bet · G701SfU29 · 1983-12-31 00:00:00 — om ändring i lagen (1950:382) om svenskt medborgarskap(prop. 1983/84:156) I proposition 1983/84:156 harregeringen () föreslagit att anta det inomarbetsmarknadsdepartementet upprättade förslaget till lag om ändring i lagen(1950:382) om svenskt medborgarskap. Lagförslaget innebär att handläggningen avanmälningsärenden om förvärv av svenskt medborgarskap för icke-nordiskamedborgare förs över från länsstyrelserna till statens invandrarverk. Lagförslagetåterfinns i bilaga till betänkandet. Motion väckt under den allmänna motionstiden /84 I motion 1983/84:535 av . (m) hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om krav på minimikunskaper i svenska för invandrare somönskar erhålla svenskt medborgarskap. Ärenden som rör förvärv av svensktmedborgarskap efter anmälan handläggs nu med ett undantag av länsstyrelserna. I propositionen föreslås att anmälningsärenden som avsericke-nordiska medborgare förs över till statens invandrarverk. Skälen till förslagetär bl. a. att en centralisering av ärendena till invandrarverket skulle främjaen enhetligare praxis och vidare leda till en enhetligare ordning i fråga omunderrättelser till resp. utländsk beskickning i om beslut atttillerkänna utlänning svenskt medborgarskap. Dessutom medför den föreslagnaförändringen en viss besparing för länsstyrelsernas del, och med hänsyn tillatt någon resursförstärkning hos invandrarverket inte är erforderlig innebärförslaget totalt sett något minskade kostnader. Propositionens förslag har inte föranlett någotmotionsyrkande och utskottet biträder förslaget. Utskottet behandlar i detta sammanhang även den under denallmänna motionstiden väckta motionen 1983/84:535 av m. fl. Imotionen anförs att det som huvudregel vid förvärv av svenskt medborgarskap förinvandrare bör krävas att invandrarna skall kunna förstå och göra sig 1 1983/84.11 saml. SfU1983/84:29 2 förstådda på svenska språket. Om särskilda skäl föreliggerbör dock dispens kunna meddelas. Motionärerna begär ett tillkännagivande om vadsom anförts om krav på minimikunskaper i svenska för invandrare som önskarerhålla svenskt medborgarskap. Utskottet har tidigare under innevarande avstyrktett motionsyrkande av samma innebörd som det nu aktuella. I sitt av riksdagengodkända betänkande SfU 1983/84:5 anförde utskottet därvid att barn sominvandrar till ofta lär sig svenska snabbt medan föräldrarna, och dåsärskilt de hemarbetande kvinnorna, kanske aldrig gör det. Vidare kan personersom invandrar vid hög ålder kanske ha störa svårigheter att lära sig svenska.Mot denna bakgrund var det enhgt utskottets mening varken rimligt eller möjligtatt ställa krav på kunskaper i svenska språket som en förutsättning för rätttill svenskt medborgarskap. Utskottet anser att bör vidhålla dennainställning i frågan och avstyrker följaktiigen bifall till motion 535. 1. beträffandehandläggningen av anmälningsärenden omförvärv av svenskt medborgarskap för icke-nordiska medborgare attriksdagen med bifall till proposition 1983/84:156 antar det i propositionenframlagda förslaget till lag om ändring i lagen (1950:382) om svensktmedborgarskap, 2. beträffande krav påminimikunskaper i svenska för invandrare som söker svenskt medborgarskap attriksdagen avslår motion 1983/84:535. Närvarande: (), (), ElisAndersson (c), (), (), (),(), (), (), (), (), (), Margö (vpk), BarbroNilsson i (m) och (). Lag om ändring i lagen (1950:382) om svenskt medborgarskap Härigenom föreskrivs i fråga omlagen (1950: 382) om svenskt medborgarskap' dels att i 8, 9, 9 a, 12 och 14 a §§ orden "dencentrala utlänningsmyndigheten" skall bytas ut mot "statensinvandrarverk". dels att 2 a. 3, 4, 6, 7 a och 11 §§ skall ha nedanangivna lydelse. Har barn ej förvärvat svenskt medborgarskap enligt 1 eller2 S men är barnets fader sedan tiden för barnets födelse svensk medborgare ochhar han genom slutligt avgörande av svensk domstol fått vårdnaden om barnetensam eller gemensamt med barnets