacitet och kunnande iutvecklingssamarbetet. En särskild fördel med bisiånd genom enskildaorganisationer, heter det i motion 966. är atl de inle behöver stödjaregeringar utan bidrar till ökad pluralism i utvecklingsländerna och därmedbidrar till demokratiutvecklingen. Liknande tankegångar torde ligga bakomförslaget i motion 534 om att skapa en särskild fond för stöd lill ideellasammanslutningar i som saknar motsvarighet i , Samlliga detre partimolionerna föreslår också höjningar av varierande storlek avmedelsramen för Enskilda organisationer. Dessa yrkanden behandlar utskottetunder avsnittet för anslagsposten i fråga. Motionerna 534 och 966 lar för del fjärde upp effektiviteteni biståndet lill behandling. Som ell sätt all förbättra effektiviteten pekarmotion 534 på de enskilda organisationernas möjlighet atl kanaliseraytterligare bistånd, I motion 966 anförs bl, a. atl effektiviteten bör kunnahöjas om svenska förelag och organisationer i ökande grad utnyttjas ibiståndet. Förutsättningarna för etl effektivt bisiånd ökar också om Sverigesamarbelar med länder som strävar efter demokratiska och marknadsekonomiskalösningar UU1983/84:15 23 på utvecklingsproblemen i stället för länder som saknarfimgerande utvecklingsstrategi. Biståndet till sådana länder bör växlas övertill hjälp i andra former, t, ex, genom enskilda organisationer,katastrofbistånd eller hälso- och sjukvård, I samma motions yrkande 4 föreslås vidare att befattningensom biståndsinspektör vid UD ånyo inrättas, mål måste sättas upp förvarje biståndsprojekt, så atl projektet som sådanl kan utvärderas. Som en femte punkt i molioiicrna betonas behovel av ökadsainverkan med näringslivet. Motion 966 ser della som en melod atl ökaålerflödet till av bislåndsmedel och höja effekliviielen i bislåndei.Sverige bör slödja projekt inom sådana områden där svenskt näringsliv besitter särskillgod kunskap. Som exempel nämns vattenkraft och annan energiförsörjning, hälso-och sjukvård, skogsbruk, mineralutvinning, meteorologi och telekommunikationer,heter det i motionen. Även motionerna 534 och 1173 berör den svenskaresursbasens betydelse i biståndet. För biståndsviljan vore del värdefullt omså mycket som möjligt av vårt bisiånd bestod av svenska varor och tjänster,heler det i motion 1173, Samlidigl måsle svcnskl kunnande och svensk produktiondelvis anpassas efler den faltiga världens verkliga behov, 1 motion 534 angessom en av fördelarna med projektbistånd all del kan anpassas till insatser därSverige har ell speciellt kunnande. För del sjätte vill de tre partimolionerna förstärka desärskilda insatserna för miljö- markvård och energi, motion 966 och 1173 genomatt tillföra ytterligare medel lill anslagsposten Särskilda program och motion534 genom all återinföra den tidigare anslagsposten för miljö- och markvårdsaml energi. Motion 1173 har över huvud laget en särskild belöning på deglobala miljö- och resursproblemen. Den omläggning av del svenska utvecklingssamarbeteti denna riktning som motionärerna förordar har en vidare syftning än enbart enförslärkning av anslagsposten Särskilda program för miljö, markvårds- ochenergiinsatser. Biståndsmålen: demokrati och mänskliga rättigheter De grundläggande principerna fördel svenska utvecklingssamarbetet liksom dess allmänna inriktning växle framunder slutet av 1960- och början av 1970-ialen, parallellt med en snabb ökningav biståndsanslagens storlek. gjordes en grundlig översyn avutvecklingssamarbetet av en parlamentarisk uiredning (SOU 1977: 13) varpåföljde en proposition om riktlinjer för utvecklingssamarbetet (prop, 1977/78: 135),Ulredningen och propositionen föreslog inga genomgripande förändringar avutvecklingssamarbetet. Resultatet blev snarasl all redan gällande rikilinjeroch praktik bekräftades. De fyra allmänna biståndspoliliska målen slogs fast,landprogrammeringen fastlades som metod atl uppnå dessa mål. UU 1983/84:15 24 Inle heller under de år som gått sedanrikllinjepropositionen