bet · G701LU1 · 1983-12-31 00:00:00 — I motion 1982/83:1770 av AlfWennerfors (m) yrkas att beslutar begära att regeringen utrederfrågor angående överförmyndares kompetens samt utbildning för uppdraget. Utskottet har inhämtat remissyttranden över motionen frånSvenska kommunförbundet, och Föreningen . Motionären erinrar om attöverförmyndarorganisationen diskuterades dä reviderades år 1974.I motionen hänvisas till lagutskottets uttalanden i frågan om överförmyndaresverksamhet och kompelens. Av den beskrivningen framgår enligt motionären attkraven på sakkunskap pä flera komplicerade områden är stora. Utskottet uttaladeockså som sin mening att den omständigheten att överförmyndare och ledamot avöverförmyndar-nämnd väljs av kommunfullmäktige får utgöra tillräcklig garanti föratt det utses personer som kan anses lämpade för uppdraget. Han framhåller dock att verksamheten fungerartillfredsställande i många kommuner, t. ex. där man lämnat uppdraget åtstadsjuristen eller elt advokatkontor. I flera kommuner kan emellertiduppdraget utdelas efter principen "belöning -efter-många-är-som-förtroendeman" eller vara ett sätt att"deltidspensionera" en framträdande politiker i kommunen. Självfalletfinns det, anför motionären, exempel pä att detta sätt att rekryteraöverförmyndare också har lyckats väl. Men eftersom många av politikerna saknarför överförmyndaruppdraget nödvändig juridisk skolning måste enligt motionärendenna form av rekrytering bli föremål för omprövning. I motionen lämnas en redogörelse för några av de bristersom motionären menar förekommer i överförmyndarverksamheten. a. påpekas attverksamheten i vissa fall byråkratiseras in absurdum, att det i andra fallråder okunnighet om sekretesslagstiftningen och om arvs- och testamentsreglersamt att man inte kan ge upplysningar om konsekvenserna av olika handlingar. Motionären anför vidare att tingsrätternas tillsyn öververksamheten kan vara ytlig och i många fall obefintlig. Vissa tingsrättertycks enligt motionen inte ha resurser - eller intresse - förinspektionsverksamheten. Avslutningsvisframhåller motionären att frågan om överförmyndares 1 1983/84. 1 y1983/84:1 2 kompetens bör ses över. Därtill krävs, menar motionären,en reguljär och ganska omfattande utbildning. Därför bör också frågan omutbildning för uppdraget utredas. beslöts vissa ändringar ireglerna om förmynderskap (prop. 1974:142, LU 1974:38, rskr 1974:404).Ändringarna, som trädde i kraft , innebar bl. a. attöverförmyndarna fick vidgade uppgifter. Bestämmelser rörande överförmyndarorganisationen finnsintagna i 19 kap. (FB). Där föreskrivs bl. a. att för varjekommun skall väljas en överförmyndare. En kommun kan dock bestämma att det istället för överförmyndare skall utses en överförmyndarnämnd. Överförmyndareeller ledamot i överförmyndarnämnd samt ersättare för överförmyndare eller förledamot i nämnd väljs av kommunfullmäktige. Valet sker för en period ,räknat fr. o. m. året efter det då val i hela landet avkommunfullmäktige har ägt rum. Överförmyndarverksamheten bekostas avkommunerna. Beträffande överförmyndares behörighet föreskrivs attöverförmyndare, ledamot i överförmyndarnämnd och ersättare skall vara myndigasvenska medborgare och kyrkobokförda i kommunen. De får inte vara i konkurstillstånd.Inte heller får lagfaren tjänsteman vid tingsrätt vara överförmyndare, ledamoti nämnd eller ersättare inom domsagan, om inte regeringen för särskilt fallmeddelat tillstånd till det. Rätten skall tillse att överförmyndare ochöverförmyndarnämnd fullgör sina åligganden enligt FB. Överförmyndare, ledamot inämnd eller ersättare kan entledigas av rätten om han eller hon befinns intevara lämplig. Som ovan nämnts togs frågan omöverförmyndares kompetens upp i samband med reformeringen av förmynderskapslagstiftningen. I proposition 1974:142 med förslag till lag om ändring i FB, m. m. föreslogs sålunda bl. a. att det då gällande kravet på alt överförmyndare skulle vara väl förfaren i praktiska värv skulle slopas. I en motion med anledning