bet · G701TU11 · 1983-12-31 00:00:00 — betänkande 1983/84:11 omvissa yrkestrafikfrågor m. m. 1983/84:65) delsproposition 1983/84:65 om vissa yrkestrafikfrågor m. m., dels motionerframlagda med anledtiing av propositionen, dels motioner om yrkestrafikfrågorm. m. framlagda under den allmänna motionstiden . ' I propositionen har regeringen() föreslagit att anta inomkommunikationsdepartementet upprättat förslag till lag om ändring iyrkestrafiklagen (1979:559). Det i propositionen framlagda lagförslaget har tagits in ibilaga till detta betänkande. I propositionen lämnas förslag tillfortsatta åtgärder mot regelöverträdelser och illojal konkurrens inomyrkestrafiksektorn. a. föreslås ändrade regler för överlåtelse avtaxitillstånd, och det s. k. transportköparansvaret föreslås preciserat ochutvidgat. Motioner framlagda med anledning av propositionen I motion 1983/84:265 av m. fl. (c) yrkas 1. att riksdagenbeslutar att avslå förslaget till ändring av yrkestrafiklagen 2 kap. 21 §, 2. att riksdagenbeslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförsom beställningscentraler för taxi, 3. att riksdagenbeslutar att med avslag på regeringens förslag till lydelse av yrkestrafiklagen4 kap. 2 § anta följande förslag till lydelse av nämnda paragraf: "Harbeställningstrafik för godstransporter drivits utan tillstånd, döms den som föregen eller annans räkning har slutit avtal med trafikutövaren om transportensutförande till böter, 1. om hankände till att det fanns hinder mot att transporten fick utföras eller 2. om haninte visar att han på det sätt som skäligen kan begäras av honom har undersökt om det förelåg något hinder mot att transporten fickutföras", 4. att beslutar att somsin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs om kungörelseannonsering. 1 1983184.15 saml. TU1983/84:11 2 5. att beslutar att somsin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs om bilarbetstid. I motion 1983/84:266 av BengtSilfverstrand och i (båda s) yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs angåendearbetstider m.m. för yrkesbilförare. I motion 1983/84:267 av m. fl. (m) yrkas 1. att riksdagenavslår propositionens förslag beträffande ändringar i yrkestrafiklagens 2 kap.21 § och 3 kap. 1 §, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till kärlna vad sorri anförs i motionen. I motion 1983/84:268 av () yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs angåendeavveckling av nuvarande regler för meddelande av trafiktillstånd, 2. att riksdagenbeslutar att avslå propositionens förslag om förändring av 2 kap. 21 § och 3kap. 1 § yrkestrafiklagen, 3. att riksdagenbeslutar att avslå propositionens förslag om samhällskon-trollerad utbildningför blivande tillståndshavare, 4. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om vikten avatt frivilliga förenlngssammanslutningar skall kunna hyra bussar utan förare, 5. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs beträffandeinformation vid förändring av transportköparansvaret. I motion 1983/84:269 av . (vpk) yrkas, såvitt nu är i fråga (yrkandena 1, 3-5), 1. att som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen anförs om införandet av en samhällsekonomisk behovsprövningför beställningstrafik av godstransporter, 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om reglerför arbets- och vilotid, 4. att riksdagenhemställer hos regeringen om förslag till skärpt påföljd och skärpta sanktionerför olaga yrkesmässig trafik, 5. att riksdagenhemställer hos regeringen om en översyn av hela den yrkesmässigalastbilstrafiken och dess framtida organisation i en planerad och samordnadtrafikapparat. TU1983/84:11 3 Motioner framlagda under den allmänna motionstiden I motion 1982/83:769 av KarinAhrland (fp) och () yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad som i motionen anförs om nödvändig ändring iyrkestrafikförordningen. I motion 1982/83:776 av IngridHemmingsson (m) yrkas att beslutar upphäva