antogs av har de grundläggande principerna förbiståndet, såsom de uttryckts av riksdag och regering, ändrats. Vårsyn på utvecklingssamarbetets möjligheter och begränsningar har emellertid inteförblivit oförändrade. Svårigheterna var större än vänlat. Utvecklingshindrenvar inte bara brist på ekonomiska resurser i utan ofta av mergrundläggande social och kulturell karaktär. Till della har kommit den nulångvariga ekonomiska kris som bromsat väridshandeln, hämmat i-ländernasbiståndsvilja och framför allt drabbat de fattigaste . Ävenom mål och melod för det svenska utvecklingssamarbetet inle i grunden ändratshar dock biståndels innehåll och form påverkats av gjorda erfarenheter.Riksdagen har i samband med behandlingen av de årligabiståndspropositionerna gjort elt anlal uttalanden om bislån-dels inriktningsom vid sidan av de allmänna målen ulgör riktmärken för utvecklingssamarbetet,Ulskoltet vill särskilt hänvisa till avsnitten om allmänna riktlinjer ibiståndsbelänkandenaUU 1980/81:20, 1981/82:20 och 1982/83:20, Miljövård ochlandsbygdsutveckling är exempel på områden som långt ifrån är nya men somgivits en allt starkare betoning . Nya biståndsformer, såsomu-krediler. Som givarland har vi börjat ställa ökade krav påvåra samarbetsparler. Inomramen för gällande principer har biståndet på detta säll successivt kunnatanpassas efter gjorda erfarenheter och lill aktuella behov. Tillgrund för biståndspolitik ligger de fyra biståndspoliliska målenresurstillväxt, ekonomisk och social utveckling, ekonomisk och politisksjälvständighet samt demokratisk samhällsutveckling. De fyra målen har allalika värde. De är allmänt formulerade och avsedda som allmänvägledning. Biståndets innehåll och inriktning i de enskilda fallen kan intebestämmas enbart med hjälp av målen. Inte heller måsle man alltid ställa kravetalt alla målen är uppfyllda i varje enskild biståndsinsats,Biståndsmälen bör enligt utskottets mening ligga fasl. Utskottet noterar isammanhanget att ingen av de här behandlade motionerna ifrågasätter de fyramålen. Någraav motionerna vill lägga ökad tonvikt vid demokralimålet bl, a, 534, 966 och1171, I motion 966 görs bedömningen att biståndet har större förutsättningaratt bli effektivt i länder som strävar efler demokratiska ochmarknadsekonomiska lösningar på utvecklingsproblemen. Utskottetär av uppfattningen alt ett folkligt dellagande i utvecklingsprocessen är enav förutsättningarna för bestående och effektiva resultat avbiståndssamarbetet. Det är viktigt all biståndet främjar framväxten avdemokratiska samhällsinslilutioner. Avsaknad av demokrati i vår mening imottagarländerna kan dock ensamt knappast vara ell skäl för en omprövning avbiståndet, har sedan lång lid biståndssamarbete med länder med skilda politiskasystem. Vi möter ofta samhällslösningar som inte har UV 1983/84:15 25 någonmotsvarighet i Västvärlden, De främsta hindren för värt utvecklingssamarbetehar ofta andra orsaker än de politiska syslem olika regimer kan ha valt. Någotenkelt samband mellan biståndets effektivitet och politiskt syslem imottagarlandet föreligger enligt utskoltets mening knappast. Biståndssamarbetetmåste omprövas med länder som bedriver anfallskrig och systematiskt kränkermänskliga rättigheter, heler det vidare i motion 966. har vid fleratidigare tillfällen lagt fast atl allvarliga och långvariga kränkningar avmänskliga rättigheter bör kunna motivera all ett biståndssamarbete omprövas, Ifråga om avbrytande av bistånd till länder som bedriver anfallskrig harriksdagen varit av meningen alt allmängiltiga och entydiga regler för sådanafall inte kan fastställas utan atl en prövning sist och slutligen måste göras ide enskilda fallen. har också framhållit att biståndet inle börbetraktas som ett utrikespolitiskt påtryckningsmedel. Utskotletanser all dessa uttalanden fortfarande har giltighet. Det är samtidigtuppenbart att ell biståndssamarbete inte kan förbli opåverkat av situationenhos motparten. Det ter sig