bet · G701FiU15 · 1983-12-31 00:00:00 — omvissa ekonomisk-politiska åtgärder, m.m. (prop. 1983/84:40, delvis) I proposition 1983/84:40 om vissaekonomisk-politiska åtgärder m.m. har regeringen () efterföredragning av statsrådet 1. föreslagitriksdagen att godkänna de allmänna riktlinjer för den ekono miska politiken som förordats i propositionen, 2. framlagtförslag till vissa ekonomisk-politiska åtgärder inom utrikes-, försvars-, social-, kommunikations-, finans-, utbildnings-, jordbruks-, abetsmarknads-, bostads- och industridepartementens verksamhetsområ den (bilagorna 1-10). Bilagorna 1 10 har remitterats till berördafackutskott och proposilionen i övrigt till finansutskottet. Med anledning av propositionen har motionerna1983/84:53, 56, 59, 60, 83-87, 90-123 och 131-154 väckts. Mofionerna 1983/84:86yrkandena 1 och 2, 91 yrkandena 1-3, 96 yrkande 4, 100 yrkande 1 och 141yrkandena 1 och 2 har remitterats till finansutskottet och övriga motioner tillberörda fackutskott. Motion 1983/84:96 yrkande 4 behandlas ifinansutskottets betänkande 1983/84:18. Utskottet behandlar i detta betänkande de allmännariktlinjerna för den ekonomiska politiken samt de med anledning avpropositionen väckta motionerna 1983/84:86 av m. fl. (fp), i vadavser yrkandena 1 och 2, vari hemställs 1. alt godkänner deriktlinjer för den ekonomiska politiken som anförts i motionen, 2. att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av permanentabesparingar i fråga om sjukförsäkringen, statsbidragen tillarbetslöshetskassorna, statsbidragen till kommunerna, m. m., 1983/84:91 av m.fl. (m), i vad avseryrkandena 1-3, vari hemställs 1. att godkänner deallmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken som föreslås i motionen, 2. att godkänner deallmänna riktlinjer för budgelregleringen som föreslås i motionen, 1 Riiisdagen 1983/84.5 samt. FiU 1983/84:15 2 3. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförs om statsskuld- och kreditpolitiken, 1983:84:100 av m.fl. (c), i vadavser yrkande 1, vari hemställs 1.att godkänner de allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken somförordas i motionen, 1983/84:141 av m.fl. (vpk), i vad avseryrkandena 1 och 2, vari hemställs 1. att godkänner deallmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken somförordats i motionen, 2. att beslutar uttalaatt den kommunala beskattningsrätten av juridiska personer helt skallåterställas i enlighet med vad som anförts i motionen och hos regeringen begäranödvändiga åtgärder i enlighet härmed. I detta sammanhang behandlar utskottet de medanledning av proposi-fion 1983/84:26 om särskilda sysselsättningsåtgärder /84 väckta motionerna 1983/84:21 av m.fl. (vpk), i vad avseryrkandena 1 och 4 6, vari hemställs 1.att uttalar att i syfte att trygga rätlen till arbete bör skapas dels100000 nya arbeten i den offentliga sektorn , dels100000 nya arbeten i industriell verksamhet , 4. att uttalar sig fören övergång till fleråriga budgetperioder i enlighet med vad som anförs imotionen, 5. alt uttalar att isamband med en utvidgning av de kommunala skyldigheterna kommunerna gesekonomiska ramar och övergripande ansvar i enlighet med vad som anförs imotionen, 6. att uttalar att 35000nya arbeten i den offentliga sektorn bör tillkomma , 1983/84:34 av m.fl. (fp), i vadavser yrkande I, vari hemställs 1.att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförsom finansiering av arbelsmarknadspolitiska insatser med besparingar inom andraområden och ej skattehöjningar. I propositionen framhålls att man nu kan se framåtmot en förstärkning av den internationella konjunkturen och av den inhemskaefterfrågan. FiU 1983/84:15 3 Därmedaktualiseras tidpunkten för de budgetpolitiska åtgärder som redan i vårasansågs oundvikliga. För att få full effekt måste beslut tas av riksdageni höst. Regeringensekonomisk-politiska strategi har tre grundläggande utgångspunkter. Stabila förutsättningar måste råda för attåstadkomma en långsiktig expansion av produktion, investeringar och