bet · G701JuU23 · 1983-12-31 00:00:00 — om anslag till domstolsväsendet m.m. (prop. 1983/84:100bil.4, D, jämte motioner) Domstolsväsendet m. m. Regeringen har i proposition1983/84:100 bilaga 4 () under punkt D 1 (s. 60 och 61)föreslagit att till för /85 anvisa ettförslagsanslag av . I motion 1983/84:1150 av HansPetersson i Röstänga (fp) hemställs att anslår 4 milj. kr. tillDomstolsverket utöver vad regeringen har föreslagit att användas för särskildabehov inom domstolsväsendet. Regeringens förslag tillmedelsberäkning för är beräknat med utgångspunkt ihuvudförslaget om besparing. Förslaget innebär en ökning av anslaget med ca 1,8milj. i förhällande till innevarande budgetår. Önskemålet i motion 1150 om resursförstärkningar motiverasmed att de satsningar som gjorts och som görs för nästa budgetår när det gällerpolis- och åklagarväsendets resurser i bl. a. kampen motnarkolikabrottsligheteji och den ekonomiska brottsligheten ställer ökade kravpå de allmänna domstolarna. Enligt motionären kan man förutse en fortsattökning av antalet brottri."! Med tanke på det redanansträngda arbetsläget vid domstolarna anser motionären att resurser börställas till domstolsväsendets förfogande så att verket kan tillgodose desärskilda behov av exempelvis tillfällig personalförstärkning som kommer attuppstå vid domstolarna. Utskottet vill för sin del först erinra om att arbetslägetvid de allmänna domstolarna varit ansträngt. Antalet mål och ärendenhar fortlöpande ökat. På brottmålssidan styrs arbetsbelastningen framför allt avpolisens och åklagarmyndigheternas möjligheter att uppdaga och utredaförekommande brottslighet. En annan betydelsefull faktor är brottslighetensstruktur och omfattning. noterade utskottet all allt flerbrottmål blivit komplicerade och svårhanterliga; detta gäller inte minst mål rörande I 1983/84. JuU1983/84:23 2 ekonomisk brottslighet och grova narkotikabrott. Polisens resurser för att bekämpa såväl den ekonomiskabrottsligheten som narkotikabrottsligheten har byggts ut . Ävenför nästa budgetår föreslås förstärkningar inom polisen (se JuU 1983/84:22).Också åklagarväsendets resurser har ökat. För nästa budgetår tillförs åklagarnaen inte obetydlig förstärkning i kampen mot framför allt den ekonomiskabrottsligheten (se JuU 1983/84:17). Den ökade arbetsmängden vid de allmänna domstolarna harhittills i stort kunnat mötas bl. a. genom rationaliseringar ochomfördelningar av tillgängliga resurser. Också genom ändringar påprocesslagstiflningens område kan verksamheten vid domstolarna effektiviseras.1 detta syfte har på grundval av förslag från rättegångsutredningennyligen beslutat ett flertal ändringar i som träder i kraftden (prop. 1983/84:78, JuU 15, rskr 152). Förslag som innebär meragenomgripande förändringar på området kan väntas bli framlagda för omca ett är. Här skall också pekas på det värdefulla dimensioneringsarbete somdomstolsverket bedriver och som syftar till att åstadkomma en disponering avresurserna så att arbetsbördan mellan domstolarna blir jämnt fördelad. Utskottet har i annat sammanhang uttalat uppfattningen attbl. a. den ekonomiska brottsligheten och narkotikabrottsligheten hör till deområden som också i fortsättningen bör prioriteras vad gäller brottsbekämpning(se JuU 1983/84:22). Samhällets åtgärder i sammanhanget måste givetvis omfattainsatser frän alla berörda myndigheter. Detta gäller inte bara polisen ochåklagarna utan också domstolarna. Statsmakternas ställningstaganden om resursförstärkningari syfte att prioritera viss verksamhet sker givetvis med utgångspunkt i alt debegränsade resurser som finns skall användas där behovet bedöms vara störst.Det är mot denna bakgrund som man skall se de resursförstärkningar som avsesbli tillförda polisen och åklagarväsendet för nästa budgetär. Detta ställernaturligtvis domstolsväsendet inför ökade krav. Utskottet nödgas konstatera attdet med hänsyn till det stalsfinansiella läget f. n. inte är möjligt att - varesig på det sätt som begärs i motion 1150 eller