bet · G701SoU29 · 1983-12-31 00:00:00 — a. på stränga kriterier för atten sjukdom skall klassificeras som arbetssjukdom, svårigheter atf avgöra om ensjukdom har samband med förhållanden i arbetsmiljön, brister i rapportering avarbetssjukdomar m. m. För att få en allmängiltig bild av hur olikaarbetsmiljöer inverkar på människans hälsa kan man därför behöva använda andrastatistikkällor så som sjukfrånvarostafisfik, statistik från cancerregistret,missbildningsregistref, hälso- och sjukvårdsstatistik samt statistik överdödsorsaker. Denna statistik är ofta infe utformad med tanke på attkunna användas för att bedöma omfattningen av arbetsbefingade sjukdomar, menkan ändå användas för urval av områden eller frågeställningar där fördjupadestudier behövs. Uppgifter om registrerade personers yrken och inom vilkennäringsgren de arbetar kan f.ex. saknas. För att kunna använda denna statistikmåste man ofta göra specialbearbefningar. Några sådana har gjorts. Ett exempelär undersökningar av sjukfrånvaro för anställda inom olika verksamheter, vilketmöjliggjorts genom att uppgifter från lönestatistiken använts fillsammans medsjukfrånvarostatisfiken. Ett annat är den datorbearbetning som gjordesav cancerregisfer fillsammans med folk- och bostadsräkningensdata 1960 för att utröna om def ur registret gick atf få fram uppgifter omstatistiksamband mellan cancer och arbetsmiljö. Enligt vad utskottet erfarit är defeft problem med informationssystem över sjuk- och dödlighet relaterade tillyrkesmässig bakgrund, atf uppgifter om individernas exponeringsförhållandensaknas (dvs. uppgifter om , var och hur de blivit utsatta föreft visst ämne). k. exponeringsregisfer börjatupprättas. Def pågår f. n. försök med fyra sådana exponeringsregisfer vidarbetarskyddssfyrelsen (för bly, styren, kvarts och asbest). Vidare kan filläggas atf ett nordiskt samarbete pågårkring frågan om samband mellan dödlighet och yrkesmässig bakgrund. har beviljat medel till ett samnordiskt projekt avseende"yrkesdödlig-hetsjämförelser i för 1971-1980". Projektetgenomförs av Nordiskt statistiskt sekretariat i . Idettasammanhangkanocksånämnasatf enligt 3 kap. 18 §arbefsmiljölagen, 2a § och 18 § arbetsmiljöförordningen samtarbetarskyddsstyrelsens föreskrifter (AFS 1979:1) läkare har skyldighet attanmäla alla samband som han eller hon bedömer föreligga mellan ohälsa ocharbete och som är oväntade eller anmärkningsvärda. I begreppet ohälsa inbegripssåväl psykiska som kroppsliga besvär och symtom. Anmälan skall göras tillyrkesinspektionen. Läkaren skall ägna särskild uppmärksamhet åt frågan omeventuellt samband då samma sjukdom iakttas hos flera individer med en gemensamarbetsmiljö eller en gemensam faktor i arbetsmiljön. Utskottet anser att det är en väsentlig uppgift för denofficiella statistiken att ge aktuell information om sambandet mellan olikaformer av arbetsförhållanden och ohälsa. Med hänvisning fill den här lämnaderedovisningen anser utskottet dock inte att det är påkallat med något initiativfrån sida. Mofion 1983/84:1615 yrkande 1 avstyrks därför. SoU 1983/84:29 20 En fråga som har nära samband med den nu aktuella,sjukfrånvaron och dess orsaker, behandlas i följande avsnitt. I motion 1983/84:431 av () och BengtWittbom (m) anförs att den påvisade stora frånvaron påarbetsplatserna vållar samhället stora kostnader. Enligt motionärerna bör detklarläggas i vilken mån orsakerna till frånvaron är att hänföra