bet · G701SoU14 · 1983-12-31 00:00:00 — Goda möjligheter fill förflyttning har engrundläggande betydelse för att handikappade skall kunna delta i samhällshvet.Syftet med statsbidraget är att stimulera kommunerna fill att bygga ut enfärdtjänst av god kvalitet. Färdtjänstfinns numera i alla landets kommuner. Även om kommunernas ekonomiska situationf. n. enligt vad som redovisas i årets finansplan (prop. 1983/84:100, bil. 1)är relativt fillfredsställande genom att kommunerna i ökad utsträckning tycksha tagit till vara olika möjhgheter aft rationalisera och effektiviseraverksamheten finns alltjämt stora variafioner mellan olika kommuner. Dessutomskiftar, som särskilt framhålls i budgetpropositionen i anslutning tillhandikappomsorgen (s. 103), färdtjänstens kvalitet mellan kommunerna. Storaskillnader råder vad gäller antalet resor, taxor, reslängd och fillgång tillspecialfordon. Skillnaderna har belysts i en delrapport av Tekniska högskolan iLund (trafikteknik) (dec. 1983) i forskningsprojektet i kommunerna -möjligheten att fillgodose delar av färdtjänstbehovet inom kollektivtrafiken. Utskottetanser inte att förhållandena är sådana att en avveckling av den stimulans tillutbyggd och förbättrad färdtjänst som statsbidraget till kommunerna utgör börövervägas med anledning av vad som anförts i motion 1983/84:2239 (yrkande 1).Enligt utskottets mening får begränsningsregeln t. v. anses vara tillräckhg sommedel att begränsa ökningstakten av statsbidraget. Utskottet tillstyrker därförpropositionens förslag till medelsanvisning och avstyrker motionsyrkandet. Somredogjorts för i det föregående innebär begränsningsregeln att en kommun inte obegränsat kan bygga ut färdtjänstverksamheten med SoU1983/84:14 28 Utskottet är i nuvarande statsfinansiellasituation inte berett att med anledning av vad som anförts i motion1983/84:1639 (yrkande 1) tillstyrka ett avskaffande av begränsningsregeln.Utskottet vill särskilt erinra om att begränsningsregelns utformning, somtekniskt är kopplad till ett riksgenomsnitt, inte innebär hinder för dekommuner som har en mindre väl utvecklad färdtjänstservice aftfortsättningsvis utveckla verksamheten. I motion 1983/84:1620 av () och BirgittaHambraeus (c) föreslås att socialtjänstlagen ändras så att färdtjänstbiljetterskall kunna utnyttjas också vid besök utanför den egna kommunen eller det egnalandstingsområdet. Motionärerna anför bl. a. att grundtanken bakom färdtjänstenär att handikappade skall få i princip samma resmöjligheter som människor harsom kan använda kollektiva färdmedel. Det är enligt motionärerna nu nödvändigtatt få till stånd enhetliga och enkla regler. En orsak till den förvirring sområder är att socialtjänsfiagen förutsätter att färdtjänsthuvudmännen skall ståför all färdtjänst inom sitt område. Detta innebär att en handikappad sombesöker annan ort således skall ansöka om färdtjänst i varje ort han/honbesöker. En enkel lösning på problemet vore enligt motionärerna att ändrasocialtjänstlagen så att den huvudman inom vars område den handikappade ärskriven svarar för färdtjänstkostnaden oavsett var i landet den uppstår. I motion 1983/84:1223 av () och IngvarBjörk (s) hemställs att ger regeringen till känna vad i motionenanförts rörande specialfordon för färdtjänstresenärer samt taxesätfningen vidresa med färdtjänst. Motionärerna anför bl. a. att statsbidraget bör varaförknippat med vissa kvalitets- och jämlikhetskrav. Förutom kravet atttaxibilarna bör kompletteras med specialfordon bör resekostnaden vara likvärdigmed andra kommuninvånares resekostnader. Förekommer zontaxor eller länskort förkollektivresenärer bör således enligt mofionärerna samma taxor fillämpas för färdtjänsfresenärerna.Mofionärerna framhåller särskilt att det är en jämlikhetsfråga att sammaresekostnader tillämpas oavsett färdsätt. Enligt socialtjänstlagen har kommunen det ytterstaansvaret för att de som vistas i kommunen får det stöd och den hjälp som debehöver. Det yttersta ansvaret innebär bl. a. att socialnämnden skall svara föromsorg