bet · G701AU1 · 1983-12-31 00:00:00 — Detta förklaras av att löneutvecklingen mellandecember 1982 och har varit långsammare än prisutvecklingenmellan som i sin tur bestämmer basbeloppensstorlek för resp. 1983. Vid en reallönestegring under denna periodhade B:s pension varit större än A:s. Den pension som framräknats ovan är en bruttopension.Därmed menas att den samordnas med den allmänna pensionen (folkpension ochATP). Från bruttopensionen avräknas således den allmänna pension som statspensionärenär berättigad till enligt lagen om allmän försäkring. Det belopp som därefteråterstår utgör den s. k. kompletteringspensionen. Denna kan i vissa fall bliliten eller lika med noll om tjänstemannen exempelvis haft betydandeATP-grundande extrainkomster vid sidan om sin lönetjänst. Reglerna för beräkning av den statliga egenlivräntan, dvs.den förmån en statsanställd har rätt till om han eller hon lämnar sinanställning före pensioneringsperiodens nedre gräns, är ett avsteg från den s.k. bruttoprincipen. För att åstadkomma en samordning mellan den statligatjänstepensioneringen och motsvarande pensionering inom den privata sektornbeslöts genom avtal att egenlivräntan skulle utgöra en nettoförmån iförhållande till den allmänna pensionen. Genom att göras oberoende av framtidafolkpension och ATP kan livräntan fastställas redan då arbetstagaren övergårfrån statlig till privat anställning. På grund av de senare årens reallöneförsämring, medändrade relationer mellan ATP:s storlek och avgångslönen som utgörpensionsunderlag i det statliga pensionssystemet, blir den nettoberäknadelivräntan i vissa fall större än den bruttoberäknade kompletteringspensionen.Detta förhållande upphör på motsvarande sätt medreallönehöjningar. Sociala förmåner för deltidsarbetande r motion 1518 av m.fl. (c) begärs en översyn av de deltidsarbetandes villkor i första hand på denstatliga arbetsmarknaden. Motionärerna framhåller inledningsvis värdet av attkunna arbeta på deltid, men hävdar att deltidsarbete inte ger full socialtrygghet. Många förmåner, särskilt de avtalsreglerade, kräver ofta en arbetstidom minst . Staten bör enligt motionärerna som arbetsgivareföregå med gott exempel och föreslå förbättringar av de deltidsarbetandesvillkor. Sådana skulle förmodligen få efterföljd på den övriga arbetsmarknaden.Den begärda översynen kan enligt motionen också komma att aktualiserajusteringar på det lagreglerade området. Antalet deltidsarbetande uppgick igenomsnitt till drygt en miljon. Fördelningen över yrkesställningoch lång resp. kort deltid framgår av följande sammanställning. (S 1978:04),som har till uppgift att göra en översyn av sjukpenningförsäkringen, avlämnadei betänkandet (SOU 1981:22) Sjukersättningsfrågor. Här lämnasförslag till ändrad sjukpenningberäkning för att bl. a. bättre tillgodose demsom arbetar delar eller deltid. Förslaget beräknas medföra en ökning avsjukpenningutgifterna med 1 800 milj. kr. behandlade enmotion med krav om en översyn av de deltidsarbetandes villkor, i första hand pådet statliga området. AU1983/84:1 13 gjorde i anslutning till motionen en genomgång av gällandelagar och avtal på området. Redovisningen, som är aktuell (se AU1981/82:9 s. 12), visade att de deltidsarbetande på vissa punkter har sämreförmåner än andra grupper. Med hänvisning till visst pågående utredningsarbeteoch då flertalet av de kvarstående ojämnheterna tillhör det avtalsreglerandeområdet var utskottet inte berett att föreslå någon åtgärd på grund avmotionen. följde utskottets förslag. Arbetsmarknadspolitiska åtgärder för statsanställda m. fl. (s) pekar imotion 2058 på de negativa effekterna på sysselsättningen inom den statligasektorn av de årliga tvåprocentiga neddragningarna liksom av framtidanödvändiga strukturomvandlingar och rationaliseringar. I en situation när annansysselsättning saknas måste