bet · G701SoU10 · 1983-12-31 00:00:00 — 4, rskr 1982/83:251)för /84 anvisat under anslaget Vidareutbildning av läkare avsersocialstyrelsen att bekosta vissa kurser för läkare i samhälls/miljömedicin. Företrädarna för socialstyrelsenframhöll att fortlöpande följde verksamheten inom de ohkalandsfingen och hade - bl. a. i samband med en avhållen överläggningmellan ledningen för och ledningen för -framhållit att uppbyggnaden av miljömedicinsk verksamhet i landstingen inteskedde så snabbt som är önskvärt. Avslutningsvis framhölls det att det är angeläget attutbyggnaden av miljömedicinsk verksamhet intensifieras inom landstingen för attde skall leva upp till sitt ansvar enligt hälso- och sjukvårdslagen men detpåpekades att en expansion inom det miljömedicinska området bl. a. begränsadesav tillgången på utbildad personal inom miljömedicin och epidemiologi. SoU1983/84:10 11 Nuläget beträffande miljömedicinsk/samhälbmedicinskverksamhet hos sjukvårdshuvudmännen Enligt en inom ibörjan av oktober upprättad redogörelse är nuläget beträffandemiljömedicinsk/samhällsmedicinsk verksamhet hos sjukvårdshuvudmännen följande. Miljömedicinska/samhällsmedicinska utredningar och/elleraktiviteter pågår i varierande omfattning inom samtliga landsting. Drygthälften av landstingen har inrättat miljömedicinska enheter eller råd. I övrigalandsting pågår i allmänhet en utredning om miljömedicinsk verksamhet, i någrafall kombinerad med en viss miljömedicinsk aktivitet. I ett fåtal landsting kanskönjas en viss tveksamhet inför uppgiften att organisera en sådan funktion. De landsting som har inrättat enheter visar en provkartapå olika sätt att se på miljömedicinsk verksamhet. Alla betonar dockmiljöaspekterna i sin verksamhet och beskriver sin huvuduppgift i termer som"att observera och identifiera riskfaktorer i den fysikaliska, kemiska,biologiska och psykosoci-ala miljön för att undanröja eller minska negativpåverkan på befolkningens hälsa". Att ge miljömedicinsk service tilllänsstyrelse och primärkommuner anges också som en vikfig uppgift för enheten.Smittskydd ingår vanligen liksom hälsoupplysning. De organisatoriska lösningarna skiftar. I den södrasjukvårdsregionen har flera landsting valt att inrätta miljömedicinska råd, sombestår av personer i länet med kompetens inom primärvård, socialmedicin,epidemiologi, yrkesmedicin m. m., fillsammans med en kanslifunktion. adjungeras ytterligare expertis vid behov. I de övriga landstingen har iallmänhet inrättats mera självständiga enheter, oftast i anslutning till hälso-och sjukvårdsavdelningen. Tillsynen över privat sjukvård m. m. I motion 1982/83:1300 (m) anförs,såvitt nu är i fråga, bl. a. att endast en av de fyra förutskickade tjänsternaför tillsyn över privat sjukvård m. m. har inrättats och att det från mångahåll uppges att tillsynen inte är tillfredsställande. Motionärerna anser att det i samband med den uppföljningsom motionärerna efterlyser beträffande uppbyggnaden av miljömedicinskverksamhet finns anledning att pröva om tillsynen över privat sjukvård m. m. ärutformad på ett sätt som kan anses fillfredsställande. försocialstyrelsen, som tillkallades med stöd av ett regeringens bemyndigande år1979 för att utarbeta underlag för statsmak- SoU1983/84:10 12 temas närmare beslut om uppgifter,resurser och organisation, presenterade i en skrift i novembei' 1980 sinaförslag till nyorganisation för m. m. 1 ett särskilt avsnittredovisades övervägandena beträffande framfida tillsyn överden privata sjukvården och sjukvård som bedrivs av annan än medicinalpersonalsamt över förskrivningskontrollen av läkemedel. I skriften angavs hur ansvaret för här aktuell tillsynskulle bli förankrat i de olika fackenheterna i nyaorganisation. Det påpekades, mot bakgrund av att det centrala tillsynsansvaretskulle bli förankrat i sex olika byråer/enheter, att resurserna för de aktuellatillsynsuppgifterna måste