bestämmelsen iyrkestrafiklagen om att tillstånd skall sökas för turisttrafik. I motion 1982/83:1411 av FihpFridolfsson m. fl. (m,c,fp) yrkas att som sin mening ger regeringentill känna vad som i motionen anförs angående anslutning tillbeställningscentral enligt 10 § yrkestrafikförordningen. I motion 1982/83:1927 av RolfClarkson m. fl. (m) yrkas, såvitt nu är i fråga, att som sin meningger regeringen till känna vad som i motionen anförs om att länsstyrelserna skall vara mera liberala i sin syn pånya initiativ och konkurrens inom taxi. I motion 1982/83:1930 av m. fl. (m) yrkas 1. att uttalar att länsstyrelserna bör vara merliberala i sin syn på nya initiativ och ökad konkurrens inom taxi, 2. att som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen anförs angående anslutning till beställningscentral enligt 10 § yrkestrafikförordningen. I motion 1982/83:1933 av IngegerdElm m. fl. (s) yrkas att begär att regeringen låter utvärderaomfattningen och konsekvenserna av bussuthyrningsverksamheten. I motion 1982/83:1944 av (vpk) yrkas 1. att riksdagenhos regeringen hemställer om en utredning med målsättningen att åstadkomma enbättre organisation av den yrkesmässiga lastbilstrafiken och därmed tryggarearbetsförhållanden i branschen, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen i övrigt anförs omden yrkesmässiga lastbilstrafiken. I motion 1982/83:1966 av PerStenmarck och (båda m) yrkas att upphäver lagen ombiluthyrning (1979:561) och förordningen om biluthyrning (1979:873). I motion 1982/83:1974 av MargaretaWinberg m. fl. (s) yrkas, såvitt nu är i fråga (yrkandena 2 och 4), 2. att hos regeringen begär översyn av reglernaför tillståndsgiv-ning för trafikföretag. r 1983/84. 4. att hos regeringen begär attförsöksverksamhet med turisttrafik förläggs till . I motion 1982/83:2160 av m. fl. (m)yrkas att hos regeringen i enlighet med vad som i motionen anförsbegär förslag till lagstiftning inom trafikområdet som öppnar möjligheter förkonkurrerande trafikbolag och konkurrens inom taxitrafiken. I motion 1982/83:2161 av m. fl. (m)yrkas att hos regeringen begär förslag till restriktivare regler förskattesubventione-ring av offentliga bolag inom trafikområdet. Motiveringen till yrkandetåterfinns i motion 1982/83:2160 (m). I propositionen erinras inledningsvis om att dennya yrkestrafiklagstift-ningen, som trädde i kraft , harförändrats i vissa hänseenden. Genom proposition 1981/82:78 om vissayrkestrafikfrågor (/82:30, rskr 1981/82:302) förenklades ochavbyråkratiserades yrkestra-fiklagstiftningen i vissa avseenden. Samtidigtgenomfördes åtgärder för att komma till rätta med de olagligheter somförekommer inom branschen. Enligt föredraganden krävs nu ytterligareförbättringar i yrkes-trafiklagstiftningen i syfte framför allt att bekämparegelöverträdelserna och den illojala konkurrensen. 1Samhällets ramar för den yrkesmässiga trafiken Under denna rubrik i propositionen erinras om attyrkesmässig trafik endast får bedrivas efter särskilt tillstånd.Trafiktillstånd får endast ges till dem som bedöms vara lämpliga att drivaverksamheten. Vid denna lämplighetsprövning tas hänsyn till yrkeskunnande,personliga och ekonomiska förhållanden m. m. I fråga om yrkesmässigapersontransporter och linjetrafik för godstransporter görs även enbehovsprövning i syfte att värna strukturen inom transportsektorn. Utöverreglerna i yrkestrafiklagstiftning-en skall trafikföretagen - heter det vidarei propositionen - naturligtvis följa reglerna om beskattning, redovisning etc. Föredragandenbetonar att den övervägande delen av transportverksamheten bedrivs i seriösaformer. Allvarliga problem förekommer dock med brott mot vägtrafik-,yrkestrafik- och fordonslagstiftningen samt olika slag av överträdelser av deregler som gäller för all näringsverksamhet. Åsidosättande av olika fordons-och vägtrafikbestämmelser kan leda till trafikolyckor som i sin tur orsakarsamhället kostnader. Överlaster medför ökade kostnader