bet · G701KU30 · 1983-12-31 00:00:00 — , , och harföreträtt inför utskottet och lämnat uppgifter om sina erfarenheter somregeringsbildare i nu aktuellt avseende (se bilagorna A9, A8b, All och A12). Enligt6 kap. 9 § andra stycket regeringsformen (RF) får statsråd inte utöva allmäneller enskild tjänst. Statsråd får inte heller inneha uppdrag eller utövaverksamhet som kan rubba förtroendet för honom eller henne. RF fannsen motsvarande bestämmelse i RF 34 § där det föreskrevs att statsråd ej fickutöva annat ämbete eller uppbära några inkomster därav. Författningsutredningenunderströk i anslutning till uttalanden av bl. a. omvissa oklarheter som förelåg i de tidigare bestämmelserna att principen omstatsrådstjänstens integritet skulle hävdas i full utsträckning och attgrundlagsbestämmelsen skulle ha en sådan utformning att detta klart framgick.Grundlagberedningen delade denna uppfattning. I grundlagspropositionen (prop.1973:90) uttalade föredragande departementschefen bl. a. att syftet medbestämmelserna i 6 kap. 9 § i första hand var att värna omstatsrådstjänstens integritet, men att de också motiverades av önskemålet attett statsråd inte skulle splittra sina krafter. Det fick enligtdepartementschefen från fall till fall bedömas om det rubbar förtroendet förett statsråd att han innehar ett visst uppdrag eller utövar en viss verksamhet. Itvå tidigare granskningsbetänkanden (KU 1978/79:30 och 1980/81:25) harutskottet belyst frågan under vilka förhållanden jäv kan anses föreligga förstatsråd. Vid sidan om grundlagsregeln har man därvid utgått frånförvaltningslagens jävsregler. I det första falletaktualiserades jävsfrågan i samband med att folkpartire- KU 1983/84:30 37 geringenmed som statsminister efterträdde dentrepartiregering som letts av . Det hävdades i den allmännadebatten att de ägarintressen ett par av de tillträdande statsråden hade i detprivata näringslivet var ägnade att rubba förtroendet för dem. I anledningdärav beslöt ledarriöterna i den nya regeringen att offentliggöra sina innehavav aktier i börsnoterade företag. Det kan nämnas att även i samband medregeringsskiftet lämnade ett flertal av de nytillträdande statsrådenuppgifter till pressen om sina aktieinnehav. Detta hade inte tidigareförekommit. Iett pressmeddelande uttalade UUsten att det borde som regelvara tillräckligt att ett statsråd inte deltog i ett beslut där fråga om jävför vederbörande kunde vara aktuellt. Om detta av särskilda skäl inte bedömdesvara tillräckligt avsåg att överlägga med vederbörande statsråd om hurfrågan lämpligen kunde lösas. Möjliga lösningar var exempelvis aweckUng avaktieposter eller nedsättning av dem i sådant bankförvar som sköts utan ägaresmedverkan. Utskottetuttalade (KU 1978/79:30 s. 37) att det i första hand är när ett nytt statsrådtillträder, antingen det sker i samband med regeringsskifte eller eljest, somregeln i 6 kap. 9 § andra stycket RF blir aktuell. Enligt RF utserstatsministern övriga statsråd i regeringen. Ansvaret för att statsråduppfyller grundlagens krav i dessa hänseenden ligger därför i första hand påstatsministern. Det måste enligt utskottets mening ankomma på honom att innanstatsråd utses ta reda på att inga sådana omständigheter som åsyftas medstadgandet föreligger vid utnämningen. Det får vidare förutsättas attstatsrådskandidat görs uppmärksam på gällande regler och själv lämnarerforderliga upplysningar. Ivilken mån exempelvis ett aktieinnehav bör ha betydelse för statsministernsställningstagande fick enligt utskottet bedömas från fall till fall. Genom attsom skett nytillträdande statsråds aktieinnehav offentliggörsblir frågan föremål för insyn och kontroll. I det av godtagnabetänkandet uttalade utskottet sin avsikt att uppmärksamt följa regeringspraxisi jävsfrågor. socialdemokratisk reservation anfördes att valet till chef för försvarsdepartementethade fallit på en person med betydande ägarintressen i en försvarsindustri.Reservanterna utgick ifrån att statsministern vid regeringsbildningenuraktlåtit att skaffa