bet · G701AU6 · 1983-12-31 00:00:00 — I motionen betonas därför vikten av att andra samhällsorgan, somjämställdhetsombudsmannen, forskningsdelegafionen och andra berörda statligamyndigheter, ges klara direktiv att fortsätta och vidareutveckla kommitténsarbete på detta orhråde. Enligt motionärerna är det också angeläget attfidskriften Jämsides ges ut också i fortsättningen. För att bevaka och utredajämställdhetsfrågor tillsattes delegationen för jämställdhetmellan kvinnor och män. Delegationen var knuten fill statsrådsberedningen ochbestod av sju ledamöter med förankring i regeringsparfiet. Till delegationensförfogande stod den stora delegationen, bestående av en större krets experterföreträdande arbetsmarknadens parter, vissa centrala myndigheter samtkvinnoorganisationer, däribland de politiska. Delegationens huvuduppgift varatt skapa underlag för regeringens AU1983/84:6 13 politik för jämställdhet mellan kvinnor och män ochföreslå åtgärder för att förverkliga denna politik. behandlade flera mofionerom att det statliga jämställdhetsarbetet skulle ges en bredare parlamentariskförankring. ställde sig bakom denna principiella uppfattning(InU 1975/76:9). Den parlamentariska medverkan i jämställdhetsarbetet komtill stånd genom tillsättandet av en parlamentariskt sammansatt kommitté. De iaugusti 1976 utfärdade direktiven angav att delegationen för jämställdhetmellan kvinnor och män skulle finnas kvar och arbeta jämsides med kommittén. Den borgerliga regeringen avskaffade vid sitt tillträdehösten 1976 delegationen och förde över dess arbetsuppgifter till kommittén.Samtidigt övertog det övergripande ansvaret för jämställdhetsarbetetfrån statsrådsberedningen. Ansvaret för jämställdhetsarbetet inomstatsförvaltningen fördes till det samma höst inrättade budgetdepartementet. uppgift blev nu att utvecklaprinciperna för regeringens jämställdhetspolitik, att stödja och stimuleramyndigheternas jämställdhetsarbete och att verka för jämställdhetsidéernasspridning i samhället. Kommittén arbetade med projekt och utredningar inomolika områden. För att förbättra samordningen av jämställdhetsarbetetinrättades en jämställdhetsberedning med en representant förvarje departement. Dessutom skapades en referensgrupp, det s. k. jämställdhetsrådet,bestående av representanter för de nio största kvinnoorganisationerna. Syftet varatt intensifiera informafionen mellan regeringen och kvinnoorganisationernasamt att skapa ett forum för meningsutbyte. Efter regeringsskiftet beslöt den nyasocialdemokratiska regeringen att avveckla jämställdhetskommittén den 1 januari1983. upphörde utgivningen av kommitténs informationsskriftJämsides. Inom har ett sekretariat förjämställdhetsfrågor inrättats. har utvidgats till attomfatta inte bara representanter för kvinnoorganisationerna, utan även för depolifiska partierna, arbetsmarknadens parter och folkrörelserna. En delegationför jämställdhetsforskning har också knutits till . m. fl. (c) tar i motion2057 upp jämställdhetsarbetet till förmån för männen. De framhåller bl. a. attdet är nödvändigt att det fortsatta jämställdhetsarbetet också syftar till attutveckla männens möj- AU1983/84:6 14 hgheter till ansvar för vardagsbestyren och engagemang ifamiljelivet. I motionen sägs också att en utveckling av männen ijämställdhetsavseende i många avseenden minskar deras sociala och ekonomiskasårbarhet. Motionärerna tar vidare upp olika åtgärder till förmån för männeninom jämställdhetsarbetet vad avser förskolan, skolan, arbetslivet och deäldres situation. Dessa bör ges regeringen till känna. I motionen begärs ocksåatt regeringen vid 1983/riksdag presenterar en samlad redovisning avjämställdhetsarbetet för män. Delegationen för arbetstidsfrågor(DELFA) har i tilläggsdirektiv (1983:12) fått i uppdrag att kartlägga vilkaåtgärder inom exempelvis familjepolitiken som skulle kunna bidra till enjämnare fördelning mellan föräldrarna av förvärvsarbete, hemarbete och omsorgom egna barn. Undersökningen skall göras mot