bet · G701NU42 · 1983-12-31 00:00:00 — Dessa medel bör kunna medge vissa ytterligare insatser av det slag somanges i motion 1983/84:852 (s) under /85 och, i den mån medlen inteförbmkas under detta budgetår, även därefter. Syftet med motionen blir därmed iviss mån tillgodosett. Utskottet fömtsätter att regeringen genom SIND nogaföljer den fortsatta utvecklingen inom branschen, särskilt i vad gäller de småoch medelstora glasbmkens situation. Utskottet kan emellertid inte biträdayrkandena i motionerna 1983/84:419 (c) och 1983/84:1363 (c). Dessa avstyrkssålunda, den sistnämnda motionen i berörd del, liksom motion 1983/84:852 (s). Utskottetbehandlar härefter frågan om anslaget till branschfrämjande åtgärder för nästabudgetår. Regeringen har föreslagit ett anslag av . ModeratasamUngspartiet och har, i konsekvens med de krav på successivavveckling av branschprogrammen som har förts fram i motionerna 1983/84:2644och 1983/84:2640, föreslagit en minskning av anslaget till 10 milj. kr. resp.15 353 000 kr. däremot förordar vissa ytterUgare insatser för denmanuella glasindustrin enligt SIND:s förslag. Kostnaderna för dessa insatserhar beräknats till 5 milj. kr. Utskottetansluter sig till regeringens förslag om anslag till branschfrämjande åtgärderför nästa budgetår. Yrkandena i motionerna 1983/84:2640 (fp) och 1983/84:2644(m) avstyrks därmed. Utskottet övergår till förslaget i propositionen omsärskilda åtgärder för att stimulera spridning av flexibla tillverkningssysteminom verkstadsindustrin. Med sådana system avses integrerade anläggningar därsåväl maskiner som flödet av material och verktyg är datastyrda och som regelautomatiska. Regeringen begär , på grundval av ett förslag från data- ochelektronikkommittén (I 1978:04), särskilda medel som skall kunna lämnas sombidrag till företag för investeringar i flexibla tillverkningssystem. Dessaskall kunna användas för demonstrationsändamål. I propositionen anförs (s. 143)att utvecklingen mot mera integrerade och flexibla produktionssystem är ytterstviktig för verkstadsindustrin och att en extra insats för att sprida dennateknik därför är befogad som komplement till de insatser som redan görs av STUoch Industrifonden. Regeringen föreslår att 15 milj. kr. skall få disponeras av NU 1983/84:42 60 SINDför ändamålet och att hela beloppet av anslagstekniskaskäl skall anvisas för /85. Förslagetavvisas i motioner från moderata samlingspartiets och sida. Imotion 1983/84:2644 (m) anförs att svensk industri kommer att nyttja denifrågavarande tekniken i den mån det är lönsamt och att det därför saknasanledning till statligt stöd. Ett uttalande av härom begärs. I motion1983/84:2640 (fp) betecknas förslaget som ett utslag av övertro på selektivaindustripolitiska insatser. Icenterpartiets partimotion 1983/84:2641 ifrågasätts inte behovet av särskildastatliga insatser. Emellertid anförs, med hänvisning till att STU redan stöderett antal demonstrationsprojekt på området, att STU bör ha huvudansvaret förverksamheten också i fortsättningen. bör enligt motionärerna göra ettuttalande av denna innebörd. Utskottettillstyrker regeringens förslag om anvisning av särskilda medel för att främjaspridningen av flexibla tillverkningssystem. Yrkandena i motionerna1983/84:2640 (fp) och 1983/84:2644 (m) avstyrks sålunda i berörda delar. Vadgäller yrkandet i motion 1983/84:2641 (c) hänvisar utskottet till vad somanförs i propositionen (s. 140) om att SIND vid bl. a. valet av projektfömtsätts samråda med STU och Industrifonden. Även denna motion avstyrks iberörd del. Över hälften av kostnaderna för huvudprogrammetIndustriell omvandling och tillväxt avser kostnader i samband med finansielltstöd till företag. Sådant stöd lämnas i form av dels industrilånegarantier,dels s. k. strukturgarantier och lån till investeringar inom ramen för vissabranschprogram. Förslageni propositionen innebär i korthet följande. Den årliga ramen förindustrilånegarantier av f. n. 300 milj. kr. ersätts med en s. k. engagemangsramför de totalt utestående