kunna användas flexibelt och fördelas mellanbyråerna/enheterna med hänsyn till aktuella behov. Det framhölls bl. a. attgenom en flexibel resursanvändning olika organisatoriska former kan utnyttjasfrån tid till annan och medge att den för tillsynen i ett konkret fall bästlämpade experten kan utnyttjas oberoende av om denne finns inom eller utanförsocialstyrelsens organisation. En extern resurs bör en kortare eller längreperiod kunna knytas till den byrå som har det centrala tillsynsansvaret för ettvisst område, och en internt rekryterad expert bör under tillsynsarbetet kunnafå en ersättare så att de löpande ärendena inte blir liggande, framhölls detvidare. Mot denna bakgrund ansåg organisationskommittén att iförsta hand medel motsvarande fyra läkartjänster skulle ställas tillsocialstyrelsens förfogande för att planeras in och fördelas mellanaktuella tillsynsuppgifter. En läkartjänst ansågs dock böra varaktigt placerasvid i för tillsynen överapoteksverksamheten. Vissa uppgifter lämnade av företrädare försocialstyrelsen, m. m. Vid utskottets ovannämndasammanträde med företrädare för upplystesbl. a. att de till anvisade medlen för de fyra läkartjänsternaför tillsyn skulle användas så att en läkare anställs på en tjänst medan medelför de övriga tjänsterna skall användas för att med arvode knyta läkare"på fältet" till för fillsynsuppgifter. I ett av i november1982 fastställt "Verksledningens policydokument för budgetåren1983/84-1984/85" anges att fortsatt arbete med att utveckla formerna föroch innehållet i tillsynen inom hälso- och sjukvården skall vara en avuppgifterna som skall prioriteras i verksamheten vid hälso-och sjukvårdsavdelning under nämnda budgetår samt att inom primärvårdsområdetbl. a. utbyggnad av fillsynen av hälso- och sjukvården utanför sjukhus - såsomprivatläkares verksamhet, verksamheten vid hälsohem, inortodoxabehandlingsmetoder m. m. - skall prioriteras. SoU1983/84:10 13 I de motioner som behandlas i dettabetänkande tas upp frågor som har sin grund i avvecklingen av den statligalänsläkarorganisationen och det ökade ansvar för sjukdomsförebyggande åtgärdersom landstingskommunerna och kommunerna som inte ingår i landstingskommun(sjukvårdshuvudmännen) fått bl. a. som en följd av avvecklingen avlänsläkarorganisationen. Som bakgrund till behandlingen av motionerna får utskottetredovisa följande. Närmare uppgifter om den utveckling som beskrivs finns i ettföregående avsnitt i betänkandet (s. 1-7). Individinriktade förebyggandeinsatser har ingått som en naturlig del i sjukvårdshuvudmännensarbete vid sidan av de utredande och behandlande åtgärderna. De förebyggandeåtgärderna har dock som regel varit koncentrerade till vissa avgränsade, oftarent medicinska problemområden. Genom hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), som trädde ikraft och då ersatte sjukvårdslagen (1962:242), haremellertid sjukvårdshuvudmännens ansvar vidgats så att det numera åligger dem-förutom att erbjuda sjukvård - även att förebygga ohälsa hos befolkningengenom miljöinriktade och individinriktade förebyggande åtgärder. I proposition 1981/82:97, som låg till grund för den nyahälso- och sjukvårdslagen m. m., framhölls bl. a. att sjukvårdshuvudmännensindividinriktade förebyggande åtgärder borde, liksom skett på flera håll,innefatta (1) information och hälsoupplysning, (2) åtgärder för att förhindrauppkomsten av sjukdom, t. ex. genom vaccinering och tillförsel avskyddsläkemedel, samt (3) uppspårande verksamhet riktad mot sjukdomar ellerförstadier till sådana, dvs. hälsokontroll och hälsoövervakning.Hälsoupplysning och annan individinriktad förebyggande vård borde främst varaen uppgift för primärvården. Sjukvårdshuvudmännens verksamhet borde när det gällermiljöinriktade insatser innefatta insatser i syfte att fastlägga hur faktorer iden yttre miljön -och därvid inte bara kemiska, biologiska eller fysiska utanäven