bet · G701LU22 · 1983-12-31 00:00:00 — ombestämmelserna rörande nykterhet till sjöss I betänkandet behandlar utskottetmotion /84:1161 av m. fl. (fp, c, s) vari yrkas 1. all riksdagensom sin mening ger regeringen till känna all samma regler beträffande nykterhetbör gälla vid framförande av fartyg som vid framförande av fordon på land, 2. all riksdagenbegär att regeringen lar initiativ till en bättre undervisning om krav pånykterhet till sjöss i enlighet med vad som anförts i motionen. Enligt trafikbroltslagen (1951:649)skall ansvar för rattfylleri ådömas den som vid förande av motordrivet fordonvarit så påverkad av starka drycker att det kan antas att han inle påbetryggande sätt kunnat föra fordonet. Straffskalan upptar fängelse i högst ettår eller, där omständigheterna är mildrande, böter, dock lägst 25 dagsböter.Till samma straff skall dömas den förare som av annat berusningsmedel varit såpåverkad som sagts. Ansvar för rattfylleri inträder vidare när någon förtmotorfordon m. m. efter att ha förtärt starka drycker i sådan mängd attalkoholkoncentrationen i hans blod under eller efter färden uppgick till 1,5 %celler mer. Uppgick blodalkoholen inte till 1,5 %o men översteg den 0,5 %o dömsföraren för rattonykterhet till böter, dock lägst 10 dagsböter, eller fängelsei högst . I fråga om ansvar för onykterhet pä fartyg gäller 325 § sjölagen(1891:35 s. 1). I lagrummet stadgas straff för den som på fartyg fullgöruppgift av väsentlig betydelse för säkerheten lill sjöss och därvid är såpåverkad av alkoholhaltiga drycker eller annat berusningsmedel alt del måsleantas alt han inte på betryggande sätt kan utföra vad som därvid åligger honom. Straffskalan upptar böter eller fängelse i högst . Stadgandet ärtillämpligt på all sjöfart. I motionen framhålls att genomreklam o. d. har avsiktligt eller ofrivilligt spritts uppfattningen all båtlivoch alkoholförtäring hör ihop. Enligt motionärerna kan med statistiskauppgifter visas att just de bålförare som kan minst om sjön i första handanammat en felaktig syn på alkoholförtäring i fartyg. 1 1983/84. LU1983/84:22 2 Motionärerna anför vidare alt ettpar stora grundstötningar bevisligen har berott på all fartygsbefälet varitberusat. Enligt motionärerna pekar sjösäkerhelsrådets statistik entydigt på althälften av dödsolyckorna på sjön vållats av eller drabbar personer som äralkoholpåverkade. I motionen framhålls att ingen torde vara okunnig om attalkohol och trafik på land inle hör ihop och att det är straffbart alt framförafordon med alkohol i blodet. När del är fråga om vad som gäller till sjöss ärokunnigheten däremot stor. Motionärerna anser därför att regeringen böröverväga om inle undervisningen i skolan borde utökas på detta område. Vidarebör i undervisningen för förarinlyg och skepparexamen ingå undervisning omalkoholens farlighet. Motionärerna anser del uppseendeväckande alt man i dessasammanhang inle kräver minsta kunskap om alkoholens farlighet trots altalkoholen är den viktigaste dödsorsaken vid fritidsbålsolyckor. Frågan om införande av enpromillereget för sjötrafikens del efter mönster av trafikbroltslagen harövervägs både under förarbetena till den nuvarande straffbestämmelsen isjölagen (prop. 1966:145, ILU 1967:3) och under frilidsbåtsulredningens arbete,som avslutades genom avlämnandet av belänkandet (SOU 1974:95) Båtliv.Samhället och fritidsbålarna. Därvid har tanken på införandel av en sådan regelavvisats. De närmare skälen för ställningstagandena har redovisats i utskottelsbetänkande LU 1980/81:21, vartill hänvisas. I har frågan aktualiserats motionsvägen fleragånger (se LU 1976/77:3, 1977/78:12, 1980/81:21, 1982/83:3 och1982/ 83:18). Motionerna har avslagils av på hemställan av lagutskottet.Avslagen har motiverats med att bärande skäl anförts mot att införapromilleregler till sjöss. a. har möjligheterna att övervaka efterlevnadenav en skärpt lagstiftning befunnits begränsade. har därför ansettalt motionsförslagen inte varit genomförbara. Utskottet har i stället betonatvikten av information lill båtägai.rna om innehållet i gällande bestämmelseroch om riskerna för olyckor. /har vid tvåtillfällen särskilt behandlat frågorna om information till och utbildning avbåtförare till förebyggande av onyklerhel lill sjöss. Med anledning av enmotion med yrkande om ökade resurser till sjösäkerhetsrådet konstateradekulturutskottet (KrU 1982/83:25 s. 12) att sjösäkerhetsrådet inom en ram om ca1,4 milj. kr. planerat att dels 1983 gå ut med en kampanjmed annons- och informationsmaterial - i första hand riktade mot fritidsfiskareoch småbåtsägare - dels arbeta mer långsiktigt med informationsverksamhet isamarbete med skolor och vuxenutbildning. förklarade sig vidarei och för sig dela motionärernas uppfattning att det är angeläget medkraftfulla insatser för att förebygga onykterhet till sjöss. LU1983/84:22 3 Härför krävdes emellertid en ökad medelstilldelning, någotsom utskottet inle var berett att tillstyrka, I belänkandet om anslag till sjöfart m,m, (/83:11)behandlade trafikutskottet (s, 9) motionsförslag om att i utbildningen tillbåtförare skulle ingå information om alkoholens faror vid användandet av båtoch alt kunskapsprov borde ingå i slutexamen. konstaterade altför del stora flertalet av fritidsbåtar gäller inga obligatoriska kompetenskravmen att för behörighet all föra en fritidsbåt som är större än 12 x 4 meterdock fordras skepparexamen och att i den utbildningen ingår information avifrågavarande slag. påpekade vidare all genom frivilligutbildning förvärvar bortemot 18 000 förare av fritidsbåtar s.k,förarinlyg enligt sjöfartsverkels bestämmelser och att även i denna utbildningingår information om kraven enligt 325 § sjölagen på nykterhet till sjöss. Förövriga båtförare ansåg trafikutskottet att man i stor utsträckning fick lilatill den informationsverksamhet som sjösäkerhetsrådel bedriver och som enligtvad utskottet funnit haft en icke obetydlig framgång. a. hade antaletomkomna vid frifidsbåtsolyckor sjunkit trots att samfidigt antalet fritidsbåtarökat. Flertalet av de förolyckade som varit sprilpåverkade hade inle varitförare ulan passagerare i båtarna. De mest olycksdrabbade båtlyperna hade varitjollar och roddbåtar. Även om förhållandena hade förbättrats utgjorde enligttrafikutskottets mening dock sambandet mellan alkoholförtäring och båtolyckorett allvarligt problem, och utskottet fäste därför starka förhoppningar vid denaltilydpåverkan hos båtförare som sjösäkerhetsrådel ochfrivilligorganisalionerna på området eftersträvar. I motion 1983/84:1161 las uppfrägor som rör nykterheten till sjöss. Motionärerna hänvisar lill alt etl pargrundstötningar med stora fartyg bevisligen berott på att fartygsbefälet varitberusat och lill att hälften av dödsolyckorna på sjön vållas av eller drabbarpersoner som är alkoholpåverkade. Motionärerna hävdar vidare att okunnighetenär stor om vilka regler beträffande nykterhet som gäller till sjöss. Regeringenbör därför enligt motionärerna överväga om inte undervisningen i skolan bordeutökas på detta område. Enligt mofionärernas mening är del vidareuppseendeväckande alt man för avläggande av förarinlyg eller skepparexameninte behöver kunskap om alkoholens ,farlighet, trots att alkoholen är denvanligaste dödsorsaken i samband med fritidsbåtar. Mot bakgrund av det anfördayrkar motionärerna alt dels ger regeringen lill känna alt sammaregler om nykterhet skall gälla vid framförande av fartyg lill sjöss som vidframförande av fordon på land (yrkande 1), dels begär all regeringen tarinitiativ lill en bättre undervisning om krav på nykterhet till sjöss (yrkande2). Som utskottet uttalat när mofionermed liknande yrkanden tidigare behandlats av är del otvivelaktigt såatt alkoholförläring ombord på fritidsbåtar inte är förenlig med de krav somsjölivet ställer och leder till LU1983/84:22 4 ökade risker för allvarliga olyckor. Av sjösäkerhetsrådetsstatistik framgår att ca hälften av de personer som omkommit i olyckor tillsjöss varit sprilpåverkade. Flertalet olyckor har inträffat vid färd medroddbåtar, jollar och kanoter på små insjöar, åar och andra mindre vattendragoch ofta i samband med fiske. Den vanligaste orsaken till drunkningsolyckornahar varit fall över bord och därnäst kantring. Enligt utskottets mening är det mot bakgrund av detanförda angelägel att åtgärder vidtas i syfte att förebygga onykterhet tillsjöss. Motionärerna har i sådant hänseende föreslagit dels ändrade lagregler,dels ökad utbildning och information. Vad angår motionärernas önskemål om att sammatrafikonyklerhelsregler skall gälla för trafik lill sjöss som för trafik tilllands erinrar ulskoltet om alt i 325 § sjölagen stadgas straff för den som påfartyg fullgör uppgift av väsentlig betydelse