och service, upplysningar, råd, stöd och vård, ekonomisk hjälp och annatbistånd fill familjer och enskilda som behöver det. Den enskilde som vistas ikommunen har vidare rätt till bistånd för sin försörjning och sin livsföring iövrigt, om hans behov inte kan tillgodoses på annat sätt. Rätten till biståndinbegriper även färdtjänst. Socialtjänstlagen gör inte någon åtskillnad mellan dem somär bosatta inom kommunen och dem som utan att vara bosatta där vistas ikommunen (tillfällig vistelse). I regeringens proposifion 1979/80:1 om socialtjänstenanförs beträffande kommunens ansvar bl. a. att det är vistelsekommunen somskall lämna den SoU1983/84:14 29 enskilde stöd och hjälp och att det således är den kommundär den enskilde befinner sig, när hjälpbehovet inträder, som har ansvaret föratt den enskilde får den hjälp som han behöver. Beträffande vistelsekommunernasskyldigheter får utskottet i övrigt hänvisa till betänkande SoU 1983/84:1 omvissa socialtjänstfrågor (s. lOf. Socialberedningen (S 1980:07) har uppdraget att följa ochutvärdera socialtjänstreformen. Enligt vad utskottet inhämtat pågår inom beredningenf.n. en översyn av det s.k. vistelsebegreppet, som utgör den rättshga grundenför vistelsekommunens skyldigheter. Resultatet av översynen kommer attredovisas i beredningens slutbetänkande som beräknas avges . beslutade attanta en rekommendation beträffande vistelsekommuns kostnadsansvar för bistånd iform av färdtjänst (s. k. interkommunal färdtjänst). Genom beslutetrekommenderas kommunerna att anta vissa regler om kostnadsfördelning kommuneremellan för färdtjänstresor. Rekommendationen innebär att denfärdtjänstberättigades mantalsskrivningskommun svarar för kostnaderna förfärdtjänstresa i annan kommun, att mantalsskrivningskommunen bestämmer hurmånga färdtjänstresor som får företas i annan kommun samt att i övrigtvistelsekommunens regler gäller för färdtjänst, dvs. i fråga om resans längd,egenavgift, typ av resa etc. Vistelsekommunens ansvar att bistå den som behöverfärdtjänst med erforderliga fysiska resurser - t. ex. specialfordon ochpersonal - inskränks inte geom rekommendationen. Den inferkommunala färdtjänsten skall bedrivas försöksvisunder . Därefter kommer erfarenheterna att utväderas och rekommendationenatt omprövas. Enligt vad utskottet inhämtat har ca 200 av landets kommunerhittilldags anslutit sig till rekommendationen. Enligt utskottets mening måste resultatet avvaktas avsocialberedningens överväganden rörande vistelsekommunens ansvar innan någraändringar i socialtjänstlagen kan övervägas. Det är även önskvärt medytterligare erfarenheter från den pågående försöksverksamheten medinterkommunal färdtjänst. Utskottet vill i detta sammanhang även erinra omförslaget i budgetpropositionen om en permanentning av riksfärdtjänsten (bil.8, s. 166-178). Mofion 1983/84:1620 avstyrks därför. När det gäller frågan om specialfordon förfärdtjänsfresenärer och taxesättningen vid resa med färdtjänst avser, enligtvad utskottet inhämtat, kollektivtrafikberedningen (K 1979:07) att påbörja ettprojektarbete som bl. a. syftar fill ett effekfivare utnyttjande genomsamordning av bl. a. taxi och specialfordon på färdtjänstområdet, bl. a. genominrättande av beställningscentraler och en ökad integrering av färdtjänsten medkollekfivtrafiken. Inom ramen för projektet behandlas även frågor omhandikappanpassning av olika fordonstyper, t. ex. taxibilar och andrakollektivtrafikmedel. Projektarbetet skall bedrivas i samarbete med bl. SoU1983/84:14 30 har vidare projekt påbörjats som gäller samordning avsamhällsstödda transporter samt länsfärdfjänst i stället för riksfärdtjänstinom län. Utskottet har vidare inhämtat att harplaner på att närmare undersöka färdtjänsten i kommuner med mindre välutvecklad färdtjänstservice. Arbetet syftar till att belysa de skillnader somfinns i detta avseende mellan olika kommuner. genomför f. n. en undersökning avden enskildes kostnader för färdtjänstresa och dessas relation fill avgifternainom bl. a. kollektivtrafiken. Som