sociala och psykologiska faktorer - samt levnadsvanor inverkar påbefolkningens hälsotillstånd. Sjukvårdshuvudmännen borde därvid ta till vara,bearbeta och utnyttja den information om risker i människornas miljö somobserveras i det dagliga hälso- och sjukvårdsarbetet. De kunskaper om olikamiljöfaktorers betydelse för människornas hälsa som framkommer borde enligtpropositionen ge underlag för skade- och sjukdomsförebyggande åtgärder intebara inom hälso- och sjukvården utan även inom andra delar av samhället. Ettengagemang av sjukvårdshuvudmännen i verksamhet med nu nämnd inriktning - somgetts olika beteckningar i olika sammanhang, bl. a. miljömedicin ochsamhällsmedicin - var bl. a. en av förutsättningarna för avvecklingen av denstatliga länsläkarorganisationen. SoU1983/84:10 14 I samband med att år 1961fattade beslut om olika åtgärder för upprustning och effektivisering avhälsovården och den öppna sjukvården i landsfingsområdena (prop. 1961:181, SU1961:186, rskr 1961:394) beslutade bl. a. att en successiv utbyggnadskulle ske fr. o. m. av en länsläkarorganisation, som skulleersätta den dåvarande förste provinsialläkarinstitutionen. I proposition 1961:181 angavs att länsläkarorganisationentill huvudsakliga uppgifter skulle ha att (1) medverka i all hälso- ochsjukvårdsplanering inom länet, (2) öva tillsyn över länets hälso- ochsjukvårdsförhållanden, (3) stå samt kommunala organ och andrasammanslutningar till tjänst med råd och upplysningar i frågor som rör denallmänna hälsovården samt (4) ägna särskild uppmärksamhet åt utvecklingen pådet omgivningshygieniska området. , som kom att omfatta en länsläkare ochen länshälsovårdskonsulent i varje län - i dock två länsläkare- samt i vissa län härjämte biträdande länsläkare och länssjuksköterska, fickenligt sin instruktion en stor mängd sinsemellan oprioriterade arbetsuppgifterav varierande dignitet och omfattning. Efter en utredning inom socialstyrelsenprioriterades inom sjukvårdsområdet tillsynen över den privat utövadesjukvården och inom den allmänna hälsovården det miljömedicinska arbetsområdet, I proposition 1979/80:6 omsocialstyrelsens uppgifter och organisation, m. m., i vilken bl. a. föreslogsatt länsläkarorganisationen skulle avvecklas, konstaterades bl. a. attväsentliga delar av det som då inrymdes i länsläkarfunktionen i framtidennormalt skulle komma att tillhöra landstingskommunernas arbetsfält och attmånga av länsläkarnas arbetsuppgifter redan var stadda i kraftig utvecklinginom landstingen. borde därför avvecklas och vissa avdess arbetsuppgifter föras över till landstingskommunerna. En regionalhälsovårdsorganisation inom landstingen borde ersätta länsläkarorganisationensexpertuppgifter inom områdena miljömedicin, omgivningshygien, epidemiologi ochsmittskydd. Det påpekades i propositionen att förslag framförts inomLandstingsförbundet om att en miljömedicinsk enhet skulle inrättas inom varjelandsting som komplement till sjukvårdens resurser. Länsläkarorganisationenstillsynsuppgifter föreslogs i propositionen fördelade mellan ,länsstyrelserna och deras sociala enheter samt landstingskommunerna. a.tillsynen över privat sjukvård och sjukvård som bedrivs av annan personal änmedicinalpersonal samt den apotekstillsyn som länsläkarna svarade för och somfrämst omfattade en uppföljning av förskrivningen av alkoholhaltiga, narkotiskaoch andra läkemedel, som är föremål för särskild kontroll för att förhindramissbruk, skulle vara statlig. För nu nämnda tillsynsuppgifter beräknades ettbehov av fyra läkartjänster. Länsstyrelsernas behov av medicinsk expertis förmyndighetsutövning förutsattes i propositionen kunna tillgodoses på olika sätt. SoU1983/84:10 15 (SoU 1979/80:45, rskr1979/80:386) godkände förslaget om avveckling av länsläkarorganisationen, somman förutsatte skulle genomföras . godkände /vissaförfattningsändringar m. m. med anledning av länsläkarorganisationensavveckling