bet · G701NU14 · 1983-12-31 00:00:00 — Kommittén avser också att överväga frågan huruvida någon form avöverenskommelse mellan de nordiska länderna om behandlingen av ansökningar ometableringstillstånd kan uppnås. I en sådan överenskommelse skulle ländernaförplikta sig att långsiktigt verka för en friare etableringsrätt inom Nordenäven för nordiska företag med begränsat ansvar. Utredning inom de nordiska i n d u s t r if ö r b u n-den De nordiska industriförbunden genomfördei början av 1981 en utredning för att belysa företagens syn på möjligheternatill ett vidgat samarbete mellan företag i de olika nordiska länderna. Iutredningsgruppens rapport föreslogs bl. a. att industriförbunden i ettfortsatt samprojekt skulle utreda de problem och frågeställningar som skulleaktualiseras vid ett eventuellt inrättande av en för de nordiska ländernagemensam aktiemarknad. Den för ändamålet tillsatta arbetsgruppen inom de nordiskaindustriförbunden anförde i sin rapport sammanfattningsvis följande: Inom arbetsgruppen föreliggerenighet om värdet av en gemensam nordisk aktiemarknad. De direkta hindren föratt genomföra en sådan kan i huvudsak delas upp i internationellaförpliktelser, lagstiftningshinder och skattebestämmelser. Sammanfattningsvisanser arbetsgruppen att nedanstående punkter är ett första steg för attgenomföra en gemensam nordisk aktiemarknad. Utanför arbetsgruppens arbete harlegat att ange tekniska lösningar för hur en nordisk aktiemarknad skallutformas. De nordiskaländernas regeringar bör hos få acceptans för att upphävande avrestriktioner vad gäller aktiehandel de nordiska länderna emellan inte är istrid mot kapitalliberaliseringsstadgan. De nordiskaländerna bör upphäva sina valutabestämmelser vad gäller valutainlänningarsplaceringsmöjligheter i utländska aktier. och bör för nordiskamedborgare ta bort restriktionerna när det gäller valutauttänningars rätt attplacera kapital i respektive lands aktier. Nordiskamedborgare bör inte omfattas av reglerna som begränsar utländskt ägande inationella bolag. Reglerna föraktieutdelningsbeskattning bör ändras så att nordiskt aktieägande blir likagynnsamt som inhemskt. Inom arbetsgruppen har enighet råttom att ett genomförande av det svenska förslaget till kollektiva löntagarfonderskulle innebära att övriga nordiska länder förlorade intresset för svenskaktiemarknad. NU1983/84:14 11 därför innebära att en gemensam nordisk aktiemarknadpraktiskt inte vore genomförbar. Ett första steg för genomförandetav förslaget är att de nordiska länderna agerar gemensamt inför . Ingetbör emellertid hindra att projektet genomförs irespektive länder. De danska representanterna ser gärna att det nordiskainitiativet integreras med arbetet på att .skapa en gemensam aktiemarknad inomEG. Från finsk sida har man i arbetsgmppen känt sig mer tveksam till att kunnagenomföra projektet inom en alltför näraliggande framtid. aktiemarknadhar kommit längst i förhållandet härtill är det norsk-svenskasamarbetsavtalet. En norsk nad bör därför kunna genomföras tämligen omgående. Rapporten har varit föremål förviss remissbehandling. Näringslivsorganisationerna är i princip för förslaget,medan LO och TCO avstyrker detta. Den tidigare nämndaämbetsmannakommittén för industri- och energipolitik anförde följande angåendeen gemensam nordisk aktiemarknad: Som framgår av avsnitt 3 har denordiska industriförbunden föreslagit att införande av en gemensam nordiskaktiemarknad bör prövas. Förbunden pekar själva på de svårigheter som skullevara förknippade med en sådan ordning och föreslår därför att saken grundligtutreds. Arbetsgruppen som inte haft i uppdrag att utreda dennafråga vill dock för sin del peka på att lagstiftningen i flertalet nordiskaländer medger överlåtelse av aktier till utlänningar upp till enviss gräns. Omsättningen av dessa "fria" aktier är emellertid p. g.a. valutalagstiftningen och börsreglerna tämligen begränsad. I första rummetsynes sålunda en förändring av dessa regler vara nödvändig om man skall kunnafå till