garantierna av 1 050 milj. kr. Vidare slås denuvarande ramarna för stmkturgarantier till företag inom vissa branscher ochför särskilda strukturgarantier för tekoindustrin ihop till en ram av 444,5milj. Slutligen ersätts nuvarande fyra anslag för täckande av förluster isamband med olika garantisystem med ett enda anslag. Detta anslag beräknas till160 milj. kr. för nästa budgetår, vilket är oförändrat i förhållande tillinnevarande budgetår. Frågorom det finansieUa stödet tas upp i motion 1983/84:2644 (m), i vilken avslagyrkas på regeringens förslag om nya ramar för industrilånegarantier ochstrukturgarantier. Några nya lånegarantier bör enligt motionärema inte lämnas. Utskottet godtarregeringens förslag. Yrkandena i motionen avstyrks.. Målet för SIND:s huvudprogram Småföretagsutvecklingär att med inriktning främst på företag med högst 200 anställda främjautvecklingen av NU 1983/84:42 61 ettkonkurrenskraftigt näringsliv som ger möjlighet till trygg och ökadsysselsättning. I målgruppen ingår tillverkande företag - däriblandhantverksföretag- och företag som tillhandahåller tjänster till industrin samtturistföretag. Verksamheten bedrivs till största delen genom de 24 regionalautvecklingsfonderna, för vilka staten och landstingen samt några kommuner ärhuvudmän. Statens huvudmannaskap utövas av SIND. Kostnadernaför programmet under nästa budgetår beräknas i propositionen (s. 149) tilltotalt ca 156,3 milj. kr. Därav utgörs nära 91 milj. kr. av kostnader förutvecklingsfondemas företagsservice och administration. Enligt regeringensförslag skall kostnaderna för programmet - med undantag för programmets andelav SIND:s förvaltningskostnader 4,5 milj. kr. och vissa insatser förindustridesign 5 milj. kr. - belasta ett nytt anslag tillsmåföretagsutveckling. Utskottet återkommer härtill. Utskottet tar först uppvissa frågor om de regionala utvecklingsfonderna. Idet föregående (s. 32 f.) har redovisats en utredning av SIND om fondernasföretagsservice . I propositionen (s. 149-151) ansluler sig industriministerntill vad som i utredningen föreslås om en klarare inriktning av servicen mottjänster som hänger samman med företagens val av strategier, exempelvisprodukt- och marknadsval och ägarstmktur. De strategiska tjänsterna bör riktasfrämst mot företag som bedöms ha goda utvecklingsmöjligheter. Å andra sidanbör fonderna inskränka på sina tjänster inom områden där det finns ett störreutbud av privata konsulttjänster. Därmed syftas på "vardagsnära'' tjänstersom bokföring, budgetering, produktionsplanering m. m. Vidare anförs attfonderna bör sträva efter att ta betalt för sina tjänster i ökad utsträckning. Fråganom utvecklingsfondernas företagsservice berörs i motion 1983/ 84:2644 (m). a. att fondemas tjänster i princip bör baseras på marknadsmässigavillkor, dvs. att kostnaderna skall täckas av avgifter. Statens bidrag tillfonderna bör bl. a. därigenom kunna minskas betydligt, anser motionärerna. Äveni motion 1983/84:1880 (fp) berörs frågan om företagsservicen. Enligtmotionärerna bör fonderna inte bedriva verksamheten så att den konkurrerar medde kommersiella konsultföretagen. Utskottethar ingen erinran mot vad som anförs i propositionen om en något ändradinriktning av utvecklingsfondernas service till företagen. I stor utsträckningtillgodoses därigenom också önskemålen i motion 1983/84:2644 (m) om ökadavgiftsfinansiering av verksamheten. Utskottet är emellertid inte berett att gåså långt som motionärerna i denna fråga. Således, anser utskottet, med hänsyntill vad som anförs härom i SIND:s utredning, att en viss subventionering avföretagsservicen särskilt i de inledande skedena är nödvändig för atl servicenskall nå fram till de små företagen, som bäst behöver den. Utskottet avstyrkeralltså motionen i denna del. Motion1983/84:1880 (fp) tillgodoses delvis genom propositionen. Också denna motionavstyrks i berörd del. NU 1983/84:42 62 Vad gäller utvecklingsfondernasfinansieringsverksamhet aviseras i propositionen (s. 151-154) vissa ändringari gäUande