tillarbetsmiljöproblem. Det är, menar motionärerna, sannolikt att en sådanundersökning på en rad områden skulle kunna ge uppslag till åtgärder för attundanröja bakomliggande orsaker till den omfattande frånvaron och också bidratill ett bättre beslutsunderlag för den framtida inriktningen avarbetsmiljöpolitiken. Vad som i motionen anförts om behovet av att klarläggafrånvaroproblemens orsakssammanhang bör som sin mening ge regeringentill känna, hemställer motionärerna (yrkande 4). Orsakernatill frånvaron och sambandet mellan arbetsmiljö och sjukfrånvaro harundersökts och analyserats i en rad studier. SCB visar i en rapport.Arbetsförhållanden och sjukfrånvaro 1975/76, utarbetad på uppdrag avarbetarskyddsfonden, atf en rad olika arbetsmiljöfaktorer kan påverkasjukfrånvaron. Enligt undersökningen sammanfaller förekomsten av fysisktbelastande arbetsmiljöfaktorer med hög sjukfrånvaro. Bland dem som uppger sigha fysiskt ansträngande eller ensidigt belastande arbeten är sjukfrånvaronpåtagligt högre än bland dem som inte utsätts för sådana belastningar.Exempelvis har de som måste utföra tunga lyft, har olämpligaarbetsställningar, utsätts för vibrationer och skakningar i arbetet ca tiodagar längre sjukfrånvaro än genomsnittet. Andra betydelsefulla faktorerär värme, kyla, drag, smuts, buller, gas, damm, rök eller dimma. Enligt vadutskottet erfarit har dock , , invändningarmot SCB:s undersökning. Enligt SAF har SCB inte tagit hänsyn till att det finnsandra orsaker till sjukfrånvaro än sjukdom föranledd av miljöfaktorer, såsomtoleranströsklar, attityder, intresse för arbetet och trivsel. Även andra invändningarmot undersökningen har riktats från SAF:s sida. SCB har tillbakavisat SAF:skritik. statistik över långa sjukskrivningar dominerar diagnosersom hänger samman med den fysiska arbetskapaciteten. I en undersökning inomverket. Den ökade sjukfrånvaron - en statistisk analys (Delegationen för socialforskning, rapport 1980:1), utförd av visas att arbetare inom SAF:savtalsområde i genomsnitt har betydligt fler sjukdagar än tjänstemännen.Utredningen visar också att de branscher som har tyngre arbeten och svårarearbetsmiljöer har högre sjukfrånvaro. Vidare har riksförsäkringsverketsundersökningar visat att inom SAF-LO-området har personer med ackord något flersjukfaU än personer med tidlön samt att frånvaron bland skiftarbetare är högreän bland dagtidsarbetande. SoU 1983/84:29 21 I en studie utförd av (Sjukfrånvaronoch dess orsaker. Arbetarskyddsfonden) visas att sjukfrånvaron inom industrinär avgjort högre än inom andra näringsgrenar. Av studien framgår också attskillnaden i lång sjukfrånvaro mellan arbetare och tjänstemän inom industrin ärstor. Kortare sjukfall om är dock i stort sett lika vanliga ibåda grupperna. Arbetarskyddsfondenhar även i andra rapporter påvisat arbetsmiljöns roll för hälsan, t. ex.Närvaro i industriarbete, 1980 och Hälsa och sjukvårdsutnyttjande i olikaarbetsmiljöer, 1981. Idetta sammanhang kan också nämnas att möjligheterna att påverka sjukfrånvaronnyligen har studerats i en omfattande undersökning utförd av psykologiska institutionen vid med anslag frånarbetarskyddsfonden. Genom förbättringar av arbetsmiljön, bl. a. utbyte avmaskiner som var ergonomiskt olämpliga, introduktion av lyfthjälpmedel samtförbättrade informations- och samrådsmtiner lyckades man sänka sjukfrånvaron påde undersökta arbetsplatserna utöver den allmänna minskning