via annat anslag - tillföra deallmänna domstolarna några nya resurser. Även för /85 fåransträngningarna inriktas på alt genom rationaliseringar och omfördelningarstärka de allmänna domstolarnas möjlighet att möta den ökade arbetsmängden.Utskottet hänvisar vidare till vad som sägs i det följande underpunkt 2. Utskottet, som inte har något att erinra mot regeringensförslag till medelsberäkning under förevarande punkt, avstyrker bifall tillmotion 1150. att med bifall tillregeringens förslag och med avslag pä motion 1983/84:1150 till Do/nstolsverketför /85 anvisar ett förslagsanslag av . JuU1983/84:23 3 Regeringen har under punkt D2 (s.61-73) dels berett tillfälle att ta del av vad chefen förjustitiedepartementet i propositionen anfört om notarieljänstgöring och omavdelningsindelning av tingsrätt, dels föreslagit att till Allmännadomstolarna för /85 anvisa ett förslagsanslag av 889 390 000kr. I motion 1983/84:391 av GunillaAndré m. fl. (c) hemställs att hos regeringen begär förslag om denframtida utformningen av notarietjänsl-göringen med beaktafide även av dessutbildningspolitiska aspekter, i enlighet med vad som anförts i mofionen. I motion 1983/84:603 av HansPetersson i m. fl. (fp) hemställs alt som sin mening gerregeringen till känna vad som uttalats i motionen om tingsrätternassammansättning. I motion 1983/84:761 av BertilMåbrink (vpk) föreslås att hos regeringen hemställer om förbättringarav nämndemannaarvodet i enlighet med vad som har anförts i motionen. I motion 1983/84:1155 av förstevice talmannen () och () hemställs attriksdagen beslutar om sådan ändring av att också legitimeradpsykolog och dennes biträde (icke legitimerad psykolog i handledning hoslegitimerad psykolog) omfattas av den i 36 kap. 5§ andra stycket RB angivna tystnadsplikten. I motion 1983/84:1351 av GunillaAndré m. fl. (c) hemställs, såvitt nu är i fråga, att beslutar attmed verkan för nästa mandatperiod, de före gällande reglernabeträffande lekmannamedverkan vid våra domstolar åter skall gälla (yrkande6delvis). I motion 1983/84:1523 av IngridSundberg (m) hemställs att begär att regeringen vid ett konstateratsamband mellan begränsningen av antalet nämndemän och överklaganden avtingsrältsdomar omprövar den straffgräns vid vilken reducering av antaletnämndemän skall ske. I motion 1983/84:2182 av KerstinNilsson m. fl. (s) hemställs att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen anförts om översyn och höjning av dagarvoden tillnämndemän. Regeringens förslag tillmedelsberäkning under denna punkt innebär en ökning av anslaget med drygt 44milj. i förhållande till anslaget för innevarande budgetår; totalt föreslåsett anslag av 889,3 milj. kr. Uppräk-1* 1983/84. JuU1983/84:23 4 ningen av anslaget hänför sig framför allt till ökadelöne- och lokalkostnader. Medel beräknas inte för inrättande av nya tjänster. 1ett särskilt avsnitt redovisar departementschefen sina överväganden medanledning av en undersökning angående avdelningsindelning av tingsrätt somgjorts i syfte att skapa en bättre organisation som medger en smidigareanpassning efter skiftande förhållanden och ett mera effektivtresursutnyttjande. Utskottet, som hänvisar till sina överväganden under punkt1 ovan, ser med oro pä arbetsläget inom de allmänna domstolarna, vilket undersenare år varit ansträngt. Antalet mål och ärenden har fortlöpande ökat.Utskottet finner sig emellertid böra godta att medel inte - liksom inteheller under de två föregående åren - beräknas för inrättande av nya tjänster.Samtidigt vill utskottet rent allmänt erinra om att kravet på rättssäkerhetensupprätthållande sätter en gräns för möjligheterna att genomrationaliseringsåtgärder och liknande åstadkomma lättnader i fråga omdomstolarnas arbetsförhållanden. Utskottetgodtar regeringens förslag till medelsberäkning. Vad departementschefen anfört om avdelningsindelning avtingsrätt föranleder inget uttalande från utskottets sida. Notarietjänstgöring, tidigarevanligen kallad tingstjänstgöring, är en