bet · G701FiU20 · 1983-12-31 00:00:00 — 1 motion 204 hävdas alt löntagarfonderna kommer allmotverka strukturförändringar och i motion 213 att de kommer att slussa kapitalfrån goda till dåliga förelag. Självfallet skall löntagartbnderna som andrakapitalplacerare kunna medverka i rekonstruktion av förelag men utskottet villpeka pa 10 1983/84. FiU1983/84:20 146 alt enligl 34 § i den nya lagen med reglemenle förallmänna pensionsfonden skall placeringen av medlen syfta lill att förbättrakapitalförsörjningen för svensk produkfion och sysselsättning. Fondmedlen skallplaceras så att kraven pä god avkaslning, långsiktighet och riskspridningtillgodoses. Det finns också anledning framhålla atl kravet på förräntning avfondkapitalet är högt, vilket också kommer atl motverka kapitalplacering iprojekt som inte är framlidsinriktade. Utskottet vill avslutningsvis på denna punkt framhålla atllöntagarnas starka inflytande i fondstyrelserna bör ses som en garanti för altplaceringarna främst kommer atl ske i framlidsinriktade projekt som kan gelångsiktiga bidrag till lösandet av sysselsättningsproblemen. Svensk fackföreningsrörelsehar visat stor öppenhet för införande av ny teknik iföretagen och för nödvändigheten av strukturförändringar. Utskottet ärövertygat om atl denna inställning också kommer alt präglalöntagarrepresentanterna i löntagarfondernas styrelser. Med det anförda avstyrker utskottet bifall lillmotsvarande delar av motionerna 204, 213, 223 och 224. Utskottet tillstyrkerpropositionen i aktuell del. Ett av de grundläggande motivenbakom tillskapandet av löntagarfonderna är enligt propositionen all förslärkalöntagarinflytandet i näringslivet genom medägande. En naturlig utgångspunktvid valet av förvaltningssystem för fondmedlen är därför att de organ somanförtros förvaltningen av medlen får en nära anknytning till lönlagarna.Slutsatsen i propositionen blir all fem av styrelsens nio ledamöter skallföreträda löniagarintressen. Regeringen skall enligt förslaget utse ledamöteroch suppleanter i fondstyrelserna. Mandatperioden föreslås bli ett år.Därutöver föreslås i 38 § i lagen om reglemente för allmänna pensionsfonden att50 % av den rösträtt som aktier och andra ägarandelar ger en viss fondstyrelsepå begäran skall överföras på de lokala fackliga organisationerna i resp. företag.En sådan fördelning av rösträtten syftar enligt propositionen till attylterligare decentralisera ägarinflytandet och stärka de anställdasinflytande. I moderata samlingspartiels motion 204 anförs alllöntagarfondsförslagel inle handlar om alt den enskilde löntagaren skall få ettbättre inflyiande i företagen. Syftet är alt ge fackliga ombudsmän ochpolitiker mer makt över näringslivet. Motionärerna säger vidare atlfackföreningarna skall företräda de enskilda lönlagarnas intressen i fackligafrågor samt att fondförslaget innebär alt fackföreningarna nu även blirarbetsgivare. Därmed får de en omöjlig dubbelroll som enligl motionen endasthar sin motsvarighet i de östeuropeiska staterna. Det framhålls också atl deföretag som ägs av fackföreningarna inte utmärks av atl den enskildelöntagaren har någol särskilt inflytande. FiU1983/84:20 147 Även i folkpartiels motion 224menas all målet att med löntagarfonder bryta den privata maktkoncentrationeninle nås. Man kan inte som görs i propositionen sätta likhetstecken mellanlöntagarinflytande och ökad makt ål fackliga ombudsmän och poliliker. Dekollekliva lönlagarfonderna kommer all ge dessa grupper avsevärt större makt. Det ökade inflytandet för de anställda och den fördjupadedemokratin i näringslivet som i propositionen sägs vara förbundet med fondernasaktieinnehav är enligl vpk;s mening, framförd i motion 223, illusoriskt. Dellaberor inle bara på de hårda begränsningsregler som uppsatts för fondernasägande utan hänger främst ihop med deras "liv" på aktiemarknaden, påav dess funktion förestavade villkor. Eftersom fonderna skall fungera som endel av aktiemarknaden med intresse för all denna utvecklas efter