som skett desenaste åren. Detfinns således ett omfattande utredningsmaterial som belyser sjukfrånvaronsorsaker. Det är angeläget att regeringen utvärderar och analyserar dettamaterial. Utskottet anser inte att motion 1983/84:431 påkallar någon åtgärdsåvitt nu är i fråga (yrkande 4). Omplaceringeller ledighet för graviditet Två motioner tar upp frågan om gravida kvinnorsrätt till omplacering vid risk för fosterskada. I motion 1983/84:1069 (vpk)hemställs att kvinnor som planerar graviditet eller är gravida får lagstadgadrätt till omplacering eller ledighet med bibehållen lön vid misstänkt risk förfosterskada i arbetsmiljön (yrkande 6). Enligt motionärernas uppfattning fårkvinnor i fertil ålder inte diskrimineras genom att de förbjuds att arbeta iriskmiljöer. Upptag av riskämnen måste i stället minimeras med tekniska åtgärder.Innan dessa krav tillgodosetts kräver motionärerna att kvinnor som planerargraviditet eller blivit gravida omplaceras utan löneförlust. Imotion 1983/84:403 av m.fl. (vpk) hemställs att gravidakvinnor ges rätt till omplacering från bildskärmsarbete (yrkande 3).Motionärerna anser att de larmrapporter som kom från och Canadaom ökad missfallsfrekvens vid bildskärmsarbete gör att det inte kan uteslutasatt också graviditetsstörningar kan uppstå vid arbete på en terminalarbetsplats.Så länge det råder oklarhet om humvida det är skadligt för fostret om moderaarbetar vid en bildskärm är det enligt motionärerna en självklarhet att allagravida kvinnor skall ha en ovillkorlig rätt till omplacering och till attslippa bildskärmsarbete. Enligtarbetsmiljölagen gäller att om ett visst slag av arbete innebär risk för ohälsaeller olycksfall regeringen eller arbetarskyddsstyrelsen kan föreskriva SoU1983/84:29 22 läkarundersökning samt meddela förbud atf till arbetetanlita den som vid undersökningen företett sjuklighet eller svaghet, som görhonom särskilt mottaglig för sådan risk (3 kap. 15 §). I den mån vissa grupper av arbetstagare kan bedömas varasärskilt utsatta kan bl. a. förbud meddelas mot atf arbetet utförs avarbetstagare som tillhör sådan grupp (16 §). Arbetarskyddsstyrelsen har medstöd av 3 kap. 16 § utfärdat föreskrifter om medicinsk kontroll vid blyarbete.I kungörelsen, som trädde i kraft , stadgas aft kvinnligaarbetstagare som är gravida eller ammar i princip inte får sysselsättas iblyarbete. Frågan om ekonomisk ersättning till gravida kvinnor som på grund avrisker för fosterskador tvingats avstå från förvärvsarbete har tillfälligtlösts genom de stödformer som är avsedda att ge ekonomisk grundtrygghet vidarbetslöshet. förordade i betänkandet SoU 1981/82:14 omskydd för ofödda, m. m. att sådana ändringar i arbetsmiljölagen borde övervägassom syftar till atf ge klart uttryck för behovet av skydd för ofödda. I betänkandet (SOU 1983:30) Utbyggd havandeskapspenning m.m. har föräldraförsäkringsutredningen lämnat förslag till en permanent lösningav hur ersättning bör utgå till gravida kvinnor som på grund av risk förarbetsmiljöbetingade fosterskador tvingas avstå från förvärvsarbete. Utredningenföreslår atf den nuvarande havandeskapspenningen enligt lagen (1962:381) omallmän försäkring utökas tiU att omfatta även dessa kvinnor. En förutsättningför rätt till ersättning är aft kvinnan avstängts från sitt arbete enligtföreskrifter utfärdade av arbetarskyddssfyrelsen med stöd av 3 kap. 16 §arbetsmiljölagen. Enligt föräldraförsäkringsutredningen