ett led i defta arbete har den i detföregående nämnda (s. 27) forskningsrapporten tagits fram. Undersökningensyftar fill att utreda behovet av normer för ett enhetligt taxesystem för denkommunala färdtjänsten. avser vidare att innevarande århålla kurser och konferenser för att ta fram ett erfarenhetsunderlag åtkommunerna i fråga om färdtjänstens kvalitet i olika delar av landet. Som redogjorts för i det föregående (s. 17 f.) harregeringen i enlighet med ett fattat riksdagsbeslut uppdragit åtstatens handikappråd att kartlägga det ekonomiska stödet till handikappade. Detär naturligt aft också färdtjänsttaxorna beaktas i det sammanhanget. Utskottet delar motionärernas grundsyn i fråga omutvecklingen av färdtjänsten. Med hänvisning till det redovisadeutvecklingsarbetet avseende färdtjänstens innehåll och kvalitet erfordras dockinget inifiativ från sida med anledning av motion 1983/84:1223.Mofionen avstyrks. Utvecklingen av social hemtjänst och färdtjänst I motion 1983/84:1639 av LarsWerner m.fl. (vpk) begärs en översyn av rådande förhållanden inom socialhemtjänst och färdtjänst. Mofionärerna hemställer om åtgärder i syfte att uppnåen hög och jämn servicenivå i hela landet, att erhålla en taxepolitik som intehindrar någon att av ekonomiska skäl avstå från service och att utmönstra alladiskriminerande bestämmelser och uppnå största möjliga jämlikhet mellanhandikappade och icke handikappade (yrkande 2). Det är enligt mofionärernaviktigt att se och färdtjänsten i sitt sammanhang. Det är i stortsett samma grupper, äldre och handikappade, som betjänas av dennasamhällsservice. Det är också enligt samma motionärer samma grupper som undersenare år har drabbats av en rad inkomsfnedskärningar och avgiftshöjningar.Samfidigt med att kommunerna fått sämre ekonomi har en åtgärd mot detta varitatt höja olika avgifter, bland dem avgiftstaxan. Det ligger därför enligt motionärernanära till hands att tro att en betydelsefull förklaring fill att hemtjänstenminskar är aft människor som skulle behöva hjälp tvingas avstå från denna avekonomiska skäl. Det finns därför anledning att se över problemet.Statsbidraget utgår från förutsättningen att den som behöver hemtjänst ocksåfår det. Genom reglerna om statsbidrag till måste vidare enligtmotionärerna ett taxesystem förhindras som innebär att SoU1983/84:14 31 den som behöver många timmars hjälp drabbas på ettorimligt sätt. Färdtjänsten är enligt mofionärerna alltjämt förknippad medbegränsningar som gör att handikappades möjligheter att resa och förflytta sigskiljer sig från icke handikappades. Det finns begränsningar i t. ex. antaletresor och resornas längd, i antalet uppehåll under en resa och i avgifter.Mofionärerna framhåller att skillnaderna är stora från kommun till kommun. Iglesbygden får t. ex. färdtjänsten i betydande utsträckning ta på sig rolleninte som ett komplement fill utan som ersättning för kollektiva färdmedel. Enligt socialtjänstlagen får kommun fa ut skäliga avgifterför bl. a. social hemhjälp och färdtjänst enligt grunder som kommunenbestämmer. Avgiften får dock inte överstiga kommunens självkosfnad. har rekommenderat landets kommuner en särskild avgiftsfaxa förhemhjälp till pensionärer (cirkulär 1983:175). Taxan är avsedd för avgiftsuttagår och grundar sig taxering. Den rekommenderade taxan varierarbeloppsmässigt i olika inkomstlägen (statligt taxerad inkomst) mellan O och 595kr. På färdtjänsfområdet saknas normtaxa avangivet slag. Syftet med den sociala hemhjälpen är aft göra det möjligtför äldre och handikappade att så länge det är möjligt bo kvar i egna bostäder.Utbyggnaden av denna hjälpform har bl. a. inneburit att äldre och handikappadei större utsträckning kan bo kvar i sina invanda miljöer och att följaktligenberoendet av omhändertagande i institutionella former minskat. harnyligen beslutat om nya statsbidragsregler till den sociala hemhjälpen attgälla fr. o. m. (prop. 1983/84:9, SoU 12, rskr43). Syftetmed det nya statsbidragssystemet är bl. a. aft främja olika öppenvårdande