sig kännedom därom och att statsrådskandidaten intesjälv lämnt några upplysningar om sitt aktieinnehav. Ifrågavarande aktiepostavyttrades först sedan förhållandena blivit kända genom pressen. Ibetänkandet KU 1980/81:25 (s. 56 f.) behandlades ifrågasatt jäv förindustriministern i regeringen vidhandläggningen av stödet till (Ncb). Denverkställda granskningen visade att industriministern inhämtat råd hosstatsrådsberedningens juridiska expertis beträffande frågan om hans innehav avindustribevis i Ncb KU 1983/84:30 38 Han hade därvid godtagit bedömningen att innehavet intekunde anses vara sådant att det utgjorde jäv. Majoriteteni utskottet anslöt sig till statsrådsberedningens bedömning medan sjureservanter (s) ansåg att industriministern brustit i tillbörlig försiktighetnär han trots sina personliga intressen i Ncb ansvarat för beredningen avNcb-ärendet och deltagit i regeringsbeslutet i frågan. Vidde utfrågningar av regeringsbildare som utskottet i nu förevarande saminanhangföretagit har framkommit bl. a. följande. TageErlander, statsminister , har understrukit hur viktigprincipen att upprätthålla statsrådstjänstens integritet är. När man väljer utett statsråd betyder det att statsministern ikläder sig något av enborgensförbindelse för den person han kallar och går i god för att denne intelåter ovidkommande hänsyn, framför allt inte ekonomiska, påverka ämbetsutövningen.Förtroendet för integriteten hos en regeringsledamot är inte bara en fråga omhur förhållandet mellan vederbörande och regeringschefen eller regeringen iövrigt faktiskt utvecklat sig. Det är också en fråga om hur statsrådet genomsitt uppträdande uppfattas av allmänheten. Statensökade engagemang i näringslivet och massmediernas mer intensiva bevakning görenligt att handläggningen av dessa frågor fått en ökad vikt. Detgäller särskilt allmänhetens förtroende för integriteten hos statsråden iförhållande till enskilda intressebindningar av ekonomisk natur. Erlandertror inte på behovet av rättsregler men anser att ett uttalande från utskottetskulle kunna bli ett stöd för regeringsbildaren. Syftet skulle vara att skapagarantier för att sådana omständigheter rörande placering av förmögenhet, somskulle kunna leda till eller uppfattas kunna skapa en konflikt mellan ettstatsråds enskilda intressen och det allmänna intresse som vederbörande har atttjäna alltid skulle komma upp vid de samtal under vilka statsministern sökerskaffa sig en uppfattning om den ifrågasatta kandidatens lämplighet. Närsamtalet förs är frågan inte avgjord och statsrådet inte utsett. Om statsrådetuppger att han har förmögenhet men inte vill redovisa hur den är placerad, fårdet bli ett annat statsråd. Det är en mild form av påtryckning. bör stanna vid en rekommendation sammanhänger enligt med attregeringsbildaren ytterst har ansvaret för att följs. Ärstatsministern beredd att ta den belastning som eventueUt följer med ettstatsråds aktieinnehav är det hans sak, och därmed binder han sitt öde med detföreslagna statsrådets. OlofPalme har inför utskottet som sin uppfattning uppgett att sedan aktieinnehavbörjat redovisas offentiigt är det principiellt svårt för statsråd att innehanågra betydande aktieposter. Han har själv känt det som en lättnad att han sålthela sitt ärvda aktieinnehav, eftersom hans regering ställts inför att fatta enrad beslut berörande företag där han innehaft aktier. Enligt skulle detinte räcka att lämna aktierna i bankförvar, som sköts utan ägares medverkan.Det skulle inte förhindra att en värdeökning uppstod KU 1983/84:30 39 genomregeringsbeslut som han medverkat till. En politiker skall tjäna samhället ochdet får inte uppstå misstankar om att privatekonomiska hänsyn påverkarvederbörandes handlande. Händelsernai samband med avgång som justitieminister visar enligt att enredovisning av förmögenhetsinnehav inför regeringsbildaren inte kan begränsastill aktier. Statsministern fick uppgiften att hade en enda aktie iPK-banken och att alla tillgångar hade överlämnats för förvaltning tUl