utbildningstjänstgöring som äger rumefter juris kandidatexamen eller juristexamen och leder fram till notariemerilering.Sådan meritering krävs för antagning till fortsatt tjänstgöring inom olikadelar av rättsväsendet. Enligt förordningen (1979:574) om notarietjänstgöringm.m. omfattar notarietjänstgöring av och och fullgörsvid tingsrätt eller länsrätt eller vid båda slagen av myndigheter. En del avtjänstgöringen får utföras som utbytestjänstgöring hos åklagarmyndighet,polischef, kronofogdemyndighet, länsstyrelse eller advokat.Utbytestjänstgöring hos åklagarmyndighet eller länsstyrelse får omfatta en tidav högst och annan utbytestjänstgöring högst . Efter särskildprövning kan som utbytestjänstgöring även få räknas tjänstgöring hos annan myndighet än sagts eller hos annan enskild arbetsgivareän advokat. Frågor om notarieljänstgöring prövas av notarienämnden. Utskottet har vid tidigare tillfällen fäst avseende vidhur notarietjänstgöringen anordnas. Så skedde bl. a. vid 1975/riksmötedå ulskoltet med anledning av en motion förordade en översyn av reglerna omsådan tjänstgöring. följde utskottet (JuU 1975/76:9. rskr21). Viddenna begäran om översyn framhöll utskottet bl. a. både kraven påtjänstgöringens omfattning och utbildningens kvalitet som utskottet uttaladesig positivt om de möjligheter som utbytestjänstgöringen ger för de nyutexamineradejuristerna att inhämta värdefulla erfarenheter från flera verksamhetsgrenarinom rättsväsendets område. JuU1983/84:23 5 Den av begärda översynenhar därefter genomförts av . budgetpropositionredovisade chefen för resultatet av översynen och sinaöverväganden i anslutning därtill (prop. 1979/80:100 bil. 5, s.45ff). Domstolsverkethade föreslagit bl. a. att den sammanlagda tiden för notarieljänstgöring skulleminskas från till . I huvudsak innebardepartementschefens ställningstagande att en sådan förändring av uppläggningenav notariemeriteringen som hade föreslagits inte borde genomföras. I anslutning till sin behandling av frågorna om anslagtill domstolsväsendet tog utskottet upp också frågan om uppläggningenav notariemeriteringen. Utskottet uttalade att utskottet inte hade något atterinra mot departementschefens uttalande i ämnet (JuU 1979/80:27 s. 2). I förra årets budgetproposition aktualiseradedepartementschefen frågan om utbytestjänstgöring även i fortsättningen förnotarier inom polis- och åklagarväsendet och uttalade all utrymmet förutbytestjänstgöring inom polis- och åklagarväsendet torde komma all minska somett led i de Omfördelningar av resurserna som är nödvändiga. Denutbytestjänstgöring som i övrigt förekommer var enligt departementschefen avmindre omfattning. Han anmälde att han avsåg att senare ta upp frågan om enavkorlning av notarietjänslgöringen till , föriagd till tingsrätt ellerlänsrätt. Med anledning av departementschefens uttalande och pågrund av en motion vari bl. a. förordades fortsatt utbytestjänstgöringhänvisade utskottet (JuU 1982/83:24 s. 10) till en början till sina tidigareuttalanden om kraven på tjänstgöringens omfattning och utbildningens kvalitetoch om betydelsen av de erfarenheter som en utbytestjänstgöring kan ge.Utskottet uttalade vidare följande. Det är enligt utskottets meninggivet att regeringen vid de aviserade övervägandena av frågan om en avkorlningav tjänstgöringstiden och en inskränkning av ordningen med utbytestjänstgöringbeaktar dessa faktorer liksom utbytestjänstgöringens betydelse förrekryteringen till polischefs- och åklagarbanan. På ställningstagandet inverkaremellertid även andra omständigheter, t. ex. del framtida antaletnyutexaminerade jurister och myndigheternas behov av den arbetskraft dessa kanerbjuda. Av stor betydelse i sammanhanget är också statens kostnader förtjänstgöringen; enbart utbytestjänstgöringen inom polis- och åklagarväsendetdrog under /82 en kostnad av i det närmaste 9 milj. kr., vilketbelastade de båda verksamheternas ordinarie löneanslag. Särskilt med beaktandeav utbytestjänstgöringens nyssnämnda betydelse från