sysselsättning. Den konkur rensutsatta sektorn i svensk ekonomi måste utgöra motorn i en sådan utveckling. Delta kräver bl. a. att kostnadslägel förblir gynnsamt och att lönsamheten är god, inte minst i jämförelse med finansiella och mera improduktiva verksamheter. Enframgångsrik expansion i den konkurrensutsatta sektorn skapar också ekonomiskaresurser för att finansiera den offentliga sektorns verksamhet och är därmedav avgörande betydelse såväl för den sociala välfärden som för sysselsättningeni stort. Det är endast genom en stabil expansion av den konkurrensutsattasektorn som det blir möjligt att eliminera underskottet i bytesbalansen ochsamtidigt upprätthälla full sysselsättning och ett högt resursutnyttjande i densvenska ekonomin. Ett växande budgetunderskott innebär ett hot moten framgångsrik stabilisering av pris- och kostnadsutvecklingen. Underskottetär möjligt att finansiera ulan stora svårigheter så länge anspråken från andrasektorer i ekonomin är små. När emellertid i en uppgångsfas investeringar ochkonsumtion ökar måste statens upplåning begränsas för att inte inflationenskall la ny fart och räntorna drivas i höjden. Om det sker drivs nämligenkostnaderna upp och investeringsuppgången inom industrin bryts. uppgångsfas av det slag vi nu står inför måste såväl privat som offentligkonsumtion hällas stram. Denna strategi, med väl avvägda inslag av såvälexpansion som åtstramning, ställer särskilt stora krav på fördelningspolitiken. De uppoff ringar som blir nödvändiga för det svenska folkel måste fördelas efter bärkraft. Det kan dock inte undvikas, att det stora flertalet av medbor garna får känna av krispolitikens bördor. Kraven på en rättvis fördelnings politik utgår inte bara från en moralisk övertygelse, utan bygger också på förvissningen att krispolitiken endast kan bli framgångsrik om den får stöd från breda folkgrupper. Enhuvuduppgift i fördelningspolitiken är att stärka sysselsättningen. Deexpansiva inslagen i krispolitiken innebär också att förutsättningar ges föratt successivt skapa nya arbetstillfällen och återgå till full sysselsättning.Härtill kommer de mycket omfattande arbetsmarknadspolitiska åtgärder som harvidtagits för att kortsiktigt motverka arbetslösheten. FiU 1983/84:15 4 Regeringens bestämda föresats att bekämpainflationen bygger inte minst på övertygelsen om att en låg inflation är ennödvändig förutsättning för alt stärka sysselsättningen. Härtill kommer att enlägre inflation i sig innebär en viktig fördelningspolitisk . Detär redan nu möjligt att se positiva tecken rörande industrisysselsättningenoch det finns sammantaget goda förutsättningar för att arbetslösheten skallkunna minska under loppet av . Enljuspunkt i den ekonomiska bilden är vidare att kommunernas och landslingensfinansiella situation , totalt sett, förefaller att bli väsentligtstarkare än vad som tidigare fanns anledning att befara. a. som följd häravblir det möjligt att hålla den kommunala utdebiteringshöjningen på en mycketlåg nivå . Tillväxteni är i den svenska ekonomin blir förhållandevis måttlig. Utrikeshandeln svararför ett kraftigt positivt bidrag, medan å andra sidan den inhemska efterfråganminskar något. De bedömningar som kan göras pekar mot en delvis annansituafion . Utrikeshandeln väntas svara för en viss fortsatt expansion.Visseriigen blir de ytteriigare marknadsandelsvinster som devalveringen kan ge1984 mindre än , men å andra sidan är det troligt att draghjälpen från deninternationella konjunkturuppgången blir mera påtaglig. Ifråga om den inhemska efterfrågan är del troligt alt del sker enomsvängning i positiv riktning för såväl privat konsumtion som investeringaroch lager. Genom denna uppgång i den svenska ekonomin, understödd av détinternationella uppsvinget, är det uppenbart att tiden nu är mogen för attstrama åt finanspolitiken. Motdenna bakgrund föreslås därför en rad åtgärder som syftar till all begränsautgiftsökningarna och förstärka inkomsterna. Del blir därvid ofrånkomligt medingrepp som