bet · G701BoU2 · 1983-12-31 00:00:00 — omfysisk riksplanering m. m. I detta betänkande behandlarutskottet de under allmänna motionstiden väckta motionerna 1982/83: 672 av och (båda m) varisåvitt nu är i fråga hemställs (2) att hos regeringen anhåller att berördalänsstyrelser får i uppdrag att undersöka möjligheterna att ställa mark tillförfogande för fritidsbebyggelse och åretruntbostäder, 673 av m. fl. (s) vari hemställs attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna 1. att kommunernages ökade möjligheter att säkerställa behovet av mark för friluftslivet ianslutning till tätorterna genom att exempelvis bilda kommunala naturreservateller naturvårdsområden, 2. att lag- ochförfattningsformerna för planering och säkerställande av sädan mark utreds ochfastställs, 3. att statistikoch räkenskap förs över tillgången till allemansrättslig mark nära tätorterna, 1060 av m. fl. (s) vari hemställs attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförtsom FoU-insatser med inriktning att mark med olika beskaffenhet kan tillrättaläggasför att bättre svara mot olika rekreationsönskemål, 1062 av () vari hemställs att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att det skallbedömas som ett riksintresse att Indalsälvens deltalandskap skyddas, 1574 av m. fl. (m) vari hemställs attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna att regeringen vidberedningen av den kommande beaktar näringslivets behov avmark för industriell verksamhet även i områden med intensivt jordbruk, 2097 av och (båda m) varihemställs att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vadsom i motionen anförts om tillämpningen av riktlinjer för fysisk riksplanering. 2 Uppgifter om den fysiska riksplaneringen m.m. 2.1 Vissa utgångspunkter för den fysiskariksplaneringen Regeringen redovisade i proposition1972:111 bil. 2 förslag till riktiinjer för hushållning med mark och vatten.Förslagen i propositionen godtogs i allt väsentligt av (CU 1972:35). 1 1983/84. BoU 1983/84:2 2 Arbetet med att fullfölja och vidareutveckla debeslutade riktlinjerna för hushållning med mark och vatten har förts vidare iett program- och ett planeringsskede. Resultaten av arbetet har redovisats iproposition 1975/76:1 (programskedet) och proposition 1978/79:213(planeringsskedet). 1 den sist nämnda propositionen lade regeringen framförslag till vissa kompletterande utgångspunkter för planeringen i fråga omhushållning med jordbruksmark och utveckling av fritidsbebyggelse i områden meds. k. geografiska riktlinjer. Förslagen i propositionerna godtogs i allt väsentligtav (CU 1975/76:1, rskr 1975/76:45 och CU 1979/80:6, rskr 1979/80:87). Irapporten med mark och vatten 2 (SOU 1979:54 och 55) behandladesbl. a. vissa mera långsiktiga frågeställningar rörande hushållning med markoch vatten. Efter remissbehandling av rapporten och överväganden inomregeringen förelades en proposition (prop. 1980/81:183, CU 1981/82:1) om fortsatt fysisk riksplanering. 1 propositionen redovisades förriksdagens kännedom bl.a. vissa industrifrågor och vissa övergripande strukturfrågorrörande anläggningar för transporter och energidistribution samttätortsutvecklingen. Regeringenuppdrog 1981 ät länsstyrelserna att till regeringenredovisa hur långt kommuner och länsmyndigheter kommit i arbetet med attfullfölja fastlagda riktlinjer för mark och vatten. Länsstyrelsernasredovisningar har remissbehandlats. Beredningen av ärendet pågår i regeringenskansli. Regeringenhar beslutat om lagrådsremiss med förslag till plan- ochbygglag m. m. 1 lagrådsremissen finns bl. a. ett avsnitt om resurshushållningoch fysisk riksplanering. I remissen erinras om beslut hösten 1982om att begära en utredning om behovet av en övergripande lagreglering avhushållningen med naturresurser (JoU 1982/83:4). Mot bakgrund avriksdagsbeslutet utarbetas f. n. en promemoria i medförslag till en lag om hushållning med naturresurser. 