bet · G701SfU20 · 1983-12-31 00:00:00 — om förenklad administration av försäkringsersättningar vidstatsanställdas sjukfrånvaro (prop. 1983/84:109) I propositionen föreslås enförenkling av administrationen av den allmänna försäkringens ersättningar vidstatsanställdas sjukfrånvaro. Förslaget innebär att anställningsmyndighetenensam svarar för administrationen av korta sjukfall för statsanställda.Försäkringskassorna behåller det övergripande ansvaret för försäkringsfrågornaäven för dessa sjukfall. Kassorna får en stödjande och rådgivande roll förmyndigheternas hantering av de korta sjukfallen och svarar för handläggningenav sjukfall som varar än . Uppgifter om sjuklöneperioder och utbetald sjuklönöverförs från myndigheten till försäkringsadministrationen ined hjälp av deADB-baserade lönerutinerna. Försäkringsersättningen tillförs staten genom överföringav ett schablonberäknat belopp till ett centralt konto. Med anledning av propositionen harväckts sju motioner. I fem av dessa, 1983/84:2548 (vpk), 1983/84:2549 (c),1983/84:2550 (m), 1983/84:2551 (fp) och 1983/84:2553 (s), yrkas avslag påpropositionen. I motion 1983/84:2552 (m) begärs att anställningsmyndighetensansvar för handläggningen av korta sjukfall skall begränsas till att gälla envecka. I motion 1983/84:2547 (m), slutligen, föreslås vissa språkligajusteringar av det framlagda lagförslaget. Utskottet tillstyrker propositionens förslag och avstyrkerbifall till samtliga motioner. I en gemensam reservation hemställer c- ochypk-ledamöterna om avslag på propositionen. Särskilt yttrande har avgivits aven ledamot (m). I proposition 1983/84:109 omförenklad administration av försäkringsersättningar vid statsanställdassjukfrånvaro har regeringen () föreslagit att anta inom upprättat förslag tilllag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring. Det ipropositionen intagna lagförslaget är följande. 1 1983/84.11 saml. Lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring Härigenom föreskrivs att ,3 kap. 16 § lagen (1962:381) om allmän försäkring' skall ha nédah angivna lydelse. Beträffande arbetstagare, som enligt statligaföreskrifter eller på grund av bestämmelser som beslutats av kommun ellerlandstingskommun, är berättigad att uppbära lön vid sjukdom, äger regeringenföreskriva undantag helt eller delvis från vad som är stadgat om rätt tillsjukpenning. Har undantag som i första stycket sägs icke föreskrivitseller gäller det endast delvis, äger arbetsgivaren i den ordning regeringenbestämmer från allmän försäkringskassa erhålla arbetslagaren tillkommande sjukpenning,/ den mån denna icke överstiger den utbetalda lönen. Överenskommelse att arbetsgivare, som vid arbetstagaressjukdom utgivit lön till arbetstagaren, skall hos allmän försäkringskassa ägauppbära arbetstagaren tillkommande sjukpenning är bindande för kassan endastsåframt överenskommelsen har form av kollektivavtal och å arbetstagarsidanslutits eller godkänts av organisation, som är'att anse såsomhuvudorganisation. Föreligger dylikt kollektivavtal, tnå det av arbetsgivare,som är bunden av avtalet, efter överenskommelse åberopas jämväl beträffandearbetstagare, vilken icke omfattas av avtalet men sysselsattes i sådarttarbete för vilket avtalet gäller. Har försäkrad, som drabbats avsjukdom utom riket, därvid erhållit Oiy\ en arbetstagare har rätt till lön under sjukdomenligt statliga, kommunala eller landstingskommunala bestämmeber, kanregeringen föreskriva undantag helt eller delvis från bestämmelserna om rätttill sjukpenning. / den mån sådant undantag inte harföreskrivits får arbetsgivaren i den ordning regeringen bestämmer upp,-bäraarbetslagarens sjukpeni\ing till den del den inte överstiger den utbetaldalönen. En överenskommelse, som innebäratt en arbetsgivare som har utgivit lön till en arbetstagare under sjukdom härrätt au uppbära dennes sjukpenning, är bindande för om denhar form av kollektivavtal och på arbetstagarsidan har slutits eller godkäntsav en organisation som är att anse som huvudorganisation.