avseende bl. a. överflyttning av länsläkarorganisationens uppgifterpå smittskyddsområdet till länsstyrelserna och sjukvårdshuvudmännen. Undersamma redovisades för en överenskommelse mellan företrädareför statens förhandlingsnämnd och som bl. innebar attLandstingsförbundet skulle rekommendera sjukvårdshuvudmännen att fr. o. m. den1 genom miljömedicinska enheter eller på annat sätt bl. a. samverkamed statliga organ om hälso- och miljömässiga och andra därmed sammanhängandefrågor. har fråganom miljömedicinsk/samhällsmedi-cinsk verksamhet beretts i olika sammanhang ochredovisats i olika skrifter m. m., för vilka redogörelser lämnats i detföregående (s. 6 och 7). I en rapport kallad Landstingen och hälsopolitiken -underlag för samhällsmedicinsk verksamhet, vilken våren1981 överlämnade till sjukvårdshuvudmännen som information och arbetsunderiag,förordades upprättandet av en samhällsmedicinsk funktion - antingen i form aven särskild enhet eller fördelad på befintliga organ - med uppgift att observera,dokumentera, initiera och påverka frågor som rörde ett offensivt hälsoarbete.Arbetet borde enligt rapporten till stor del bestå av lokalt förankratkartläggnings- och utvecklingsarbete. Analyserna av den kunskap man erhöllborde kunna leda fram till fördjupade hälsoupplysningsinsatser, nya preventivainslag i vårdprogram och resursomfördelning inom befintliga verksamheter samtge underlag för beslut i skilda sammanhang. I en utarbetad debattskriftHälsopolitiken i landstingen - behov av hälsopolitiskt programarbete, vilkenförelades , framhölls bl. a. borde byggas upp successivtoch ta på sig uppgifter efter hand, då det måste få ta att byggaupp kompetensen på området. Drogförebyggande arbete inom primärvården I motion 1982/83:1625 av RuneGustavsson m. fl. (c) anförs, såvitt nu är i fråga, bl. a. att det förebyggandearbetet inom primärvården företrädesvis är inriktat på aktiv rådgivningbeträffande kost och motion samt tobaksbruket medan det drogförebyggandearbetet i stort sett saknas inom primärvården. Detta förhållande och detförhållandet att individuell rådgivning beträffande bruket av alkohol ochnarkotika bedrivs i alkoholpolikliniker, som huvudsakligen är primärkommunala,medför enligt motionärerna att man ofta får en alltför sen medicinsk rådgivning till människor som befinner sig i SoU1983/84:10 16 riskzonen för att bli missbrukare. Motionärerna begär iyrkande 1 i motionen att som sin mening skall ge regeringen tillkänna att det är angeläget att utveckla formerna för ett drogförebyggandearbete inom vårdcentralernas ansvarsområde i det fortsatta utvecklingsarbetetför primärvården, bl. a. inom ramen för pågående utredningsarbete om ettprincipprogram för den framtida hälso- och sjukvården med sikte på åren1990-2000 (HS 90-projektet). Detta utredningsarbete initierades avsocialdepartementets dåvarande sjukvårdsdelegation och bedrivs av . I proposition 1979/80:6 om uppgifter ochorganisation, m. m. togs det första steget mot att lägga ett allt större ansvarför hälsoupplysning på sjukvårdshuvudmännen. Bakgrunden var att i detutredningsbetänkande som senare lades till grund för proposition 1981/82:97 omhälso- och sjukvårdslag, m. m. det hade föreslagits att sjukvårdshuvudmännenskulle åläggas ett lagstadgat ansvar även för förebyggande vård, innefattandebl. a. hälsoupplysning och hälsorådgivning till enskilda individer ochbestämda målgrupper i samhället. I proposition 1979/80:6 framhölls medhänvisning till detta utredningsförslag bl. a. att hälsoupplysning ochhälsorådgivning till enskilda individer och till bestämda målgrupper är en aUtviktigare uppgift för sjukvårdshuvudmännen som ett led i en utåtriktad offensivsjukvårdspolifik. Det är också sjukvårdshuvudmännen som har resurserna ochkompetensen att föra hälsoupplysningen ut på fältet, och kanalerna - sjukvårdspersonali olika funktioner och personal i