stånd en nordisk aktiemarknad. Om köp och försäljning av aktier inomNorden av ytterligare andelar av aktiestocken medgavs skulle förutsättningarnaför en nordisk aktiemarknad givetvis bli bättre. Vilken sådan ytterligare andel "nordiskt fria"aktier som genomförandet av en gemensam nordisk aktiemarknad skulle kräva harförbunden ej tagit ställning till. Inte heller anser arbetsgruppen sig kunnaredovisa en uppfattning i denna fråga. Arbetsgruppen anser dock att förslagetbör prövas och tillstyrker därför att frågan blir föremål för närmare utredningi samarbete med industriförbunden. En möjlighet att öppna en väg förindustrisamarbete över gränserna i skulle kunna vara att införa ensärskild nordisk aktiebolagsform. De möjligheter och problem en sådan ordningskulle innebära har redovisats i en expertrapport som harförelagts . Rapportenhar föranlett vissa uttalanden i en rapport från nordiska NU1983/84:14 12 ämbetsmannakommittén för industripolitik. Även har i sin berättelse rörande det nordiska samarbetet (C 1 1983)korrimen-terat expertrapporten. Inledningsvis bör nämnas att 1977 nyaaktiebolagslagar infördes i , och . Lagarna hadetillkommit i nordiskt samarbete. 1 och på trädde en nyaktiebolagslagstiftning i kraft . Danrriarks aktiebolagslag reformeradesingående 1982.1 samband härmed införlivades viss EG-lagstiftning med den danskalagen. En slutsats i expertrapporten är att man inte i förstahand bör överväga att införa en särskild nordisk aktiebolagsform. Skälethärtill är att många företag nog skulle tveka inför att bilda särskilda bolagenligt en oprövad lagstiftning. I stället förordas att man utgår från den kändanationella lagstiftningen och utifrån denna söker finna metoder att tillmötesgåönskemålen om att företagen lättare skall kunna verka över gränserna. Enligt den nyssnämnda ämbetsmannakommittén vore en sådanmöjlighet att man inom ramen för nuvarande etableringslagstiftning gernordiska företag en icke diskriminerande behandling i etableringshänseende, genomatt generellt undanta sådana företag från lagstiftningens tillståndskrav. Viden sådan lösning blir emellertid frågan om en definition på ett nordisktföretag central. 1 en av en annan arbetsgrupp upprättad rapport ometableringsbestämmelserna i de nordiska länderna berördes detta spörsmål.Arbetsgruppen beskrev tvä modeller, en som byggde på registrering och en annansom förutsatte ett dominerande nordiskt ägarinslag. Det första alternativet skulle få till följd att i Nordenetablerade, av tredjelandsintressen ägda företag skulle kunna etablera sig ochbedriva verksamhet i ett annat nordiskt land på gynnsammare villkor än de somskulle gälla för t. ex. företagets utländska moderbolag, något som enligtämbetsmannakommittén allmänt sett framstår som föga konsekvent. Kommittén understryker vidare att med de kompliceradeägarförhållanden som inte sällan råder i industrin även det andra alternativettorde kunna bjuda på problem, nämligen när det gäller kontrollen av att kriteriernaär uppfyllda. Detta skulle i och för sig kunna lösas med att företagen åläggsatt på ett tillfredsställande sätt visa att man är kvalificerad för enförmånsbehandling. Den administrativa omgång detta skulle kräva för det berördaföretaget och för myndigheterna synes dock närmast strida mot syftet medliberaliseringen. Dessutom skulle frågan kvarstå vilka regler som skall gälla ifråga om utvidgning eller ändring av verksamheten för ett företag som videtableringstillfället har uppfyllt kriterierna men senare diskvalificeras frånförmänsbehandling på grund av ändrade ägarförhållanden i tidigare ägarled. En tredje variant av definitionen på ett nordiskt företagsom kommittén pekar på är den som pä sin tid föreslogs i utkastet tillNORDEK-fördraget och som innehöll följande kriterier: att företaget dels varupprättat i NU1983/84:14 13 överensstämmelse med lagstiftningen i fördragsslutandestat, delshadesitt stadgeenliga säte inom samt en verklig och varaktigförvärvsmässig anknytning till de fördragsslutande staternas