staten uppträda som en mönsterarbetsgivare. Motionärernaanser att flertalet av dem som drabbas av nedskärningar borde kunna få arbeteinom andra myndigheter. I motionen framhålls vikten av ett s. k. trygghetsavtaleller ändring av reglerna för omplacering av statligt anställda i syfte atterhålla verklig anställningstrygghet. Motionärerna begär också att statensarbetsmarknadsnämnd ges rätt att kunna fortsätta och slutföra ettomplaceringsfall även sedan den statliga anställningen upphört. Likaså börsamordningen av olika intressen från arbetsmarknadsnämnden, arbetsförmedlingenoch ses över. Vissa uppgifter i anslutning till motionen I de anvisningar förstatsmyndigheternas anslagsframställningar som utfärdats harbehovet av besparingar och omprioriteringar starkt betonats. Sedananvisningarna för /80 har myndigheterna ålagts att somhuvudförslag redovisa ett besparingsalternativ motsvarande en tvåprocentigreal nedskärning av anslaget i jämförelse med föregående budgetår.Myndigheterna har förutsatts klara besparingarna genomproduktivitetsförbättringar så att verksamheten skall kunna bedrivas med ihuvudsak oförändrad ambitionsnivå. I budgetanvisningarna /85 aviseras fortsatta realanedskärningar . Med hänvisning till bl. a. vikten avframförhållning i myndigheternas verksamhet ges myndigheterna möjlighet attfördela real neddragning av verksamheten men medminst . () är central myndighetför arbetsmarknadsfrågor inom statsförvaltningen. SAMN har en viktig funktionsom omplaceringsmyndighet i anslutning till statsförvaltningens pågående bespa- AU1983/84:1 14 rings- och rationaliseringsarbete. Under tiden april 1981- har SÄMN omplacerat totalt 1 552 personer på grund av övertalighet. SAMN har gjort följande beräkning av förändringar avantalet statsanställda under budgetåren 1980/81-1982/83. 1982/83 (prognos) - 1300 + 1 000 0 - 300 -1- 2 200 Summa (avrundad) Personalminskningen underbudgetåren 1983/84 - 1985/86 beräknas enligt myndigheternas redovisningar uppgåtill ca 10 600 helårsanställda, varav 4 200 inom allmän civilförvaltning, 2 100inom försvaret och 4 300 inom affärsverken. Detta motsvarar avkollektivet. SAMN har studerat risken för övertalighet inomstatsförvaltningen. I det följande redovisas kortfattat några av resultaten. - Risken förövertalighet inom den allmänna civilförvaltningen /84 gäller förmellan 500 och 800 personer och under 1983-1986 för mellan 1 500 och 3 000personer. - Myndigheter avviss storlek - uppåt 250 anställda och däröver - kan normalt klara deföreskrivna budgetminskningarna på utan att risk för övertalighet behöveruppstå. - Småmyndigheter, som t. ex. de regionala och lokala myndigheterna inomkommundepartementets område, har svårt att klara bantningar av budgeten utanatt risk för övertalighet uppstår. - Vidomorganisationer och andra större förändringar kan aktuella personalminskningarinte göras utan särskilda, ofta betydande, personaladministrativa insatsersåväl från myndigheternas egen sida som i fråga om bl. a. omplaceringar genomSAMN. Trygghetsavtal på det statliga området I anslutning till lönerörelsen år1983 träffades ett preliminärt trygghetsavtal för det statliga området och detstatligt reglerade kommunala undervisningsområdet. Avtalet har tillkommit motbakgrund av bl. a de krav på rationaliseringar och ökad effektivitet som ställspå statsförvaltningen. De slutliga trygghetsbestämmelserna avses träda i kraftden . Det trygghetsmål som utgör en grund för avtalet anger attförändringar bör ske så att en övergång till ny verksamhet för berördaarbetstagare underlättas. En eventuell personalavveckling bör ske genomnaturlig avgång, omplacering och andra personaladministrativa åtgärder. Störstamöjliga hänsyn skall tas till de anställdas krav och intressen vidförändringarna. Om en arbetstagare inte kan beredas fortsatt anställning inomstatligt reglerad