av propositionen yrkades att kravet skulle bibehållas och kompletteras med krav på erfarenhet i ekonomiska och juridiska frågor. I sitt av godkända betänkande LU 1974:38 avstyrkte utskottet bifall till motionsyrkandet. Utskottet under strök emellertid det angelägna i att den som väljs till överförmyndare och ledamot i överförmyndarnämnd iir väl kvalificerad för sitt uppdrag. Utskot tet anförde vidare följande. Överförmyndarens uppgifter är redani dag i många avseenden krävande och genom propositionsförslaget tilläggsöverförmyndaren ytterligare uppgifter. Sålunda fordras först och främstkännedom om tillämplig lag och LU1983/84:1 3 Därvid är framför allt avbetydelse rörande förmyndarvården och den lagstiftning somsammanhänger därmed. Men även frågor om arvs- och teslamentsrätt samlboutredning och arvskifte kommer ofta under överförmyndarens bedömande ochkräver hans beslut. Den omfattande kurativa verksamhet som överförmyndaren enligtförslaget skall bedriva fordrar också ingående kunskaper i sociallagstiftningenoch i den kommunalrättsliga lagstiftningen. Vid tillsynen av förmyndares ochgode mäns förvaltning skall överförmyndaren överväga frägor omförsäljning och pantförskrivning av fast egendom. Han skall vidare såsomframgår av vad utskottet ovan anfört på ett helt annat sätt än tidigare bedömafrågor om tillgångars placering, om olika värdepappers säkerhet ochräntabilitet och dylikt. består den omyndiges eller bortavarandestillgångar av en affärsrörelse och på landsbygden är det ofta fråga om skötselav en jordbruks- eller skogsfaslighet. Även i dessa fall skall överförmyndarenha förmåga att tillse att förmyndaren eller gode mannen sköter egendomen på ettsätt som främjar den omyndiges eller bortavarandes rätt. Nya krävande uppgifterär vidare att bestämma om arvode till förmyndare och gode män samt att avgöra ivilken mån dessa arvoden skall betalas av allmänna medel. Överförmyndaren skallvidare kunna bedöma om skäl för omyndighetsförklaring inte längre föreligger.Överförmyndaren skall också uppträda i och föra talan vid rätten i olikaärenden som rör förmynderskapen. Vad utskottet nu anfört visar att del är önskvärt attöverförmyndare och ledamot i överförmyndarnämnd har den erfarenhet och dekunskaper som motionärerna förordat. Ett av syftena med den föreslagna reformenav överförmyndarorganisationen är också alt få kvalificerade personer somöverförmyndare. Som utskottet i det föregående antytt kan det vidare vid val avledamöter i överförmyndarnämnd vara lämpligt att ledamöterna har skildaerfarenheter och kunskaper. Utskottet anser emellertid i likhet med föredragandestatsrådet att man inle i lagen bör uppställa krav pä formell kompetens eller iövrigt säga något om överförmyndarnas kunskaper eller erfarenhet inom olikaområden. Enligt utskottets mening får den omständigheten att överförmyndare ochledamot av överförmyndarnämnd väljs av kommunfullmäktige utgöra tillräckliggaranti för att till dessa uppdrag utses personer som kan anses lämpade föruppdraget. Utskottet utgår vidare frän att man härvid kommer att beakta vadföredragande statsrådet och utskottet anfört om vilka fordringar som börställas på innehavare av nämnda befallningar. I sammanhanget underströk utskottetäven viklen av att överförmyndare resp. överförmyndarnämnd får erforderligakansliresurser. Om distrikten inte är tillräckligt stora för attöverförmyndaren skall kunna få eget kansli bör han få rätt att anlita kommunenskansli, anförde utskottet. behandlade utskottet ibetänkandet LU 1975:3 en motion om vidareiubitdning av överförmyndare. 