sammabank. Inga närmare upplysningar lämnades om tillgångarnas placering. Vidutfrågningen inför utskottet förklarade att om han haft kännedom omRainers ekonomiska transaktioner "hade aldrig erbjudits posten somjustitieminister - jag hade inte velat försätta honom och mej i detläget". ThorbjörnFälldins huvudsynpunkt är att det som är reglerat i RF och förvaltningslagensjävsregler är till utomordentlig vägledning för både statsministern ochstatsråden. Beträffande aktieinnehav rekommenderar han att större aktieposterbör överföras för handläggning till notariatsavdel-ning i bank. Därmed kanstatsråd inte tiU egen fördel utnyttja den förhandsinformation om utvecklingeni ett företag, som han ofta får som medlem av regeringen. Vidarebör det enligt föreligga jäv för statsråd att delta i beslut som berörföretag där vederbörande har betydande aktieinnehav. har införutskottet tillagt, i nära anslutning till vad och sagt, attkommer ett statsråd ofta i en jävssituation kan det bli nödvändigt att hansäljer aktieposten. Samtal om de här problemen under regeringsbildningen kanenhgt leda till att statsministern avstår från att låta den tillfrågadekandidaten bli statsråd eller att denne själv finner att han måste avstå frånden erbjudna posten. OlaUllsten har inför utskottet redovisat de tidigare berörda åtgärdernabeträffande offentiiggörande av aktieinnehav som folkpartiregeringen föranstaltadeom. Det är enligt inte möjligt för en försvarsminister att inneha storaaktieposter inom försvarsindustrin. I sådant fall måste aktieposten omedelbartsäljas eller också måste vederbörande ta konsekvenserna och inte åta siguppdraget. är de erfarenheter som redovisats i det föregående av mycket stortintresse. Det är sålunda uppenbart att stor uppmärksamhet ägnats åt frågan omhävdande av statsrådsämbetets integritet och att regeringscheferna varitsynnerligen angelägna om att uppfylla grundtankarna bakom regeringsformensbestämmelser i berörda hänseenden. För samtUga har det framstått som enutomordentligt viktig sak att slå vakt om regeringens ställning och anseende. Blandfrågor, som ägnats ökad uppmärksamhet vad gäller förhållandensom kan vara ägnade att mbba förtroendet för en regeringsmedlem, hörotvivelaktigt risken för att vissa förmögenhetsdispositioner kan leda tiU elleruppfattas som en konflikt mellan ett statsråds privatekonomiska KU 1983/84:30 40 intressenoch de samhällsintressen han har satts att tjäna. Därvid har särskUt betydandeaktieinnehav i näringslivet kommit i blickpunkten. Utskottet vill framhålla attdet ankommer på statsministern att tillse att, innan ett nytt statsråd utses,inga sådana omständigheter som åsyftas med stadgandet i RF 6 kap. 9 § andrastycket föreligger. Utskottethar övervägt att som stöd för statsministern lämna en rekommendation om attvissa frågor som kunnat bedömas vara av särskild betydelse för vakthållningenom statsrådsämbetets integritet skulle tas upp vid de samtal som föregårstatsrådsutnämningar. Utskottet har efter utfrågningarna emellertid avståttfrån detta. Detförhållandet att utskottet från personer som haft uppdrag att bilda regering,alltså på det mest representativa sätt, delgetts erfarenheter från ochsynpunkter på regeringsbildningen, kan ses som en tillräcklig markering av hurnödvändigt det bedömts vara för det poUtiska arbetets anseende att allmänhetenkan ha förtroende för att statsråden står självständiga gentemot ovidkommandeintressen. Beträffandeaktieinnehav är samtliga tillfrågade regeringsbildare ense om värdet av enoffentlig redovisning. Så har också skett men i skiftande former.1976 lämnade ett flertal statsråd i regeringen I uppgifter till pressenom sina aktieinnehav. Regeringen fattade efter sitt tillträde hösten1978 beslut om offentiiggörande av aktieinnehav efter vissa regler. Någraformella regeringsbeslut fattades inte vid regeringsskiftena 1976,1979 och1982, men på massmediernas anmodan lämnades uppgifter om statsrådsaktieinnehav. Granskningenföranleder utöver det ovan anförda inget annat uttalande