innebär direkta nedskärningar av statsutgifterna och även vissaskallehöjningar. Härtill kommer alt en rad åtgärder föreslås som syftar tillall bryta eller dämpa automatiken i utgiftsökningarna. Detta sker i enlighetmed det synsätt som regeringen gav uttryck för i kompletteringspropositionen ivåras och som bl. a. innebär att olika indexbundna utgifter anpassas tillregeringens inflationsmål på för . Denbedömning som görs i propositionen av den svenska ekonomins utveckling ,innebär i flera avseenden en positiv utveckling. Arbetslösheten bör kunnaminskas, investeringarna ökas kraftig minskning och nedgången iden privata konsumtionen brytas. I industrin kan förutses en fortsatt markantproduktionsökning, ett höjt kapacitetsutnyttjande och en vändning uppåt avinvesteringar och sysselsättning. Situationen i kommunerna ser betydligt meragynnsam ut . Överskottet i utrikeshandeln kan förväntas ökaytterligare, vilket möjliggör en fortsatt minskning av underskottet ibytesbalansen. Enligt propositionen kan den ekonomiska tillväxten nästa årväntas bli icke obetydlig och uppgå fill . FiU 1983/84:15 5 Ett dominerande långsiktigt problem inom denekonomiska politiken är alt sparandet i den svenska ekonomin har sjunkitdramatiskt sedan mitten av 1970-talel. Nedgången i sparandet sammanhängerdirekt med den snabba ökningen av det stadiga budgetunderskottet. Långsiktigtmåste ett förbättrat sparande väsentligen åstadkommas inom den offentligasektorn och då i första hand genom en begränsning av det statliga budgetunderskottet. Särskildaansträngningar i denna riktning bör sättas in av god tillväxt iövriga delar av ekonomin. Enbart på det sättet kan enligt föredragandenstatsfinanserna förbättras utan negativa effekter på sysselsättning och socialvälfärd. Ar 1984 kommer rimligen att bli med god tillväxt i den totalaefterfrågan. Därför bör åtgärder för alt stärka statsbudgeten aktualiserasredan nu. Enannan viktig aspekt på budgetpolitiken är ansträngningarna att begränsaautomatiken i utgiftsökningarna. Regeringens mål är att bringa ned den svenskainflationstakten till den nivå som allmänt föreligger i våra viktigarekonkurrenfländer. Påkort sikt kan en lägre inflationstakt innebära att budgetunderskottet tenderaratt öka. Därför är del, framhåller föredraganden, av stor vikt att just i ensituation av snabbt sjunkande inflation sälta in åtgärder för att så långtmöjligt förhindra att den tidigare höga inflationslakten automatiskt länkasvidare till statsbudgetens utgiftssida. Motdenna bakgrund framläggs förslag om åtgärder för att dels begränsautgiftsautomatiken, dels stärka statsbudgeten. Isyfte att begränsa utgiftsautomatiken föreslås - alt uppräkningen avutgiftsramen för militärt försvar och civilförsvar begränsas till högst 4%under år 1984, - att uppräkningen av basbeloppetför grundas på den faktiska prisutvecklingen, men alt avdrag görs förden del som är föranledd av devalveringen, - att den automatiskakostnadskompensationen för begränsas, - att uppräkningen av dentidskoefficient som används i det stadiga bostadslånesystemet begränsas tillhögst , - att prisomräkningen av destatliga myndigheternas anslag för /85 görs med avdrag fördevalveringseffekten. Idetta sammanhang föreslås också att det extra tilläggsbeloppet avskaffas, dvs.det tillägg som infördes för som kompensation för att basbeloppetnumera räknas upp bara en gång . De medel som härigenom frigörs föreslåsbli omfördelade till de sämst ställda pensionärsgrupperna och tillhandikappade. Föredraganden uttalar slutligen också alt taxesättningen inom destatliga affärsverken bör följa sådana principer att FiU 1983/84:15 6 denger ett aktivt bidrag till möjligheterna alt nå det mål för inflationsbekämpningensom regeringen har ställt upp. Ifråga om de budgetförstärkande förslagen har en viktig utgångspunkt för valetav åtgärder varit att sådana åtgärder som har en direkt negativ påverkan påsysselsättningen i möjligaste mån skall undvikas. Kombinationen avutgiftsnedskärningar och inkomstförstärkningar