kapitalistiskaeffektivitetskriterier kan detta enligt motionen leda lill att fondernasstyrelser - och representanterna för löntagarsidan i dessa - helt binds upp avsystemet. Samma kan förhållandel bli på del lokala planet - där det lokalafacket alllid kommer att ha en rösträtt som är i klar minoritet. Dessrepresentanter riskerar alt bindas upp i ell "ägaransvar" som slår imotsatsställning till de arbetandes klassinlressen. Utskottet konstaterar atl 1970-lalel på detarbetsrättsliga området har präglats av huvudtanken atl arbetslivet skallförnyas genom atl de anställda ges rält lill medbestämmande över förhållandenapå arbetsplatserna. De tillförsäkrades denna räll genom lillkomslen av delslagen (1976:351) om styrelserepresentation för de anställda i aktiebolag ochekonomiska föreningar, dels lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet(MBL). Den nya roll de anställda fick genom dessa lagar kom till uttryck i nyaoch vidgade uppgifter för de fackliga organisalionerna. Dessa har kommit atl spelarollen som löntagarnas instrument för samverkan i medbeslämman-defrågorna.Förslaget om lönlagarfonder fullföljer 1970-talets politik när det gäller altöka lönlagarnas inflyiande i företagen. Genom de nämnda lagarna fick deanställda genom sina organisationer i flertalet förelag insyn iförelagsledningarnas verksamhet och i övrigi förhandlings-och informalionsrättnär det gäller organisationsförändringar m. m. i företagel. Genom förslaget omlöntagarfonder ges de anställda möjlighel alt som ägare jämväl ulöva sillinflytande på bolagsstämman för resp. företag och della i beslut som rör t.ex.storleken på utdelningen till aktieägarna och valet av bolagsstyrelse. Enligt utskottets mening görs i motionerna 204 och 224oriklig åtskillnad mellan löntagarinflytande och inflyiande utövat av fackligaorganisationer. Den tidigare nämnda medbestämmandelagen liksom de aktuellabestämmelserna när det gäller löntagarfonderna syftar lill att slärka denenskildes inflyiande. För att detla skall kunna utövas med någon styrka krävsatt löntagarna har ett instrument för sin samverkan. Utskottet har svårt all seatl det skulle finnas ell bättre alternativ än i demokratisk ordning valdklubbstyrelse i ett förelag. I motionerna anvisas inte heller något alternativ.Utskottet vill därutöver tillägga all arbetares och tjänstemäns fackliga FiU1983/84:20 148 organisationer har tillvunnit sig allmän respekt ocherkännande för sin styrka, sin stabilitet och sin vilja och förmåga till brettansvarstagande i hävdandet av löntagarnas intresse. Det är naturligt all de nufår det utökade ansvar som regeringen föreslår. I motionerna 204 och 223 tas från skilda ulgångspunklerupp den intressekonflikt som sägs ligga i atl de fackliga organisationernabåde skall företräda de anställda och representera ägaren. Utskottet förnekar inte för sin del alt här kan finnas enintressekonflikt. Men detta måste enligl uskoltets mening accepteras. Del ärnämligen rimligt att ett ökat inflyiande kombineras med ett ökat ansvar för denverksamhet man får inflytande över. Utskottet finner för sin del atl det frånden utgångspunkten är naturligt att det utveckling avlöntagarnas medbestämmande i företagen nu kombineras med det ansvar som ägandegenom lönlagarfonder leder till. Del anförda innebär all uiskollel fillstyrkerproposilionen och avstyrker motionerna 204, 213, 223 och 224 i här aktuelladelar. Löntagarfonderna och den regionala utvecklingen 1 motion 223 föreslår vpk alllönlagarfonderna skall användas för alt främja bl. a. den regionala balansen,dvs. inriktas på näringslivet i en viss region. I propositionen föreslås all lönlagarfondernas slyrelserskall ha en regional anknylning för all bl. a. sprida inflytandet och atldelta skall komma till uttryck i rekryteringen av styrelseledamöterna. Det sägsi propositionen alt della dock inle innebär all fondslyrelserna skall tilldelasett regionalpolitiskl ansvar eller atl kapitalplaceringarna skall begränsastill vissa regioner. Däremot skall varje löntagarfondstyrelse