1 remissen redogörs förden tänkta huvudsakliga uppläggningen av en naturresurslag. Där anges ettviktigt syfte med lagen vara att den skall ge regler för översiktliga ochlångsiktiga överväganden om resursutnyttjande och miljöeffekter vid beslut avbetydelse för resurshushållningen. I lagen avses ingå regler som motsvararriktlinjerna i den fysiska riksplaneringen. Avsikten är dock att innehållet iriktlinjerna skall ses över i arbetet med en naturresurslag, bl. a. med hänsyntill det lagtekniska sammanhang i vilket en lagreglering avses ske. Förslagettill naturresurslag anges därför kunna komma att innehålla bestämmelser somavviker från dagens riktlinjer. 2.2 Vissa utredningar om fritidsboende m.m. avgav i april 1981delbetänkandet Fritidshus eller permanentbostad (Ds Bo 1981:3) och i juni 1982slutbetänkandet BoU1983/84:2 3 Fritidsboende (SOU 1982:23). I det förstnämnda betänkandetlämnades förslag till åtgärder som avses ge kommunerna bättre möjligheter än f.n. att medverka till att fritidshus och andra småhus används för det ändamål deär avsedda och lämpade för. I förslaget behandlas dels det förhållandet attsmåhus förvärvas för att användas som fritidshus i områden där det ansesangeläget att bebyggelsen används för permanentboende, dels den omständighetenatt fritidsbebyggelse som är avsedd endast för ett begränsat bostadsbrukanvänds för stadigvarande bosättning. 1 sitt slutbetänkande behandlar fritidsboendekommittén bl.a. frågor om resurser för fritidsboende, enskild fritidsbebyggelse,andelsfritidshus, turistbostäder samt statens ekonomiska insatser för attfrämja fritidsboendet. I den inom utarbetade promemorianFörbättrade möjligheter till kommunala förköp (Ds Ju 1983:11) föreslås en heltny förköpsgrund. Förköp föreslås sålunda kunna ske för att säkerställa bostäder(småhus) åt permanentboende inom områden där det råder en avsevärd efterfråganpå fritidshus. Förbättrade finansieringsmöjligheter vid förvärv av fastighetersom förköpts inom sådana områden förordas även. Promemorian harremissbehandlats och bereds f. n. inom . Frågor om turismens utveckling i ett vidare perspektiv harbehandlats bl. a. av rekreationsberedningen i betänkandet Områden för turismoch rekreation (SOU 1983:43) och av utredningen om den statliga rekreations-ochturistpolitiken (TUREK) i betänkandet Turism och friluftsliv 2 (SOU 1983:45).Det kan även noteras att rekreationsberedningen till regeringen överlämnatförslag till åtgärder för att utveckla odlingslotter och koloniträdgårdar(rapport nr 15 från rekreationsberedningen). 3.1 Näringslivets behov av industrimark ijordbruksområden Näringslivets behov av industrimarki områden med intensivt jordbruk tas upp i motion 1574 (m). Motionärernahemställer att som sin mening ger regeringen till känna att iberedningen av den kommande plan-och bygglagen näringslivets markbehov även iområden med intensivt jordbruk beaktas. I den beslutade lagrådsremissen med förslag tillplan- och bygglag m. m. anges som en allmän princip att mark skall prövas varafrån allmän synpunkt lämplig för sitt ändamål för att den skall få användas förbebyggelse och därmed sammanhängande anordningar. En motsvarande regel finns f.ö. i den nuvarande byggnadslagen (se 5 §). Som framgått ovan (avsnitt 2.1)pågår i regeringens kansli arbetet på en promemoria med förslag till en lag omhushållning med naturresurser. Av lagrådsremissen framgår att avsikten är attnaturresurslagen skall innehålla föreskrifter om hänsynstagande på olika sätt,bl. a. till de areella näringarnas intressen. 2 1983/84. BoU1983/84:2 4 Enligt vad utskottet erfarit kommer i förslaget tillnaturresurslag även att anges utgångspunkter för avvägningen mellan olikamarkanvändningsintressen. Principerna för markens användning är av central betydelsei det arbete på en plan- och bygglag och en naturresurslag som f. n. pågår. Denfråga som tagits upp i motionen är en naturlig del i detta arbete. Mot bakgrundav att frågorna f. n. övervägs och kommer att ingå i propositionen med förslagtill plan- och bygglag m. m. bör en sakgranskning av förslag i motionen anstå.Utskottet föreslår därför att avslå motionen. 