1motionen yrkades all skulle begära att regeringen lät genomföra ochmed statliga medel bekosta nödvändig vidareutbildning av redan verksamma ellerunder året valda överförmyndare. Delta skulle enligt yrkandet ske i så god tidatt överförmyndarna hunnit genomgå utbildningen före . Utskottet var- med hänvisning till sina tidigareuttalanden om angelägenheten av att överförmyndare är väl kvalificeradeförsitt uppdrag-i och för sig 1 * 1983/84. LU1983/84:1 4 positivt inställt till motionärernas tanke attöverförmyndarna borde beredas möjlighet till vidareutbildning. Enligt vadulskoltet hade erfarit skulle också Föreningen ordnaviss sådan utbildning för sina medlemmar. När det gäller motionärernaskonkreta yrkande vill utskottet emellertid erinra om att samtligaöverförmyndares tjänstgöringslider upphör vid utgången av . Val av nyaöverförmyndare kommer sannolikt inte att äga rum förrän under senare delen avhösten 1975, varför någon utbildning av nya överförmyndare inle kan hinnagenomföras . Härtill kommer attöverförmyndarverksamheten i fortsättningen helt skall bekostas av kommunerna.Det kan följaktligen inle rimligen åvila staten alt sörja för utbildning av överförmyndare.Utskottet kan därför inle tillstyrka bifall till motiönsyrkandet. Avslutningsvis vill utskottet emellertid framhålla att detuppenbart torde finnas ett behov av utbildning av överförmyndare. Med hänsyntill vad Kungl. Maj:t och föregående år anförde om behovet avkvalificerade överförmyncfare och till vad utskottet ovan anfört utgårutskottet frän att kommunerna kommer att tillse att överförmyndarna fårerforderlig information och utbildning. Utskottet vill peka på att sådan utbildninglämpligen torde kunna komma till stånd genom försorg. På utskottets begäran avslog motionen. behandlade utskottettvå motioner vari begärdes dels en översyn av reglerna om godmanskap, dels etttillkännagivande om en skyndsam utvärdering av reglerna om förmynderskap ochgodmanskap. I motionerna logs upp frägor om bl. a. omyndighetsförklaring,utseende av god man samt arvode till förmyndare och gode män. Utskottetinhämtade yttranden över motionerna frän ett antal myndigheter ochorganisationer. 1 sitt betänkande LU 1981/82:4 över motionerna anfördeutskottet att även om huvudsyftet med reform avförmynderskapsbestämmelserna uppnätts och de nya reglerna i allmänhet syntesha fungerat väl hade dock i olika sammanhang viss kritik framförts motlagstiftningens innehåll. Vid remissbehandlingen av motionerna hade sålundaflera remissinstanser gjort gällande att reglerna om omyndighetsförklaring ochom godmanskap i vissa hänseenden är oklara och inte ger de tillämpandemyndigheterna tillräcklig vägledning. Utskottet ansåg att det kunde vara motiverat med ennärmare utvärdering av bestämmelserna i om förmynderskap och godmanskap.Syftet med utvärderingen borde enligt utskottet vara att kartlägga de problemsom yppat sig i tillämpningen av bestämmelserna. a. borde undersökas i vadmän skyddet för sjuka eller handikappade personer kan behöva förstärkas. Vad utskottet med anledning av motionerna anförde om enutvärdering av reglerna om förmynderskap och godmanskap gav som sinmening regeringen lill känna. LU1983/84:1 5 tillkallades utredningen(Ju 1977:08) om barnens rätt för att utreda frågan om en förstärkning av barnsrättsliga ställning. Enligt direktiven skall utredningens uppgift allmänt varaatt undersöka i vilka fall och på vilka sätt barns intressen och behov börtillgodoses bättre än f. n. genom föreskrifter som - huvudsakligen inom ramenför lagstiftningen i övrigt - särskilt tar sikte på barnens rätt.Utredningsuppgifterna ansågs inte behöva preciseras närmare. Utredningen bordeenligt direktiven i en första etapp inrikta sitt arbete på att meradiskussionsvis presentera olika uppslag och förslag till lösningar, gärna iform av alternativ. I tilläggsdirektiv (dir. 1982:25) har utredningen bl. a.getts i uppdrag att företa den utvärdering av reglerna om förmynderskap ochgodmanskap som begärde . Även andra frågor som rörförmynderskapslagstiftningen tas upp i tilläggsdirektiven. Utredningen bördärutöver, enligt tilläggsdirektiven, kunna ta upp också andra frågor omförmynderskap och godmanskap än dem som berörs i direktiven, t. ex. frågor somhar internationell anknytning. ochFöreningen anser all motionen bör avstyrkas medanSveriges domareförbund menar att den i motionen föreslagna utredningen ärmotiverad. pekar påatt man före nomineringen