har vidare utformats så attförslagen sammantaget står i överensstämmelse med regeringensfördelningspolitiska strävanden. De förslag till utgiftsbegränsande åtgärder somläggs fram i propositionen fördelar sig på berörda departement enligtföljande. Inomutrikesdepartementets verksamhetsområde föreslås att biståndet /85skall rymmas inom en i förhållande till /84 oförändradmedelsram. Chefenför försvarsdepartementet föreslår att medelstilldelningen till civilförsvaretoch det ekonomiska försvaret begränsas framför allt i fråga om stödet tillskyddsrumsbyggande och lageruppbyggnaden av gasbensin. Besparingsförslageninom ansvarsområde berör såväl pensionsområdet somsjukförsäkringen. Vad beträffar pensionsförmånerna har utgångspunkten varitatt ingen enskild skall få en sänkning av nu utgående förmåner. Förslag läggsfram om skärpt inkomstprövning av hustrutillägget. Regeringen kommer vidare attöverväga möjligheterna att avräkna pensionstillskotten även mot andra inkomsterän ATP. Ifråga om sjukförsäkringen kommer att föreslås bl. a. alt åtgärder vidtas föratt minska samhällets kostnader för läkemedel samt att patientavgifterna höjsbåde för läkemedel och för besök hos privatpraktiserande läkare ochsjukgymnast. En motsvarande anpassning av pafientavgifterna inom den offentligasjukvården förutsätts komma att ske i samband med att man fastställersjukförsäkringens ersättningar till sjukvårdshuvudmännen för . Åtgärderkommer vidare att föreslås beträffande reglerna för sjukpenning underutlandsvistelse samt ersättningen från sjukförsäkringen tillsjukvårdshuvudmännen för barn- och ungdomstandvården. Chefenför föreslår att SJ:s investeringsram /85skall skäras ned. Föredraganden aviserar också att förslag kommer att läggasfram om vissa budgetförstärkande åtgärder beträffande . Förutbildningsdepartementets del föreslås en minskning av stödet till driften avgrundskolan och gymnasieskolan liksom av stödet till folkhögskolan ochkommunal vuxenutbildning. Vidare föreslås vissa utgiftsbegränsningar päSveriges Radios område samt nedläggning av hela organisationen förläkarutbildning, tandläkarutbildning, förskollärarutbildning eller FiU1983/84:15 7 fritidspedagogulbildning på vissa orter. Förslag läggsockså fram om en omläggning av studiemedelssystemet och om en skärpt prövningav studiehjälp. Inom verksamhetsområde föreslåsatt vissa miljöavgifter skall införas eller utökas. Avgifterna skall ses somett inslag i strävan att motverka miljöförstörelse. Vidare föreslås att subventionerna på kött, fläsk och ostslopas. Denna minskning av subventionerna bör av stalsfinansiella skäl träda ikraft så snart det är administrativt möjligt. Inom område har regeringentidigare lämnat förslag till om att de enskilda beredskapsarbetenaskall ersättas av s. k. rekryteringsplatser. minskas subventionsnivånfrån till av lönekostnaden, vilket leder till minskade statligautgifter per arbetstillfälle. Arbetsmarknadsministern föreslår vidare bl. a.att omställningsbidraget vid lokala sysselsättningskriser skall avskaffas. Inom område föreslås att de s. k.retroaktiva räntebidrag som hänför sig till tiden mellan husels färdigställandeoch utbetalningen av bostadslånet tas bort och vad gäller hyres- och bostadsrätterersätts med lån. Därutöver aviseras åtgärder för att utjämna belastningenmellan olika kategorier av boende och för att förstärka statsinkomsterna.Dessa åtgärder i syfte alt begränsa underskottet i statsbudgeten har kompletteratsmed vissa fördelningspoliliskt betingade åtgärder. Förslag läggs om attbostadsbidragen skall höjas . Inom industridepartementets ansvarsområde konstateras medanledning av den minskade oljekonsumtionen alt målet för beredskapslagring avoljeprodukter kan sänkas. Detta möjliggör betydande begränsningar i utgifternaför inköp av oljeprodukter för beredskapslagringsändamål. Dessutom avskaffaseller minskas ett antal av de stöd som finns inom industridepartementetsövriga verksamhetsområde. Av stor betydelse för attlångsiktigt stärka statsbudgeten