insatserinom äldre- och handikappomsorgen och aft stödja främst kommuner som har enrationell verksamhet. Systemet innebär även mindre administrativt krångel.Utformningen av det nya statsbidragssystemet ger kommunerna möjlighet aft medstatligt stöd utforma ny verksamhet inom den sociala hemhjälpens ram efter devarierande behov som föreligger. Vidare innebär det nya statsbidragssystemetatt särskilda medel avsätts för utvecklingsprojekt. Som redogjorts för i det föregående (s. 9) pågår inomsocialstyrelsen ett utvecklingsarbete beträffande social hemtjänst. Arbetet ärkoncentrerat till framtida roll. Arbetet kommer att leda tillutarbetande av allmänna råd. Inom verksamhetsområde har åtgärdervidtagits som innefattar bl. a. ett program för bostadsbeståndets förbättring,vilket fill väsentlig del lägger tyngdpunkten på en ökad tillgänglighet föräldre och handikappade. Inom defta departement har vidare inrättats eninterdepartemental arbetsgrupp för fortsatt utredningsarbete avseende äldresoch handikappades bostadsförhållanden. Färdtjänsten är i likhet med den sociala enkommunal angelägenhet och utgör ett komplement till den allmännatrafikförsörjning- SoU1983/84:14 32 Beträffande de utvecklingsinsatser som f.n. görs påfärdtjänstområdet hänvisas till den redogörelse som lämnats ovan (s.29f. ).Frågan om viss utformning av taxor för social hemhjälp behandlades av utskotteti betänkande SoU 1983/84:13. Utskottet anförde där följande: Frågan om utformningen av taxor försocial hemhjälp ligger inom ramen för den kommunala självstyrelsen. har till vägledning för kommunerna utformat en allmänrekommendation om sådana avgiftstaxor. Enligt utskottets mening saknas därföranledning för att gå närmare in på innehållet i dessa. Som framgått av redovisningen i det föregående är vidaresamordningsfrågorna inom det socialpolifiska bidragssystemet - och då särskiltfrågan om ett mera enhetligt inkomstunderlag - föremål för uppmärksamhet inomregeringskansliet. Det är naturligt att också de sociala hemhjälpsfaxornabeaktas i det sammanhanget. När det i övrigt gällertaxesättningen inom social hemhjälp och färdtjänst vill utskottet erinra om detuppdrag regeringen givit aft karfiägga detekonomiska stödet till handikappade, vilket i viss mån tillgodosermotionärernas önskemål. Beträffande färdtjänsten får utskottet även erinra omdet utredningsarbete som pågår i Svenska kommunförbundets regi och denundersökning som planeras av (se ovan s. Med detanförda avstyrker utskottet motion 1983/84:1639 (yrkande 2). Omsorgen om psykiskt utvecklingsstörda m. m. I budgetpropositionen föreslås . under anslaget G 3. Bidrag till driften av särskolor m. m. Frånanslaget betalas lönekostnader för särskolechefer, rektorer, studierektorer ochlärare vid särskolan. Bidraget är av sådana kostnader. Även tillsärskoleverksamhet som ordnas av enskilda, föreningar och stiftelser utgesstatsbidrag om det finns särskilda skäl. Från anslaget betalas ävenbyggnadsbidrag samt statsbidrag till en försöksverksamhet med undervisning förvuxna psykiskt utvecklingsstörda. och skolöverstyrelsenerhåller vidare medel för viss kurs- och konferensverksamhet. I motton 1983/84:2239 av m. fl. (m)hemställs att för /85 under nämnda anslag anvisar . (yrkande 2). Mofionärerna anför bl. a. att kostnaden för särskolanbör bekostas av landstingen själva utan statsbidrag och att det nu är lämpligtaft företa en sådan förändring med anledning av den rådande situationen.Särskoleverksamheten, som enligt motionärerna är en mycket angelägenverksamhet, har etablerats i landsfingen och omfattningen och inriktningenav denna verksamhet skall därför inte vara beroende av särskiltspecialdestinerat statsbidrag. Bidrag till särskolor, som drivs av enskildaföreningar och stiftelser som av särskilda skäl uppbär statsbidrag, bör enligtmotionärernas uppfattning fortsätta aft utgå. SoU1983/84:14 33 I motion 1983/84:1213 av Nils-OlofGustafsson (s) och () hemställs att begär attregeringen verkar för en försöksverksamhet beträffande ändrat