av kandidater till uppdragen somöverförmyndare och ledamöter i överför-myndarnämnder för innevarandemandatperiod sände ut information till kommunerna för att bl. a. visa attkraven på sakkunskap på flera områden är stora. I informationen jämförsöverförmyndare och ledamöter i överförmyndarnämnd med övriga kommunalaförtroendevalda och understryks ensamöverförmyndarens särställning iförhållande till de sistnämnda. Det erinras också om den rätt överförmyndareoch överförmyndarnämnder har att anlita ekonomisk eller juridisk expertis.Denna rätt kan i många situationer sägas vara en skyldighet, anförKommunförbundet. I remissyttrandet framhålls att såväl ensamöverförmyndare somnämnder kan ha egna kanslier, något som förekommer i större kommuner ochframför allt där nämnd är inrättad. En nämnd kan, om kommunfullmäktige såbeslutat, delegera beslutanderätt till tjänsteman hos kommunen. Enligtyttrandet fungerar sålunda en nämnd med -föredragandetjänsteman, som har adekvat utbildningriprincip som varje För ensamöverförmyndare utan kansliresurser-och-utanfortlöpande biträde av expertis (inom kommunen) kan enligt Kommunförbundetbrist på egen erfarenhet av de ämnesområden verksamheten omfattar varabesvärlig. erinrar i det sammanhanget om möjligheten atterhålla LU1983/84:1 6 råd och anvisningar av kcmsult. Vidarepekas på att ensamöverförmyndare också kan rådgöra med andra överförmyndare ochi vissa fall med sin egen tingsrätt samt att Föreningen rådgivningsservice och viss fortbildning för sina medlemmar. I yttrandetframhålls även att i årets kursverksamhet framför allt har söktförmedla kunskap till de nyvalda om hur olika ärenden handläggs genom exempelmed hänvisning till aktuella lagrum. Det kan enligt framför alltensamöverförmyndare har en svår uppgift och att beslut som fattas kan blifelaktiga på sätt motionären beskriver. För att undvika detta är det, anserKommunförbundet, angeläget att information lämnas om uppdragets innebörd ochatt de särskilda kraven på överförmyndare beaktas vid nomineringen. Det ärockså viktigt att kommunerna ser till att överförmyndarna får de kansliresursereller annat biträde som behövs. Sker detta saknas enligt Kommunförbundetanledning att föreskriva särskilda kompetenskrav för ett kommunalt förtroendeuppdrag.I yttrandet erinras om att tankar i sådan riktning har avvisats i andrasammanhang. En jämförelse kan enligt yttrandet göras med kommunala revisorer,som också har en speciell uppgift jämfört med andra förtroendevalda. Krav påsärskilda kompetenskrav för förtroendevalda revisorer har, påpekarKommunförbundet, regelmässigt avvisats med hänsyn till att den kommunalarevisionen har tillgång till yrkesmässigt biträde för fullgörande av uppdraget.Om särskilda kompetenskrav skulle uppställas för vissa förtroendeuppdragförvandlas dessa förtroendevalda till att bli någon form av tjänstemän, anförKommunförbundet. Därmed har en av de grundprinciper, som gällt föröverförmyndarorganisationen, raserats. Då dessutom de brister som motionärenpekat på bör kunna rättas till på annat sätt föreslår styrelseatt motionen avstyrks. I en reservation till Kommunförbundels yttrande anförledamöterna från moderata samlingspartiet och att man instämmer imotionens slutsats att kompetensfrågan för överförmyndare måste bli föremål föröversyn. Enligt reservanterna tar motionen upp allvarliga problemmed nuvarande överförmyndarorganisation. Bristerna är särskilt allvarligaeftersom de drabbar dem, oftast barn, som inte själva kan reagera mot enbristfällig hantering, anför reservanterna. Rättssäkerhelsaspekterna bör därförbeaktas särskilt noga i detta sammanhang. Det är, menar reservanterna, viktigtatt överförmyndarna regelmässigt kan påräkna yrkesmässigt biträde för attfullgöra uppdraget, men det är också betydelsefullt med särskild kompetens hosöverförmyndarna. Föreningen i sill yttrande om att det vid tidigare behandling av frågan omöverförmyndares kompetens inte ansågs nödvändigt att i lagtext uppställa kravpå kunskaper hos de personer