AU1983/84:1 15 verksamhet på bostadsorten skall staten som arbetsgivaremedverka till att finna en annan anställning på orten. Parterna är överens omatt detta innebär ett åtagande för staten som arbetsgivare att så långt möjligtmedverka till att trygghetsmålet förverkligas. Åtgärderna skall ske med denövergripande personalpolitiska inriktningen att ingen arbetstagare mot sinvilja skall bli utan arbete. Avtalet anger olika personaladministrativa åtgärder, t.ex. omplacering, utbildning och ekonomiska förmåner, som myndigheterna skalleller får använda i samband med sådana omställningar som kan medföra att destatsanställdas anställningstrygghet kommer i fara. Åtgärderna skall tillämpasunder före beslutet om uppsägning. Därefter följeruppsägningstiden enligt nu gällande regler. SAMN förutsätts genom sin centrala omplaceringsverksamhetbiträda anställningsmyndigheten vid omplacering utanför den egna myndigheten.SAMN får också genom nya regler i omplaceringsförordningen bilda särskildasamverkanskommittéer för omplaceringsarbete på orten. I en sådan kommitté skallbl. a. ingå företrädare för de myndigheter som närmast berörs och företrädareför arbetsmarknadsverket. För att underlätta omplacering skall arbetsgivaren svaraför att arbetstagaren får den utbildning som behövs för en ny anställning inomsamma eller annat yrkesområde. Utbildningen får ha en längsta varaktighet . Avtalet innebär också att nuvarande regler ominkomsttrygghet och avgångsförmåner ändras i syfte att stimulera frivilligrörlighet och rörlighet till icke-statlig anställning. Också de allmännaanställningsvillkoren förbättras, särskilt genom förbättrade flyttnings- ochomstationeringsförmåner. I föreliggande betänkande behandlarutskottet sju motioner som rör olika frågor inom den statligapersonalpolitiken. Motionerna väcktes under den allmänna motionstiden i januari1983. Tillsättning av vissa högre statliga chefstjänster Statliga tjänster tillsätts avregeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. De regeringstillsattatjänsterna kan efter tillsättningsordningen delas in i tre grupper, nämligenverkschefstjänster m. fl., anmälningstjänster och förslagstjänster. En utförligredovisning av grunderna för denna indelning har lämnats tidigare i dettabetänkande (s. 3). () anser i motion 152 att det brister iöppenhet och insyn i tillsättningen av de s. k. anmälningstjänsterna. Han begärdärför bl. a. med hänvisning till ett avlämnatutredningsförslag att dessa AU1983/84:1 16 tjänster skall tillsättas genom samma förfarande somgäller för de s. k. förslagstjänsterna. Regeringens tillsättning av en tjänst efter anmälan av enmyndighet behövde t. o. m. inte föregås av något ansökningsförfarande.Detta förhållande har ändrats fr. o. m. så till vida attmyndigheten på det statligt lönereglerade området i allmänhet skall använda sigav s. k. intresseannonsering vid sådan anställning. Föreskrifter med dennainnebörd har tagits in i anställningsförordningen. Regeringen har undantagit vissa anmälningstjänster frånregeln om intresseannonsering. Det gäller bl. a. hovrättslagmän,kammarrättslagmän och lagmän i , och tingsrätter. Utskottet delar uppfattningen om värdet av större öppenhetvid tillsättningen av de s. k. anmälningstjänsterna. Det öppnare förfarandetfrämjar inte bara en ökad personalrörlighet utan även jämställdheten mellankönen vid rekrytering till högre chefstjänster. Utskottet förutsätter attundantagen från regeln om intresseannonsering därför görs enbart då särskildaskäl föreligger. Det kan gälla t. ex. sådana högre tjänster där möjligakandidater redan är väl kända. Med hänvisningtill vad som sagts ovan avstyrker utskottet motion 152. Utmärkelsen kan tilldelas en statstjänsteman efter iprincip tjänstgöring. Belöningen ges i form av medalj, arbandsur ellersignerat konstglas. I motion 501 av m. fl. (s) begärs