för väghållaren, dvs.staten, kommunerna eller enskilda väghållare. Föredraganden erinrar vidare omatt samhällets inkomster av skatter och avgifter minskas genom att företagare -inom transportnäringen liksom i andrabranscher - inte deklarerar sina inkomster, inte registrerar sig förmervärdeskatt eller redovisar källskatt för sina anställda eller arbetsgivaravgifteller inte betalar vägtrafikskatt. Transportföretagare som agerar på ett sådantsätt övervältrar - framhåller föredraganden - samhällets kostnader för bl. a.vägtrafiken på sina konkurrenter och övriga skattskyldiga. Utnyttjandet avlagstridiga konkurrensmedel kan i sämsta fall medföra en utslagning av seriösaföretag med negativa samhällsekonomiska effekter i form av arbetslöshet m. m. Isammanhanget erinras om att trafikpolitiska beslut innebär att ettsamhällsekonomiskt synsätt skall prägla trafikpolitiken. Myckethar redan gjorts - heter det vidare i propositionen - för att motverka demissförhållanden som finns inom vägtransportsektorn. Mer behöver dock göras,och föredraganden har därför initierat ett arbete med sikte på att få framregler, som kan förbättra möjligheterna att skydda marknaden mot ovederhäftigaföretag. I motion 1983/84:268 (fp) framhålls att denprövning som sker vid meddelande av trafiktillstånd inte endast utgårfrån trafiksäkerhetsmässiga aspekter utan även omfattar den sökandes lämplighetutifrån en rad i andra sammanhang främmande aspekter. Vidare görs - framhållermotionären - en prövning av näringsstrukturella aspekter som borde varafrämmande för den fria marknadsutövningen i vårt land. Att genom politiskabeslut slå vakt om en bestående struktur inom en näring strider motmedborgarnas ekonomiska intressen och motverkar samhällets intresse av eneffektivt fungerande transportnäring. Tillgång och efterfrågan på den servicesom yrkestrafiken tillhandahåller - heter det vidare i motionen - bör styras avkundernas krav, inte politikernas uppfattning om dessa. Förberedelser bördärför vidtas för en avveckling av nuvarande reglering av yrkestrafiken. Utskottet vill med anledning av ifrågavarandemotionsyrkande erinra om att det av fastställda målet förtrafikpolitiken är att erbjuda medborgarna och näringslivet i landets olikadelar en tillfredsställande trafikförsörjning till lägsta möjligasamhällsekonomiska kostnad. Tillståndskravet och annan reglering av yrkestrafikenbör enligt utskottets mening ses mot bakgrund av det sålunda angivna målet. Somföredraganden framhåller kan en i oseriösa former bedriven yrkesmässig trafikmedföra onödiga kostnader av olika slag för samhällsekonomin. Tillståndskravetoch lämplighetsprövningen behövs enligt utskottets mening inte minst för skall kunna söka säkerställa att yrkesmässig trafik bedrivs på ettansvarsmedvetet och lojalt sätt. Utskottet delar vidare föredragandensuppfattning att en behovsprövning erfordras i fråga om den yrkesmässigapersontrafiken och linjetrafiken för godstranporter för att värnatranportsektorns struktur. Utskottetkan sålunda inte ansluta sig till motionärens uppfattning att regleringen avyrkestrafiken bör avvecklas. Härav följer att motion 1983/ 84:268 (fp) i nuberörd del avstyrks. TU1983/84:11 6 I motion 1982/83:776 (m) yrkas attriksdagen beslutar upphäva bestämmelsen i yrkestrafiklagen om tillstånd förturisttrafik. Motionen ger utskottet anledning erinra omyrkestrafiklagens definition av turisttrafik: "Sådan yrkesmässig trafikför transport av personer och, i förekommande fall, gods som inte ärbeställningstrafik, om transporten ingår som ett led i ett sammanhängandearrangemang, där huvudsyftet är annat än själva transporten". Vad det ärfråga om är med andra ord s. k. paketresor med buss. De skäl för kravet påtillstånd och lämplighetsprövning som utskottet angivit för yrkesmässig trafiki allmänhet gäller även turisttrafiken. Vidare behövs enligt utskottets meningen kontroll av att ifrågavarande trafik är turisttrafik i yrkestrafiklagensmening. Det