som väljs till överförmyndare eller ledamöter iöverförmyndarnämnder. Av lagutskottets betänkande LU 1974:38 framgår emellertidatt det förutsattes LU1983/84:1 7 att kommunerna skulle beakta vad föredragande statsrådetoch lagutskottet anfört beträffande de fordringar som bör ställas på innehavareav överför-myndarbefattningar. Föreningen delar inte motionärens uppfattning attöverförmyndarverksamheten nu visar sådana brister att del är nödvändigt allkompetensfrågan blir föremål för översyn. Föreningen påpekar att motionärensjälv medger alt verksamheten fungerar väl i många kommuner och föreningensuppfattning är att förekommande brister inle är av den omfattning som görsgällande i motionen. Under de år som gått efter FB:s revidering har enligtyttrandet flera kommuner blivit medvetna om att överförmyndarna måsle fåtillgång till såväl ekonomisk, juridisk expertis som hjälp med kansliarbetet.Detta förhållande synes garantera att verksamheten successivt förbättras, anförföreningen. Föreningen anser inle heller alt motionärens kritikbeträffande tingsrätternas tillsyn är rättvisande. Efter det altdomstolsverket utfärdat sin hantering avförmynderskapsärenden har enligt föreningens mening tillsynen förbättratsbetydligt. Föreningen framhåller vidare att motionärens krav päutbildning synes vara framfört i omedvetenhet om all utbildning redanförekommer. Dels har anordnat kurser för nyvaldaöverförmyndare, dels sker en fortlöpande utbildning i Föreningen regi genom årliga utbildningsdagar, promemorior ochupplysningar via föreningens sekretariat. Även om således brister förekommer har föreningenuppfattningen att verksamheten är betydligt bättre än tidigare och alttillräckliga skäl för en översyn inle föreligger. Föreningen avstyrker därförmotionen. instämmer ihuvudsak i vad motionären anför om att kraven är stora pä överförmyndaressakkunskap på flera komplicerade områden, att del vid val av överförmyndareförekommer att kraven på sakkunskap får stå tillbaka för ovidkommande hänsyn,.sowr att vissa tingsrätter inte utövar sin tillsynsfunktion på etttillfredsställande sätt och att den garanti som skulle ligga häri inle alllidfungerar. anser, med hänvisning till förarbetenalill bestämmelsen i FB om överförinyndares behörighet, alt det föreliggerstora svårigheter att utforma ett tillfredsställande kompetenskrav föruppdraget. Enligt motionären krävs en "reguljär och ganskaomfattande utbildning" av överförmyndarna. I yttrandet framhålls attuppdraget som överförmyndare i många fall är ett förtroendeuppdrag vid sidanav annan verksamhet. Härtill kommer att den som väljs sällan torde ha någontidigare erfarenhet av överförmyndarens alla olikartade uppgifter. På grundhärav delar domareförbundet om behovet av utbildning.1 vilken omfattning sådan utbildning förekommer saknar förbundet dock kännedomom. LU 1983/84:1 8 Vad beträffar tingsrätternastillsynsverksamhet kan förbundet inle bestrida motionärens påslående att den ivissa fall inle är tillräckligt omfattande. Den huvudsakliga anledningen tordeenligt förbundet vara bristande resurser. Med de allt snävare ekonomiskaresurserna finns det risk för all inspektionsverksamheten får stå tillbaka föruppgifter som framstår såsom ännu mera angelägna. Det bör dock, menarförbundet, anmärkas alt tingsrättens inspektionsverksamhet i allt väsentligtmåste begränsas till mera formella och legala aspekter och inle kan utsträckastill en saklig granskning av varje enskilt ärende. Den kan därför aldrig bli engaranti för att överförmyndarna träffar riktiga avgöranden. Enligt yttrandet framgår av del anförda alt domareförbundeti huvudsak delar motionärens uppfattning. Förbundet anser därför alt den imotionen föreslagna utredningen är motiverad. I betänkandet behandlar utskotteten motion vari tas upp frågor om överförmyndares kompetens samt utbildning föruppdraget. Enligt 19 kap, (FB) skall kommunfullmäktigei varje kommun välja en överförmyndare, I stället för en överförmyndare kanutses en överförmyndarnämnd. Valet av