område. Kommittén erinrade om att denna definition, som för övrigtligger nära den som tillämpas inom EG, var ett element i ett förslag till ettfördrag om ett långtgående ekonomiskt samarbete men att alla länder inte hadevarit beredda att ge de företag som uppfyllde dessa krav full likställighet mednationella företag. För de mer isolerade etableringsrättsliga åtgärder som nuär aktuella torde enligt kommittén därför också denna definition kunnaifrågasättas. Kommittén har slutligen övervägt möjligheterna att manfrångår kravet på en gemensam definition. En utväg kunde således vara att varjeland på basis av sin egen lagstiftning kommer fram till en egen definition,inom ramen för vilken landet skulle vara berett att genomföra lättnader förnordiska företag. Av flera skäl framstår emellertid en sådan lösning som mindrelämplig, avslutar komrhittén. erinrar för sin del om attaktiebolagslagstiftningen i de nordiska länderna redan i stor utsträckning ärharmoniserad. Ett särskilt problem är att är bundet av sinaEG-förpliktelser, däribland direktiven på bolagsrättens område. Rådet antar attdet f. n. inte tjänar något ändamål att sätta i gång en utredning om ensärskild nordisk aktiebolagsform utan att man hellre bör försöka genomförareformer på de olika rättsområdena vart för sig. Som exempel på tänkbara ämnenför reformer nämner rådet slopande av formella kvalifikationskrav för styrelseledamöter,mer enhetliga regler rörande minoritetsskydd samt underlättande av fusioneröver gränserna och av flyttning av ett bolags säte från ett nordiskt land tillett annat. Allmänt om bankens verksamhet Nordiska investeringsbanken (NIB)etablerades 1975 i syfte att stärka det nordiska ekonomiska samarbetet mellanföretag och institutioner (prop. 1975/76:108, NU 1975/76:40). NIB:s uppgift är att, under iakttagande avsamhällsekonomiska hänsyn, ge lån och ställa garantier på bankmässiga villkorför genomförande av investeringsprojekt och export av nordiskt intresse. Iförslaget till upprättande av banken förutsattes att denna skulle komma atttjäna som ett viktigt instrument för vidareförandet av det nordiska samarbetetpå det praktiska planet. Vid starten försågs NIB med ett grundkapital på 400miljoner SDR (särskilda dragningsrätter som utges av Internationellavalutafonden). NU1983/84:14 14 loppet motsvarar ca 3,2 miljarder svenska kronor.Bankens utlåningsram är i stadgarnaifastställd till två och en halv gångergrundkapitaletleller en miljard SDR, motsvarande drygt 8 miljarder kronor.Detta relationstal valdes vid bankens upprättande efter jämförelser med deregler som gällde och fortfarande gäller för ledande regionala banker, främstEuropeiska investeringsbanken. Det förutsattes att banken skulle erhålla högstakreditvärdighet på den internationella kapitalmarknaden. NIB arbetar ihuvudsak med följande låneformer: Lånen lämnas för projekt inom , förutsatt att två ellerHera länder gynnas. Regionallån.Denna låneform infördes på försök och syftar till att stödja projekt inordiska "utvecklingsområden", exempelvis pä . Projektinvesteringslån.Låneformen introducerades (prop. 1981 /82:176, NU 1981 /82:36)och avser lån till regeringar, myndigheter och företag främst iutvecklingsländer och statshandelsländer, för finansiering avinvesteringsprojekt med nordiskt intresse. NIB förfogar över 2,8 miljarderkronor för detta ändamål. Sedan bankens verksamhet inleddes hade banken till den 31augusti 1983 beviljat 181 län till ett sammanlagt belopp av 845 miljoner SDR.Härav avsåg 48,2 miljoner regionallån, 119,9 miljoner utlåning utanför Nordensamt återstoden nordiska investeringslån. De samarbetsprojekt som har erhållitkrediter från NIB täcker olika former av företagssamarbete, avseendeproduktion, marknadsföring, export, forskning, utveckling ochråvaruförsörjning. Vidare har investeringarna gällt leverantörs- ochunderleverantörssamarbete, flera former av energisamarbete samt samarbete inomkommunikation och transport. I sin utlåning har banken gett begreppet"nordiskt intresse" en