framgår def avförarbetena fill arbetsmiljölagen att bestämmelsen i lagens 3 kap. 16 § äventar sikte på att skapa ett skydd för reproduktionsskador, inkl. fosterskador.Någon tvekan om bestämmelsens fillämplighet på reproduktionsskador föreliggerinte. Enligt utredningens mening finns det därför inte anledning att göra någonändring i arbetsmiljölagen på denna punkt. Utredningens betänkande har remissbehandlats och bereds f.n. i regeringskansUet. En proposition i ämnet väntas kunna bli behandlad avriksdagen tidigast . Arbetsmarknadsministern framhåller i åretsbudgetproposition (s. 23) att det är angeläget att arbetet med att kartläggasambandet mellan olika arbetsmiljöer och reproduktionsskador, inkl.fosterskador, fortsätter och att detta arbete inriktas på såväl kvinnor sommän. Målet måste enligt arbetsmarknadsministern vara en i alla avseenden säkerarbetsmiljö. Utskottet anser att det är angeläget att frågan om rätttill omplacering eller ledighet vid risk för fosterskada får enlösning. Regeringens prövning av föräldraförsäkringsutredningens förslag böremellertid avvaktas innan tar ställning till frågan. Motion1983/84:1069 yrkande 6 avstyrks därför. När detgäller bildskärmsarbite finns det enUgt arbetarskyddsstyrelsen i SoU 1983/84:29 23 dagingen vetenskaplig gmnd för att tillstyrka rätt till omplacering undergraviditet. De mätningar som gjorts av bl. a. harvisat att strålningsdoserna i stort motsvarar den naturligabakgmndsstrål-ningen. Det finns dock flera lokala avtal med stöd av medbestämmandelagen,MBL, som reglerar rätten fill omplacering från bildskärmsarbete. Utskottetanser mot bakgrund av det anförda att motion 1983/84:403 inte bör föranledanågon åtgärd såvitt nu är i fråga (yrkande 3). Utskottet vill vidarei detta sammanhang nämna att det inom arbetarskyddsstyrelsen påbörjatsett forskningsprojekt som rör eventuellt samband mellan arbete vid bildskärmoch graviditetsutfall. Ett motionsyrkande som gäller denna forskning behandlasnedan s. 33. I två skilda motioner och med olika motiveringarhemställer kommunisterna om översyn av arbetsmiljölagen. Imotion 1983/84:1069 (vpk) begärs aft en utredning tillsätts för att värderaarbetsmiljölagens effektivitet, speciellt mot bakgrund av dess karaktär avramlag (yrkande 14). I motionen anförs att kommunisterna redanvid arbetsmiljölagens tillkomst var synnerUgen krhiskt mot själva principen attskriva en ramlag som överflyttar de konkreta åtgärderna från de demokratiskaorganen till de administrativa. Lagen bedömdes vidare som otillräcklig eftersomden slog fast att det dagliga och lokala arbetsmiljöarbetet skulle bygga påklassamarbete. En del av ansvaret för lagens otillräcklighet måste enligtmotionärerna läggas på arbetarskyddsstyrelsens ledning som inte förmått fyllaramlagen med innehåll. måste ta sitt politiska ansvar förarbetsmiljön och analysera lagens uteblivna effekter, heter det imotionen. Imotion 1983/84:2062 begär m. fl. (vpk), under hänvsning till vadsom anförs i motion 1983/84:2060, att arbetsmiljölagen måste ses över ochbearbetas så att lagen underlättar för handikappade att få anställning.Arbetsmiljölagen innehåller bestämmelser om att arbetsmiljön skall anpassasefter människors oUka förutsättningar. är det, enligt motionärerna,emellertid så att arbetsmiljön i många fall utgör ett avgörande hinder mot atthandikappade kan få anställning, och några mer genomgripande resultat har intearbetsmiljölagen