- Ett sådant kollektivavtal/årenarbetsgivare som är bunden av avtalet efter överenskom-rnelse åberopa även ifråga om arbetstagare som inte omfattas av avtalet men sysselsätts i arbete somavses i det. Regeringen får meddela föreskrifter oi7i sjukpenningberäkning ochhandläggning av sjukfall för arbetstagare hos staten som omfattas av sådantavtal. Haren försäkrad drabbats av sjukdom utom riket odi därviderhållit underhåll genom utrikesförvaltningens försorg ägerförvaltningen i den ordning regeringen bestämmer från allmän försäkringskassaerhålla den försäkrade tillkommande sjukpenning, i den mån sjukpenningen ickeöverstiger utgivet underhåll. underhåll genom utrikesförvaltningens försorg fårförvaltningen i den ordning regeringen bestämmer trän erhålladen försäkrades sjukpenning i den mån den inte överstiger vad som har utgivitsi underhåll. Denna lag träder i kraft , 1* 1983/84. I motion 1983/84:2547 av AllanÅkerlind (m) hemställs att vid behandling av lagförslaget gör denförändringen att lagtexten får följande lydelse: Omarbetstagare---- (enligt förslaget)-- till sjukpenning. I den------ (enligtförslaget)-- utbetalda lönen. Överenskommelse, som innebär att arbetsgivare som harutgivit lön till arbetstagare under sjukdom har rätt att uppbära dennessjukpenning, är bindande för om den har form avkollektivavtal och på arbetstagarsidan har slutits eller godkänts avorganisation som är att anse Sådant kollektivavtal-------------------- (enligt förslaget) Harförsäkrad----- (enligt förslaget)-- i underhåll. Denna lag träder i kraft . I motion 1983/84:2548 av LarsWerner m. fl. (vpk) föreslås att beslutar avslår propositionen. I motion 1983/84:2549 av ElisAndersson m. fl. (c) hemställs att beslutar avslå propositionen. I motion 1983/84:2550 av GörelBohlin m. fl. (m) hemställs att beslutar avslå propositionen. I motion 1983/84:2551 av RuneÅngström (fp) hemställs att beslutar avslå propositionen. I motion 1983/84:2552 av GötheKnutson (m) hemställs att som sin mening ger regeringen till kännaatt omfattningen i tiden av arbetsgivaransvaret för administration av sjukfallbör överensstämma med fristen för obligatoriskt läkarintyg, dvs. I motion 1983/84:2553 av MarianneStålberg m. fl. (s) hemställs att beslutar avslå propositionen. Försäkrade enligt lagen (1962:381)om allmän försäkring (AFL) som är anställda hos staten erhåller vid sjukdom ensjuklön enligt kollektivavtal som genomgående är något högre än den anställdessjukpenning från den allmänna försäkringen. har arbetsgivaren/statengenom s.k. arbetsgivarinträde rätt att uppbära den anställdes sjukpenning. Destatsanställdas sjukfall handläggs till följd härav såväl enligtsjukpenningförsäkringens regler som enligt de administrativa bestämmelser omstatsanställdas SfU1983/84:20 5 sjukfrånvaro som främst återfinns i förordningen(1976:1061) om sjukledighet i statligt reglerad anställning m.m. och iförordningen (1979:518) om arbetshandikappade i statligt reglerad anställningm.m. De statliga bestämmelserna är i allt väsentligt anpassade efterbestämmelserna inom den allmänna försäkringen. Sålunda prövas enligt bådaersättningssystemen rätten till ersättning vid sjukfall som varar mindre än sjudagar på grundval av en försäkran från den försäkrade - arbetstagaren - att hanpå grund av sjukdom varit förhindrad att arbeta. Varar sjukfallet mer änsjudagar skall ersättningsrätten styrkas med läkarintyg. Läkarintyg kan ocksåenligt båda systemen krävas redan från första frånvarodagen om det finnsanledning därtill. har vidare på samma sätt som deallmänna försäkringskassorna ett ansvar för att rehabiliteringsåtgärder kommertill stånd. Den praktiska handläggningen av en statsanställds sjukfallgår till så att arbetsgivaren på grundval av arbetstagarens försäkran ellerläkarintyg prövar rätten till ledighet och sjuklön. Arbetsgivaren rapporterarsjukfallet till och vidarebefordrar till kassan de dokumentfrån den anställde som styrker rätten till ersättning. prövarrätten till sjukpenning och. överför efter beslut om