genom sinpersonsammansättning ges en klar förankring i en geografiskt sammanhållenregion. Ledamöter och suppleanter bör enligt förslaget genom bosättning ellerpå annat sätt ha anknytning lill den geografiska regionen. Någon formell geografisk avgränsning av de fem regionernagörs inte. 1 propositiolien anförs emellertid att en region bör omfatta norraSverige. bör indelas i två regioner. Västra och börutgöra var sin region. Utskottet anser för sin del alt styrelsernas regionalaanknytning är mycket betydelsefull. Det är enligt utskottets mening riktigt attfonderna i sin placeringspoliiik inte skall ha några uttalade regionalpoliliskamål. Men det betyder inle alt deras verksamhet saknar regionalpolitiskbetydelse. Styrelsernas regionala anknytning innebär alt resp. styrelse kommeratl ha särskild kunskap om utvecklingsförutsältningarna i den egna regionen.Del finns därigenom bättre förutsättningar än vad annars skulle varit falletatt i resp. region, t.ex. norra , finna sådana framtidsinriklade projektsom åren förutsältning för kapitalplacering. Uiskollel vill i sammanhanget FiU1983/84:20 149 peka på den uppvärdering av ett projekts lönsamhet somanvändningen av regionalpolitiskl stöd kan innebära. 1 propositionen anges atl kapitalplacering i mindre ochmedelstora förelag lämpligen sker via investmentbolag som t. ex.Tillväxtinvest. Utskottet vill påpeka att det finns flera regionala investmentbolagoch framhålla all det är naturligt om fondstyrelserna prövar möjligheterna atlvia dessa placera riskkapilal i nämnda typ av förelag. Löntagarfondernasregionalpolitiska betydelse skulle ökas på della sätt. Utskottet behandlar i detla sammanhang också motionerna189, 191, 205-212, 215-217 och 220-222. Dessa motioner har avgivits av riksdagsledamötertillhörande från skilda delar av landet. Motionerna har sammaprincipiella uppläggning. Del framhålls sammanfallningsvis dels all införandelav lönlagarfonder är ett hot mot sysselsättningen i resp. län, dels alleffekterna för kommuner och landsting blir försämrad ekonomi till följd avökade ATP-avgifter och minskal skatteunderlag. En beräkning av de minskadeskatteintäkterna för kommunerna i resp. lån redovisas. Som ulskoltet anfört tidigare i delta yllrande menarutskottet att lönlagarfondernas allmänna effekt på sysselsättningen ärpositiv. Del finns ingen anledning tro atl effekterna skulle bli uttalatnegativa i några län. När det gäller de små och medelstora företagen som kandominera i vissa län har utskottet ovan pekat på de möjligheter som finns allslussa riskkapital lill denna typ av förelag. Regeringen har dessutom meddelatall den avser återkomma med ytterligare förslag i denna fråga ;bl. a. nämns möjligheten atl upprätta en särskild fond för ändamålet, anknutentill Invesleringsbanken. När det gäller löntagarfondernas effekter på den kommunalaekonomin innebär den höjda ATP-avgiften en måttlig reduktion avskalleinläklerna, och vinstdelningen kan leda lill en marginell minskning avskalleunderla-gel. Utskottet vill påpeka att denna beräkning kan inte görasavskild från den positiva effekt på sysselsättningen som fonderna kommer att fåenligt utskottets mening. Effekterna av ökad sysselsättning blir ett ökatskatteunderlag. Med det anförda tillstyrker utskottet bifall lillmotsvarande delar av propositionen och avslag i aktuella delar av motionerna189, 191, 205212, 215-217 och 220-223. En sammanfattande slutsats av vad som här anförts är attutskottet, från de utgångspunkter utskottet med hänsyn till sitt ansvarsområdehar alt beakta, tillstyrker alt löntagarfonder inrättas enligl regeringensförslag. FiU1983/84:20 150 Närvarande: (), (), LarsUlander (s), (), (), (),(). (), (), (), ElverJonsson (fp), (), (), () ochAlexander Chrisopoulos (vpk). (), (), (), (), (), () och () anser alt utskottets yttrande bort ha följande lydelse: Meningarna går (s. 2)---- = utskottet----- sektornsutveckling (s. Utskottet vill med utgångspunkt i partimotionerna frånmoderata samlingspartiet, och belysa de