regler varigenom fonderna skulle få större frihet att själva bestämmakreditvillkor m. m. När det gäller beloppsgränsen för lån eller garanti från enutvecklingsfond till ett enskilt företag, som har beslutatom, föreslås att det i fortsättningen skall få ankomma på regeringen attfastställa gränsen. För information anmäls att regeringen avser atlhöja nuvarande gräns från 2 milj. kr. tiU 3 milj. kr. I anslutninghärtill anför industriministern att den höjda lånegränsen inte bör leda till entotalt sett högre utlåning från fonderna, eftersom den lönsamhetsförbättringsom har ägt mm inom näringslivet innebär förbättrade möjligheter för företagenatt själva finansiera sin utveckling och i högre grad utnyttja banker ochliknande finansieringskällor. Mot bakgmnd härav föreslås inget tillskott avstatliga medel för nästa budgetår till fondernas finansieringsverksamhet. Utskottethar ingen erinran mot regeringens förslag i fråga om beloppsgränsen förutvecklingsfondernas lån m. m. Imotion 1983/84:2644 (m) anförs att fonderna inte bör ägna sig åtkreditverksamhet. Denna bör i stället överlåtas åt bankerna, som har ett meravitt förgrenat kontaktnät och större kompetens att bedöma olika företag. Utskottetbehandlade i sitt betänkande NU 1982/83:34 (s. 20 f.) motioner från moderatasamlingspartiet med liknande krav på en avveckling av fondernasfinansieringsverksamhet. Dessa krav avvisades av utskottet bl. a. på dengrunden att gällande avtal mellan fondernas huvudmän löper ut den 31 december1985. I avvaktan på förslag från regeringen om bl. a. utvecklingsfondernasorganisation borde enligt utskottets uppfattning några mer genomgripandeförändringar av fondernas verksamhet inte övervägas. Utskottetser ingen anledning att frångå sitt tidigare ställningstagande i frågan.Dessutom anser utskottet att utvecklingsfondernas finansieringsverksamhet haren viktig uppgift som komplement till de ordinarie kreditinstituten. Med hänvisninghärtill avstyrks motion 1983/84:2644 (m) i denna del. Regeringens förslag omändrade riktlinjer för fondernas finansieringsverksamhet föranleder ingenerinran från utskottets sida. Idetta sammanhang tar utskottet upp några motioner från allmänna motionstiden ivilka berörs frågor om de regionala utvecklingsfondernasfinansieringsverksamhet. Imotion 1983/84:2039 (c) föreslås, mot bakgrund av förhållandena i Gävleborgslän, att fonderna får möjlighet tiU en mer flexibel lUlämpning av stödet tillsmå och medelstora företag. Utskottet hänvisar här till de ändringar i reglernaför fondernas långivning som aviseras i propositionen och som syftar till attge fonderna större frihet att själva bestämma kreditvillkor m. m. Vidareerinras om att kommittén (I 1982:05) om det regionalpoUtiska stödet tillnäringslivet, som lägger fram sitt betänkande , också i vissutsträckning har att se över de industripolitiska NU 1983/84:42 63 stödmedlen.Utskottet anser inte att det behövs något uttalande av i frågan.Motionen avstyrks i denna del. Fråganom krav på personlig borgen från företagare berörs i två motioner. Ifolkpartiets partimotion 1983/84:1079 anförs att det finns en omfattandelagstiftning som kringgärdar företagandet. Det bör därför enligt motionärernafinnas möjlighet att minska kraven på personUg borgen för företagsägare ochanhöriga. Imotion 1983/84:1031 (m), som har väckts av en enskild motionär, anförs attkravet på borgen vid lån från statliga institutioner bör begränsas till attgälla enbart företagsinteckningar. En utredning i detta syfte begärs. Motionärenanför att egenföretagaren tidigare vågade gå i borgen "med hus ochhem" för de lån som behövdes för att driva företaget eftersom han kundeplanera för en viss utveckling av detta. Efter införandet av medbestämmandelagenhar emellertid företagarens rätt att bestämma över företaget begränsats. Därmedhar också hans situation ändrats, sägs det i motionen. Fråganom personlig borgen behandlades - med anledning av en motion av samme motionär- senast av utskottet i betänkandet NU 1982/83:35 (s. 25 