3.2 Fritidsbebyggelse m. m. I motion 672 (m) behandlasskärgårdsbefolkningens boendeproblem med utgångspunkt främst från förhållandenai . Konkurrensen och trycket från fritidsintressenterna har bl. a.inneburit att skärgårdssamhällena avfolkas större delen av året eftersom mångapermanentbostäder köps av sommargäster. Motionärerna anför att ett sätt attkomma till rätta med problemet är att mark ställs till förfogande för fritids-och permanentbebyggelse. I motionen hemställs (yrkande 2) att hosregeringen begär att berörda länsstyrelser får i uppdrag att undersökamöjligheterna att ställa mark till förfogande för det angivna ändamålet. Fritidsbebyggelsens omfattning och utbredning i attraktivaområden är en viktig fråga inom ramen för arbetet med den fysiska riksplaneringen.I detta sammanhang bör noteras att länsstyrelserna i sin redovisning av detfortsatta arbetet med att fullfölja riktiinjerna för hushållning med mark ochvatten behandlat fritidsbebyggelsens omfattning m. m. Utskottet vill erinra omatt ansvaret för frågor om markanvändning och planläggning primärt åvilarkommunerna. Vidare vill utskottet erinra om att frågan om fritidsbostäder ochpermanentbostäder behandlats bl. a. av fritidsboendekommittén. Kommittén hardiskuterat de problem som ligger däri att konkurrensen om markens användningför olika ändamål ökat, inte minst i de kustnära områden som är attraktiva förfritidsboende av olika slag. Efter remissbehandling övervägs f. n. kommitténsbetänkande i regeringens kansli. Enligt vad utskottet erfarit är avsikten attriksdagen skall föreläggas en proposition om riktlinjerna församhällets politik för rekreation m. m. I detta sammanhang bör också erinras omatt kommer att föreläggas en proposition om ändringar i förköpslagenbl. a. för att säkerställa bostäder ät permanentboende inom områden där detråder avsevärd efterfrågan på fritidshus. Utskottet finner mot bakgrund av det ovan anförda inteskäl föreligga att tillstyrka motion 672 (m) yrkande 2. 3.3 Markområden för rekreation I två motioner; motionerna 673(s)och 1060 (s) behandlas olika åtgärder för att tillgodose behovet avmarkområden för rekreation. BoU 1983/84:2 5 Den förstnämnda motionen har tre yrkanden. I detförsta yrkas ett tillkännagivande till regeringen om att kommunernabör ges ökade möjligheter att säkerställa behovet av mark för friluftslivet ianslutning till tätorter genom att exempelvis bilda kommunala naturreservateller naturvårdsområden. I det andra yrkandet föreslås att lag- och författningsformenför planering och säkerställande av sådan mark utreds. Slutligen hemställs idet tredje yrkandet om ett tillkännagivande till regeringen ombehovet av att statistik och räkenskap förs över tillgången tillallemansrättslig mark nära tätorterna. sistnämnda motionen 1060(s) föreslås ökade forsknings-ochutvecklingsinsatser med inriktning på att mark med olika beskaffenhet kantillrättaläggas för att bättre svara mot olika rekreationsändamål. 1de båda motionerna tas upp frågor som enligt utskottets uppfattning ärangelägna. Som framgått ovan (avsnitt 2.2) har emellertid under senare tidfiera utredningar avseende olika aspekter på rekreationspolitiken avlämnats.Efter remissbehandling av dem och överväganden i regeringens kansli är, somockså framgått ovan (avsnitt 3.2), avsikten att skallföreläggas en proposition om riktlinjerna för samhällets rekreationspolitik m.m. Utskottetvill beträffande de yrkanden som förs fram i motionen anföra följande. Vadbeträffar motion 673 (s) yrkande 1 om möjligheten att bilda kommunalanaturreservat m. m. bör erinras om att i en framställning tillregeringen påtalat behovet av förstärkning av kommunernasbefogenhet att bevara friluftsområden genom att kommunerna ges möjlighet attbesluta om inrättande av naturreservat. Den i framställningen aktualiseradefrågan övervägs bl. a. i arbetet med förslag till plan- och bygglag och medförslag till naturresurslag. Eftersom