kollektivafondernas effekter på sysselsättningen. Först behandlas fondförslagels inverkanpå det allmänna näringslivsklimalel och därefter betydelsen för sysselsättningenav tillgången på riskvilligt kapital. Enligl utskottets uppfattning kommer införandel avkollektiva fonder all leda till omfattande systemförändringar i vårt land.Gradvis sker en övergång till ett socialistiskt system. Marknadsekonomin meddess mångfald, dynamik och valfrihet för den enskilde kommer successivt attöverges. Vi molsäller oss på det bestämdaste att denna omläggning av degrundläggande ekonomiska förhållandena sker. Så gör också större delen avsvenska folkel. Det framgår av alla opinionsundersökningar som genomförts ifondfrågan. Regeringens politik atl i strid med folkels vilja och med kommunislernasslöd driva igenom sill förslag har lelt till en konfrontation som kommer att fåutomordentligt allvarliga effekter för utvecklingen inom näringslivet ochdärmed också på sysselsättningen. Utskottet anser vidare alt förslaget om lönlagarfondermotverkar näringslivets förnyelse samt hämmar småförelagens utveckling liksomny-företagandet. kommer dessutom atl förlora som industrination genomatl de företag som har de bästa utvecklingsförutsältningarna i störreutsträckning kommer atl välja att lägga mera av sin verksamhet utomlands. Tryggad sysselsättning baseras på företagens möjligheteroch vilja atl skapa och utveckla produkter och marknader. Löntagarfondernakommer atl minska företagens vilja och förmåga att öka produktion ochsysselsättning. Redan hotel om lönlagarfonder har skadat näringslivetsutveckling. Företagen behöver själva förfoga över sitt utvecklingskapilal. Vad utskottet här anfört innebär sammanfallningsvis atllöntagarfonderna utgör det allvarligaste hotet mot sysselsättningenoch näringslivels utveckling. Utskottet avstyrker alt fonder införs och därmedde FiU1983/84:20 151 förslag i frågan som läggs av regeringen i propositionen.I stället bör politiken inriktas på atl slå vakt om marknadsekonomin och på attförbättra dess funktionssätt. Exempel på åtgärder som utskottet förordar är enutbyggnad av nuvarande aktiesparande och införande av individuella företagsanknutnavinstdelningssystem. Av det anförda följer atl utskottet tillstyrkermotionerna 204, 213 och 224 i här aktuell del. Vpk;s partimotion 223 somföreslår en ännu mera långtgående socialisering än regeringen avstyrks imotsvarande del. "Ett av" (s. 7)-------- = utskottet------ "arbetandesklassintressen" (s. 8). Som anförs i partimotionerna från moderalasamlingspartiet, och handlar löntagarfondsförslagetinte om atl ge de enskilda löntagarna ett bättre inflytande utan om att gefackliga företrädare ökad makt över näringslivet. innebär fondförslagetatt dessa fackföreningsdominerade fonder tar över inflytandet i företagen.Samtidigt som della sker skall fackföreningarna liksom företräda deenskilda löntagarnas intressen vid löneförhandlingar och i andra fackligafrågor. De fackliga organisationerna skall därmed fullgöra en dubbelroll. Dennabäddar för intressekonflikter som myckel väl kan leda till minskat löntagarinflytande.Hittillsvarande erfarenheter visar alt de anställda inte har någol störreinflytande i fackligt ägda företag. Löntagarnas inflytande skall enligt utskottets meningknytas lill de enskilda förelagen och arbelsplatserna och ske i de former somregleras i den arbelsrätlsliga lagstiftningen. Slutsatsen är alltså atl inte heller regeringens argumentom löntagarfonderna som ett instrument att stärka löntagarnas inflyiande överföretagen håller. Löntagarfonderna och den regionala utvecklingen "I motion" (s. 10)------ = utskottet----- "sinregion" (s. 10). Utskottet har påvisat i det föregående med slöd avresonemang i partimotionerna från moderata samlingspartiet, ochfolkpartiet atl lönlagarfonderna får en ogynnsam effekt på sysselsättningen.Löntagarfonderna kommer alt få negativa regionala effekter. En del regionerkommer att få avstå kapital därför att de har många småföretag som saknarförutsättningar