bakgrund av att bl. a. störredelen av hemarbetet utförs av kvinnor och att småbarnsfäderna utgör en så stordel av dem som arbetar mer än . I rapporten (DsA 1983:2) Om svenska män, som tillkom påinitiativ av jämställdhetskommittén, redovisas resultatet av enenkätundersökning med 5 000 män samt en särskild intervjuundersökning.Rapporten visar även hur mansidealet sett ut genom tiderna. Statsrådet tillsatte enarbetsgrupp om männens roll i jämställdhetsarbetet. Gruppen skall lämna förslagtill åtgärder som påskyndar utvecklingen mot jämställda relationer mellankvinnor och män. Ett åtgärdsförslag skall vara klart . Utskottet behandlar i dettabetänkande fem motioner från den allmänna motionstiden som rör frågor omjämställdhet mellan kvinnor och män. Vårdarbete i hemmet som merit vid anställning m. fl. (c)föreslår i motion 519 att den som avstått från förvärvsarbete för vård av barnsom inte fyllt skall få tillgodoräkna sig som merit vidanställning. På det statliga området är motionärernas krav redan tillviss del tillgodosett. Enligt en särskild förordning får således den som haftföräldraledigt från en sådan anställning som vid tillsättningen beaktas iförtjänsthänseende fillgodoräkna sig som merit. Förslag om enutvidgning av denna rätt har som tidigare redovisats lämnats av delsjämställdhetskommittén, dels meritutredningen. På detprivata området finns inte någon motsvarighet till den statliga AU1983/84:6 15 sektorns legler om att avseende vid tjänstetillsättningarenbart får fästas vid sakliga grunder. Det saknas enhetliga regler för hurolika kvalifikationer skall värderas eller vilken betydelse som skall tillmätasåberopade meriter för ett visst arbete. Med den begränsning somjämställdhetslagen ger i fråga om förbud mot könsdiskriminering råder detsåledes såväl rättsligt som faktiskt en principiell frihet för arbetsgivare attanställa efter eget gottfinnande. Enligt utskottets mening saknas därmed deförutsättningar som måste finnas i form av ett redan etablerat normsystem föratt motionärernas förslag skall kunna få någon reell betydelse. Med hänvisning härfill och till vad som sagts omaktuella utredningsförslag i meritfrågan på det statliga området bör motioneninte föranleda någon åtgärd. Ledighet för vård av barn enligt föräldraledighetslagen En arbetstagare har enligtföräldraledighetslagen som förälder rätt till viss ledighet från anställningför vård av barn. Ersättning under ledigheten utgår enligt regler iföräldraförsäkringen i form av bl. a. föräldrapenning i samband med barnetsfödelse () och särskild föräldrapenning (sammanlagt tilldess barnet fyllt ). Fäderna har på samma sätt som mödrarna lagenligrätt att utnyttja försäkringen. Föräldrarna kan således själva avgöra vem avdem som skall stanna hemma och vårda barnet. Fädernas utnyttjande av föräldraförsäkringen ligger på enlåg nivå. uppbar av fäderna föräldrapenning i samband med barnetsfödelse. Det är en minskning i jämförelse . Av dem som använtden särskilda föräldrapenningen var män . Även detta är en mindreandel än . Ett intressantare mått på hur fäderna utnyttjatföräldraförsäkringen visar uttaget av såväl föräldrapenning vid barnets födelsesom särskild föräldrapenning under t. ex. barnets första levnadsår. Preliminäraundersökningsresultat visar att av fäderna tar ut föräldrapenningoch/eller särskild föräldrapenning under barnets första levnadsår. I motion 683 av m. fl. (fp) anförs attopinionsbildningen måste intensifieras så att fler män använder sin rätt tillföräldraledighet. En kampanj i detta syfte föreslås. Utskottet vill först framhålla att en förutsättning föratt jämställdhet skall kunna uppnås mellan kvinnor och män är bl. a. att männeni större utsträckning än delar det vardagliga ansvaret för hemarbetetoch barnen. För att detta skall kunna uppnås måste de traditionella könsrollsmönstrenbrytas upp och atfityderna till mansrollen förändras. Det måste bli accepteratockså hos t. ex. arbetsgivare och fackliga organisationer att människor harfler