den i motion 673 (s) yrkande I upptagnafrågan övervägs är ett tillkännagivande inte erforderligt. Utskottet avstyrkerbifall till motionen i denna del. motionsyrkande 2 anförts om lag- och författningsformerna för planering ingårsom en naturlig del bl. a. i arbetet med en plan- och bygglag och med ennaturresurslag. Inte heller detta yrkande bör enligt utskottets uppfattning nutillstyrkas. Vadslutligen angår yrkande 3 i motionen om statistik m. m. över tillgången tillallemansrättslig mark nära tätorterna vill utskottet erinra om att statistiskacentralbyrån i samråd med försöksvis gjort enmetodstudie kallad Allmänt tillgänglig mark. Den studien publicerades inovember 1982. F. n genomförs en landsomfattande undersökning av allmänttillgänglig mark runt tätorter med mer än 10 000 invånare. Vad i yrkande 3 imotionen föreslagits får sålunda anses tillgodosett varför utskottet avstyrkermotionen även i denna del. Beträffandeförslaget i motion 1060 (s) om FoU-insatser beträffande markdata för rekreationbör erinras om att turist- och rekreationspolitiska utredningen i sittovannämnda betänkande Turism och friluftsliv 2 (SOU BoU1983/84:2 6 1983:45) uppmärksammat behovet av forskning inom sektornturism och friluftsliv. 1 betänkandet anförs att den forskning som pågår inomsektorn bör förstärkas och samordnas. Utredningens betänkande kommer efterremissbehandling att övervägas i regeringens kansli. Nämnas bör också attrekreationsberedningen i en rapport har redovisat en genomgång av forskningsbehovetinom sektorn. Resultatet av de överväganden avseende vissa utredningarom rekreationspolitiken som f. n. pågår i regeringens kansli bör avvaktas varförutskottet avstyrker bifall till motion 1060 (s). 3.4 Tillämpning av riktlinjerna för den fysiskariksplaneringen I motion 2097 (m) tas upp frågan omfritidsbebyggelsen såsom ett exempel på att svårigheter enligt motionärerna kan uppstå vid tolkningen av innebörden av riktlinjerna i den fysiskariksplaneringen. Motionärerna anför att regeringen bör se till att av riksdagenoch regeringen fattade beslut kommer berörda organ till kännedom och attnödvändig klarhet nås i de fall tveksamhet uppstår. Utskottet vill erinra om att i propositionen om fortsattfysisk riksplanering frågan om ansvarsfördelningen mellan riksdag och regeringavseende den fysiska riksplaneringen behandlas (prop. 1980/81:183 s. 16). 1propositionen förordades att närmast hade att besluta om riktlinjerför hushållning med mark och vatten medan regeringen hade huvudansvaret för denlöpande fysiska riksplaneringen, något som bl. a. ansågs innebära attregeringen hade att uppmärksamma områden där markanvändningsförhållandena ärsärskilt komplicerade och överväga behovet av att föreskriva närmareutgångspunkter för planeringen i dessa områden, t. ex. genom att föreslåriksdagen att lägga fast kompletterande riktlinjer. hade ingen erinran mot propositionen i denna del(CU 1980/81:39). Utskottet delar självfallet motionärernas uppfattning omatt riktlinjer och de uttalanden i anslutning härtill som riksdagengjort skall ligga till grund för riktlinjernas närmare tillämpning. Sommotionärerna anför kan det dock inträffa att svårigheter kan uppstå när detgäller att tolka riktlinjernas innebörd. Önskvärt vore att riktiinjerna hade ensådan utformning och precisering att dessa svårigheter kunde undvikas. Om detemellertid uppstår tolkningsproblem av den art motionärerna nämner utgårutskottet från att regeringen inom ramen för den beslutade arbetsfördelningennärmare klargör riktlinjernas innebörd. Det får vidare förutsättas att denlagreglering av riktlinjerna som övervägs i arbetet med en naturresurslagkommer att ge bättre möjligheter än f. n. vid tillämpningen i konkreta ärenden.Något tillkännagivande i enlighet med vad i motion 2097 (m)förordats finner utskottet inte erforderligt. BoU 1983/84:2 7 I motion 1062 (c) begärs ett riksdagenstillkännagivande om att Indalsälvens deltalandskap skall bedömas som ettriksintresse i den fysiska riksplaneringen. Motionären hävdar att Indalsälvensdelta genom storlek och särprägel är ett omistligt landskapsparti av nationelltvärde. Enligt motionärens uppfattning bör deltalandskapet skyddas. 