atl bli placeringsobjekt eller saknar större företag som gertillräckligt hög avkastning. Exempel på den utförsel av kapital som kommer altske i vissa regioner lämnas i motionerna 189, 191, 205-212, 215-217 och220-222, som väckts av enskilda riksdagsledamöter tillhörande . Idessa motioner påvisas också de negativa effekterna på den kommunala ekonominav dels höjda ATP-avgifter, dels försämrat skatteunderlag till följd avvinstskatler från företagen till de kollekliva FiU 1983/84:20 152 Del är ofrånkomligt att den höjdaarbetsgivaravgiften innebär en kostnadsökning för kommunerna och alt fondernasammantaget leder lill ett minskat skatteunderlag. Utskottet har redan tidigare i yttrandet avstyrktregeringens förslag om inrättande av löntagarfonder och har genom vad som häranförts om löntagarinflytande och regional utveckling givit ytteriigareargument för denna avstyrkan. (vpk) anser att ulskotlelsyllrande bort ha följande lydelse: "Meningarna går" (s. 2)--- =utskottet------ "sektorns utveck ling" (s, 5). Kapitalismens kris har starkt påverkat förhållandet mellansamhällsklasserna i . En förskjutning till de breda folklagrens nackdelhar skett. Sedan en följd av år har ell växande skikt av arbetslösa ochundersysselsalta. Reallönerna har fortlöpande sjunkit, som förmögenhetsbildningeni ett fåtals händer starkt ökat. Spekulation och internationalisering avkapitalet har minskal benägenhelen atl utveckla svensk ekonomi och produktion.Nedskärningar inom den offentliga sektorn har drabbat de breda folklagrenslevnadsnivå. För det stora flertalet lönarbetande i landet gäller, att desocialt pressats tillbaka - både som individer och som klass. Socialdemokratins ledning tenderar alt se fonderna utifrånsystembevarande idéer, som döljer klasskonfliktens verkliga natur. Med ensådan utgångspunkt kan fonderna bli ett medel alt ytterligare underordna debreda lönlagarskikten systemels hårdnande krav, siorföreiagens ledarfllosofieroch styrmeloder samt en borgerligt inspirerad krispolitik. Det är likaavslöjande som typiskt, att propositionens text över huvud taget inte ens berörfrågan, huruvida de arbelande har kvalitativt andra intressen i fråga om denindustriella utvecklingen än kapitalistklassen. Regeringen accepterar denutveckling som styrs av kapitalistiska profitintressen och ser inlefondsystemet som en möjlighet till en förändrad inriktning. Klassmotsättningarnaär när det gäller produktionens utveckling stora och oförsonliga. Kapitalägarna- i synnerhet den storfinans som kontrollerar exportindustrin - arbetarmedvetet för produktionslivets transnationalisering för att öka sill oberoendeav nationella lagar och sin styrka gentemot fackliga krav. De lönarbetande harett motsatt intresse av att försvara det nationella produktionssystemet, deninhemska marknaden och möjligheterna all föra en självständig nationellpolitik. Kapitalägarna har intresse av det enskilda kapitalets förräntning, avkortsiktiga, snabba vinster. De lönarbetande har intresse av en ekonomiskutveckling som ser till nationella, samhällsekonomiska behov som tar sikte pålångsiktig uppbyggnad där det FiU1983/84:20 153 enskilda företagets profil inte slår i centrum:Kapitaliigarna har iniresse av en teknologisk utveckling, som slår ul detmänskliga arbetet, skiirper kontrollen över arbetskraften och arbetspröcessenoch förstärker kapitalismens över- och underordning. De lönarbelahde hartvärtom iniresse av en teknisk utveckling som ger arbetet ell meningsfulltinnehåll, som tillvaratar de arbetandes skapande förmåga, som befrämjarjiimlikhel och demokratiska beslutsprocesser. Kapitalägarna séi"produktionsprocessen privat-ekonomiskl. de lönarbelandes iniresse är att denses i hela samhiillsutvéck-lingens ljus. Om fonderna väsentligen blir delägare rnedminoritetsposter, om de bedriver en placeringspolitik hell på denkapitalistiska aktiemarknadens villkor, kan de inte förändra utvecklingen i dearbetandes intresse. De förvandlas då lill ett stöd åt en utveckling sombestäms av de stora