f.).Utskottet hänvisade bl. a. till ett uttalande i frågan i ett avbankinspektionens s.k. etikmeddelanden (nr 35). Därvid anslöt sig utskottettill inspektionens uppfattning att en personlig borgen från ägaren ofta kanvara nödvändig eller åtminstone önskvärd för att understryka ägarens ansvar förföretagets utveckling. Vidare anförde utskottet att bankinspektionens uttalande- som gick ut bl. a. på att särskild försiktighet skulle iakttas i samband medutkrävande av borgen - hade skapat goda fömtsättningar för en måttfulltillämpning av bestämmelserna om personlig borgen i de olika förordningar somreglerar statens kreditstöd. Utskotteterinrar också om att frågan om personUg borgen av företagare har behandlats ibetänkandet (SOU 1983:59) Kreativ finansiering. Där anförs att det vidöverläggningar med såväl banker som statliga kreditorgan hade framkommit attdet personliga borgensåtagandet efter bankinspektionens uttalande inteutgjorde något större problem. mening framgår av det anförda att frågan om personlig borgen inteheller nu ger anledning till något uttalande från sida. Utskottetavstyrker alltså motionerna 1983/84:1031 (m) och 1983/84:1079 (fp), den senarei berörd del. I några motioner från allmänna motionstiden berörsolika frågor om de regionala utvecklingsfondernas målgrupp. I folkpartietspartimotion 1983/ 84:1079 föreslås en successiv utvidgning av målgruppen tillatt inkludera hantverks- och serviceföretag. Det anförs att de serviceinriktadeföretagen numera har stor betydelse för vårt näringsliv och att dessa företaghar samma slags behov av fondernas serviceverksamhet och kreditgivning somtillverkningsföretagen. Liknande synpunkter redovisas i centerpartietspartimotion 1983/84:1363 utan att något särskilt yrkande i frågan framförs. NU 1983/84:42 64 Som nämnts består målgruppen f. n. fömtom avtillverkande företag även av sådana tjänsteproducerande företag som riktar sinatjänster till tillverkningsindustrin samt turistföretag. Vidare finns enmöjlighet för fonderna att i vissa fall räkna in i målgruppen även andraföretag. En förutsättning för detta är dock att en sådan tillfällig utvidgninginte innebär att insatserna försämras för den prioriterade målgmppen, dvs. Genom att fonderna kan tillämpa en flexibel tolkning avmålgmppsavgränsningen har de möjlighet att i enskilda fall lämna stöd ochservice till exempelvis konsult-eller transportföretag, vilket kan bidra tillatt förbättra förhållandena för de tillverkande företagen. i fråga om målgmppen meddelas av regeringen. Vad gäller finansieringsverksamhetenfinns bestämmelser i förordningen (1982:682) om statlig finansiering genomregional utvecklingsfond. Målgmppen för företagsserviceverksamhet är inteförfattningsreglerad. Här får dock anses gälla som villkor för del statligabidraget till verksamheten att fonderna arbetar i enlighet med de riktlinjersom har beslutat om. Utskottetbehandlade i betänkandet NU 1981/82:51 (s. 21-23) tvåmotionsyrkanden av ungefär samma innebörd som det nu aktuella. Utskottet fanndå att någon utvidgning av målgruppen inte borde genomföras med hänsyn tilldet statsfinansiella läget och till behovet av att tillverkningsindustrinskonkurrenskraft stärktes. Utskottethänvisar vidare till vad som i den nu aktuella propositionen (s. 43) anförs omserviceföretagen. Där sägs att det pågår en utveckling riiot en ny typ avsmåföretag, som i huvudsak är serviceföretag men som också innehåller moment avtillverkning och handel. Som exempel anges att många dataföretag är av dennatyp. I propositionen dras slutsatsen att "mjukvam-inslaget" iprodukter och produktionsprocesser kommer att öka och att servicesektorn därförkommer att bli av allt större betydelse. redogörelse framgår att utvecklingsfonderna har möjlighet till enflexibel tillämpning av bestämmelserna om målgrupp. Syftet med motion1983/84:1079 (fp) torde därmed i praktiken delvis redan vara tillgodosett.Utskottet är inte berett att ta ställning till frågan om en mera generellutvidgning av målgmppen bl. a. av det skälet att