också naturligt att två parter som har etllångvarigt och nära samarbete borde ha ett gemensamt intresse av all skapa sågoda förutsättningar som möjligt för ett fortsatt samarbete. En diskussion ommänskliga rättigheter bör kunna föras med ell biståndsmol-tagarland inom ramenför ett biståndssamarbete på samma sätt som mot andra länder påtalarkränkningar av mänskliga rättigheter, utan all detta skall ses som enotillbörlig utrikespolitisk påtryckning. Även valet av projeki och mollagargrupperkan vara av betydelse för att visa vilken vikt faster vid skyddet avmänskliga rättigheter. Medhänvisning till vad som sålunda anförts avstyrker utskottet yrkande 1 i motion534 och yrkande I i motion 966 i vad avser avbrytande av bisiånd m, m, samlmotion 1171. Utskottet övergår nu lill atl behandla de olikamotionernas synpunkter på landprogrammering och landramssamarbete, hartillämpat landprogrammering i sitt bilaterala bistånd . Delär en metod för utvecklingssamarbete som ulgår från uppfattningen att utländsktbistånd för alt ge avsett resultat bör ingå som ett element i del mottagandelandels utvecklingsplanering, Landramssamarbelelkan sägas bygga på tre förulsältningar, nämligen långsiktighel, förutsägbarhetoch mollagariandels medinflylande. Mottagarlandetbör kunna räkna med att givarens engagemang är i någon mening långsiktigt.Därför är fleråriga bislåndsulfäslelser, landramar, elt väsentligt inslag ilandprogrammeringen. De syftar till att ge mollagarian-det elt visst mått avplaneringslrygghet. Om långsiklighelen skall få någon verklig innebörd börockså utfästelsernas storlek med någon grad av säker- UU1983/84:15 26 hel kunna förutsägas. Slutligen bör biståndet svara motmottagarens behov. Mottagarlandet bör ges ell väsentligt inflytande övermedlens användning och biståndets innehåll. Det är syftet med dialogen. Dennaförs med landels regering eftersom del rör sig om etl regeringssamarbete mellansuveräna stater. Dessa tre förutsättningar är landprogrammeringens kärna.De kan vara mer eller mindre långtgående men måste alla finnas med om metodenskall praktiseras, I motionerna 534 och 966 framförs framför allt tvä invändningarmot landramssamarbelel. Del anses minska möjligheterna atl ställa krav påmottagarlandet och bedriva etl effektivt projeklbislånd, inriktat på sektorersom vi själva önskar stödja och där har ett särskilt kunnande atlerbjuda. Del anses vidare bidra till en långvarig bindning lill bestämdamottagarländer. En särskild följd av denna långsiktiga bindning och teknikenmed flerårsutfästelser anses vara all slora oulnytljade men låsla reservationeruppstår inom landramarna. Utskottet vill med anledning härav anföra följandesynpunkter. Nuvarande metod för landprogrammering innebär inle atlavgörandet över biståndets innehåll och form överlämnas lill moltagariandel.Inom dess ram ryms även projeklbislånd av olika slag, också sådanl som sker i närasamarbete med svensk induslri, SIDA utnyttjar numera, med slöd av uttalandenfrån riksdag och regering, i ökande grad möjligheten all påverka bislåndelsinriktning och utformning. Metoderna för planering, genomförande ochuppföljning av landsamarbelet har fått en betydligt fastare struktur. Det börinte heller uteslutas att landprogrammeringen och existensen av landramar ipraktiken kan ge större räll och möjlighet för givarparien atl ställa krav pämottagarens egen planering än vad renodlat projeklbislånd skulle göra. Enallmän förutsällning för en mer målmedveten dialog är emellertid att givarensjälv har en klar uppfattning om vad han vill uppnå. Vad gäller långsiklighelen i landprogrammeringen villutskottet understryka atl allt utvecklingssamarbete bör vara av långsiktigkaraktär. Även etl renodlat projeklbislånd, särskill om del skall omfattastörre projekt, såsom förutsätts i motion 534, måste i praktiken bli relativtlångsiktigt och medföra en viss bindning lill moltagariandel i fräga. Den förbiståndssamarbetet nödvändiga landerfarenhel, som