ersättning den försäkradessjukpenning till ett uppsamlingskonto hos . Ersättningarnaöverförs därefter till statsbudgetens inkomsttitel Statliga pensionsavgifter,netto, i de fall de inte direkt tillfaller resp. verk. Det senare är fallet medersättningar till bl. a. affärsverken och verk. Enligt propositionen medför handläggningen avstatsanställdas sjukersättning hos såväl arbetsgivaren som försäkringskassanett dubbelarbete. rutiner måste också användas som skiljer sig frånövriga personaladministrativa rutiner resp. sjukpenningrutiner. De dubblahandläggningsrutinerna har vidare skapat oklarhet i uppgifts- ochansvarsfördelningen mellan anställningsmyndigheten och försäkringskassorna, bl.a. när det gäller sjukkontroll och rehabiliteringsåtgärder. En särskildutredare fick mot denna bakgrund i uppdrag att utarbeta förslag tillförenklade rutiner för administrationen vid arbetsgivarinträde. Utredaren harbland fyra utredda alternativ till förändringar förordat ett alternativ sominnebär att den statliga arbetsgivaren rapporterar sjukfrånvaron maskinellttill och tar över ansvaret för administrationen av sjukfallsom är kortare än . I propositionen föreslås att statliga arbetsgivare ensammaskall svarar för administrationen av en anställdssjukdom. Någon prövning av varje enskilt sjukfall underdenna tid enligt sjukförsäkringens regler anses inte motiverad.Försäkringskassorna skall dock ha kvar sitt övergripande ansvar somförsäkringsgivare. De skall ha en stödjande och rådgivande roll och aktivtverka för en effektiv sjukfallshante-ring hos enskilda myndigheter. Eftersomsjukförsäkringen fortfarande gäller som ett underliggande skydd för destatsanställda och försäkringsersättning SfU1983/84:20 6 betalas ut till staten bör kassorna verka för attanställningsmyndigheternas sjukfallshantering i tillämpliga delar inte avvikerfrån vad som gäller för försäkringen. Avsikten är att isamråd med skall utfärda bestämmelserom hurförsäkringskassorna bör utöva sin roll i fråga om myndigheternassjukfallshantering. Vid den praktiska handläggningen av en statsanställdssjukfall skall det sålunda liksom ankomma på arbetsgivaren att prövarätten till ledighet och betala ut sjuklön till den anställde, svara försjukkontroll, infordra läkarintyg och pröva behovet av rehabiliteringsåtgärderunder hela sjukdomsperioden. Uppgifter om sjuklöneperioder, ersatta dagar ochsjuklönens storlek per anställd skall i efterhand överföras tillförsäkringskassorna med hjälp av ADB-baserade lönerutiner. Om sjukfallet vararmer än eller om arbetsgivaren önskar det,skall detta rapporteras särskilt till , som efter den nämndasjukperioden övertar det fulla ansvaret för den försäkringsanknutnahandläggningen av sjukfallet. Handlingar som ligger till grund för bedömningenav rätten till ersättning skall i dessa fall också vidarebefordras tillförsäkringskassan. På grundval av den maskinella överföringen av uppgifterfrån arbetsgivaren om betald sjuklön skall göra enberäkning av sjukpenningersättningen till staten. Beräkningen föreslås skeenligt schablo-niserade bestämmelser. Korrigering kan ske i de överfördauppgifterna om bedömning av rätten till ersättning i detenskilda fallet avviker från den bedömning arbetsgivaren gjort. I fem motioner, motion 2548 av LarsWerner m. fl., 2549 av m.fl., 2550 av m.fl., 2551av och 2553 av m. fl. yrkas avslag påpropositionen. Gemensamt för den kritik som framförs i motionerna är att ensärbehandling av statligt anställda strider mot principen om en försäkring likaför alla medborgare. I motionerna 2549-2551 och 2553 ifrågasätts också omhuvudmotivet till förslaget - att genom administrativa förenklingar görabesparingar- är hållbart. Farhågor uttalas för att besparingarna kan uteblieller t. o. m. vändas till ökade utgifter genom att myndigheterna gör en mindrestrikt bedömning än försäkringskassorna av rätten till ersättning undersjukdom och genom att möjligheterna att sätta in rehabiliteringsåtgärder frånförsäkringskassornas sida fördröjs. Även andra skäl anges