vore eljest alltför lätt att kringgå de regler om behovsprövningsom gäller för linjetrafik med buss. Sådan prövning behövs - som framhållits -som ett värn för strukturen inom transportsektorn. Medhänvisning till det anförda avstyrker utskottet motionen. I motion 1982/83:1944 (vpk) begärsen utredning om en bättre organisation av den yrkesmässiga lastbilstrafiken ochdärmed tryggare arbetsförhållanden i branschen. Motionären vill också ha enlagstiftning som gör det möjligt att planmässigt styra trafiken inomlandtrafiksektorn. Även i motion 1983/84:269 (vpk) begärs en översyn av denyrkesmässiga lastbilstrafiken och dess framtida organisation i en planerad ochsamordnad trafikapparat. Vidare yrkas i sistnämnda motion att ensamhällsekonomisk behovsprövning införs för beställningstrafik avgodstransporter samt att regeringen lämnar förslag till skärpta påföljder för olagayrkesmässig trafik. I denförstnämnda motionen framhålls att lastbilarna alltmer ökar sin UllVJVl UV ViVl lUllgTUU Ll U11.3pV/l lUl IStV, bleringinom åkeribranschen synes ha medverkat - heter det i motionen - till att kravetpå reglerade arbetstider, bra arbetsmiljö, trygghet i anställningen och säkratransporter har kommit i bakgrunden. Vidare erinras om den illojalakonkurrensen i branschen. Nya driftsmässigt ändamålsenliga företagsformer-fortsättermotionären - måste skapas bl. a. genom en stramare yrkestrafiklagstiftning.Genom en sådan bör det bli möjligt att från samhällsekonomiska utgångspunkterplanmässigt styra trafiken så att, inom landtrafiksektorn, järnvägs- ochlastbilstrafiken kompletterar varandra enligt principen "tåget på längdenoch lastbilen på tvären". I den andra av de vpk-motioner som är i fråga framhållsatt överetableringen och alla problem den medför bör motverkas genom ensamhällsekonomiskt betingad behovsprövning i syfte att nå en bättreplanmässighet och ökad trygghet för dem som arbetar i branschen. Vidareunderstryks ånyo behovet av en ramplanering och styrning för att få ensamhällsekonomiskt riktig struktur där de olika trafikmedlen i samverkankompletterar varandra. Som exempel på skärpta påföljder anger motionärernaförbud mot fortsatt körning, ett avgiftssystem liknande det som gäller TU1983/84:11 7 enligt lagen (1972:435) om överlastavgift, beslag ochförverkande av fordon samt ett effektivare brukandeförbud. Vad först gäller kraven påutredning och översyn av den yrkesmässiga lastbilstrafiken vill utskottetframhålla att såväl den inledningsvis nämnda propositionen 1981/82:78 om vissayrkestrafikfrågor som ifrågavarande proposition utgör resultat av sådan utredningoch översyn. Av propositionen framgår att fortsatta förändringar avyrkestrafiklagstiftningen f. n. förbereds. Utskottet ser därför inget skäl förriksdagen att hos regeringen hemställa om sådan utredning eller översyn sombegärs i det första yrkandet i motion 1982/83:1944 (vpk) resp. i det femteyrkandet i motion 1983/84:269 (vpk). I fråga om det andra yrkandet iförstnämnda motion vill utskottet understryka att det inte önskar medverka tillnågon sådan planmässig styrning inom landtrafiksektorn som föreslås i motionen. Med hänvisning till det anförda avstyrks samtliga tremotionsyrkanden som är i fråga. Behovsprövning förbeställningstrafik för godstransporter avskaffades . Ettmotionsyrkande om att återinföra sådan prövning avstyrktes av utskottet ochavslogs av (/82:30). Utskottet delar den i motion 1983/84:269 (vpk) uttaladeuppfattningen att överetablering bör motarbetas. Så sker också - som framgår avpropositionen - genom att lämplighetsprövningen i ekonomiskt avseende föryrkesmässig beställningstrafik för godstransporter har byggts ut ocheffektiviserats. Föredraganden har vidare - som nämnts - initierat ett arbetemed sikte på att få fram regler som kan förbättra möjligheterna att skyddamarknaden mot ovederhäftiga företag. I arbetet, som kommer att bedrivas inomkommunikationsdepartementet, skall bl. a. behandlas sådan