attutmärkelsen alternativt skall kunna bestå av trätelefonen Diavox. Motionärernamotiverar sitt förslag bl. a. med den stimulans som detta skulle innebära fördet statliga företag som tillverkar produkten. Utskottet har behandlat förslag somrör utformningen av den statliga tjänsteårsgratifikationen (senast AU1979/80:1) och därvid uttalat att hithörande problem i första hand bör lösas avstaten och de anställdas organisationer gemensamt. Utskottet har inte ändratuppfattning på denna punkt. Motionen bör således inte föranleda någon åtgärdfrån sida. På det statliga området finns ettantal ordinarie tjänster som tillsätts med förordnande och somomfattas av förordningen om förordnandepension. Det gäller tjänster somlandshövding, generaldirektör, överdirektör m. fl. Det sammanlagda antalet ärca 175. En motsvarande ordning i pensionshänseende gäller för ett femtiotaltjänstemän inom riksdagsförvaltningen som har förordnande . AU1983/84:1 17 Dessa tjänstemän är berättigadetill förordnandepension i stället för egenpension och livränta. Hel pensionutgår om förordnandet varat . Om förodnandeperioden är kortarereduceras pensionen, dock inte mer än till av hel pension. Förordnandepensionen skall samordnas med lön från annanstatlig tjänst. Det innebär att i de fall en tjänsteman uppbär bådeförordnandepension och lön från annan statlig anställning skall lönen minskasmed pensionsbeloppet. Tjänstemannen är dock garanterad att behålla avlönen. Motsvarande samordning med lön från eller privat sektor finns iprincip inte. Detta kritiseras i motionerna 821 av () och StigOlsson (s) och 1049 av (vpk) och (vpk).Motionärerna begär därför en översyn av reglerna rörande förordnandepension. Utskottet har tidigare haft tillfälle att redovisa sinuppfattning om samordning mellan lön och pension. behandladessåledes frågan om statsrådens och statssekreterarnas pensioner (AU 1981/82:27).I detta sammanhang framhöll utskottet att det var otillfredsställande att pensionskall kunna utgå oavkortat vid sidan av andra inkomster. Den principen borderåda att dubbla förmåner inte får utgå . Ett uttalande av dennainnebörd gjordes också. En motsvarande ordning gäller för förtroendevalda pådet kommunala området. Enligt rekommendation från skall visstidspensionen för denna grupp samordnas med andrainkomster. Mot bakgrund av vad som sagts ovan är det enligtutskottets mening rimligt att även de i motionerna angivna pensionsförmånernases över. En sådan deluppgift har också den kommitté som skall utreda destatliga myndigheternas ledningsorganisation. Utskottet förutsätter attkommitténs överväganden utgår från de ovan redovisade principer som riksdagenpå förslag av ett enhälligt utskott anslutit sig till. Med hänsyn till detutredningsarbete som redan startats och till utskottets nu gjorda uttalandenfår syftet med de båda motionerna anses vara tillgodosett. Motionerna behöverdärför inte föranleda någon ytterligare åtgärd. Vissa frågor inom den statliga pensioneringen Tjänstepension till statliga ochvissa andra tjänstemän utgår enligt det allmänna pensionsavtalet från år 1974.I avtalet anges huvudsakligen vilka avsnitt i statens allmännatjänstpensionsreglemente som skall gälla som kollektivavtal. En utförligredovisning av gällande regler lämnas på s. 8. () tar i motion1516 upp vissa oönskade effekter av pensionsbe-. stämmelsernas konstruktion somrör egenpension och egenlivränta. Motionären anger att den som går i pension idecember 1982 får högre pension än den som pensioneras .1983 trotssamma lönegrad och tjänstetid. Vissa statsanställda sägs vidare kunna fåavsevärt större sammanlagd pensionsförmån genom att strax före pensionsåldernsinträde avgå från den AU1983/84:1 18 Den egenlivränta som därmed utgår utgörtillsammans med de allmänna pensionsförmånerna ett högre belopp än som skulleha utgått i statlig