mot att förslagetgenomförs. I motion 2548 framhålls att särbehandlingen ay statsanställda öppnarvägen för en privatisering av sjukfallsadministrationen genom att det kan blisvårt att hävda att inte privata arbetsgivare skall få möjlighet att på sammasätt som statliga arbetsgivare bedöma en anställds sjukfrånvaro. Liknande skälframförs av motionärerna i motion 2549, vilka anser att förslaget medför kommer att få ett sjukdomsbegrepp för statligt anställda som avviker fråndet som SfU1983/84:20 7 gäller för andra medborgare. Principiellt ansermotionärerna denna särbehandling förkastlig eftersom den kan leda till attandra grupper reser krav på egna särbestämmelser. De generella inslagen iförsäkringen tunnas då ut och dess uppgift blir att ta hand omspridda grupper av medborgare som inte har anknytning till en störrearbetsgivarorganisation. Motionärerna kritiserar också förslaget för att det ärett steg i motsatt riktning mot beslut om att regeringen bör strävaefter en bättre samordning av det socialpolitiska bidragssystemet (se SfU1982/83:14). Motionärerna i motion 2550 riktar invändningar mot förslaget ursekretess- och rättssäkerhetssynpunkt. De anser att en riktig åtgärd i ställethade varit antingen att hade fått ta hela ansvaret även förstatsanställda eller att ett system med en veckas arbetsgivarinträde hadeinförts för alla försäkrade. Även i motion 2551 framhålls att den verkligtrationella förändringen skulle ha varit att jämställa de grupper som hararbetsgivarinträde med andra försäkrade och att staten borde ha prövatmöjligheten att ta upp förhandlingar med sina anställda om en avveckling avarbetsgivarinträdet. Utskottet anser att en allmän utgångspunkt för detbesparingsarbete inom den offentliga verksamheten som är nödvändigt motbakgrund av det ekonomiska läget måste vara att man så långt möjligt sökerförenkla administrationen och de regelsystem som styr den. Det är uppenbart attden dubbla handläggning som f. n. sker av de statsanställdas sjukfall är mindrerationell och också medför komplikationer vad gäller ansvarsfördelningen mellanmyndigheterna och . Utskottet ansluter sig sålunda helt tillsyftet med propositionen. Den kritik som riktats mot förslaget i de.förenämndamotionerna är enligt utskottets uppfattning både missvisande och överdriven.Sjukpenningförsäkringen kommer även fortsättningsvis att utgöra grunden för enstatsanställds anspråk på ersättning vid sjukdom och möjligheten att få rättentill sjukpenning prövad såväl i som i högre instans finnskvar. Samma sjukdomsbegrepp styr rätten till sjuklön och rätten tillsjukpenning. Sarnma dokument ligger till grund för ersättningarna. Någonändring i detta hänseende är inte avsedd. Självfallet skall sjukförsäkringensmateriella bestämmelser även i fortsättningen vara vägledande för myndigheternasbedömning av rätten till sjuklön och deras skyldigheter att vidtarehabiliteringsåtgärder. Utskottet har för sin del en betydligt positivare synpå myndigheternas vilja och förmåga att leva upp till sitt ansvar i dessahänseenden än vad som kommit till uttryck i några av motionerna. Försäkringskassornahar å sin sida kvar sitt övergripande ansvar som försäkringsgivare och de skallge stöd och råd samt aktivt verka för en effektiv sjukfallshantering hos deenskilda myndigheterna. Denna klara uppdelning av ansvaret mellan kassorna ochmyndigheterna kan enligt utskottets mening innebära stora fördelar inte bara urrent administrativ synpunkt. Med den oklarhet som f.n. råder om vem som bör hahuvudansvaret för att sjukkontroller utförs, behoven av rehabilitering bevakasetc. SfU1983/84:20 8 påtaglig risk för att nödvändiga åtgärder fördröjs ellerunderlåts. Departementschefen har funnit det angeläget att betona attde förändringar som föreslås i propositionen är anpassade speciellt till deregler för arbetsgivarinträde som gäller för statligt reglerade tjänster ochatt det saknas förutsättningar för en motsvarande utvidgning av de nyahandläggningsreglerna till andra grupper. De föreslagna ändringarna