1 motionenanförs att planer finns att dra väg E 4 genom deltalandskapet. Motionären synesanse att denna vägdragning delvis skulle utgöra ett icke acceptabelt ingrepp ideltat. finns med i den aktuella vägplaneringen förVästernorrlands län. Frånde utgångspunkter bostadsutskottet närmast har att beakta, nämligen frågan omriktlinjer för den fysiska riksplaneringen, vill utskottet hänvisa till vadovan (avsnitt 3.4) anförts om ansvarsfördelningen mellan olika organ i dessafrågor. Enligt denna fördelning som tidigare ställt sig bakomankommer det närmast på regeringen, ämbetsverken, länsstyrelserna ochkommunerna att vidta åtgärder för att tillgodose viktiga mark- ochvattenhushållningsintressen. Regeringen har att för aktualiserafrågan om ändring av riktlinjerna. Utskottet har inhämtat att iVästernorrlands län arbetar med frågan om att förklara vissa delar av deltatsom naturreservat. Därmed ges skydd för naturmiljön. Utskottetfinner mot bakgrund av den beslutade ansvarsfördelningen för den fysiskariksplaneringen inte skäl föreslå att göra det i motion 1062 (c)begärda tillkännagivandet. Motionens syfte får dessutom anses i inte ringa gradtillgodosett om den planerade reservatsbildningen kommer till stånd. 1. beträffande näringslivets markbehov att riksdagenavslår motion 1982/83:1574, 2. beträffande skärgårdsbefolkningens boendeproblematt avslår motion 1982/83:672 yrkande 2, 3. beträffande möjligheterna att bilda kommunalanaturreservat att avslår motion 1982/83:673 yrkande 1, 4. beträffande lag- och författningsformerna förmarkplanering m. m. att avslår motion 1982/83:673 yrkande 2, 5. beträffande statistik m. m. över allmänttillgänglig mark att avslår motion 1982/83:673 yrkande 3, 6. beträffande forskning avseende mark för rekreationm. m. att avslår motion 1982/83:1060, 7. beträffande tillämpning av riktlinjerna för denfysiska riksplaneringen att avslår motion 1982/83:2097, BoU 1983/84:2 8 8. beträffande skydd för Indalsälvens deltalandskapatt avslår motion 1982/83:1062. Närvarande:Kjell A. (), (), (), (), (), (), (), BirgittaHambraeus (c), Per (), (), (),(), (vpk), () och RuneEvensson (s). BoU 1983/84:2 9 , , ochMargareta (alla m) anför: Konkurrensen och trycket från fritidsintressenainnebär i vissa delar av landet stora problem för den bofasta befolkningen. Somanförs i motion 672 (m) är efterfrågan på fritidsbostäder ofta vida större äntillgången något som inte sällan innebär en press uppåt på fastighetsvärdena.Så är fallet inte minst i våra skärgårdssamhällen och i andra kustnära områden.Det finns sålunda skäl vidta åtgärder för att så långt möjligt är skapa balansmellan tillgång och efterfrågan på fritidsfastigheter. Somäven anförs i motionen bör mark ställas till förfogande för fritids-ochpermanentbebyggelse. Bebyggelseutvecklingen är främst en kommunalangelägenhet. Utskottet utgår från att kommunerna vidtar de åtgärder som kanbehövas för att komma till rätta med den i motionen upptagna frågan. Fråganom fritidsbebyggelsens omfattning och utformning m. m. torde komma attbehandlas i den proposition om riktlinjerna för samhällets politik förrekreation som enligt vad utskottet erfarit kommer att föreläggas riksdagenvåren 1984. Det finns anledning anta att även den i motion 672 (m)aktualiserade frågan kommer att behandlas i denna proposition. Mot bakgrund avatt kan väntas få pröva frågan i ett större sammanhang har vi inteansett det motiverat för att nu ställa sig bakom vad i motionenhemställs. Vi vill emellertid framhålla att vi inte kan acceptera en utvidgadförköpslagstiftning för att därigenom styra efterfrågan på fritidshus m. m. Moderatasamlingspartiet har i partimotionen 360 yrkande 7 föreslagit att förköpslagenskall upphävas. Avsikten är att bostadsutskottet skall behandla detta yrkandevåren 1984.