överförmyndare eller ledamot i överförmyndarnämndsker för en period av , Överförmyndarverksamheten bekostas av kommunerna.Tillsynen över att överförmyndare eller överförmyndarnämnd fullgör sinaåligganden ankommer i första hand på tingsrätterna, som också kan entledigaöverförmyndare eller ledamot i nämnd som befinns inte vara lämplig föruppdraget. När det gäller överförmyndares behörighet föreskrivs i FB attöverförmyndare eller ledamot i överförmyndarnämnd skall vara myndig svenskmedborgare, kyrkobokförd i kommunen och inte i konkurstillstånd. Motionären i motion 1982/83:1770 pekar på brister somenligt motionärens mening förekommer i överförmyndarorganisationen. Bl, a, kanenligt motionen politiker som saknar nödvändig juridisk skolning utses tillöverförmyndare, varför denna form av rekrytering bör bli föremål föromprövning. Vidare anser motionären att överförmyndare bör få en reguljär ochganska omfattande utbildning för uppdraget, I motionen yrkas att riksdagenskall besluta begära att regeringen utreder frågor om överförmyndares kompetenssamt utbildning för uppdraget, I likhet med motionären anser utskottet att det är viktigtatt till överförmyndare utses endast personer som är lämpade för uppdraget. Somframgår av redogörelsen ovan (s, 2 f,) övervägdes trägan om särsKildakoinpetenskrav borde uppställas i FB av utskottet (LU 1974:38) medanledning av ett motionsyrkande. På hemställan av utskottet avslog riksdagenmotionsyrkandet, utsKottet underströk dock att det är angeläget att den somväljs till överförmyndare eller ledamot i överförmyndarnämnd är väl LU1983/84:1 9 kvalificerad för sitt uppdrag, I betänkandet pekadeutskottet på de uppgifter som åligger en överförmyndare och på de skilda frågorsom kan komma under överförmyndares bedömning. Det anförda visade enligtutskottet att det är önskvärt att överförmyndare och ledamot iöverförmyndarnämnd har den erfarenhet och de kunskaper som förordats imotionen. Utskottet ansåg emellertid att man inte i lagen borde ställa upp kravpå formell kompetens eller i övrigt säga något om överförmyndarnas kunskapereller erfarenhet inom olika områden. Enligt utskottets mening fick denomständigheten att överförmyndare och ledamot i överförmyndarnämnd väljs avkommunfullmäktige utgöra tillräcklig garanti för att det utses personer somkan anses lämpade för uppdraget. Utskottet utgick också från alt man därvidskulle beakta vad bl, a, utskottet anfört om vilka fordringar som bör ställaspå innehavare av befattningen som överförmyndare eller ledamot i överförmyndarnämnd. Vad utskottet sålunda tidigare anfört om kompetenskravenpå överförmyndare äger enligt utskottets mening alltjämt giUighet, Utskottetvill vidare peka på att överförmyndaruppdraget är ett kommunaltförtroendeuppdrag. Bestämmelser om särskilda kompetenskrav skulle, somKommunförbundet framhåller i sitt remissyttrande över den nu aktuella motionen,medföra att uppdraget förlorade sin karaktär och att överförmyndare i ställetblev någon form av tjänsteman. En sådan förändring av överförmyndaruppdragetskaraktär kan utskottet inte medverka fill. Sammanfattningsvis anser sålundautskottet att man liksom hitfills inte i FB bör ställa upp några särskilda kravpå kompetens hos överförmyndare. Eventuella problem i verksamheten får därförlösas på andra sätt. En angelägen åtgärd som kan vidtas fill stöd och hjälp föröverförmyndare är, som framhålls i motionen, utbildning och fortbildning föröverförmyndaruppdraget. Av remissyttrandena framgår att utbildning ocksåförekommer såväl i som i Föreningen . Utskottet, som tidigare (se ovan s. 3 f.) har uttalat sig för att sådanutbildning anordnas, hälsar detta med tillfredsställelse. I vad män utbildningsbehovethärigenom är täckt saknar utskottet möjligheter att bedöma. Utskottet utgåremellertid, liksom vid sin tidigare behandling av frågan, från att kommunernaoch tillser att överförmyndarna får nödvändig utbildning ochinformafion. Utskottet vill vidare hänvisa till vad Kommunförbundetanfört i sitt remissyttrande.