tjänstepension. På s. 11 i detta betänkande har visats att de i motionenkritiserade förhållandena är konjunkturbetingade och i huvudsak ett resultat avatt lönerna har stigit långsammare än priserna . Under tidav reallöneökning kommer således de nämnda förhållandena att rättas till.Utskottet kan i och för sig ha förståelse för motionärens önskemål om ändringarav gällande avtal för att komma till rätta med berörda förhållanden. Detta äremellertid en fråga för parterna på det statliga området och i sista handriksdagens lönedelegation att ta ställning till. Någon åtgärd från riksdagenssida bör därför inte komma i fråga. Motionären tar också upp beslut omtilläggsbelopp till basbeloppet om . vid beräkning av pensionsförmånersom gäller fr. o. m. . Som påpekas i motionen ingår inte den statligakompletteringspensionen bland de förmåner som omfattas av beslutet. Parternapå det statliga området har dock i avtal reglerat denna frågamed retroaktiv verkan från . Motionärens krav på åtgärder ärdärmed tillgodosett. Medhänvisning till vad som anförts ovan avstyrks motion 1516. Sociala förmåner för deltidsarbetande m. fl. (c) begär imotion 1518 en översyn av de deltidsarbetandes villkor, i första hand på detstatliga området. Motionärerna har en positiv syn på deltidsarbete och beklagaratt sådant arbete inte alltid ger full social rättvisa. Många förmåner,särskilt de avtalsreglerade, kräver exempelvis en arbetstid i veckan.De deltidsarbetande har också på andra områden en svagare ställning. Staten kanvisserligen inte lägga sig i frågor som avtalas emellan arbetsmarknadensparter, men ingenting hindrar dock enligt motionärerna att staten somarbetsgivare föregår med gott exempel och lägger fram förslag om förbättringarav de deltidsarbetandes villkor. En sådan översyn skulle också kunna komma attaktualisera justeringar på det lagreglerade området. Antal deltidsarbetande har ökat kraftigt. Ökningen kanhelt hänföras till deltidsarbetande mellan 20 och . Antalet somarbetar kort deltid () har minskat något. Kvinnorna är heltdominerande när det gäller deltidsarbete. Utskottet har tidigare (AU 1981/82:21) framhållit att ettflexibelt arbetsliv, med möjlighet att välja hel- eller deltidsarbete, gerstora fördelar för både den enskilde arbetstagaren och samhället. En positivsyn på deltidsarbetet redovisas även i regeringens proposition om särskildasysselsättningsåtgärder för /84. De deltidsarbetandehar successivt fått en bättre ställning i fråga om AU1983/84:1 19 anställnings- och sociala förmåner. Det kan dock intebestridas att de med kort deltid fortfarande på vissa punkter har sämre förmånerän andra grupper. Frågor av detta slag har också prövats i olikautredningssammanhang. Här kan bl. a. märkas pensionskommitténs förslag om ettsystem för uttagande av ATP-avgift utan hänsyn till den arbetade tiden ochsjukpenningkommitténs förslag om ändrad sjukpenningberäkning. Med hänvisninghärtill och då flertalet av de kvarstående ojämnheterna tillhör det avtalsregleradeområdet är utskottet inte berett att föreslå någon åtgärd på grund av motionen,som därför avstyrks. Arbetsmarknadspolitiska åtgärder för statsanställda Behovet av besparingar ochomprioriteringar på den statliga sektorn har bl. a. lett till årliga realanedskärningar av myndigheternas anslag. Denna utveckling förutses fortsättaunder . Därmed ökar risken för övertalighet inomstatsförvaltningen. En redovisning av personalutvecklingen ochförväntad övertalighet har lämnats tidigare i dettabetänkande. m. fl. (s) tar i motion 2058 upp frågan omanställningstrygghet för statsanställda på grund av neddragning av denstatliga verksamheten. Motionärerna anser att staten bör uppträda sommönsterarbetsgivare och att flertalet av de tjänstemän som drabbas avnödvändiga strukturomvandlingar och rationaliseringar borde kunna omplaceras.För att verklig