från utskottets sidaän att utskottet har för avsikt att även fortsättningsvis uppmärksamt följaregeringspraxis i dessa frågor. Utskottet har till granskning tagit upp fråga omexport av viss vapenutrustning till republiken . Den exporteradematerielen består av granatgevär, benämnt , med tillhörandeammunition. Utskottet har tagit del av sekretessbelagda uppgifter rörandeomfattningen av exporten samt rapporter utarbetade inom utrikesdepartementetangående säkerhetsläget i . Vidare har utrikesminister ,krigsmaterielinspek-tören samt f. d. handelsministern inför utskottet och lämnat upplysningar i saken (bilagorna A13 a, A 7och A15). Påhösten 1982 begärde Förenade fabriksverken (FFV) tillstånd att idemonstrationssyfte föra ut två granatgevär av angiven typ till . Dettabeviljades av regeringen . FFV träffade därefter ettpreliminärt avtal om försäljning av vapenutrustning. Avtalet var förenat medförbehållet att det var beroende av den tillstånd tillförsäljningen. I avtalet fanns också en skadeståndsklausul som skulle utiösas KU1983/84:30 41 om leveransen kom senare än kontraktet föreskrev. 1november 1982 begärde FFV exporttiUstånd hos regeringen för vapenutrustningen.Sedan inhämtat upplysningar från bl. a. de svenska ambassadernai , och beslutade regeringen i mitten av december1982 att bevilja det begärda tillståndet. Ärendet anmäldes av utrikesministerni utrikesnämnden , varvid inga erinringar gjordes motregeringens beslut. antog riktlinjer för svensk vapenexport.I den proposition (1971:146) som låg till grund för beslut angavdepartementschefen bl. a. att vid export utanför och neutrala stater iEuropa borde en bedömning göras från fall till fall hur den aktuella exportenförhåller sig till den svenska utrikes- och neutralitetspolitiken. Han framhöllvidare att tillstånd exempelvis inte bör beviljas till stat som befinner sig iväpnad konflikt eller som är inbegripen i internationell konflikt som kan ledatill väpnad konflikt eller som är inbegripen i inre väpnade oroligheter. Rikthnjernaför vapenexporten behandlades på nytt av , varvid lagen omförbud mot utförsel av krigsmateriel m. m. antogs. Lagen trådde i kraft den 1januari 1983. Det har gjorts gällande att det i förekommit sådanainre väpnade oroligheter att krigsmaterielexporten dit strider mot rikthnjernaför sådan export. Det har vidare hävdats, mot bakgrund av bl. a. uppgifter omläget i som efter regeringens beslut förekommit i massmedierna,att regeringens beslutsunderlag varit bristfälligt. Begreppet inre väpnade oroligheter är inte närmaredefinierat. Vid granskningen har framkomrnit att genomolika kanaler , bl. a. före regeringensbeslut, inhämtat information om läget i . Utrikesministern har vidutfrågningen inför utskottet uppgett att förhållandena varit svårbedömbara menatt regeringen på grundval av de upplysningar som varit tillgängliga ansett attexporten skuUe vara förenlig med de gällande riktlinjerna. , somupplysts om vad regeringen inhämtat om läget i , har inte haft någraerinringar mot utförseltillståndet. Vad som framkommit vid granskningen ger inte heller enligtutskottets bedömning vid handen att rikthnjerna för exporten skulle haåsidosatts genom det beviljade utförseltillståndet. Utskottet vill framhållaatt det givetvis är angeläget att regeringen i vapenexportärenden eftersträvaratt få en så klar bild som möjligt av läget i landet i fråga och att ensjälvständig bedömning görs av varje ny exportansökan. Utskottet vill ävenerinra om att i samband med antagandet av de nu gällande reglerna förvapenexport anslutit sig till ett uttalande av 1979 årskrigsmaterielexport-kommitté om att särskild försiktighet bör iakttas när detföreligger anledning befara att ett tilltänkt mottagarlands yttre och inrestabiUtet är i fara eller informationsunderlaget om landet är bristfälligteller motsägelsefullt. I övrigtföranleder granskningen inte något yttrande från utskottets sida. KU1983/84:30 42 Regeringens handläggning av koncessioner för vissakraftledningar i östra I en inom