för säkerheten till sjöss ochdärvid är så påverkad av alkoholhaltiga drycker eller annat berusningsmedel attdel måsle antas att han inte på betryggande sätt kan ulföra vad som åliggerhonom. Bestämmelsen straffbelägger betydligt fler handlingar än motsvarandebestämmelser i trafikbroltslagen. Sålunda omfattar den inte endast förare utanäven andra personer som utför viktiga uppgifter ombord. Den är vidare intesåsom trafikbrottslagen inskränkt till att gälla endast motordrivnafortskaffningsmedel utan är fillämplig även vid färd med t. ex. segelbåtar ochroddbåtar. Som exempel härpå kan nämnas ett avgjort fall där en personsom i spritpåverkat fillstånd framfört en roddbåt ådömls elt betydandebötesstraff. Däremot saknas i sjölagen motsvarighet till den presumtionsregel itrafikbrottslagen som säger att den som fört motordrivet fordon efter all haförtärt starka drycker i sådan mängd att alkoholkonsumtionen i hans blod undereller efter färden uppgick lill 1,5 %c eller mer skall anses ha varit säpåverkad av starka drycker under färden att han icke på etl betryggande sättkunnat föra fordonet, Inle heller finns någon motsvarighet lillstraffbestämmelsen om rattonykterhet. Utskottet anser för sin del alt trafikförhållandena fillsjöss och på land är så olika att det inte är möjligt all ha likalydandetrafikonyklerhetsregler. Om trafikonykterhelsreglerna till sjöss i enlighet medmotionärernas önskemål görs överensstämmande med reglerna fill lands innebärdetta, som framgår av det ovan anförda, bl. a, en begränsning av straffansvaretnär det gäller mindre, inte motordrivna farkoster. En sådan begränsning avstraffansvaret kan dock inte anses försvarlig med hänsyn till all flertaletdödsolyckor till sjöss i samband med alkoholförtäring inträffar vid färd medsådana farkoster. Frågan å andra sidan om att komplettera bestämmelsen i 325 §sjölagen med promilleregler har tidigare prövats av vid ett flertaltillfällen men på hemställan av lagutskottet avvisats. a. har utskottetframhållit alt möjligheterna all övervaka efterlevnaden av sådana regler påSveriges alla sjöar och vattendrag är mycket begränsade. Vid det besök somutskottet gjorde hos sjöpolisen i bekräftades dennauppfattning. LU1983/84:22 5 Enligt utskottets mening tillgodoser gällande bestämmelseri sjölagen de krav som man kan ställa på effektivt verkande regler mottrafikonykterhel till sjöss. Yrkande 1 i motionen bör därför avslås. Det problem som alkoholförläring till sjöss innebär får istället försöka lösas med information och utbildning om innehållet i gällandebestämmelser och om riskerna för olyckor. Med anledning av vad motionärernaanfört om utbildning av bålförare erinrar utskottet om alt trafikutskottet vidföregående års (/83:11) redovisat att i utbildningen för såvälskepparexamen som för erhållande av s. k. förarinlyg ingår information omgällande bestämmelser i sjölagen och om alkoholens faror vid användande av bål.Eftersom del för förande av flertalet fritidsbåtar inte gäller någrakompetenskrav är det dock endast ett begränsat antal båtägare som får del avdenna undervisning. Det är därför viktigt att man med olika informationsinsatsersöker nå övriga bålägare och -förare. vill i detta hänseendehänvisa till den årliga informationskampanj som bedrivsav sjösäkerhetsrådet och som enligt gjorda opinionsundersökningar visat sig hahaft god genomslagskrafl. Utskottet vill också peka på den omfattandeinformationsverksamhet som bedrivs av de olika bålklubbarna och andrasjösporlorganisationer. Vid föregående års redovisade kulturutskotteti samband med behandlingen av anslaget lill sjösäkerhetsrådel (KrU 1982/83:25)alt rådet också arbetar mer långsiktigt med informationsverksamhet i samarbetemed skolor och vuxenutbildning. vill stryka under angelägenhetenav all den informationsverksamhet som olika organ och organisationer sålundabedriver fortsätter och i den mån tillgängliga resurser medger utökas ochintensifieras. Något behov av att såsom motionärerna föreslagit hos regeringenbegära ytterligare initiativ till förbättrad undervisning på området föreliggerenligt utskottets mening inte. Utskottet avstyrker därför bifall även tillyrkande 2 i motionen. altriksdagen avslår motion 1983/84:1161. Närvarande: (), (), (), ()*, i (s),(), (), ()*, OweAndréasson (s), (), Per (vpk), ()*, (), () och i (m). * Ej närvarande vid betänkandets justering.