anställningstrygghet skall kunna uppnås är det enligt motionenviktigt att ett trygghetsavtal sluts eller att reglerna för omplacering avstatligt anställda ändras. I årets lönerörelse träffade parterna ett preliminärttrygghetsavtal på det statliga området. Avtalet anger olikapersonaladministrativa åtgärder som myndigheterna skall eller får använda isamband med sådana omställningar som kan medföra att statsanställdasanställningstrygghet kommer i fara. Ett slutligt avtal väntas under innevarandehöst. Avsikten är att de nya bestämmelserna skall träda i kraft den 1 januari1984. Med hänvisning härtill och då regeringen väntas avlämna enproposition som rör anställningstrygghet i statlig tjänst avstyrker utskottet motionen. 1. beträffandetillsättning av vissa högre statliga chefstjänster att avslår motion1982/83:152, 2. beträffandeutmärkelsen att riksdagenavslår motion 1982/83:501, attriksdagen avslår motionerna 1982/83:821 och 1982/83:1049, AU1983/84:1 20 4. beträffandevissa frågor om den statliga pensioneringen att avslår motion1982/83:1516, 5. beträffandesociala förmåner för deltidsarbetande att avslår motion 1982/83:1518, 6. beträffandearbetsmarknadspolitiska åtgärder för statsanställda att avslår motion1982/83:2058. Närvarande: (), (), ErikJohansson (s), (), (), (vpk),(), (), (), (),i (m), (), (), tredje vicetalmannen () och (). Tillsättning av vissa högre statliga tjänster (mom. 1) , , ochBarbro i (alla m) anser dels att den del av utskottetsyttrande på s. 16 som börjar "Utskottet delar" och slutar"motion 152" bort ha följande lydelse: Utskottet delar motionärens uppfattning att tillsättningenav de s. k. anmälningstjänsterna skall föregås av ett förfarande som gör detmöjligt för var och en som är intresserad att anmäla sig som sökande och attbli meritmässigt värderad i förhållande till sina medsökande. Full offentlighetoch insyn utgör en värdefull garanti för att tillsättandet sker på enbartsakliga grunder. Regeringens beslut om att anmälningstjänsterna med vissa undantagskall föregås av s. k. intresseannonsering är ett steg i rätt riktning.Utskottet kan dock inte acceptera att vissa högre tjänster har undantagits fråndenna öppenhet. Det är enligt utskottet svårt att förstå att exempelvislagmanstjänsterna i , och men inte i ochNorrköping skall vara undantagna från ett sedvanligt ansökningsförfarande.Några sakliga motiv för en sådan gränsdragning finns inte. De myndighetsinstruktionersom anger att undantag får göras från regeln om intresseannonsering börsåledes ändras på denna punkt. Motion 152 tillstyrks således. Vad utskottetanfört bör ges regeringen till känna. AU1983/84:1 21 dels att utskottets hemställanunder 1 bort ha följande lydelse: 1. beträffande tillsättning av vissa högrestatliga tjänster attriksdagen med anledning av motion 1982/83:152 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört. Förordnandepension (mom. 3) (vpk)anser dels att den del av utskottetsyttrande på s. 17 som börjar "Utskottet har" och slutar"ytterligare åtgärd" bort ha följande lydelse: Utskottet delar helt motionärens uppfattning om detoacceptabla i ett system som tillåter att förordnandepension kan utgå oavkortatvid sidan om andra inkomster. Denna inställning har utskottet för övrigt redantidigare gett uttryck för i samband med behandlingen av statsrådens ochstatssekreterarnas pensioner (AU 1981/82:27). Den principen måste således rådaatt dubbla förmåner inte får utgå . En översyn av förordnandepensionernamed denna inriktning bör därför göras. Det sagda innebär att motionerna 821 och1049 tillstyrks. Denna utskottets ståndpunkt bör regeringen underrättas om. dels att utskottets hemställanunder 3 bort ha följande lydelse: 3. beträffande förordnandepensioner attriksdagen med bifall till motionerna 1982/83:821 och 1982/83:1049 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.