vattenfallsverketutarbetad rapport angående det omfattande elavbrottet sominträffade har påtalats vissa förseningar i utbyggnadernaav kraftledningsnätet i östra . Förseningarna sammanhänger enligtrapporten med att vattenfallsverket ej fick tillstånd (koncession) för ettplanerat ledningssystem med sträckningenForsmark-Odensala-Grantorp-Hall. Efter en omfattande beredning meddeladessedermera i stället koncession för systemspänning för sträckningenForsmark-Odensala-Grantorjj-Kolbot-ten. Till följd av detta har uppkommit enför kraftöverföringsnätet i östra krifisk situation, som kommer attbestå framåt. Rapporten ingår som underlagsmaterial för en utredningangående elförsörjningens sårbarhet som regeringen beslutat om genom direktivden (Dir. 1984:2). Den sistnämnda utredningen pågår f. n.Utredningen syftar till bl. a. att vid sidan av pågående utredningar inomöverstyrelsen för ekonomiskt försvar och ytterligare utredafrågan om elförsörjningens sårbarhet i ett vidare sammanhang. skallutredas frågan om vilka åtgärder som bör vidtas för att begränsa störningar ieltillförseln och verkningarna av sådana störningar. Koncessionsfrågan för den ovan nämnda sträckningen behandladesi tre olika ärenden, , Odensala-Grantorp ochGrantorp-Kolbotten. Ärendena var av sådan natur att beslut rörande koncessionskulle fattas av regeringen. Den inledande beredningen av ärendena, bl. a.remissbehandhng av koncessionsansökningarna, har dock i enlighet med reglernaför handläggning av denna typ av ärenden ombesörjts av statens industriverkbeträffande de två förstnämnda ärendena och av statens energiverk beträffandedet sistnämnda ärendet. Utskottet har i årets granskning tagit upp regeringenshandläggning av koncessionsfrågorna för de nämnda ledningssträckorna. Underärendets beredning har vattenfallsverkets generaldirektör inför utskottet och lämnat upplysningar samt besvarat frågor rörandeden ifrågavarande ledningsbyggnaden. En utskrift av utfrågningen har fogatstill detta betänkande, bilaga 18. Utfrågningen innehåller en närmare redovisning bl. a. avsyftet med ledningsbyggnadsprojektet, de ändrade förutsättningarna förprojektet och om vissa invändningar mot detta som rests under ärendets gång. Enredogörelse för rutinerna vid handläggning av koncessionsärenden rörandekraftledningsbyggnad och synpunkter på beredningen av de aktuella ärendenalämnas också. Utskottet kan konstatera att det vid koncessionsbehandlingenav ifrågavarande ledningsbyggnadsprojekt uppkommit åtskilliga komplikationertUl följd av de motstridiga intressen som framkommit från markägare, naturvårdsintressenoch myndigheter. Detta har bl. a. föranlett en utdragen KU1983/84:30 43 remissbehandling och behov av kompletterande utredning iolika hänseenden. Sålunda ingavs koncessionsansökan för den första delsträckan,, till industriverket , men verketkunde inte överlämna ärendet till regeringen förrän i 1979.Redan den inledande behandlingen av detta koncessionsärende krävde således,till följd av de inträdda komplikationerna, en handläggningstid . På grund av den ytterligare utredning som sedan beslutades avregeringen kom den sammanlagda behandUngen av detta ärende att ta i anspråk entid överstigande . Detta förhållande innebar attmotsvarande förseningar drabbade handläggningen av ärendena för de övriga tvåledningssträckorna. Sammanfattningsvis kan således konstateras att beredningenav koncessionsfrågorna för ifrågavarande ledningsutbyggnader tagit ianspråk. har dock frågorna sakligt sett fått en mycket samvetsgrannbehandling där olika motstående intressen beaktats. Det bör också nämnas isammanhanget att (NU 1978/79:60) vid behandlingen av proposition1978/79:115 om riktlinjer för energipolitiken uttalat att den förutsatte attregeringen allsidigt skulle pröva frågan om byggandet av kraftledningar förhögre spänningar. Det inträffade elavbrottet den 27 december 1983illustrerar väl elförsörjningens sårbarhet och behovet av beredskap på dettaområde. Det är enhgt utskottets mening tillfredsställande att denna