det saknas uppgifter om deekonomiska konsekvenserna för staten av en sådan utvidgning. Utskottetavstyrker alltså motionen i denna del. Mot bakgrund av vad som anförs ipropositionen om serviceföretagens ökade roll anser utskottet det emellertidnaturligt att frågan om fondernas målgmpp tas upp i samband med den föreståendeöversynen av fondernas organisation m.m. med anledning av att gäUande avtalmellan staten och landstingen löper ut . I detta sammanhang behandlar utskottet också motion1983/84:2466 (fp), i vilken framförs tre yrkanden rörande hantverket. Förslagbegärs från regeringen om en central instans med uppgift att tillvaratahantverkets NU 1983/84:42 65 intressen.Vidare föreslås en ändring i utvecklingsfondernas instmktion i syfte atttillförsäkra hantverket viss andel av fondemas medel. I motionen begärs ocksåett uttalande av om länsstyrelsernas ansvar för hantverketsutveckling. Utskottet behandlar dessa frågor i angiven ordning. Närdet gäller frågan om en central instans för hantverksfrågor erinrar utskottetom att motionsyrkanden om inrättande av en statlig hantverksnämnd avslogs avriksdagen på gmndval av utskottets betänkande NU 1982/83:34. Enligtvad utskottet erfarit har hantverks- ochindustriorgftnisa-tion-Familjeföretagen tagit initiativ till en enskildhantverksnämnd. Bidrag till nämndens verksamhet under nästa budgetår harbeviljats av SIND. Utskottetvill påpeka att SIND enligt sin instruktion (1983:701) är centralförvaltningsmyndighet för bl. a. ärenden som rör hantverk. Utskottet hänvisarockså till vad som anfördes i utskottets nämnda betänkande (s. 25) om vikten avåterhållsamhet när det gäller inrättandet av nya statliga organ. Som harframgått kan behovet av ett samordnande organ för hantverksfrågor nu komma atttillgodoses genom det nämnda initiativet. Utskottet, som finner dettatillfredsställande, ser ingen anledning för att uttala sig tillförmån för inrättandet av en statlig nämnd. Motion 1983/84:2466 (fp) avstyrks iden delen. Ävenfrågan om avdelande av resurser hos utvecklingsfonderna för stöd tillhantverket behandlades av med anledning av en motion avungefär samma innebörd som den nu aktuella. avslog motionen påhemställan av utskottet i betänkandet NU 1982/83:34. Utskottetanförde därvid (s. 25 f.) att det ankommer på varje utvecklingsfond och påSIND, som fördelar statens bidrag till fonderna, att prioritera bland oUka behovoch ändamål när det gäller användandet av anvisade medel. Vidare anfördes attdet också ankommer på fonderna att på bästa sätt organisera sin personal.Utskottet har samma uppfattning och avstyrker därför motion 1983/84:2466(fp) även i denna del. Beträffandelänsstyrelsernas ansvar för hantverkets utveckling anförs i nämnda motion attvissa länsstyrelser lägger ned ett medvetet arbete på området. böremellertid, anser motionärerna, genom ett uttalande stryka under allalänsstyrelsers ansvar för hantverket. Motionsyrkandetsynes gälla i första hand länsstyrelsernas fördelning av sina resurser förregionala utvecklingsinsatser och glesbygdsstöd. Utskotteterinrar om att länsstyrelserna har fått möjlighet att inom en given medelsramgöra avvägningar mellan olika insatser. I årets budgetproposition (prop.1983/84:100 bil. 14 s. 61) anför industriministern härom att det har inneburiten effektivisering av det regionalpolitiska arbetet att ansvaret föravvägningar och prioriteringar på detta sätt har lagts på den regionala nivån.Utskottet delar denna uppfattning och anser följaktligen inte att böruttala sig om länsstyrelsemas insatser för ett visst NU 1983/84:42 66 näringsområdepå det sätt som motionärerna önskar. Motionen avstyrks alltså även i denna del. Frågan om kvinnor som företagare tas upp i motion1983/84:2049 (c). I denna begärs ett uttalande av om attutvecklingsfonderna skall ha ett särskilt ansvar för att stimulera kvinnor tillprivat företagsamhet och att detta skall skrivas in i fondernas stadgar. a.anförs att det är viktigt att kvinnliga småföretagare utbildas i marknadsföringoch