gett i detta avseende. Arbetsmiljölagen,som trädde i kraft , är till stor del en ramlagstiftning, somförutsätts bli kompletterad genom av arbetarskyddsstyrelsen utfärdade närmareföreskrifter för olika områden. Denna konstruktion av lagstiftningen är bl. a.avsedd att underlätta en utveckling som tar hänsyn till nya forskningsrön ochtill behovet av åtgärder inom olika områden. Vid riksdagsbehandlingenframfördes kommunisterna motionsförslag som innebar attarbetet i arbetsmiljöfrågor borde bedrivas genom en facklig kamp avarbetstagarna mot arbetsgivarna och att SoU 1983/84:29 24 arbetsmiljölagenborde ge arbetstagarna fackliga maktbefogenheter i olika avseenden. Socialutskottetavstyrkte motionen och anförde i sitt av godkända betänkande SoU1977/78:1 (s. 18): har i det inledande avsnittet idetta betänkande anslutit sig till den i propositionen framförda uppfattningenatt samverkan mellan arbetstagare och arbetsgivare är en förutsättning för ettframgångsrikt arbete när det gäller att skapa en god arbetsmiljö. Arbetsgivareoch arbetstagare bör i samförstånd och med avvägning av de oUka intressen sommåste beaktas gemensamt söka åstadkomma en tillfredsställande arbetsmiljö. Denmetod som kommunisterna anvisar står i motsats till den förarbetsmiljölagstiftningen grundläggande principen om samverkan. Utskottet villi detta sammanhang även peka på de möjligheter tiU inflytande över sinarbetsmiljö som arbetstagarna har enligt MBL. Enligt denna lag finns även en s.k. kvarlevande stridsrätt, som innebär att part, som vid förhand-Hng omkollektivavtal om löner och anställningsvillkor begärt att medbestämmandefrågaskaU regleras i avtal, har möjlighet att, om detta inte sker, vid senareförhandlingar som infe leder till avtal använda stridsåtgärder. Här kan också nämnas att det i budgetpropositionenuppges att arbetarskyddsstyrelsen har som målsättning att inom en treårsperiodersätta ca 250 anvisningar och meddelanden från fiden före arbetsmiljölagensikraftträdande med ungefär hälften så många föreskrifter (s. 146). aktuella motionen 1983,'84:1069 har inte angetts i vilka avseendenarbetsmiljölagens effekter skulle ha uteblivit. Utskottet anser för sin delinte att det framkommit något som motiverar en översyn av lagen på det sättmotionärerna begärt och avstyrker därför motionen såvitt nu är i fråga (yrkande14). Engrundläggande föreskrift i arbetsmiljölagen med sikte på människor medarbetshandikapp finns i dess 2 kap. 1 §. Där stadgas atf arbetsförhållandenaskall anpassas till människans förutsättningar i såväl fysiskt som psykisktavseende. Avsikten med bestämmelsen är att underlätta strävandena att uppnå enarbetsmarknad med stor variation på arbetsuppgifter där var och en kan erbjudassysselsättning efter sina fysiska och psykiska förutsättningar (prop.1976/77:149 s. 247). Enligt arbetsmiljölagens 3 kap. 3 § åligger detarbetsgivaren att ta hänsyn till arbetstagarens särskilda förutsättningar förarbetet. Där sägs också att det vid arbetets planläggning och anordnande skallbeaktas att människors förutsättningar att utföra arbetsuppgifter är olika. Vidarbetsställe där minst 50 arbetstagare sysselsätts skall det finnas enskyddskommitté (AML 6 kap. 8 §). skall tillsättas även vidarbetsställe med mindre antal arbetstagare, om arbetstagarna begär det.Skyddskommittén skall bl. a. verka för att arbetsmiljöstandarden på arbetsställetär tillfredsställande och uppfyller lag- och