privata kapitalägarna och deras koncernledningar. De förhoppningar som en gång skapats bland de arbetande,att löntagarfonder skall minska maktkoncentrationen öch ge de arbelande ökadmakt i samhället, atl de skall bli ett effektivt medel i kampen motarbetslösheten, att de skall bli ett viktigt medel för ekonomisk demokrati ochge möjligheter till ökad samhällelig styrning av den ekonomiska utvecklingenkommer icke alt uppfyllas av detta förslag. De föreslagna fonderna kommer inte atl spela någonpåvisbar roll för den ekonomiska aktiviteten. Företagens problem är nu inlebrist på kapital eller likvida tillgångar. Snarare är problemet enöverlikviditet. Ytterligare en stor kund på aktiemarknaden innebär ingenlösning på detta problem. En utvidgning av ATP-systemet kan emellertid varamotiverad av andra skäl. Ulskottel lillslyrker atl denna utbyggnad sker menförordar den ändring av inriktningen i deras verksamhet som föreslås ivänslerpartiel kommunisternas pariimotion 223. Det innebär bl. a. alt fondernaspengar måste satsas utifrån samhällsekonomiska kalkyler och överväganden.Fonderna skall ha inte bara en regional förankring i sin sammansättning, utande skall också ha ett uttryckligt uppdrag all främja regional balans. Till dennasenare fråga återkommer ulskottel nedan. Utskottet tillstyrker alltså från sina utgångspunkter attden av regeringens föreslagna utbyggnaden av ATP-systemet sker med deändringar som föreslås i motion 223. Motsvarande delar av motionerna 204. 213och 224 avstyrks. Denna utbyggnad av ATP-syslemel måste emellertidkompletteras med en utbyggnad av samhällsfonder kombinerade med lokala fackligainvesteringsfonder enligl en modell som närmare utvecklas i kommunisternaspartimotion 223. FiU1983/84: 20 154 "Ett av" (s. 7)-------- = ulskottel------ "arbetandesklassinlressen" (s. 8). När det gäller löntagarfondernas betydelse förlöntagarinflytande vill uiskollel likaledes la sin utgångspunkt i vad somanförs i kommunisternas partimolion 223. Förvisso har utskottetingel emot en "kollektiv" aktieägare under samhällsinflylande somAP-fonder utgör. Del är ju inte till nackdel för de arbetande att aktieägarenär en AP-fond jämfört med all ägaren är en medlem i ett privat finanshus. för de anslällda och den fördjupade demokralin i näringslivelsom sägs vara förbundel med AP-fondernas aklieinnehav är lill slor delillusoriskt. hänger inle bara ihop med de hårda begränsningsregler somuppsatts för fondernas ägande. Det hänger främst ihop med deras "liv"på aktiemarknaden, på av dess funktion förestavade villkor. Eftersom fondernaskall fungera som en del av aktiemarknaden med intresse för alt denna utvecklasefter kapitalistiska effektivitetskriterier kan delta leda lill all fondernasstyrelser och representanterna för löntagarsidan i dessa - helt binds upp avsystemet. Samma kan förhållandet bli på det lokala planet, där facket alllidkommer att ha en rösträtt som är i klar minoritet. Dess representanter riskeraratl bindas upp i ett "ägaransvar" som slår i motsatsställning till dearbetandes klassintressen. Allt tal i de borgerliga partiernas motioner 204, 213 och224 om alt regeringens förslag innebär en för kraftig maktförskjutning fill defackliga organisationernas och löntagarnas förmån avvisar utskottet. Tvärtomblir maktförskjutningen för liten. Delta är en anledning lill de kompletterandeförslag vpk har lagt. Löntagarfonderna och den regionala utvecklingen "I motion" (s. 10)------ = utskottet----- "sinregion" (s. 10). Som sägs i kommunisternas partimotion skallfondernas ingå i en politik, som syftar till att upphäva skillnaderna mellanlandets olika regioner, och som bryter den koloniala karaktär ekonomin fått ide s. k. skogslänen. Fonderna skall också kunna sättas in för att rehabiliteraoch utveckla krisdrabbade industrier samt i förekommande fall investera i nyapå orter, där de gamla industrierna faller. De lokala fackliga organisationerna skall kunna användamedel ur samhällsfonderna för att bygga upp lokala investeringsfonder.