är en inriktning av den ekonomiska politikensom syftar till alt främja produktionstillväxten. Därmed kommer ett ökatskr.tteunderlag att successivt medföra högre statsinkomster. Även om sålunda skatteintäkternasökning väsentligen måste åstadkommas genom en ökad tillväxt i ekonomin är detnödvändigt att, vid sidan av ulgiftsnedskärningar, genomföra vissaskattehöjningar för att uppnå en erforderiig förstärkning av statsbudgeten. Förslag omsådana höjningar läggs fram eller aviseras beträffande - försäljningsskattenpä motorfordon, - beskattningenav realisationsvinster på bostadsrätter, - skatten påtobak, - skatten påalkoholhalfiga drycker, - förmögenhetsskatten,som föreslås bli tillfälligt höjd vid taxering. FiU 1983/84:15 8 Vidare föreslår regeringen att det extra avdragetför forskning och utveckling avskaffas fr. o.m. Som ett led iregeringens ekonomisk-politiska åtgärder föreslås i annat sammanhang (prop.1983/84:48) slutligen också att beskattningen av realisationsvinster på aktierskärps och att en ny punktskatt införs på omsättningen av aktier och vissaandra värdepapper. Sammantaget innebär förslagen tillutgiftsbegränsningar och inkomstförstärkningar att statsbudgeten förbättrasmed ca räknat för helt budgetår och jämfört medberäkningarna i vårens långtidsbudget. Dessutom leder förslagen till en minskadbelastning inom socialförsäkringssektorn. I motion 86 (fp) betonas att förordarsamma ekonomiska politik som före valet och all partiet i detavseendet skiljer sig markant från socialdemokraterna. Måletför den ekonomiska politiken måste vara att hålla tillbaka lönekostnadsökningensamtidigt som löntagarnas reallöner efter skatt åtminstone upphör alt minska.Motionärerna anser all tre förutsättningar är särskilt viktiga för att dettamål skall kunna nås, nämligen alt inflationen dämpas, att skatterna inte höjsoch alt skattereformen fullföljs. Nyckelntill framgång för den ekonomiska politiken ligger av flera skäl i en stramfinanspolitik. En sådan politik kan teoretiskt innebära såväl högre skatter somminskade utgifter. är emellertid av tre skäl stängd: - Man måste avstå frånskattehöjningar för alt kunna klara reallönerna efter skatt vid lågalönekostnadsökningar. - Vid givet budgetunderskott ärdel risk för att inflationen blir högre vid högre offentlig utgiftsnivå ochskattetryck. En framgångsrik inflationsbekämpning förutsätter därför allutgiftssidan hålls tillbaka. - Vi har med all sannolikhetnått skatletaket. Det innebär att höjda skattesatser inte längre ger ökadestatsinkomster. Mot denna bakgrundförespråkar motionärerna ulgiftsnedskärningar. Besparingspolitikenhar i den politiska debatten ibland ställts emot en rättvis fördelningspolitik.För att leda denna motsatsställning i bevis har man i regel jämfört effekternaav utgiftsnedskärningarna på enskilda hushåll med ett läge där över huvudtaget ingenting förändras. Det är, framhåller motionärerna, naturligtvis heltorealistiskt. Redanpå kort sikt kommer uteblivna besparingar att leda till effekter på inflation,räntor m.m. som drabbar hushållen i ungefär samma utsträckning sombesparingarna. På skulle en sådan politik fördjupa de ekonomiskaproblemen och innebära ett hot mot välfärden. FiU1983/84:15 9 Motionärerna tar fasta påregeringens uttalande att tiden nu är mogen för alt strama åt finanspolitiken.Enligt motionärerna sker det tyvärr alltför sent och alltför lite. De åtgärdersom nu redovisas räcker inte för all klara oförändrat budgetunderskott. Ändåförefaller regeringen ha bottenskrapat vad man uppfattar sombesparingsmöjligheterna. Motionärerna påpekar att regeringen närmast uppmanarkommunerna att nu expandera sin verksamhet . Del är enligtmotionärernas mening myckel oklokt. Den förbättrade finansiella ställningen ikommunsektorn borde motivera en indragning av kommunala inkomster för attundvika risken för expansion snarare än uppmaningar till expansion. Regeringen har tidigare gjort ett stort nummer av den s.k. avindexering-en. Av detta har, framhåller motionärerna, det