ansvarsområden. I arbetet för en utveckling av detta slag måste insatsergöras på bred front. Här spelarrätten till ledighet och ersättning för vård av barn en viktig roll. AU1983/84:6 > 16 Bestämmelsernas konstruktion syftar till jämlikhet mellanföräldrarna när det gäller vårdnaden om barnen. Fäderna har således samma rättsom mödrarna att utnyttja t. ex. föräldraförsäkringen. Utskottet delar med hänvisningtill vad som sagts ovan motionärernas uppfattning om betydelsen av att fler mänutnyttjar denna möjlighet till ledighet. Detta är en fråga som också behandlatsav föräldraförsäkringsutredningen. Här pekas bl. a. på den roll sominformationen har för att förändra attityderna till den s. k. pappaledigheten.Utskottet har samma mening. Det är således angeläget att det ävenfortsättningsvis bedrivs en attitydpåverkande informationsverksamhet somsyftar till en ökad medverkan av fäderna i vården av barn. Denna informationbör ha en bred inriktning och omfatta såväl mödrar som fäder, arbetsgivare m.fl. I detta sammanhang spelar också föräldrautbildningen en vikfig roll. Närdet gäller motionens förslag om en särskild kampanj vill utskottet inte förnekaatt en sådan kan ha betydelse vid sidan om den mer konventionellainformationen. En sådan kampanj genomfördes f. ö. . Enligt utskottetsmening bör dock formerna för attitydpåverkan avgöras av de organ som harsärskilt ansvar härför. Motionen 683 avstyrks därför i denna del. Jämställdhetslagen m. m. m. fl. (fp) föreslår imotion 683 en skärpning av jämställdhetslagen på tre punkter. Den som söker entjänst på den privata marknaden och som misstänker att han eller honmissgynnats på grund av sitt kön bör i likhet med vad som gäller inom denoffentliga sektorn ha rätt att ta del av medsökandes ansökningshandlingar.Rätten bör dock enligt motionärerna begränsas dels till att gälla den personsom slutligen fick platsen, dels till en skriftlig redogörelse för aktuellakvalifikationer och meriter. I motionen framhålls även att anmälningstiden förbrott mot jämställdhetslagen är för kort. Tidsfristen mellan diskrimineringenoch instämningen till domstol bör därför förlängas. Slutligen framhålls attkvinnor och män fortfarande har olika erfarenheter av arbetslivet och att detdärför är rimligt att bägge könen får vara med i bedömningen av hurjämställdhetslagen skall tillämpas. I motionen föreslås därför attjämställdhetslagen kompletteras med en bestämmelse om att både kvinnor och mänmåste tjänstgöra i arbetsdomstolen då mål som rör jämställdhetslagenbehandlas. Utskottet vill inledningsvis framhålla att de krav påändringar av jämställdhetslagen som motionärerna framför också finns ijämställdhetsombudsmannens skrivelse till regeringen medförslag till olika lagändringar. Skrivelsen, som är under beredning iregeringskansliet, har bl. a. remitterats till arbetsmarknadens organisationeroch kommer senare under innevarande höst att diskuteras i jämställdhetsrådet.Enligt utskottets uppfattning bör resultatet av detta arbete avvaktas innaneventuella åtgärder vidtas från sida. AU1983/84:6 17 Utskottet vill dock i anslutning tillmotionen lämna följande kommentarer. När det gäller rätten att ta del avmedsökandes ansökningshandlingar kan konstateras att endast en mindre andeldiskrimineringsanmälningar riktar sig mot privata arbetsgivare. kan en av orsakerna härtill vara svårigheten att görajämförbara meritvärderingar. Om så är fallet kan det enligt utskottets meningfinnas skäl att överväga om jämställdhetslagen behöver förstärkas på dettaområde. Motionärerna anvisar därvid en väg som är möjlig. Regler av detta slagfinns f. ö. i den norska jämställdhetslagen. Det är dock enligt utskottetsamtidigt viktigt att framhålla att utformningen av sådana bestämmelser intefår göras så att de kan verka avskräckande på personer som önskar söka en anställninganonymt. En väg att undvika detta har angetts i folkpartimotionen. Beträffande frågan om talefristens längd idiskrimineringsmål har utskottet tidigare i