frågauppmärksammas i ett vidare sammanhang inom ramen för det inledningsvis omnämndapågående utredningsarbetet. a) Utländskt fastighetsförvärv Mot bakgrund av uppgifter imassmedierna om en främmande stats eventuella förestående förvärv av enfastighet har inom utskottets kansli upprättats en promemoria, vari reglernaför utländska fastighetsförvärv redovisas (bilaga B 24). b) Regeringens handläggning av verksamheten med ungdomslagmed anled ning av beslut Utskottet har till granskning tagitupp regeringens handläggning av beslut om arbete i ungdomslag.Statsrådet har företrätt inför utskottet och lämnat uppgifteri saken (bilaga A 14b). Ifrågavarande beslut fattades endast innanverksamheten skulle påbörjas och innebar vissa ändringar i förhållande tillregeringens proposition. Nämnda omständigheter har medfört svårigheter vadgäller informationen till dem som i praktiken har haft att verkställabeslutet. Utskottetvill i detta sammanhang allmänt stryka under vikten av att KU1983/84:30 44 korrekt information om riksdagsbeslut på ett snabbt sättkommer ut till dem som berörs av besluten. I övrigt föranleder granskningeninte något uttalande från utskottets sida. c) Arbetskraft till biståndsprojektet Inom utskottet har på nytt tagitsupp regeringens befattning med frågan om rekrytering av inhemsk arbetskrafttill det svenska biståndsprojektet i norra delen av . (KU 1982/83:30 s. 43-44) behandlade denna fråga lämnadesen redovisning av omständigheterna i ärendet. Synpunkter på frågan inhämtadesockså genom utfrågningar med statsrådet och generaldirektörAnders , SIDA. Av förra årets redovisning framgår bl. a. följande. I samband med invigningen uppstod endebatt om levnadsförhållanden och rekrytering av skogsarbetskraften till projektet.Enligt uppgifter i massmedier skulle statsrådet vid enpresskonferens i samband med invigningen uttalat att det var en internvietnamesisk fråga hur arbetskraften till Bai rekryteras. Vidutfrågningen inför utskottet anförde statsrådet att hans inställninginte blivit korrekt återgiven av massmedierna. Enligt statsrådets uppfattningfanns nämligen ingenting i den kunskap som han förvärvat före och i samband medinvigningen som tydde på att tvångsrekrytering förekommit. Granskningenföranledde inte något uttalande frän utskottsmajoritetens sida. Enligt utskottets uppfattning har det inte framkommitnågra nya omständigheter i ärendet som ger utskottet anledning att ändraståndpunkt. Utskottet finner således ej heUer skäl för uttalande i denberörda frågan. I årets budgetproposition1983/84:100 bilaga 15 anmäldes bl. a. att bibelkommissionenöverflyttats från ansvarsområde tillcivildepartementets och att hälften av kostnaderna för bibelkommissionenbestrids av kyrkofonden. Kyrkofonden förutsätts senare kompenseras härför.Hänsyn till kyrkofondens kostnader för översättningsarbetet bör tas dånuvarande ramavtal om utgivningen av översättningar avbibeln kompletteras med beslut om utgivningen av . Inom utskottet har frågan om flyttningen anmälts för granskning. Det har gjorts gäUande översättningsarbete bör betraktas som en kulturell frågaoch att kommissionen därför bör lyda under . Frågan om kommissionens departementstillhörighet ochfinansieringen av bibelöversättningen har tagits upp i en motion underinnevarande . avslog på kultumtskottets förslag (KrU1983/84:14) motionen. KU1983/84:30 45 en reservation (m, c, fp) föreslogs att kostnaderna förbibelöversättningen även i fortsättningen borde bestridas av statsmedel. har anvisat medel undercivildepartementet till kommittéer från vilket anslag bibelkommissionenfinansieras i enUghet med budgetpropositionens förslag. Inom utskottet harupprättats en kanslipromemoria i frågan (bilaga B 24). Kyrkliga frågor handläggs inom den i regeringskanslietingående kyrkoenheten. Denna ingick då bibelkommissionentillsattes 1972 i . Kyrkoenheten flyttades 1977 tilldåvarande kommundepartementet, men kom emellertid att ävenefter flyttningen kvarstå under . Kyrkoenheten ingårefter departementsreformen 1982 i .