SIDA och övrigabislåndsmyn-digheter efler hand förvärvai. gör också atl en uppdelning avprojektsam-arbelet på elt mycket stort antal länder ler sig mindre önskvärd. Stora reservationer har inte sällan uppstått inomlandramarna. Den helt övervägande delen därav utgörs emellertid av inlecknadereservationer. Del finns anledning alt anla alt även ell utpräglalprojektsamarbete skulle leda lill samma typ av inlecknade reservationer. Det ärockså alt märka all inga reservationer betalas ul till motlagariandet innanöverenskommelse nålls om deras användning. UU1983/84:15 27 Utskottet delar motionärernasuppfattning att projektbistånd ofta medför större flexibilitet förgivarlandet. Detta kan ibland vara önskvärt, Samlidigl vill emellertidutskottet erinra om att syftet med landprogrammeringsmeloden i första hand äratt medge större flexibilitet för mottagarlandet, långsiktigt bistånd kräver inle med nödvändighetoförändrade landramar. Enligt utskottes mening kan det finnas skäl som talarför att under vissa omständigheter minska automatiken i de utfästelser som görsmot motlagariänderna, I motion 966 föreslås regelmässiga sänkningar av utfästelsernaför år tvä och tre , Flerårsutfästelserna i landprogrammeringen har ibland fålllill följd atl vissa medelsanvisningar stått outnyttjade under längre tid.Delta är en naluriig men för den skull inle alltid önskvärd följd av den användametoden, särskill i en situation dä budgetlägel hindrar stora ökningar av bislåndsanslagen,I budgetpropositionen utber sig också regeringen bemyndigande alt för kommandeår i vissa fall göra utfästelser som avser sjunkande bidrag eller landramar.Utskotlet föreslår alt regeringen ges etl sådanl bemyndigande. Del kansamlidigl finnas skäl för regeringen all närmare överväga under vilkabetingelser den angivna metoden bör kunna praktiseras i fortsättningen ochhuruvida den skulle kunna tillföra landprogrammeringen ökad flexibilitet utanalt kravet på långsiktighel och förutsägbarhet överges. Därvid bör bl, a, för-och nackdelar med generella resp, selektiva sänkningar belysas. Även andrametoder alt bättre samordna medelsanvisning och medelsförbrukning skulle kunnaövervägas i sammanhanget, bör ges regeringen lill känna. Med hänvisning till del ovan anförda avstyrks yrkande 1 imotion 534, motion 765 och yrkande 1 i motion 966 i vad avser landprogrammeringoch projeklbislånd. Bistånd genom enskildaorganisationer har fått en allt större betydelse . De statligabidragen lill deras verksamhet i har ökat kraftigt, såväl överanslagsposten för enskilda organisationer som över posterna för kalaslrofbiståridoch humanitärt bisiånd. De föreliggande motionsyrkandena om höjningar avbidragen lill de enskilda organisationerna och förslaget om inrättande av ensärskild fond för stöd av frivilliga organisationer i behandlasunder rubriken organisationer i della belänkande. Del bistånd som förmedlas av enskilda organisationer ärofta effektivt och flexibelt. Det kan ges en inriktning på bestämda ändamål somSverige vill främja men som inte alltid lämpar sig för ett direktregeringsbistånd. Inle sällan har de enskilda organisationerna en unikmöjlighet all lämna humanitär hjälp, värna om mänskliga rättigheter och ge stödåt en demokratisk utveckling. Del finns emellertid också klara gränser föromfånget i UU1983/84:15 28 de enskilda organisationernas biståndsverksamhet.Begränsningarna sammanhänger med organisationernas egen kapaciiei och medSlDA:s kapacitet. En begränsning av utrikespolitisk karaktär kan ligga i atlbistånd genom och till organisationer ligger ulanför regeringsparlernas direktainflytande som det uppfattas som en av den bidragsgivande statenstödd verksamhel. Del är bl. a. överväganden av della slag som gör alt direktabidrag som regel inte lämnas lill frivilliga organisationer i utan atlförmedling skall ske via en svensk systerorganisation, som bl. a. kan förväntasha ett visst mätt av kontroll över medlens användning. Undantaget frän