författningsbestämmelser. Vidarehör frågor om företagshälsovård till skyddskommitténs verksamhet. varskyddskommitté inrättad vid ca 18 500 arbetsställen. Dess uppgifter regleras, förutom av AML, av arbetsmiljöförordningen och SoU1983/84:29 25 arbetsmiljöavfal meUan arbetsmarknadens parter. För aft underlätta inplacering av äldre ocharbetshandikappade samt stödja redan anställda som drabbats av handikappbildades s. k. anpassningsgrupper. Verksamhetenbehandlades i förarbetena till lagen (1974:13) om anställningsfrämjandeåtgärder, främjandelagen. Anpassningsgmppernas verksamhet bygger på ettsamarbete mellan arbetsförmedlingen, de fackliga organisafionerna påarbetsplatsen och arbetsgivaren. Anpassningsgruppernas huvuduppgift är attfrämja nyanställning av handikappade och äldre. Det finns drygt 5 000anpassningsgrupper i landet. ansåg dåvarande arbetsmarknadsministern att deffanns anledning att utvärdera hur samordningen mellan den lokalaskyddsorganisafionen och anpassningsgrupperna fungerat i praktiken. Därförtillsattes den s. k. samverkanskommittén (A 1981:04), vars betänkandeArbetsanpassning (Ds A 1984:2) framlagts. Kommitténs förslag syftarfrämst till aft förstärka insatserna för redan anställda, som fått nedsattarbetsförmåga så att de kan stanna kvar i arbete. I betänkandet föreslås attskyddskommittén skall verka för att anpassnings- och rehabiliteringsarbetebedrivs på arbetsstället. ansvar härför föreslås komma tilluttryck i AML genom ett tillägg tiU 6 kap. 9 §. Vid mindre arbetsställen, somsaknar skyddskommitté men är knutna till en företagshälsovårdscenfral, börenligt utredningsförslaget företagshälsovårdskommittéerna verka för attarbetsanpassnings- och rehabiliteringsverksamhet kommer fill stånd. undersökningar torde av landets arbetstagareha tillgång till någon form av företagshälsovård. I företagshälsovårdsutredningens slutbetänkande SOU1983:32 (se även ovan s. 13) understryks de insatser företagshälsovården kangöra när det gäller personer som är arbetshandikappade längre eller kortaretid. Enligt utredningens uppfattning måste företagshälsovården i betydandeutsträckning engagera sig i anpassning av arbetsmiljön för arbetshandikappadeoch personer som efter tillfälUg sjukdom eller skada behöver rehabihtering föraft kunna återgå i arbete (betänkandet s. 97). Utredningen konstaterar aftanpassningsverksamheten är en viktig uppgift för företagshälsovården oavsett omden tar sin utgångspunkt i arbetsmiljölagen, medbestämmandelagen ellerfrämjandelagen (s. 99). betänkande kommer attremissbehandlas. betänkande är som ovan nämntsf. n. föremål för överväganden inom . Utskottet anser atfregeringens överväganden bör avvaktas innan tar ställning till vilkaåtgärder som kan vidtas för ätt bättre anpassa arbetsmiljön till arbetshandikappadesbehov. Någon ytterligare översyn av arbetsmiljölagen i denna del är f. n. intepåkallad. Motion 1983/84:2062 avstyrks således. SoU1983/84:29 26 Arbetarskyddsstyrelsensföreskriftsarbete är en väsentlig del av den centrala tillsynsverksamheten.Arbetarskyddssfyrelsen anför i sin anslagsframställning att föreskriftsarbetetunder kommer att präglas av en pågående omarbetning av äldreregelsystem. Styrelsen har som målsättning att ersätta ca250 anvisningar och meddelanden från tiden före arbetsmiljölagensikraftträdande med ungefär hälften så många föreskrifter. Styrelsen uppgervidare atf en följd av den omfattande satsningen på