försäljning. Utskottetanser i likhet rned motionärerna att det finns en betydande potential förnyföretagande bland landets kvinnor och att denna potential bör tas till vara.Betydande insatser med detta syfte görs också av utvecklingsfonderna. Flerafonder har anordnat utbildning och rådgivning för kvinnor, bl. a. i samband medde s. k. starta-eget-kampanjerna. Vidare erinrar utskottet om de förslag områdgivning och information för kvinnliga företagare som har lagts fram ibetänkandet Kreativ finansiering och som har refererats i det föregående (s. 32). Isammanhanget kan också pekas på det arbete som bedrivs i syfte att vidgakvinnornas utbildnings- och yrkesval och därmed tillförsäkra dem en plats påarbetsmarknaden. a. har regeringen avsatt 10 milj. kr. för en kampanj isyfte att öka flickornas och kvinnornas intresse för tekniska yrken (se prop.1983/84:100 bil. 12 s. 45). Utskotteträknar med att syftet med motionen, dvs. att kvinnors företagande skallfrämjas, i stor utsträckning kommer att kunna tillgodoses genom de nämndaåtgärderna. En ändring av gällande bestämmelser om utvecklingsfondernasverksamhet i det angivna syftet är enligt utskottets mening inte befogad.Motion 1983/84:2049 (c) avstyrks därför. Utskottet tar härefter upp två motionsyrkanden omde regionala utveck-Ungsfondernas styrelser. I motion 1983/84:1880 (fp) anförsatt det med nuvarande regler om utseende av fondernas styrelser - som innebäratt samtliga ledamöter utses av resp. landsting eller kommun - har varit svårtatt frigöra fonderna från regionalpolitiska ambitioner och partipolitiska ställningstagandenvid bedömning av i grunden företagsekonomiska problem. Motionärerna anser atten sådan inriktning av fondernas verksamhet är olycklig och kan leda till ensnedvridning av konkurrensen. Ett tillkännagivande av härom begärs. Liknandesynpunkter förs fram i motion 1983/84:2644 (m), där det bl. a. sägs att dagenssystem med politisk representation har fört med sig otillräckligföretagsekonomisk kompetens i styrelsearbetet. Vidsin behandling av motionsyrkanden i samma fråga föreslog utskottet isitt betänkande NU 1982/83:34 (s. 22 f.) ett uttalande av av innebördatt utvecklingsfondernas styrelser borde få en allsidig sammansättning och attnäringslivets och de fackliga organisationernas intressen borde beaktas vidutseendet av styrelserna. beslöt i enlighet härmed. Som nämnts avserregeringen att lägga fram förslag om NU 1983/84:42 67 utvecklingsfondernasorganisation med anledning av att gällande avtal mellan fondernas huvudmänlöper ut . Utskottet anser inte att ytterligare uttalandenav behövs som vägledning för regeringen i denna fråga. Därmedavstyrker utskottet motionerna 1983/ 84:1880 (fp) och 1983/84:2644 (m) iberörda delar. Utskottet övergår nu till att behandla de övrigadelprogram som ingår i SIND;s huvudprogram Småföretagsutveckling. Ipropositionen (s. 149) redovisas följande preliminära beräkning av kostnadernaför dessa delprogram (milj. Strategiskföretagsutveckling 36 Övergripande insatser inom Nyetableringsinsatser 3 Utbildningsinsatser inom För delprogrammet Industridesign - som harprojektkaraktär - begär regeringen ett särskilt anslag. Utskottet återkommertill denna fråga. Kostnaderna för övriga fyra delprogram avses belasta anslagettill småföretagsutveckling. Det ankommer på regeringen att fördela resursernatill resp. delprogram. Avpropositionen framgår att SIND avses disponera särskilda medel för de angivnaändamålen. Delprogrammet Strategisk företagsutveckling gäller insatser genom deregionala utvecklingsfonderna i form av utvecklingskapital m. m. till projektsom drivs gemensamt av fonderna och småföretag med goda utvecklingsmöjligheter.Delprogrammet Utbildningsinsatser inom småföretagssektorn innebär en betydandeökning av SIND:s insatser för företagsinriktad fortbildning. En närmarebeskrivning av de olika delprogrammen lämnas i propositionen (s. 154-158). Ifolkpartiets partimotion 1983/84:2640 betecknas de angivna delprogrammen somuttryck för en starkt selektiv politik.