betänkandet lämnat en utförligredovisning av gällande regler. Det framgår bl. a. att denna preskriptionstidär kortare än vad som gäller för annan talan enligt medbestämmandelagen ochlagen om anställningsskydd. Det har bl. a. visat sig att den tid som stårtill jämställdhetsombudsmannens förfogande efter det att den fackligaorganisationen avstått från att driva en diskrimineringstvist är otillräckligför det arbete som krävs i samband med utredning, överläggning, förlikning ochstämning. Utskottet har förståelse för de problem som kan uppstå hosjämställdhetsombudsmannen på grund av talefristernas längd. Motsvarandesvårigheter har f. ö. också de fackliga organisationerna. Utskottet vill dockframhålla att den nu gällande preskriptionstiden har tillkommit som enavvägning mellan intresset av ett snabbt avgörande och bl. a. berördaorganisationers behov av rådrum för tvisteförhandlingar.Jämställdhetsombudsmannens problem, som aktualiseras i motionen, kan f. ö.också ses som en resursfråga. Utskottet tar slufiigen upp frågan om arbetsdomstolenssammansättning. Gällande regler för domstolens sammansättning finns i lagen omrättegång i arbetstvister och har redovisats på s. 6 i detta betänkande. Därhar också konstaterats att den nuvarande fördelningen av domstolens ledamöteroch ersättare över män och kvinnor är mycket ojämn. Av 22 ledamöter är såledesen kvinna och av 57 ersättare är åtta kvinnor. SAF, ,och LO har inte någon kvinnlig representant blandsammanlagt 40 ledamöter och ersättare. Organisationerna har i samband med attde uppmanats att lämna förslag på ledamöter och ersättare till domstolenuppmärksammats på den sneda könsfördelningen och att arbetsmarknadsministernär angelägen om en utvidgad kvinnlig representation. Något resultat härav harsom sagt inte kunnat märkas. Utskottet kommer senare i detta betänkande attredovisa sin principiella uppfattning i hithörande frågor i samband medbehandlingen av ett yrkande om fler kvinnor i kommittéer och styrelser somutses av staten. När det gäller frågan om domstolens sammansättning i detenskilda målet vill utskottet hänvisa till att det hardiskuterats hur AU1983/84:6 18 arbetsgivar- och arbetstagarledamotsplatserna skallfördelas mellan arbetsmarknadens organisationer. Det har gällt inte bara vilkaorganisationer som bör få ge förslag på ledamöter utan också hur domstolen ärsammansatt i de enskilda målen. Statsmakterna har därvid konsekvent hävdat attarbetsgivar-och arbetstagarledamöterna inte är att betrakta som representanter ellertalesmän för parterna i målet och att domstolen därför i princip inte bör få ensammansättning som skiftar från fall till fall. I stället har det ansettsangeläget att ge domstolen en representation som garanterar bredd ochkontinuitet i dömandet. Denna principiella inställning kan i frågan omdomstolens sammansättning i diskrimineringsmål leda till slutsatsen attledamöterna inte heller här sitter som partsrepresentanter, dvs. för sitt kön,utan som objektiva och obundna domare. Utskottet vill i huvudsak instämma i ensådan uppfattning. är utskottet på det klara med att kvinnor och mänfortfarande har olika erfarenheter av t. ex. arbetslivet och att dessaerfarenheter medvetet eller omedvetet kan ha betydelse för värderingen ellersynen på olika frågor som rör jämställdhet. Detta kan också gälla arbetsdomstolensledamöter. Utskottet vill ändå anlägga en något annorlunda syn på den aktuellafrågan och framhålla betydelsen av att deltagande ledamöter i jämställdhetsmålhar goda kunskaper om jämställdhetsfrågor. Det bör i hög grad vara ett stöd iden strävan efter saklighet och objektivitet som karakteriserararbetsdomstolen. Utskottet utgår ifrån att krav på sådan kunskap beaktas vidrekryteringen till domstolen. Utskottet tar dessutom för givet att detta ärfrågor som kommer att diskuteras i samband med behandlingen i regeringskanslietav jämställdhetsombudsmannens skrivelse. Med hänvisning till vad som anförtsovan bör motion 683 i aktuella delar inte föranleda