föreskriftsarbetet blir attövrigt centralt tillsynsarbete, bl. a. konsultations- ochupplysningsverksamhet, får ta i anspråk en mindre resursandel än tidigare.Arbetsmarknadsministern anför i budgetpropositionen (s. 148) att hon stöderstyrelsens prioritering beträffande föreskriftsarbetet. Hon understrykervidare att det är angeläget att arbetet slutförs inom den planerade tidsramen. I motion 1983184:1069 (vpk) yrkas att planeradeföreskrifter skyndsamt utarbetas enligt arbetsmiljölagen (yrkande 13). Utskottet har vid en tidigare behandling av ett likartatyrkande i det av godkända betänkandet SoU 1981/82:39 (s. 3) förklaratsig bl. a. genom besök hos arbetarskyddsstyrelsen ha kommit till denövertygelsen aft föreskriftsarbetet bedrivs med största möjliga skyndsamhet ochatt något ingripande inte skulle vara ägnat att påskynda ellereffektivisera arbetet. Utskottet finner inte skäl att nu göra någon annanbedömning. Utskottet vill vidare hänvisa till vad arbetsmarknadsministernanfört i årets budgetproposition. I motion 1983/84:1069 (vpk) begärsförslag om att forskning omkring och åtgärder mot belastningssjukdomar skallprioriteras i arbetsmiljöarbetet (yrkande 10). Motionärerna an:För atfforskningen kring seneffekter av olämpliga belastningar har varit särskilteftersatt och är besvärlig eftersom många faktorer samverkar. Ryggvärk, nedsattmuskelkraft och förslitna leder är mindre dramatiska effekter än död ochcancer, men utgör likafullt plågsamma, invalidiserande och utdragna lidanden,anför motionärerna vidare. I motionen uppges att arbetarskyddsstyrelsenprioriterar sådan forskning och att bör uttala ett särskilt stödhärför. Arbetarskyddsstyrelsen har i sin anslagsframställning /85 uttalat att den typ av forskning som har väsenflig betydelsefrån hälsosynpunkt i första hand måste prioriteras. Prioriteringarna måstegöras med hänsyn till såväl skadefrekvens som skadornas svårighetsgrad.Styrelsen har, på grundval av den aktuella och den förväntade risksifnationen,prioriterat bl. a. belastningsskador som forskningsområde (budgetpropositionen s. 146). SoU1983/84:29 27 Arbetsmarknadsministern har dels ibudgetpropositionen, dels i den forskningsproposition, 1983/84:107 bilaga 7,som behandlats av utskottet i betänkandet SoU 1983/84:24, förklarat att de avstyrelsen föreslagna prioriteringarna samt de överväganden som redovisats somgrund för dessa enligt hennes mening synes vara väl avvägda och motiverade(budgetproposifionen s. 148, forskningspropositionen bil. 7 s. 9). Med hänvisning till vad arbetsmarknadsministern sålundaanfört anser utskottet inte aft motion 1983/84:1069 påkallar någon riksdagensåtgärd såvitt nu är i fråga (yrkande 10). Eft hygieniskt gränsvärde anger denhögsta halt av en luffförorening, under vilken en person som utsätts förföroreningen anses vara skyddad mot ohälsa. F.n. gäller arbetarskyddssfyrelsenskungörelser om hygieniska gränsvärden, AFS 1981:8 och AFS 1981:21, vilka träddei kraft . kommer arbefarskyddsstyrelsen att utfärdaen ny lista över hygieniska gränsvärden. I den nya kungörelsen ändras drygt 30gränsvärden, och ett drygt tjugotal nya införs i Ustan. Bland nyheterna finnsfreon 11, 12 och 22 samt ett antal alifatiska aminer. Asbestgränsvärdet sänksfrån 1 fiber/ml till 0,5 fiber/ml. Glykoletrar och glykoleteracetaf får ocksåsänkta värden. För vissa ämnen (f. n. bly och kadmium) hararbetarskyddsstyrelsen fastställt biologiska gränsvärden.