olika förebyggande aktiviteter - ärsjälvfallna, påpekades det. uppgifter beträffande hälsoupplysningbegränsas genom propositionen till i huvudsak vissa övergripande ochsamordnande uppgifter. uppgift skulle bl. a. varaatt på grundval av myndighetens verksamhet samt nationella och internationellarön om hälsorisker och hälsofrämjande åtgärder prioritera viktiga områden förhälsoupplysningsarbetet och förse sjukvårdshuvudmännen med visst underlag förderas hälsoupplysning. skulle vidare stimulera sjukvårdshuvudmännenshälsoupplysningsverksamhet och verka för att innehållet uppfyller sakligakrav. Utskottet har förståelse för att det kan ta innansjukvårdshuvdmän-nen i handling förverkligar det ansvar för hälsoupplysning ochandra förebyggande åtgärder som åvilar dem. Detta ansvar är emellertidentydigt och innefattar självfallet ansvar för information om skadeverkningarnaav alkohol- och narkotikamissbruk samt andra åtgärder som riktar sig motmissbruk av alkohol och narkotika. Utskottet vill i överensstämmelse med syftetmed motion 1982/83:1625 (c) i här aktuell del understryka angelägenheten av attinformation och andra åtgärder som riktar sig mot missbruk av alkohol ochnarkofika kommer fill stånd i anslutning till verksamheten vidvårdcentraler m. m. inom primärvården. Det är också vikfigt att socialstyrelseni överensstämmelse med vad som förutsatts i SoU1983/84:10 17 proposition 1979/80:6 stimulerar sjukvårdshuvudmännenshälsoupplysningsverksamhet på det här aktuella området. Med hänsyn till det anförda och till att arbetet inom - som närmare redovisats i det föregående (s. 8 och 9) - bl. a.inriktas på att man skall ta fram handlingsprogram för såväl individuelltinriktade som samhällspåverkande åtgärder mot hälsorisker som sammanhänger medbl. a. bruk av alkohol, narkofika och tobak torde något initiativ av riksdagenmed anledning av motion 1982/83:1625 (c) i här aktuell del (yrkande 1) intevara erforderligt. Motionen avstyrks således i denna del. Uppbyggnad av samhällsmedicinsk/miljömedicinsk verksamhethos sjukvårdshuvudmännen I mofion 1982/83:1300 avAnn-Cathrine () och () erinras, såvitt här är i fråga,om att beslut om avveckling av länsläkarorganisationen bl. a.förutsatte en successiv uppbyggnad av miljömedicinska enheter hossjukvårdshuvudmännen som skulle ta över vissa av länsläkarorganisationensuppgifter. Motionärerna framhåller bl. a. att det av en mängd uppgifter framgåratt den förutsatta orgnisationsuppbyggnaden inte har ägt rum. Motionärernaanser att beslut om länsläkarorganisationens avveckling bör följasupp noga för att man skall utröna om den organisationsuppbyggnad avmiljömedicinsk verksamhet som beslutet har förutsatt har ägt rum. I mofion 1982/83:1625 av m. fl. (c) begärsi yrkande 2 att som sin mening skall ge regeringen till känna attuppbyggnaden av miljömedicinska och samhällsmedicinska funktioner inom varjelandstingsområde bör påskyndas i syfte att åstadkomma en fortsatt förbättradfolkhälsa. Enligt en inom i årupprättad redogörelse för miljömedicinsk/samhällsmedicinsk verksamhet ilandstingen pågår miljömedicinska/samhällsmedicinska utredningar ochaktiviteter i varierande omfattning inom samtliga landsting. Drygt hälften avlandstingen har inrättat miljömedicinska enheter eller råd. I övriga landstingpågår i allmänhet en utredning om miljömedicinsk verksamhet, i några fall kombineradmed en viss miljömedicinsk aktivitet. I ett fåtal landsting kan det enligtrapporten skönjas en viss tveksamhet inför uppgiften att organisera enmiljömedicinsk funktion. Avgörande förbättringar av folkhälsan förutsätter attorsaker till ohälsa kan reduceras eller elimineras. Med denna utgångspunktbetonas allt starkare hälso- och sjukvårdens insatser för att förebygga ohälsa,vilket också uttrycks så att hälso- och sjukvårdens verksamhet måste utgå frånett offensivt hälsopolifiskt synsätt. Detta innebär bl. a. att hälso- ochsjukvården