huvudmannaskapför omsorgsverk-samhefen i i enlighet med vad som anförts imotionen. Motionärerna pekar bl. a. på att utlokalisering, liksom integrering ikommunernas verksamheter pågått men att de politiska besluten ochadministrationen dock är centraliserade. För att kunna genomföra enpohtisk demokratisering av omsorgen om psykiskt utvecklingsstörda krävs enligtmotionärerna en decentralisering till kommunerna. Det hinder som nuvarandelagstiftning utgör för ett förändrat huvudmannaskap bör därför undanröjas.Motionärerna anser att en försöksverksamhet med en kommun som huvudman föromsorgsverksamheten bör komma till stånd i och aft detbör ankomma på att utse den kommun i vilken försöksverksamhetenskall ske. redovisar i betänkandet Omsorger om vissahandikappade (SOU 1981:26) bl. a. överväganden om vilka huvudmän som böransvara för boendeformer, undervisning, arbete/sysselsättning och frifid.Kommittén föreslår att huvudmannaskapet för särskilda omsorger skall ligga pålandsfingen, men beträffande undervisning, frifidsverksamhef och enskilt boendebör enligt kommittén kommunerna helt eller delvis ha ansvaret. När det gällerförmedling av arbetstillfällen och erbjudande av arbejte inomSamhällsföretagsgruppen har staten ansvaret. Inom pågår f. n. beredning avbetänkandet inom en för ändamålet särskilt tillkallad arbetsgrupp med företrädareför bl. a. , , de både kommunförbunden ochhandikapprörelsen. Utskottet - som vill erinra om att en försöksverksamhet avdet slag som begärs i motionen torde förutsätta särskild lagstiftning - utgårfrån att arbetsgruppen som ett led i det pågående beredningsarbetet övervägerbehovet av olika förmer av försöksverksamhet. Mofion 1983/84:1213 bör därförinte föranleda något initiativ och avstyrks. Vad beträffar medelsanvisningen under ifrågavarande anslagär utskottet med hänsyn fill pågående beredningsarbete av omsorgskommitténsbetänkande inte berett att med anledning av vad som anförts i mofion1983/84:2239 (yrkande 2) överväga ändrat statsbidrag till driften av särskolorm. Utskottet tillstyrker därför propositionens förslag och avstyrkermotionen såvitt nu är i fråga. Styrelsens för vårdartjänst verksamhet m. m. Styrelsen för vårdartjänst har tilluppgift att bereda social omvårdnad åt svårt rörelsehindrade för att möjliggöraderas studier efter . Verksamheten har två grenar. Den ena, sombedrivits i försöksformer, avser elever vid gymnasium i Stockholm.Den andra gäller personer i eftergymnasial studiesituation, dvs. viduniversitet och högskolor, och elever 3 1983/84.12 saml. SoU1983/84:14 34 Båda verksamhetsgrenarna har sinupprinnelse i de insatser som gjordes av fr. o. m. börjanav . Verksamhetens två grenar harutvecklats på olika sätt under1970-talef. Båda verksamhetsgrenarna gäller omfattande omvårdnad av svårtrörelsehindrade personer. De är näsfan alla flerhandikappade. Försöksverksamheten med omvårdnad åt gymnasieeleverna iSkärholmen har bedrivits med styrelsens egen personal. Vårdartjänsten förstuderande vid universitet, högskolor och folkhögskolor meddelas däremot på deolika studieorterna av personal som folkhögskolorna i vissa fall anställt ellerav personal inom den kommunala hemhjälpsorganisationen. Styrelsen har ingen egenpersonal på fältet. Styrelsens uppgift är att bedöma behovet av vårdartjänstoch aft bestrida utgifterna för vårdartjänsten. har nyhgen beslutat att försöksverksamheten medelevhushåll och omvårdnad åt vissa handikappade elever i gymnasiumskall upphöra i samband med genomförandet av ett program för integrering avhandikappade elever i det allmänna skolväsendet (prop. 1983/84:27, UbU 8, rskr112). De elever som går i gymnasium skall dock kunna fortsättadär till dess deras skolgång är avslutad. De kommer därvid att få erforderligsocial och medicinsk service. Även svårt handikappade elever som planeras börjai gymnasium kan göra det och erhålla utbildningsamt sociala och medicinska insatser i motsvarande omfattning som de elever somgår där . Förhandlingar pågår f. n. om kommunalt övertagande