relativt vid tolkning. De flesta samarbetsprojektsom banken har varit med om att finansiera har baserat sig på ett bilateraltsamarbete mellan företag från två nordiska länder. Av samtliga projekt har etttjugotal realiserats som flerpartssamarbete med deltagare frän fler än tvåsamarbetsländer. Lån till energisektorn svarar för en dryg tredjedel avutlåningen. Gruv-och metallindustrin har erhållit ca en sjättedel av utlåningenliksom även verkstadsindustrin. Det största antalet lån har beviljats tillverkstadsindustrin. Av bankens kunder är flertalet medelstora företag ellerstorföretag. Det relativt ringa antalet mindre företag i bankens nuvarandekundkrets förklaras dels av att dessa företag i första hand synes benägna attetablera samarbetsprojekt inom det egna landet, dels av att dessa företagskapitalbehov i väsentlig utsträckning täckts av nationellafinansieringsinstitut som vanligtvis kan tillgodose kundernas kapitalbehov inationella nordiska valutor. NU 1983/84:14 15 Höjningav Nordiska investeringsbankens grundkapital Bakgrunden till regeringens förslag om höjning avNIB:s grundkapital (se s. 1) är följande. VidNordiska ministerrådets möte i beslöt de nordiskasamarbetsministrarna på förslag av att ökaNIB:s grundkapital från 400 miljoner till 800 miljoner SDR. Ministerrådetsbesked träder i kraft under förutsättning av godkännande av resp. medlemslandsparlament. Banken har kraftigt ökat sin utlåning, ochefterfrågan på bankens lån kan väntas öka också i fortsättningen. Beslutet omhöjning av grundkapitalet motiveras av önskemålet att relationstalet 2,5mellan grundkapital och utlåningsnorm bibehålls för att banken inte skallförlora i kreditvärdighet. Enligtden av ministerrådet fastställda fördelningsnyckeln för gemensam nordiskfinansiering faller av den beslutade ökningen 41,eller 165,6 miljoner SDR päSverige. av grundkapitaltillskottet, eller 40 miljoner SDR, avses ställastill bankens förfogande av medlemsländerna. Av sistnämnda belopp inbetalas 30miljoner SDR av medlemsländerna , medan 10 miljoneröverförs från . För resterande del av grundkapitaltillskottetpåtar sig deltagande länder betalningsansvaret. Deti propositionen angivna anslagsbeloppet inkluderar viss reserv för eventuellaförändringar i kronans värde i förhällande till SDR. Initiativav de nordiska samarbetsministrarna m. m. De nordiska samarbetsministrarna enades i juni 1983i om att upprätta ett särskilt program för "somhemmamarknad" och att prioritera detta program framför många andraangelägna uppgifter. På den svenska samarbetsministerns initiativ har detnordiska sekretariatet i getts i uppdrag att mot bakgrund av de medel somi dag står till förfogande och den verksamhet som redan pågår föreslå nyaåtgärder för utvecklingen av den nordiska hemrriamarknaden. Vid dessaöverväganden skall såväl energi- och industripolitiska som handels- ochregionalpolitiska samt juridiska och även socialpolitiska aspekter tas med ibilden. Programmet avses ge samarbetsministrarna en god överblick av läget ochmöjliggöra för dem att dra upp riktlinjer för det fortsatta arbetet. Finansministrarnaspågående arbete med att utforma en nordisk handlingsplan för ekonomiskutveckling och full sysselsättning är tänkt att bli en viktig del i arbetet påen nordisk hemmamarknad. StatsrådetMats har gett kommerskollegium i uppdrag att kartlägga hinder förhandeln mellan i första hand små och medelstora företag i . Det kan rörasig om tekniska handelshinder av skilda slag eller om administrativa ochbyråkratiska krav som företagen upplever som besvärliga. Det är fråga om ennationell svensk aktion, men förhopp- NU 1983/84:14 16 ningenär att de övriga nordiska länderna skall göra något motsvarande. Resultatet avarbetet har redovisats vid det nordiska handelsministermöte som statsrådetHellström inbjöd till den 1 ! Detta var första gången somNordens handelsministrar har mötts för att diskutera gemensamma handelsfrågor. har haft i uppdrag attutreda de näringspolitiska effekterna av företagens