moder, förvärvar barnet svenskt medborgarskapgenom att fadern eller, vid gemensam vårdnad, föräldrarna hos idet län, där barnet är kyrkobokfört, skriftligen anmäler sin önskan om dettainnan barnet fyllt . Har barnet ej hemvist i , sker anmälanhos den centrala uilänningsmyn-dighcten. Har barnet fyllt , fordrasbarnets samtycke. Har barn ej förvärvat svenskt medborgarskap enligt 1 eller2 § men är barnets fader sedan tiden för barnets födelse svensk.medborgare ochhar han genom slutligt avgörande av svensk domstol fått vårdnaden om barnetensam eller gemensamt med barnets moder, förvärvar barnet svenskt inedborgarskapgenom att fadern eller, vid gemensam vårdnad, föräldrarna hos den myndighetsorn anges i 11 § första stycket skriftligen anmäler sin önskan om detta innanbarnet fyllt . Har barnet fyllt femton är, fordras barnets samtycke. Utlänning, som oavbrutet haft sin hemvist i riket från dethan fyllt och dessutom tidigare haft sitt hemvist här imder sammanlagtminst , förvärvar svenskt medborgarskap genom att, efter det han fyllttjuguett år men innan han fyllt , hos i det län därhan är kyrko-bokförd skriftligen anmäla sin önskan att bliva svenskmedborgare. Den som icke är medborgare i någon stat eller styrker, att hanskulle föriora sitt utländska medborgarskap genom att förvärva svensktmedborgarskap, må dock göra så-, dan anmälan redan dä han fyllt Utlänning, som oavbrutet haft sitt hemvist i riket fråndet han fyllt och dessutom tidigare haft sitt hemvist här under sammanlagtminst , förvärvar svenskt medborgarskap genom att, efter det han fyllttjuguett år men innan han fyllt , hos den myndighet som anges illförsta stycket skriftligen anmäla sin önskan att bliva svensk medborgare. Densom icke är medborgare i någon stat eller styrker, att han skulle förlora sittutländska medborgarskap genom att förvärva svenskt medborgarskap, må dock görasådan anmälan redan dä han fyllt Lagen omtryckt 1979: 139. SfU 1983/84:29 , om han vid tiden för anmälan har sitt hemvisti riket och dessutom tidigare haft sitt hemvist här under sammanlagtminst . , om han vid tiden för aninälan har sitt hemvisti riket och dessutom tidigare haft sitt hemvist här under sammanlagtminst . Då riket är i krig, äger vad iförsta stycket är stadgat icke tillämpning å den som är medborgare i fientligstat eller som där ägt medborgarskap men förlorat det utan att förvärvamedborgarskap i annan stat. Har någon, som vid födelsen blivit svensk och oavbrutethaft sitt hemvist här i riket intill , förlorat sitt svenskamedborgarskap, återvinner han, om han har hemvist i riket,medborgarskapet genom att hos i det län där han är kyrkobokfördskriftligen anmäla sin önskan härom. Den som är utländsk medborgare återvinnerdock icke svenskt medborgarskap, med mindre han styrker, att han därigenomskulle förlora det utländska medborgarskapet. Har någon, som vid födelsen blivit svensk medborgare ochoavbrutet haft sitt hemvist här i riket intill , förloratsitt svenska medborgarskap, återvinner han, om han har hemvist iriket, medborgarskapet genom att hos den myndighet som anges i 11 § förstastycket skriftligen anmäla sin önskan härom. Den som är utländsk medborgareåtervinner dock icke svenskt medborgarskap, med mindre han styrker, att handärigenom skulle förlora det utländska medborgarskapet. 1. fyllt , 2. eller, i fråga omdansk, finländsk, isländsk eller norsk medborgare, har hemvist häri riket; samt 3. fört en hederlig vandel, kan på ansökan upptagas till svensk medborgare(naturaliseras). Fråga om naturalisation prövas av den centralautlänningsmyndighet som avses i 3 § utlänningslagen den 30 aprd 1954(193). Finnes det medföra gagn för riket att sökanden upptagestill svensk medborgare eller har sökanden förut ägt svenskt medborgarskapeller är sökanden gift med svensk medborgare eller föreligga eljest med hänsyntill sökandens förhållanden särskilda skäl för dennes upptagande till svenskmedborgare, må naturalisation beviljas, även om de i första stycket stadgadevillkoren icke äro uppfyllda. 