nu blivit plattintet. I propositionen föreslås en verklig avindexering endast för försvaret() och för bostadslån. Någon diskussion om hur denna avindexeringskall kunna leda till lägre inflation förs försiktigtvis inte. Motionärernakonstaterar att hela detta projekt nu sjunkit ihop till en krumelur i marginalen.Folkpartiet kan inte acceptera den föreslagna metoden för begränsningar avförsvarets automatiska koslnädskompensation. Motionärerna konstaterar alt regeringensfördelningspolitik uppenbarligen bygger på att även små besparingar i deoffentliga utgifterna måste kombineras med skattehöjningar för "". Detta innebär att sparande och risktagande även framgent kommer attdrabbas hårt som utgiftsbegränsningarna blir otillräckliga.Folkpartiet anser att det är orimligt att göra detta till ett villkor för enrealistisk finanspolitik. Regeringens samlade ekonomiska politik är därför dömdatt misslyckas. I regeringens proposition tecknas en i vissa avseendenljusare bild av den ekonomiska utvecklingen i än vad som är fallet ikonjunkturinstitutets höstrapport. I proposilionen förutses sålunda en väsentligtmera positiv utveckling av investeringarna, framför allt inom industrin, och avexporten. Detta leder till att regeringen får en mera positiv BNP-utvecklingunder än och att såväl handels- som bytesbalansenssaido blir ett par miljarder bättre än i prognos. Motionärerna avser att ge en samladredovisning av vilka besparingar de anser vara nödvändiga, liksom vilkaåtgärder som erfordras för att säkerställa skattereformens fullföljande. Redan nu bör emellertid beslut fattas om väsentligt störrebesparingar än vad regeringen föreslår, anser motionärerna. De för åter framförslag om besparingar inom sjukförsäkringen, statsbidrag tillarbetslöshetskassorna, statsbidrag till kommunsektorn, fortsatt reducering avräntebidrag, hyresrabatter och andra subventioner på bostadsområdet, slopandeav skattereduktionen för fackföreningsavgifter, försäljning av statligaföretag samt vissa åtgärder för att lyfta ut bostadslän från statsbudgeten.Besparingsförslagen (exkl. utlyftning av statliga lån) uppgår enligtmotionärerna till ca FiU 1983/84:15 10 9,7miljarder kronor och bör enligt deras mening kunna träda i kraft från 1 januari1984. .Regeringen uppskattar själv sina besparingsförslag till totalt 5,4 miljarderkronor. Denna summa är, anser motionärerna, rent fikfiv, eftersom den inrymmerbåde engångsbesparingar, fondupplösningar och besparingar som aldrig inträffarsamtidigt i tiden. Efter avdrag för sådana poster återstår ca 3,6 miljarderkronor i egentliga besparingar. Förutombesparingarna innehåller propositionen också förslag om ett antalskaltehöjningar. Motionärernatror emellertid inte att de totala skatteintäkterna stiger med de förutsatta 2miljarder kronorna. Erfarenheten visar att skattetrycket i nu nättsådan höjd att ytterligare höjningar av skattesatser möjligen ger störreintäkter för just den skatten, men lägre intäkter från andra skatter.Detta beror dels pä alt basen för dessa skatter minskar, dels på att människorsbeteende påverkas. De totala skatteintäkterna kommer därför inte att stiga pädet sätt regeringen påstår. Slutsatsenav detta är att de av regeringen nu föreslagna åtgärderna är klartotillräckliga för att hålla budgetunderskottet på oförändrad nivå under nästabudgetår. Folkpartietavvisar de föreslagna skattehöjningarna. Den ökade skatten pä vin, sprit ochtobak godtas dock eftersom denna höjning motiveras av önskemålet att begränsaalkohol-och tobakskonsumlionen. Propositionensbesparingsförslag är i vissa fall vaga och ofullständigt underbyggda.Motionärerna avvisar nedskärningen av biståndet till de fatliga länderna ochförslagen om ålerinförd äktamakeprövning och slopad bidragsdel inomstudiehjälpen. Vad gäller antalet platser på vissa högskoleutbildningar delarmotionärerna bedömningen att de bör minska, men man för fram ett eget förslagtill orlsfördelning. I övrigt accepterar motionärerna flertalet av deföreslagna besparingarna.