internationellainvesteringar. Utredningen lade fram sitt slutbetänkande (SOU1983:17) Näringspolitiska effekter av internationella investeringar. Kommitténssammanfattande slutsats är att direktinvesteringarna har haftövervägande positiva effekter för den ekonomiska tillväxten. De positivaeffekterna av utlandsinvesteringar avtar emellertid när andelenutlandsproduktion blir mycket stor och försvinner helt om centralaföretagsfunktioner flyttas från till utlandet. I sin sammanfattninganför kommittén att det, så länge världen i övrigt tillåter direkta investeringar,sannolikt är förenat med nationella välfärdsförluster att drastiskt begränsa desvenska företagens möjligheter att investera utomlands. Det är inte självfalletatt investeringarna i skulle öka till följd av t. ex. ökaderestriktioner mot direkta svenska investeringar utomlands. Kommitténanser också att det finns behov av ett informationsutbyte kring företagensstrategier i syfte att bevaka svenska näringspolitiska intressen. Denrekommenderar att ett system införs med överläggningar mellan staten och vartoch ett av de ur näringspolitisk synvinkel väsentligaste företagen. Kommitténanser vidare att en prövning av utlandsinvesteringarna även fortsättningsvisskall ske inom ramen för valutaregleringen. Äyen om en sådan prövning inte ärhelt tillfredsställande så kan den utgöra ett viktigt komplement tillöverläggningssystemet, anser kommittén. Vadgäller effekterna på sysselsättningen anser kommittén det inte troligt attutlandstillverkningens expansion har hämmat en sysselsättningsökning i desvenska koncerndelarna. Uppgifterna visar att sysselsättningen i befintligautländska dotterbolag minskar, medan tillskottet i antalet anställda utomlandsuppkommer genom att nya företag köps eller startas. Utredningens analyser visaratt dessa investeringar i allmänhet inte ersatte motsvarande investeringar iSverige, vilket ändå inte utesluter att kortsiktiga negativa effekterförekommer i vissa fall. Betänkandetremissbehandlas f. n. Riksdagenhar efter beredning av finansutslcottet (FiU 1983/ NU1983/84:14 17 84:1) behandlat vissa motionsyrkanden med anknytning tillde frågor som behandlas i detta avsnitt av betänkandet. I motion 1982/83:429 (s) hade hemställts bl.a. attriksdagen skulle uttala sig för att skulle återgå till sin tidigarerestriktiva praxis när det gäller tillstånd för utlänningar att köpa aktier isvenska företag. konstaterade inledningsvis att utskottetsåg det ökade utlandsintresset för svenska aktier som positivt.Kapitalmarknaden för svenska företag har därigenom breddats och tillgången påriskvilligt kapital ökat, framhöll utskottet. Med anledning av motionsyrkandetanförde utskottet att det kan ifrågasättas om frågan om det utländskainflytandet i svenska företag skall regleras genom valutalagstiftningen.Riksgäldsfullmäktige hade i yttrande till utskottet uttryckt uppfattningen attdet inte fanns tillräckliga skäl att nu återgå till en mera restriktivtillämpning inom valutaregleringen i fråga om utlänningars aktieförvärv, menatt ett bättre täckande skydd borde skapas mot utländskt inflytande i svenskaföretag. Utskottet anslöt sig till denna uppfattning och ansåg att det bordeutredas om detta kunde ske genom en skärpning av bestämmelserna om förvärvstillståndi fråga om aktier i lagen (1982:617) om utländska förvärv av svenska företag m.m. gjorde ett tillkännagivande av denna innebörd. Reservationer förelåg för dels avslag (m, c, fp), delsbifall (vpk) till motionen i angiven del. I två motioner (s; vpk) hade föreslagits bl.a. attriksdagen skulle uttala sig för att skulle ompröva sitt beslut attinte längre bedöma svenska direktinvesteringar i utlandet fränbetalningsbalanssynpunkt. Motionärerna ansåg att investeringarna utomlands imånga fall direkt konkurrerade med möjligheterna till sysselsättningsskapandeinvesteringar i . erinrade om innehållet idirektinvesteringskommitténs betänkande SOU 1983:17 (se föregående avsnitt).Utskottet ansåg att värdefullt material hade tagits fram genom kommitténsarbete. Med hänvisning till att betänkandet var under remissbehandling och attresultatet av denna inte borde föregripas avstyrkte utskottet motionerna.Vänsterpartiet kommunisternas representant i utskottet reserverade sig tillförmån även för dessa motionsyrkanden. I samma betänkande behandlade finansutskottet även ett parmotionsyrkanden som bl. a. gällde en gemensam nordisk aktiemarknad. 