någon åtgärd. Kvinnliga chefer och kvinnor i stadiga kommittéer m. m. Den låga andelen kvinnor på ledandeposter i samhället tas upp i två motioner. m. fl. (fp) framhåller imotion 683 att fler kvinnor måste rekryteras till chefsposter såväl inom denoffentliga förvaltningen som inom större företag och statliga affärsverk. Idetta syfte bör enligt motionärerna statsmakterna initiera överläggningar mednämnda arbetsgivare för att undanröja kvarstående hinder för ökadchefsrekrytering av kvinnor. Utskottet delar motionärernas uppfattning om värdet avfler kvinnor på chefsbefattningar på det offentliga och privata området. Detofta återkommande mönstret av män som beslutande och kvinnor som betjänandemåste brytas. Kvinnorna måste uppmuntras att ta ansvaret i beslutandepositioner och de måste tillåtas att visa sin kompetens. Detta är viktigt intebara av strikta rättviseskäl utan även för att kvinnor kan tillföra chefsrollenett nytt innehåll på grundval av deras särskilda kunskaper och erfarenheter.För att nå en situation då kvinnorna på lika villkor kan konkurrera med männenom de högre posterna i samhället krävs dock en grundläggande förändring av AU1983/84:6 19 kvinnans situation på arbetsmarknaden. För detta fordras isin tur en mångfald av insatser på olika områden inom exempelvisarbetsmarknadspolitiken, utbildningspolitiken och samhällsplaneringen. Detmåste också till aktiva åtgärder från arbetsgivare och fackliga organisationer. Motionärerna har anvisat en väg för ökad chefsrekryteringav kvinnor, nämligen att statsmakterna skall ta initiativ till överläggningarmed större arbetsgivare. Utskottet vill i det sammanhanget hänvisa till att enarbetsgivare enligt jämställdhetslagen inom ramen för sin verksamhet skall bedrivaett målinriktat arbete för att aktivt främja jämställdhet i arbetslivet. Föratt kunna rekrytera kvinnor till högre tjänster är det även nödvändigt attbefrämja kvinnors befordringsmöjligheter på lägre nivåer. Chefsrekrytering avkvinnor bör ses i detta vidare sammanhang. Enligt utskottets mening finns detingenting som hindrar att jämställdhetsombudsmannen med stöd av lagen tar uppöverläggningar med det syfte som yrkas i motionen. Någon åtgärd med anledningav denna är därför inte påkallad. Utskottet går därmed över till att behandla frågan omkvinnor i statliga kommittéer m. m. m. fl. (c) anför i motionUll att det är angeläget att både kvinnor och män är representerade ibeslutande församlingar. Mot den bakgrunden framhålls nödvändigheten av enökad kvinnorepresentation i styrelser för statliga företag och myndigheterliksom i statliga kommittéer. Regeringens uppmaning att organisationer ochmyndigheter skall lämna förslag på en kvinna och en man till varje uppdrag isådana sammanhang bör därför fortsätta, enligt motionärerna. Vissa åtgärder har vidtagits för att nå en jämnarefördelning mellan män och kvinnor i statliga kommittéer m. m. På det statligaområdet gäller den s. k. jämställdhetsförordningen. Där sägs att en myndighet somlämnar någon ett uppdrag eller föreslår någon till ett uppdrag skall ansträngasig för att kunna välja mellan personer av båda könen och försöka se till attandelen personer av det underrepresenterade könet ökar i fråga om uppdrag avliknande slag. Många ledamöter utses emellertid på förslag avorganisationer, politiska partier och andra organ som inte omfattas avförordningen. Här skall det förfarandet fillämpas att när dessa erbjuds attmedverka med en företrädare i statliga styrelser, kommittéer m. m. skall deuppmanas lämna förslag på två namn, en kvinna och en man. Vid den slutligatillsättningen skall därmed önskemålet om en jämn könsfördelning lättare kunnabeaktas. Som redovisats tidigare i betänkandet är kvinnorna klartunderrepresenterade i det offentliga utredningsväsendet. Några påtagligaförbättringar har heller inte skett . Det är därför angelägetatt man driver på utvecklingen och utnyttjar de möjligheter som står till buds.Utskottet delar därför motionärernas uppfattning