rekryteringssynpunkt ansersig utskottet kunna utgå från att regeringen vid sitt ställningslagande nogaöverväger möjligheten att behålla en ordning med utbytestjänstgöring. Med dessa uttalanden avstyrkteutskottet bifall till den då föreliggande motionen. I årets budgetproposition återkommer departementschefentill ämnet och redogör bl. a. för en inom upprättad promemoriaom utbytestjänstgöring för notarier m.m. och remissbehandlingen av den. JuU1983/84:23 6 Departementschefen uttalar för sin del uppfattningen altden ulbytesljänsl-göring som kan förekomma alllid bör föregåtjänstgöringen vid tingsrätt eller länsrätt och omfatta högst ochett enda verksamhetsområde. Möjligheterna till utbytestjänstgöring får enligtdepartementschefen liksom nu bero på utbytesmyndighelernas behov av ochekonomiska utrymme för notarier och notarienämndens prövning av utbytestjänstgöringenskvalitet. I det sistnämnda hänseendet bör enligt departementschefen bara sådantjänstgöring godtas som är av värde för notariernas fortsatta arbete vidhuvudmyndigheterna. Vad gäller notariemeriteringens längd stannardepartementschefen för att inte förorda en avkorlning av tiden. -Departementschefen uttalar att han avser att senare återkomma till regeringenmed de förslag till ändringar i förordningen om notarietjänstgöring m. m. somföljer av hans överväganden. Frågan om notarietjänstgöringens anordnande tas upp imotion 391. Motionen mynnar ut i en begäran att regeringen skall lägga fram ettförslag för om den framtida utformningen av notarietjänstgöringen.Motionärerna framhåller bl. a. att utbytestjänstgöringen är viktig för rekryteringentill polis- och åklagarväsendet. När frågan nu på nytt återkommer kan utskottet konstateraatt departementschefens överväganden ligger väl i linje med vad utskottetanförde , och utskottet har inte något att erinra mot hans uttalandeni ämnet. Mot bakgrund av önskemålen i motion 391 vill utskottet tillägga attvid bedömningen av utbytestjänstgöringens kvalitet avgörande bör vara denifrågasatta tjänstgöringens allmänna juridiska värde. 1 viss överensstämmelsemed önskemålen i motionen vill utskottet framhålla att utskottet förutsätteratt - därest någon mera betydelsefull förändring av ordningen förnotarietjänstgöringen aktualiseras - saken underställs prövning.Utskottet avstyrker bifall till motion 391. Nämndemän i tingsrätt Antal nämndemän Reglerna om tingsrättssammansättning ändrades i vissa avseenden den 1 juh 1983 (prop, 1982/83:126,JuU32, SFS 1983:370), Då infördes som huvudregel att tingsrätt vidhuvudförhandling i brottmål och i familjerältsliga tvistemål och sådana ärendensom kräver medverkan av nämnd är domför med en lagfaren domare och trenämndemän i stället för som tidigare fem nämndemän, I mål om brott för vilketinte är stadgat lindrigare straff än fängelse i två är skall dock fortfarandefem nämndemän delta. Flera motioner tar upp frågor som gäller nämndemän, Imotionerna 603 och 1351 begärs att den gamla ordningen med fem nämndemän införsigen. Därvid hävdas i motion 603 att varje nämndeman tjänstgör färre gånger nuän tidigare och att möjligheterna för nämndemännen att hålla sig orienterade JuU1983/84:23 7 om lagstiftning m.m. därigenom minskats. I motion 1351anförs att allsidigheten och bredden bland nämndemännen har minskal efterlagändringen. I motion 1523 uttalas att tecken tyder på att antaletöverklagade tingsrättsdomar har ökat efter del alt nämndemännens antal sänkts;om ett samband däremellan kan konstateras bör man enligt motionären sänka denstraffgräns under vilken nämndemännens antal behöver vara endast tre. Vid sin behandling av frågan om nämndemännensantal erinrade utskottet (s. 19) om all det råder en bred enighet om att denlekmannamedverkan som föreligger i våra domstolar är av stort värde av fleraskäl. Utskottet uttalade därvid att lekmannainflytandel först och främst utgören garanti för att domstolarnas avgöranden ligger i linje med allmännarättsuppfattningar i samhället. Av särskilt värde är, anförde