1 motion1982/83:1705 (m) hade begärts en utredning om en gemensam tull- och valutaunionsamt en gemensam aktie- och kapitalmarknad med . Motion 1982/83:1712 (c)innehöll ett yrkande av innebörd att regeringen borde uppmanas att se till attSverige aktivt medverkar till en liberalisering av kapitalrörelserna i Nordenoch till inrättandet av en gemensam nordisk aktiemarknad. Finansutskotteterinrade om att de frågor som berördes i de båda motio- 1 ** 1983/84. NU 1983/84:14 18 nernahade varit eller var föremål för ett flertal utredningar inom ramen för detnordiska eller norsk-svenska samarbetet. Riksbanksfullmäktige hade yttrat sigöver dessa motioner. Utskottet anslöt sig till fullmäktiges mening att det intefanns anledning att sätta i gång ytterligare utredningar av de frågor som togsupp i motionerna, i varje fall inte innan pågående studier hade slutförts ochframlagts. I betänkandet hänvisades vidare till att hade ifrågasattlämpligheten av att nordiskt samarbete i olika former utreds ensidigt påsvenskt håll. Sådana förslag borde, liksom , behandlas i etableradenordiska eller bilaterala organ så att frågeställningarna redan påutredningsstadiet får en så fullständig belysning som möjligt. Utskottetsade sig ha samma positiva grundsyn på det nordiska samarbetet som hade kommittill uttryck i motionerna. En ytterligare utredning av dessa frågor, såsommotionärerna hade föreslagit, skulle enligt utskottets mening inte kunna föradem framåt. Däremot borde i olika nordiska och internationella forafortsätta att verka aktivt för att ett ökat samarbete kommer till stånd. Meddet anförda avstyrkte utskottet motionerna, vilka också avslogs av . Centerpartietsföreträdare i finansutskottet reserverade sig till förmån för dels bifall tillcenterpartimotionen, dels ett tillkännagivande om angelägenheten av attöverläggningar med tas upp i syfte att där förankra strävandena attintensifiera det nordiska samarbetet. Härigenom skulle man enligt centerpartietäven främja en liberalisering av de närmast berörda OECD-stadgorna. Motionerna1982/83:690, 1982/83:1662 och 1982/83:2180 Ett led i ett av upphovsmännen till motion1982/83:690 (s) önskat näringspolitiskt handlingsprogram för norra skulle vara utökade kontakter med det norska näringslivet. Motionärerna påpekaratt det redan pågår ett sådant samarbete, men de menar att det bör kunnaintensifieras och att staten bör underiätta samarbetet genom olika åtgärder. Imotion 1982/83:2180 (fp) anförs att läns geografiska närhettill den norska marknaden samt en från norsk synpunkt intressantföretagsstruktur gör att förutsättningarna för framgång inom offshore-marknadenbör vara stora för länets företag. Länsorganen har med anledning härav stöttoch aktivt medverkat i olika projekt som tar sikte på att man skall nå dennanya marknad. Som exempel på detta nämner motionärerna bildandet av enföretagssamverkansgrupp för verkstadsföretag i samt det nyligenpåbörjade samarbetet mellan ett norskt NU1983/84:14 19 ingenjörsföretag och några västernorrländskaverkstadsföretag. Det är enligt motionären angeläget att regeringen aktivtstöder dessa strävanden till företagssamverkan, vilket kan ske såväl bilateraltsom inom organen för nordiskt samarbete. För länsorganens medverkan i dettasamarbete krävs vissa medel. beräknar medelsåtgången till 350 000kr. bör uttala att länet skall ges dessa medel,anser motionären. I motion 1982/83:1662 (s) läggs fram förslag om ökatsamarbete inom industrin och handeln på . Motionärerna erinrar omatt arbetslösheten är betydligt större på än i ländernas sydligaredelar, trots att utflyttningen från området är stor.