att det är viktigt att deorgan som inbjuds att delta i statliga kommittéer m. m. påminns om det arbetesom bedrivs på jämställdhetsområdet och att de som direkt uppmanaslämna förslag på representanter av båda könen. Utskottet tar för givet att dettaförfarande AU1983/84:6 20 kommer att tillämpas. Något särskilt uttalande frånriksdagens sida är därför inte nödvändigt. Motionen avstyrks således i dennadel. m. fl. tar i motion2057 upp jämställdhetens positiva möjligheter för männen. Det gäller bl. a.tillgång till arbeten som traditionellt varit reserverade för kvinnor, ökaderesurser för att klara vardagsbestyr och grundservice och ökade möjligheter attbli delaktig i familjens olika glädjeämnen. Det fortsatta arbetet måste enligtmotionärerna inriktas på att utveckla männens ansvar på dessa områden. a. fill att deras sociala och ekonomiska sårbarhet minskar. Olikaåtgärder bör därför vidtas som rör förskolan, skolan, arbetslivet och de äldressituation. Motionärerna begär slutligen att regeringen lämnar en samladredovisning av jämställdhetsarbetet för män /riksdag. Utskottet vill framhålla att det jämställdhetsarbete somnu bedrivs bl. a. syftar till förändringar av det slag som motionen tar upp.Insatser med den inriktningen görs inom snart sagt alla samhällssektorer.Centralaområden är arbetsmarknad och utbildning. På exempelvis skolans områdehar fler beslut fattats som ställer konkreta krav på aktivt arbete förjämställdhet. Det gäller bl. a. läroplaner och utbildning resp. fortbildning avlärare. Det bör dock tilläggas att det vid sidan av pågåendejämställdhetsarbete ändå kan vara nödvändigt att särskilt uppmärksamma mannensvillkor. Det visar bl. a. den redovisade rapporten svenskamän. En utveckling mot ökad jämställdhet mellan könen kommer att innebära enförändring av mannens roll. I en sådan process krävs att mannen får stöd ochuppmuntran, att olika hinder för jämställdhet undanröjs etc. I detta sammanhangkommer den tillsatta arbetsgruppen om männens roll ijämställdhetsarbetet att spela en viktig roll. Utskottet vill också peka på detarbete som bedrivs inom delegationen för arbetstidsfrågpr (DELFA) med attkartlägga vilka åtgärder inom exempelvis familjepolitiken som krävs för enjämnare fördelning mellan föräldrarna av förvärvsarbete, hemarbete och omsorgom egna barn. Med hänvisning fill vad som sagts ovan om pågåendejämställdhetsarbete och särskilt det med inriktning på mannens roll finnerutskottet det inte påkallat med någon ytterligare åtgärd med anledning avmotionen, som således avstyrks. Regeringen beslutade omen ny organisation för jämställdhetsarbete innebärande bl. a. en avveckling avden parlamentariskt sammansatta jämställdhetskommittén. Jämställdhetsfrågornahar ställts direkt under regeringen. Inom har ettsärskilt sekretariat AU1983/84:6 21 inrättats för dessa frågor. harutvidgats till att omfatta inte bara representanter för kvinnoorganisationernautan även representanter för de politiska partierna, arbetsmarknadens parteroch folkrörelserna. () och () framhåller imotion 2052 värdet av att de förslag till reformer som väckts påjämställdhetsområdet har kommit fill i en parlamentarisk kommitté. Mot denbakgrunden sägs den nya organisationen av jämställdhetsarbetet vara olycklig.Motionärerna föreslår därför ett återinförande av en parlamentariskt sammansattjämställdhetskotn-mitté. Enligt utskottets mening innebär den nya organisationen eneffektivering av regeringens jämställdhetsarbete. Genom den nyasammansättningen av jämställdhetsrådet får dessa frågor dessutom en bredareförankring. Här har också representanterna för de politiska partierna en viktiguppgift att fylla. De politiska partierna har också representanter i den nyinrättadedelegationen för jämställdhetsforskning. Kravet på parlamentariskt inflytandeär därmed väl tillgodosett. Motionen avstyrks därför. Utskottet behandlar i detta sammanhang också ett yrkande imotion 1111 av m. fl. (c) som tar upp opiniotisbildningen påjämställd-hetsområdet.