utskottet,lekmannamedverkan när det gäller bedömningsfrågor, t. ex. angående påföljdsvaleller bevisvärdering; lekmännens medverkan bidrar därigenom till attmedborgarnas förtroende för rättskipningen upprätthålls. Vidare tillgodoserenligt utskottet lekmännen medborgarnas intresse av insyn i domstolarnasverksamhet. Med anledning av motionskritik som gick ut på att ett sänkt antalnämndemän skulle medföra minskad allsidighet och försämrad representativitetbland nämndemännen framhöll utskottet att dessa risker effektivt motverkas omäven för framliden det totala antalet nämndemän i de olika domkretsarnabehålls oförändrat och alltså även fortsättningsvis ett stort antal lekmänkommer att vara engagerade i rättskipningen. Utskottet uttalade sammanfattningsvis(s. 20) att en minskning av nämndemännens antal till tre i mål av mer normalomfattning inte kunde antas leda till någon försämring av tingsrätternasmöjligheter att komma fram till en sakligt riktig dom. Inte heller i övrigtfanns del enligt utskottets mening skäl att befara att förslaget skulleinnebära några negativa konsekvenser för rättskipningen. Utskottet gjordeavslutningsvis det uttalandel (s. 32) att den ändrade ordningen i fråga omtingsrätternas sammansättning borde utvärderas sedan tillräcklig erfarenhetvunnits av den. Vad gäller den i motion 1523 berörda ökningen avöverklaganden av tingsrältsdomar kan nämnas att måltillslrömningen ihovrätterna har ökat oavbrutet under i vart fall den senaste femårsperioden (sedomstolsverkets anslagsframställning /85 s. 56). När frågan om nämndemännens medverkan i rättskipningen itingsrätt nu aktualiseras endast efter ställningstagande iämnet anser utskottet att det saknas anledning till annan bedömning än denutskottet gav uttryck för i sitt betänkande JuU 1982/83:32. Utskottet avstyrkerdärför bifall till motion 603, motion 1351 såvitt nu är i fråga och motion1523. JuU1983/84:23 - 8 I motionerna 761 och 2182 begärsförbättrade dagarvoden till nämndemännen. I båda motionerna anförs attersättningsreglerna leder till att vissa yrkesgrupper är underrepresenlerade inämndemannakåren. I motion 761 gör motionären dessutom gällande att nuvarandereglering innebär att, om en domstolsförhandling inställs så i förvägatt nämndemannen inte har möjlighet att återgå till sitt ordinarie arbete, detinte finns möjlighet att ersätta nämndemannen för den ekonomiska förlusten. I det under föregående avsnitt nämnda lagstiftningsärendetår 1983 behandlade utskottet även frågor om nämndemännens tjänstgöringsförhål-landen och nämndemannarekryteringen. För en utförlig redogörelse i dessa frågorhänvisas fill utskottets betänkande JuU 1982/83:32 s.26ff. I det betänkandet anförde utskottet med anledning avmotioner om förbättrade ekonomiska villkor för nämndemännen bl. a. attutskottet ansåg det nödvändigt att regeringen skyndsamt vidtar åtgärder för attåstadkomma en så allsidig sammansättning av nämndemannakåren som möjligt. Ensådan åtgärd var enligt utskottet att ändra ersättningsreglerna så alt de inteleder till en underrepresentation för industriarbetare och andra yrkesgruppersom får vidkännas fullt löneavdrag när de tjänstgör som nämndemän. En visshöjning av arvodena - . - var därför enligt utskottets meningnödvändig. Det uppdrogs ät regeringen att överväga utformningen av höjningarnaoch att överväga även andra åtgärder i det angivna syftet, bl. a.differentiering av arvodena med hänsyn till om löneavdrag sker eller inte. I budgetpropositionen (prop. 1983/84:100, bil. 4 s.63)anför departementschefen att frågan om ändrade ersättningsregler för nämndemäni enlighet med önskemål f. n. övervägs inom . Såvitt gäller den i motion 761 berörda särskilda frågan omarvode till nämndemän vid inställda domstolsförhandlingar kan följande nämnas.Förordningen (1982:814) om ersättning till nämndemän och vissa andrauppdragstagare inom domstolsväsendet m. m. upptar i 7§ en bestämmelse som gerdomstolsverket rätt att betala arvode för sammanträden som ställs in om detföreligger