1. fyllt , 2. eller, i fråga omdansk, finländsk, isländsk eller norsk medborgare, har hemvist häri riket; samt 3. fört en hederlig vandel, kan på ansökan upptagas till svensk medborgare(naturaliseras). Fråga om naturalisation prövas av statens invandrai-verk. Finnes det medföra gagn för riketatt sökanden upptages till svensk medborgare eller har sökanden förut ägtsvenskt medborgarskap eller är sökanden gift med svensk medborgare ellerföreligga eljest med hänsyn till sökandens förhållanden särskilda skäl fördennes upptagande till svensk medborgare, må naturalisation beviljas, även ömde i första stycket stadgade villkoren icke äro uppfyllda. SfU 1983/84:29 Förlorar sökande, som har utländsktmedborgarskap, ej detta i och med sin naturalisation utan fordras härförmedgivande av den utländska statens regering eller annan myndighet, må somvillkor för medborgarskapels förvärvande stadgas, att sökanden inför dencentrala utlänningsmyndigheten styrker att dylikt medgivandelämnats. Då utlänning enligt denna paragraf upptages till svenskmedborgare, bestämmer den centrala utlänningsmyndigheten, huruvidanatu-ralisationen skall omfatta även sökandens ogifta barn under aderton Förlorar sökande, som har utländsktmedborgarskap, ej detta i och med sin naturalisation utan fordras härförmedgivande av den utländska statens regering eller annan myndighet, må somvillkor för medborgarskapets förvärvande stadgas, att sökanden inföi"statens invandrarverk styrker att dylikt medgivande lämnats. Då utlännitig enligt denna paragrafupptages till svensk medborgare, bestämmer statens invandrarverk, huruvidanaturalisationen skall omfatta även sökandens ogifta barn . Bestämmelserna i andra och tredjestyckena tillämpas i fråga om stat med vilken har ingått avtal omdetta. Svensk medborgare, som genom fadern eller modern frånfödelsen förvärvat medborgarskap även i fördragsslutande stat, föriorar detsvenska medborgarskapet då han uppnår en i avtalet angiven ålder, som ej fårunderstiga nitton och ej överstiga , om han harsitt hemvist i den andra staten. 1 fall som avses i andra styckettillämpas reglerna i 8 § andra stycket, om ej annat anges i avtalet. Den som enligt andra stycket förlorat svensktmedborgarskap och därefter oavbrutet varit medborgare i fördragsslutande statsom där anges, återvinner svenskt medborgarskap genom att, efter det han tagithemvist här i riket, hos i det län där han år kyrkobokfördskriftligen anmäla sin önskan om detta. Vid sådant förvärv av medborgarskapskall reglerna i 4 § sista meningen och 5 § tillämpas. Den som enligt andra stycket förlorat svensktmedborgarskap och därefter oavbrutet varit medborgare i fördragsslutande statsom där anges, återvinner svenskt medborgarskap genom att, efter det han tagithemvist här i riket, hos den myndighet som anges i II § första stycketskriftligen anmäla sin önskan om detta. Vid sådant förvärv av medborgarskapskall reglerna i 4 § sista meningen och 5 § tillämpas. När någon gör anmälan enligt 2 a, 3, 4, 7 a eller 10 §,åligger det alt meddela beslut, huruvida på grimd av anmälningensvenskt medborgarskap förvärvats eller ej. Anmälan enligt 2 a, 3, 4 eller 7 a § skall göras hosstatens invandrarverk. Är utlänningen medborgare i , , Islandeller skall anmälan dock göras hos i det om den centrala utlännlngsmyn-digheten, när anmälan enligt 2 a § sker hos myndigheten. län där han är kyrkobokförd. Det åligger den myndighettill vilken anmälningen sålunda eller enligt 10 § görs att meddela beslut huruvidapå grund av anmälan svenskt medborgarskap förvärvats eller ej. Vill någon erhålla förklaring atthan är svensk medborgare, må han göra ansökan därom hos regeringen, som efterregeringsrättens hörande äger meddela sådan förklaring; dock må härvid ickeprövas fråga som avses i första stycket. Denna lag träder i kraft . Har före ikraftträdandet anmälan enligt 2 a §, 3 eller 4 §gjorts hos en länsstyrelse, tillämpas äldre bestämmelser.