transportförmedlingsom sker genom att småföretagare säljer mindre åkeriers tjänster. Enligtföredraganden tyder vissa uppgifter på att denna typ av transportförmedlinginte aUtid drivs i seriösa former utan tvärtom har en inte obetydlig del i deoegentligheter som förekommer inom åkerinäringen. Även berörda myndigheter ochorganisationer - framgår det av propositionen - kommer att undertransportrådets ledning pröva ytterligare metoder att motverkamissförhållandena inom den yrkesmässiga trafiken. Enligt föredraganden bördärvid frågorna om utnyttjande av olika register och andra hjälpmedel förkontroll av fordonsinnehav, momsregistrering och skattebetalning, användande avanställda etc. ytterligare övervägas Hksom över huvud taget frågor som rörförändringar av administrativa rutiner eller utökat samarbete mellanmyndigheter. I avvaktan på resultat av det utredningsarbete somsåliinda kommer att bedrivas finner utskottet ej skäl att ompröva sitt tidigareställningstagande till frågan om att återinföra en behovsprövning förbeställningstrafik för godstransporter. Härav följer att motion 1983/84:269(vpk) i nu berörd del avstyrks. Det av transportrådet ledda arbetet kommer enligtföredraganden även att omfatta utformningen av sanktioner. Utskottet utgår frånatt sanktionsformer av den art som föreslås i motion 1983/84:269 (vpk) därvidövervägs. Någon åtgärd synes sålunda inte påkallad, varför motioneni denna del avstyrks. Enligt yrkestrafiklagen får tillstånd tillpersontransporter överlåtas på någon annan om tillståndshavaren dör.Tillståndet får också överlåtas på någon annan om tillståndshavaren harförsatts i konkurs eller om det finns andra skäl. Det är somprövar frågan om medgivande till överlåtelse. Enligt propositionen har i praxisinte några strängare krav upprätthållits på att skäl för en överlåtelse skallföreligga. Behovet av trafiken torde sålunda - framhåller föredraganden - oftainte ha prövats lika noggrant vid överlåtelser som vid nyetableringar. På grundav behovsprövningen - fortsätter föredraganden - har på vissa orter antalettillstånd till exempelvis taxitrafik inte utökats . Att övertaett befintligt tillstånd har därför för många kommit att bli den snabbaste ochenklaste vägen att själva få ett sådant tillstånd. I praktiken har dettamedfört att höga ersättningsbelopp har kommit att betalas för självatillståndet. Frestelsen att använda oseriösa konkurrensmedel för att finansieraförvärvet torde enligt föredraganden i många fall vara stor. Föredragandenunderstryker att den handel med trafiktillstånd som f. n. förekommer inomtaxitfafiken bör motarbetas. Handeln gagnar inte en rationell och effektivtransportnäring samt medför dessutom att en del personer gör obehöriga - ochdärtill ofta obeskattade - vinster av samhällets trafikplanering. Föredragandenföreslår att 2 kap. 21 § yrkestrafiklagen ändras så att en överlåtelse av etttillstånd till persontransporter i beställningstrafik med lättare fordon - dvs.främst taxibilar- skall godkännas endast om synnerliga skäl föreligger. Varkendödsfall eller konkurs kan sålunda, framhåller föredraganden -när det gällertaxitrafik och i normalfallet - anses utgöra synnerliga skäl. Sådana kanemellertid föreligga om den som stått tillståndshavaren nära och som för sinförsörjning är bereoende av företaget önskar driva verksamheten vidare. I motionerna 1983/84:265 (c), 1983/84:267 (m) och1983/84:268 (fp) yrkas ätt avslår regeringens förslag i den del somnu är i fråga. Denföreslagna utformningen av lagrummet skulle enligt den förstnämnda motionenmedföra en alltför snäv avgränsning. Det bör t. ex. - framhåller motionärerna -generellt vara möjligt för en son eller dotter att få överta föräldrarnasrörelse. I sammanhanget måste också - heter det vidare i motionen - kombinationsföretagens(taxi -1 buss, taxi + kiosk e. speciella betydelse för servicen i glesbygdbeaktas. Skulle taxirörelsen i ett sådantfall inte få överlåtas tillsammans med den