särskilda skäl för det. Enligt vad som upplysts från domstolsverkethar denna möjlighet att ersätta nämndemän för ett inställt sammanträde utnyttjatsett antal gånger. Del finns således numera en reglering som torde undanröjaoskäliga effekter i de situationer som motionären tar upp. Utskottet utgår frånatt på lämpligt sätt informerar om denna ersättningsmöjlighet. Som framgår av det sagda har utskottet tagitställning i princip för bättre ekonomiska villkor för nämndemännen, ochöverväganden i fråga om lämpliga lösningar i denna riktning pågår inomregeringskansliet. Utskottet anser på grund härav att någon åtgärdinte påkallas med anledning av motionerna. Utskottet avstyrker därför bifalltill motionerna 761 och 2182. JuU1983/84:23 9 I motion 1155 begärs atträttegångsbalkens föreskrifter att vittnesförhör inte får ske med vissayrkesgrupper utvidgas till att gälla också legitimerade psykologer och derasbiträden. Att inställa sig som vittne vid domstol och där avläggavittnesmål är en allmän medborgerlig skyldighet. Vittnesplikten, som regleras irättegångsbalken, har i princip företräde framför den tystnadsplikt som kanåvila vittnet. Frän denna grundsats görs dock undanlag i 36 kap. 5 §rättegångsbalken, vari stadgas att vittnesförhör inte får ske med den som ärunderkastad tystnadsplikt i vissa fall. Enligt paragrafens andra stycke fårsålunda personer tillhöriga där angivna yrkesgrupper inte höras om något som dei sin yrkesutövning har blivit anförtrodda eller som de i samband därmed harfått veta (frågeförbud). Vittnesförhör får dock ske om det är medgivet i lageller den till vilkens förmån tystnadsplikten gäller samtycker därtill. Deyrkesgrupper som omfattas av frågeförbudet är advokater, läkare, tandläkare,barnmorskor, sjuksköterskor, kuratorer vid kommunala familjerådgivnings-byråeroch deras biträden. Annan än försvarare är dock alltid skyldig att avge utsagai mål om ansvar för mycket grova brott. Frågeförbudet är uppställt huvudsakligen i syfte alt geskydd för de enskilda personer som anlitar advokater, läkare m. fl. 1förarbetena (SOU 1938:44 s. 392) till den aktuella bestämmelsen framhållssålunda att vissa yrkesutövare intar en sådan förtroendeställning i förhållandetill allmänheten alt en viss tystnadsplikt till skydd för den enskilde ärpåkallad. behandlade utskottet en motion, liknande densom nu är aktuell, vari begärdes förbud mot vittnesförhör med psykologer ivissa fall. Motionen hade remissbehandlats av utskottet. Vid bedömningen av motionsspörsmålet uttalade utskottetall en utvidgning av frågeförbudel till alt omfatta också psykologer i och försig kan synas både sakligt och principiellt motiverad. Vid sidan av delaglekniska svårigheter som förelåg i ärendet och som talade emot en omedelbarlagändring i angiven riktning hyste utskottet tveksamhet inför all göraytterligare inskränkning av viltnesplikten till förfång för rättskipningen. Ettsådant ingrepp i rättsordningen bör, enligt vad utskottet underströk, integöras beträffande en enstaka yrkesgrupp utan att frågan prövats mera allsidigtän som hade kunnat ske i del ärendet. Det kan nämligen, framhöll utskottet,finnas andra yrkesgrupper vilka av sakliga eller principiella skäl bör omfattasav frågeförbudet; eventuellt kan också sättas i fråga om förbudet börinskränkas till alt gälla färre yrkesgrupper eller utformas pä annat sätt än f.n. De berörda frågorna borde enligt utskottets mening närmare övervägas ilämpligt sammanhang. Vad utskottet sålunda anfört rörande översyn avfrågeförbudet i 36 kap. 5 § gavs regeringen till känna (JuU1980/81:2, rskr 17). skrivelse i ärendet är ännu inte slutbehandladav regeringen (se skr 1983/84:80 s. 5). Enligt vad utskottet har erfarit är denav JuU1983/84:23 10 begärda översynen alltjämt aktuell i regeringskansliet.Resultatet av de överväganden som kan bli aktuella vid denna översyn avses bliredovisat i samband med en proposition om ändringar irättegångsbalken grundade på betänkanden (SOU 1982:25 och 26) avrätlegångsulredningen.