avförsöksanordningarna i . Syftet med reformen är att förbättrautbildningsmöjligheterna för elever med handikapp. Riket indelas i fem planeringsregioner.Regionhuvudorter blir , , , och . Inom var ochen av dessa skall finnas en till länsskolnämnden på orten knutenplaneringsberedning som skall samordna insatserna för i första hand barn ochungdomar med olika former av handikapp. Planeringsberedningen skall planeras såatt elever med handikapp får bästa möjliga undervisning. Inom varje regionskall det finnas en tjänst som handikappkonsulent med uppgift bl. a. attbiträda planeringsberedningen. Som redogjorts för i det föregående övertarsjukvårdshuvudmännen kostnadsansvaret för tillhandahållande avhjälpmedel för handikappade elever i , gymnasieskolan, statlig ochkommunal vuxenutbildning och för studerande i högskolan. I budgetproposifionen föreslås . underanslaget G 4. Kostnader för viss utbildning av handikappade. Från anslagetbetalas omvårdnadskostnaderna för försöksverksamheten vid gymnasium.Vidare betalas vårdartjänsten åt svårt handikappade som studerar viduniversitet, högskolor och folkhögskolor. Från anslaget utgår också bidrag tillinstitufionen för handikappforskning vid i och ett tillfäUigt bidrag till () för rekreationsanläggningarför handikappade. SoU1983/84:14 35 I motion 1983/84:1215 av MargöIngvardsson m.fl. (vpk) föreslås aft anvisar ett i förhållande tillregeringens förslag förhöjt belopp med . i enlighet med styrelsensför vårdartjänst anslagsäskande. Motionärerna framhåller bl. a. att det infefinns någon som helst möjlighet att till hösfintagningen i gymnasieskolan 1985i de fem regionerna erbjuda fullgod ersättning för ochatt defta innebär att ett antal svårt rörelsehindrade unga människor kanavskriva de planer de eventuellt haft att få gymnasieutbildning. Enligtmotionärerna är ett sätt att förstärka medvetenheten om de svårt handikappadesrättigheter att styrelsen för vårdartjänst får möjlighet att utvidga sinverksamhet till andra orter än . Mofionärerna anför vidare att detskulle öka möjligheterna till framgång om man i anslutning fillförsöksverksamheten i fick möjlighet att upprätta eft resurscentrum.Därigenom skulle man ute i landet ha möjlighet att undvika misstag som redanbegåtts, och man skulle också ha möjlighet att få råd och upplysningar underuppbyggnadsarbetet. Mofionärerna framhåller vidare bl. a. att vårdartjänst f.n. beviljas elever vid universitet, högskola och folkhögskola. Det finnsemellertid enligt motionärerna behov av vårdartjänst även vid andrastudiesituationer efter den obligatoriska skolan, t. ex. inom komvux ellerarbetsmarknadsutbildningen. Styrelsen för vårdartjänst skall kunna erbjudavårdartjänst även vid andra utbildningar än universitet, högskola ochfolkhögskola. I motion 1983/84:2247 av () hemställs attriksdagen hos regeringen begär uppföljning av att fillgång av vårdartjänsttillförsäkras handikappade elever i gymnasieskolan i enlighet med riksdagensfidigare beslut. Mofionären anför bl. a. att genom beslut omintegrering av handikappade elever i det allmänna skolväsendet har styrelsensför vårdartjänst förslag om att villkoren för vårdartjänst skall vidgas fillaft gälla studiesituationer efter den obligatoriska skolan bhvit mer aktuellt.I och med att riksgymnasieverksamheten överförs till huvudman kommerboende- och vårdartjänstverksamhefen för det fåtal ungdomar som behöver despeciella resurser som endast kan ges på vissa ställen att bli bekymmersam.Dessa elever kommer i samma situation som elever vid högskolor/universitet ochfolkhögskolor. Deras vårdartjänst bör därför enligt mofionären lösas på analogtsätt med det väl fungerande system som gäller för andra elever i andrastudiesituationer efter den obligatoriska skolan. I motion 1983/84:1631 av () hemställsatt som sin mening ger regeringen fill känna vad som i motionenanförs om att styrelsen för vårdartjänst skall ha ansvaret för handikappadevuxenstuderandes behov av vårdartjänst vid utbildningar efter den obhgatoriskaskolan. Motionären pekar bl.