bör registrera fakta om skeenden i miljön, i det sociala livet och ifolkhälsan på ett sådant sätt att oroande trender kan upptäckas ochförebyggande SoU1983/84:10 18 Utskottet vill därför med kraftunderstryka betydelsen av en fungerande miljömedicinsk/samhällsmedicinsk verksamhethos sjukvårdshuvudmännen. Vid ett sammanträde som utskottet anordnade medföreträdare för informerade dessa bl. a. om deåtgärder som vidtagit för att stimulera uppbyggnad avmiljömedicinsk/ samhällsmedicinsk verksamhet hos sjukvårdshuvudmännen. En radinitiativ och åtgärder av redovisades, för vilka en närmareredogörelse lämnats i det föregående (s. 9 och 10). Företrädarna försocialstyrelsen framhöll avslutningsvis att fortlöpande följerupp frågan om uppbyggnad av miljömedicinsk/samhällsmedicinsk verksamhet hossjukvårdshuvudmännen. Detta torde i huvudsak tillgodose syftet med motionerna. Med hänsyn till det anförda avstyrker utskottet motion1982/83:1300 (m) i här aktuell del samt motion 1982/83:1625 (c) yrkande 2. Tillsyn över privat sjukvård m. rn. I motion 1982/83:1300 avAnn-Cathrine () och () påpekas vidare att endast enläkartjänst inrättats av de fyra läkartjänster som enligt proposition 1979/80:6beräknades vara behövliga för den tillsyn över den privata sjukvårde;i ochsjukvård som bedrivs av annan än medicinalpersonal samt över denförskrivningskontroll av läkemedel som länsläkarna svarat för. Motionärernapåpekar också att det från många håll uppges att tillsynen inte ärtillfredsställande. Motionärerna begär, såvitt här är i fråga, en uppföljningav utbyggnaden av här aktuell tillsyn med prövning av frågan om tillsynen ärutformad på ett sätt som kan anses tillfredsställande. Enligt organisationskommittén för - somhade i uppdrag att utarbeta underlag för närmare beslut om socialstyrelsensframtida uppgifter, resurser och organisation - skulle den här aktuellatillsynen komma att bli förankrad inom sex olika byråer/enheter isocialstyrelsens nya organisation. Resurserna för tillsynsuppgifterna måstedärför enligt organisationskommittén kunna användas flexibelt och fördelasmellan byråerna/enheterna efter aktuella behov, dock att förförskrivningskontrollen beräknades behov av en tjänst vid socialstyrelsensläkemedelsavdelning (i ). Företrädarna för upplyste vid ovannämndasammanträde att använder de för de fyra tjänsterna anvisademedlen så att en läkare anställts på en tjänst vid läkemedelsavdelningen medanmedlen för de övriga tjänsterna används för att på konsultbasis anlita läkare"på fältet" för olika tillsynsuppgifter. Utskottet har förståelse för att resurserna för tillsynenmåste användas flexibelt med hänsyn till tillsynsuppgifternas anknytning tillolika byråer/ enheter i organisation. SoU1983/84:10 19 angelägenheten av att den statliga tillsynen över den privatasjukvården m. m. inte försummas som följd av den nya organisationen. Det ärsärskilt viktigt att fortlöpande följer utvecklingen och sertill så att inte tillsynen begränsas enbart till ett fåtal större frågor. har i "Verksledningens policydokumentför budgetåren 1983/84-1984/85" bl. a. angett att utbyggnad av tillsynenav hälso- och sjukvården utanför sjukhus - såsom privatläkares verksamhet,verksamheten vid hälsohem, inortodoxa behandlingsmetoder m. m. - skall prioriteras.Med hänvisning härtill och till vad utskottet ovan anfört avstyrker utskottetmofion /83:1300 (m) i här aktuell del. 1. beträffandedrogförebyggande arbete inom primärvården att avslår motion1982/83:1625 yrkande 1, 2. beträffandeuppbyggnad av miljömedicinsk/samhälbmedicinsk verksamhet attriksdagen avslår motion 1982/83:1300 i motsvarande del och motion 1982/83:1625yrkande 2, 3. beträffandetillsynen över privat sjukvård m. m. att riksdagenavslår motion 1982/83:1300 i motsvarande del. Närvarande: (), (),GöteJonsson (m), (), (), (), SfigAlftin (s), (), (), (),(), (), (vpk), ()och (). minab/gotab 1983 77037