i 3 kap.16 § AFL anger uttryckligen att regeringens rätt att meddela föreskrifter omsjukpenningberäkning och handläggning av sjukfall är begränsad tillarbetstagare hos staten som omfattas av kollektivavtalsbestämmelser omarbetsgivarinträde. En ändrad sjukfallshantering för andra grupper förutsättersålunda medverkan. Någon grund för påståendet att förslaget skulle motverkaen samordning av det socialpolitiska bidragssystemet föreligger enligtutskottets mening inte med hänsyn till att förslaget inte berör sjukförrhånernasmateriella innehåll. Inte heller påståendet om att upprätthållandet avsekretessen sktille försvåras genom förslaget anser utskottet vara sakligtunderbyggt. Frågan om förslaget gör det nödvändigt med särskildasekretessbestämmelser utöver redan befintliga har övervägts underberedningsarbetet, och resultatet av övervägandena har ingående redovisats ipropositionen. Departementschefen har särskilt framhållit vikten av attmyndigheten ser till att den administrativa personalen ges nödvändiga anvisningaroch information om gällande sekretessregler. Han har också såvitt gällerförsäkringskassornas uppgiftslämnande utgått från att isin tillsynsverksamhet följer försäkringskassornas praxis och verkar för enenhetlig tillämpning. Utskottet vill avslutningsvis i anslutning till de nubehandlade motionerna erinra om att besparingseffekten av förslaget - enminskning av arbetsvoly-men hos försäkringskassorna motsvarande ca 220årsarbetare - beaktats vid beräkningen av anslaget till försäkringskassorna /85 (prop. 1983/84:100 bil. 7 s. 36). Någon invändningrriotionsledes häremot har inte framförts, och utskottet har enhälligt ställtsig bakom regeringens förslag till medelsberäkning för försäkringskassorna (SfU1983/84:17). Skulle förslagen om avslag på propositionen vinna riksdagensbifall innebär detta att försäkringskassorna måste göra en besparing påpersonalsidan utan att arbetsuppgifter som svarar mot besparingen försvinner.Några alternativa förslag till minskade arbetsuppgifter för försäkringskassornahar inte anvisats av motionärerna. De har inte heller lagt fram något förslagom höjt anslag. I motion 2552 av begärs ett tillkännagivandefrån till regeringen om att de statliga arbetsgivarnas ansvar föradministrationen av korta sjukfall skall begränsas till en period om en vecka.Motionären åberopar främst sekretessproblem som skäl mot . Hanuppger att enligt en mångårig praxis har en anställd kunnat lämna detläkarintyg som fordras vid sjukfrånvaro än tillarbetsgivaren i ett förseglat kuvert som denne vidarebefordrar tillförsäkringskassan oöppnat. Motionären anför vidare att läkarintygen hos SfU1983/84:20 9 statliga arbetsgivare inte blir allmänna handlingar ochatt myndigheten/ arbetsgivaren inte förfogar över dem. Detta är enligtmotionären en utmärkt lösning som skyddar de anställdas integritet och inteaktualiserar några sekretessproblem. Integritetsskyddet kan bestå omarbetsgivaransvaret för administrationen av sjukfall inte sträcks ut längre itiden än att den kommer att motsvara fristen för obligatoriskt läkarintyg, envecka. Motionären anför också att någon större kostnadsbesparing vid en periodav två veckors myndighetsansvar för administrationen jämfört med en period aven vecka sannolikt inte uppkommer. Utskottet vill erinra om att enligt 5 och 6§§ förordningen(1976:1061) om sjukledighet i statligt reglerad anställning m. m. skall enstatligt anställd som är i behov av sjukledighet än ,styrka detta genom intyg av läkare eller i förekommande fall tandläkare.Myndigheten har, om särskilda skäl föreligger, rätt att kräva intyg redan fr.o. m första frånvarodagen eller för korta frånvaroperioder. Beslut om lön medanledning av sjukanmälan får enligt 10 § inte annat än i vissa angivnaundantagsfall meddelas förrän arbetstagaren fullgjort vad på honom ankommerenligt förordningen. Prövningen av rätten till sjuklön förutsätter således enrätt för arbetsgivaren att ta del av läkarintygen. Även sekretesslagenförutsätter att myndigheten får