andra delen av rörelsen skulle oftadet totala underlaget svikta. Imotion 1983/84:267 (m) framhålls att det är den starka regleringen av tillståndsom har skapat handeln med dessa. Motionärerna vänder sig mot att regeringenvill komma till rätta med problemet genom ytterligare restriktioner, regleroch kontrollmöjligheter. En liberalare tillståndsgivning skulle enligtmotionärerna rycka undan grunden för handeln med tillstånd. Imotion 1983/84:268 (fp) framhålls att i enlighet med sinprincipiella uppfattning - som utskottet återgivit i föregående avsnitt avdetta betänkande - motsätter sig förslaget i propositionen. Nuvarandeolägenheter får inte tas till intäkt för att genomföra en skärpning av reglernasom enligt motionärernas uppfattning är ett typexempel på statligregleringspolitik. Utskottet ansluter sig till de överväganden somenligt föredraganden talar för att ge 2 kap. 21 § yrkestrafiklagen den ipropositionen föreslagna lydelsen. Härav följer att utskottet tillstyrker regeringensförslag i denna del och avstyrker samtliga motionsyrkanden i motsvarande delar. I 4 kap. 2 § yrkestrafiklagen finns ett stadgandeom s. k. transportköparansvar. Har beställningstrafik för godstransporterbedrivits utan tillstånd kan den för vars räkning den otillåtna transporten harutförts dömas till böter om han kände till att det fanns hinder mot atttransporten fick utföras eller om han inte kan visa att han på det sätt somskäligen kan begäras av honom har undersökt om det förelåg något hinder mot atttransporten fick utföras. Enligtföredraganden har ifrågavarande bestämmelse, som infördes i lagstiftningen år1973, tillämpats relativt sällan. En av anledningarna härtill kan vara -framhåller föredraganden - att lagens definition av den ansvarigetransportköparen inte är helt entydig. För att det inte skall råda någon tvekanom vem som bär ansvaret föreslås att 4 kap. 2 § yrkestrafiklagen ändras så attden ansvarige transportköparen definieras som den som för egen eller annansräkning har träffat avtal med trafikutövaren om transportens utförande. Vadföredraganden sålunda har anfört har inte givit utskottet anledning tillerinran eller särskilt uttalande. I propositionen erinras vidare om atttransportköparansvaret inte omfattar persontransporter. Något sådant ansvar ärdet inte heller - betonar föredraganden - rimligt att ålägga transportköparnavid linjetrafik, turisttrafik och beställningstrafik med lättare fordon. Densom utnyttjar fordon i sådan trafik måste kunna utgå från att transportören harvederbörligt trafiktillstånd. Närdet gäller beställningstrafik med tyngre fordon är emellertid förhållandenaenligt föredraganden annorlunda. Transportköparen är i allmänhet i dessa fallett företag, t. ex. en resebyrå, en förening eller någon annan TU1983/84:11 . De transporter det här gäller betingarofta förhållandevis höga priser, och avtal torde i allmänhet träffas en tidföre själva körningen. Mera spontana resor av det slag som ofta förekommer vidlinje-, turist- och taxitrafik är-betonas det-ytterst sällsynta. Föredragandenfinner det därför rimligt att samma form av transportköparansvar som gällervid yrkesmässig beställningstrafik för godstransporter även införs vidbeställningstrafik för persontransporter med tyngre fordon. Härigenom kommeransvaret att kontrollera tillståndsinnehavet delvis att läggas på en kategoritransportköpare som inte yrkesmässigt sysslar med att upphandla transporter.Stora krav måste därför - understryker föredraganden - ställas på en effektivinformation, särskilt i början, om bestämmelsens innehåll. Vidare bör intealltför höga krav på undersökningsplikt ställas i de fall transportköparen ären privatperson eller en sammanslutning av mera privat karaktär, t. ex. enliten ideell förening. Det bör i sådana fall vara tillräckligt om det genomutmärkning på fordon, kontroll med länsstyrelse eller på annat sätt framgår atttransportören har yrkestrafiktillstånd för persontransporter.