dennahuvudregel är bidrag till kvinnoorganisationer i . Om bistånd genom enskilda organisationer skall förbli ettväsentligt inslag i samarbete med utvecklingsländerna kan det enligtutskottets mening finnas anledning för regeringen atl närmare överväga denämnda kapacitetsfrågorna och i övrigt överväga vilka möjligheter ochbegränsningar som är för handen vid bistånd genom enskilda organisationer.Därvid bör del också vara möjligt all i huvudsak tillgodose det i motion 2200framförda önskemålet om en utredning om kooperationens roll i biståndet. Vad ulskottel här anfört om de enskilda organisationernabör ge regeringen lill känna. Effektiviteten i biståndet harfortlöpande uppmärksammats i den allmänna debatten. Utskottet har vid fleratillfällen haft anledning återkomma till frågan och understrukit betydelsen avatt biståndets effektivitet noga prövas genom en fortgående utvärdering avprojeki och program. Som antyds i ett par av de föreliggande motionernaerbjuder utpräglat projeklbislånd ibland utvärderingsfördelar ur teknisksynpunkt. Även de - ofta mindre omfattande - insatser som genomförs av enskildaorganisationer har stundom en direkt verkan som gör dem lättare alt utvärdera, 1 motion 966 föresläs atl befallningen sombisiåndsinspeklör ålerinräl-tas. Systemet med en frislående bisiåndsinspeklörprövades under . Erfarenheterna av befattningen har bl, a, visat atlutvärdering av del omfattande statliga biståndssamarbetet måste ske med andrametoder och med större resurser än vad en enda befattningshavare kan erbjuda.Mot denna bakgrund har regeringen föreslagit alt inspektörsfunklionen utbytsmot två utvärderarljänsier, placerade inom avdelningen för iniernalionelliutvecklingssamarbete på UD, De skall ha ett nära samarbete med SIDA och derasuppgift blir snarare att ge andra instanser uppdrag till utvärdering än allsjälva genomföra fristående inspektioner. Utskottet finner regeringens förslag rimligt. En verkligutvärdering av biståndets effekter är en svår uppgift som kräver lagarbete, Ellenskilt projekts effektiviiet kan i viss mening vara stor samlidigl som delångsik- UU1983/84:15 29 liga och varaktiga effekterna av det är betydligt svårareatl mäta. När det i motion 966 med rätta pekas på de svårigheter som möterutvecklingssamarbetet i vissa mottagarländer pä grund av lokala politiska ochinstiiu-tionella förhållanden, belyser della alt utvärdering avbistånd gärna för lill en utvärdering av hela samhällens effektivitet. Svårigheterna får emellertid inte innebära all kraven påeffektivitet i biståndet blir mindre, Utskotlet avstyrker yrkande 4 i motion966 om bislåndsinspekiörtjänsten men instämmer i motionärernas synpunkt atthöga krav måsle slällas på bislåndels resuliat och förmåga atl nå de falligabefolkningsgrupper del är avsett för. Svenska resurser i biståndet Det svenska biståndet kan blieffektivare om svenska förelag och organisationer i större utsträckningengageras i verksamheten, heler del i motion 966, Liknande synpunkter framförsi motionerna 534 och 1173, Samarbetet mellan biståndsorgan, forskning ochnäringsliv måsle ulvecklas och svensk produktion delvis anpassas efter denfaltiga väridens verkliga behov, anförs del i den sistnämnda motionen, Ulskoltet delar synpunkten atl svenska resurser ochsvenskt näringslivs produkter bör kunna vara naturiiga och effektivt verkandeinslag i elt svenskt bistånd. En utveckling i denna riktning har också skettunder senare är. Utgångspunkten för utvecklingssamarbete är emellertidu-ländernas egna behov, har det ofta påpekats av regering och riksdag. Dennautgångspunkt bör forifarade vara avgörande för vårt biståndssamarbetesinriktning och innehåll. 1 betänkandet UU 1982/83:20 uttryckte sig utskottet påföljande sätt härom: finner utskottet detangeläget att erinra om atl ökat åierflöde inle får betraktas som etl mål isig. Del bör framför allt inte bli så att biståndsformerna och bislåndelsinnehåll i förväg anpassas efter utsikterna lill åierflöde.