del av de uppgifter som rör den anställdeshälsotillstånd, dvs. i första hand läkarintyg. Sekretess stadgas sålunda föruppgift om enskilds hälsotillstånd (7 kap. 11 § sekretesslagen). Myndigheten ärenligt den nämnda förordningen skyldig att så långt möjligt begränsa den kretsav tjänstemän hos myndigheten som har att handlägga frågor om arbetstagaressjukdom. Utskottet anser på grund härav att några hinder ursekretessynpunkt inte föreligger för att genomföra propositionens förslag omatt administrationen av statsanställdas sjukfrånvaro skall ankomma påarbetsgivaren . Utskottet behandlar slutligen motion 2547 av AllanÅkerlind. Motionären riktar invändningar mot utformningen av propositionenslagförslag och föreslår att orden "en" och "ett" skall utgåur lagtexten i ett flertal fall. Den språkliga omarbetningen i propositionen av gällandebestämmelser har skett i enlighet med de riktlinjer som utarbetats inomregeringskansliet och som syftar till en bättre överensstämmelse mellanförfattningstexterna och den normala sakprosan. Utskottet kan inte finna att deföreslagna ändringarna i något fall skapar oklarhet om bestämmelsernas innebördoch utskottet anser sig därför inte ha anledning föreslå några ändringar i detframlagda författningsförslaget. Vad utskottet anfört ovan innebär att utskottettillstyrker propositionen och avstyrker bifall till samtliga motioner. SfU1983/84:20 10 att med avslag påmotionerna 1983/84:2547, 1983/84:2548, 1983/84:2549, 1983/84:2550,1983/84:2551, 1983/84:2552 och 1983/ 84:2553 antar det i proposition1983/84:109 framlagda förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381) omallmän försäkring. Närvarande: (), (), DorisHåvik (s), (), (), (), Lars-ÅkeLarsson (s), (), (), (), SiriHäggmark (m), Margö (vpk), i (m), GunhildBolander (c) och (). , ,(alla c) och Margö (vpk) anser dels att den del av utskottetsyttrande som på s. 7 börjar med "Utskottet anser" och på s. 9 slutarmed "samtliga motioner" bort ha följande lydelse: Statsanställda med arbetsgivarinträde intar ensärställning i sjukförsäkringshänseende genom att de inte själva utanarbetsgivaren tar kontakt med när det gäller att anmäla ochstyrka sjukdom. Statsanställda försäkrade erhåller inte heller sjukpenning frånförsäkringskassan utan denna uppbärs äv arbetsgivaren som betalar sjuklön tillden anställde. Propositionens förslag innebär en ytterligare markering avstatsanställdas särställning genom att i fortsättningen inteskall pröva förutsättningar för ersättning vid sjukfall som varar kortare tidän . Enligt utskottets mening är detta inte tillfredsställande.Sjukförsäkringen är generell och förutsätts gälla lika för alla. Omhandläggningen av försäkringen för en stor grupp medborgare inte längre skallske vid finns en uppenbar risk för att bedömningen av rättentill ersättning vid sjukdom kommer att variera inte bara mellan statsanställdapå olika arbetsplatser utan också mellan statsanställda och övriga försäkrade.Det är också tveksamt om förslaget leder till några besparingar för staten.Försäkringskassorna har alltmer uppmärksammat angelägenhetenav att redan korta sjukfall bevakas och att åtgärder sätts in på ett tidigtstadium för att förhindra längre sjukskrivningsperioder. SfU1983/84:20 11 till stora besparingar inom sjukförsäkringen.Försäkringskassans möjligheter att kontrollera och följa upp kortare sjukfallnär det gäller en stor grupp av försäkrade försvåras nu avsevärt. Mot dennabakgrund finns det enligt utskottets mening all anledning att ta fasta på depåpekanden som gjorts i vissa av motionerna om att de föreslagna besparingarnainom administrationen medför motsvarande utgifter för försäkringen redan viden ökning av det årliga sjuktalet bland de statsanställda med en tredjedels dagper år. En sådan ökning kan snabbt bli en realitet, om arbetsgivaren inte påsamma sätt som försäkringskassorna lägger ned ett omfattande och engageratarbete på åtgärder som kan hålla sjuktalet nere. Med detanförda avstyrker utskottet bifall till propositionens förslag.