bet · G701JoU18 · 1983-12-31 00:00:00 — Arbetsföretagav här aktuellt slag kan också komma att omfattas av naturvårdslagens regler omtillståndsplikt enligt 18 § eller samrådspUkt enligt 20 §. Utskottetanser med hänsyn till det anförda inte att det finns något behov av ytterligareföreskrifter om hänsyn till naturvårdens eller miljövårdens intressen i sambandmed mineralhanteringen. Yrkande 15 i motion 1982/ 83:1097 avstyrks således. Enligt motion 1982/83:485, yrkande 1 (vpk) bör denfysiska riksplaneringen utvidgas till att omfatta också de naturresurser som inte omfattas av denna planering. Vidare föreslås att regeringen utredermöjligheterna att genom en särskild lag värna om naturresurserna. Utskottethar i sitt av godkända betänkande JoU 1982/83:4 förordat en utredningom behovet av en övergripande lagreglering av hushållningen med naturresurser.Mot bakgrund av riksdagsbeslutet utarbetas f. n. i enpromemoria med förslag till lag om hushållning med naturresurser. I lagen avsesingå regler som motsvarar riktlinjerna i den fysiska riksplaneringen (jfr BoU1983/84:2). Någon ytterligare åtgärd med anledning av mofion 1982/83:485,yrkande 1, är därmed inte f. n. påkallad. Imotion 1982/83:627 erinras om att samhället gjort omfattande insatser för attuppmuntra till slybekämpning och därmed till bibehållande av ett öppetlandskap. Enligt motionärerna finns det emellertid vissa brister i lagstiftningensom hindrar en ytterligare utvidgning av den mekaniska slybekämpning-en.Lagsfiftningen ger sålunda inte möjlighet fill tvångsawerkning av sly på annansmark och innehåller inte heller krav på markägaren att själv bekämpa sly. a. leda till att en som beredskapsarbete utförd strandrens-ning runt ensjö blir ofullständigt genomförd för den händelse att någon av markägarnamotsätter sig röjning på det egna markområdet. Utskottetinstämmer i mofionärens synpunkter så till vida att det är viktigt attslybekämpning och andra åtgärder kan utföras på ett effektivt sätt när detbehövs för att bibehålla ett öppet landskap. Som motionären påpekat har frånsamhällets sida gjorts stora insatser inom landskapsvården, bl. a. i form avberedskapsarbeten. Det är enligt utskottets mening olyckligt om en från JoU 1983/84:18 11 naturvårdssynpunktönskvärd slyröjning blir ofullständigt genomförd t. ex. av den anledningen attnågon av de berörda markägarna motsätter sig att röjningen utförs. Utskottethar dock f. n. inget säkert underlag för att bedöma i vilken omfattning detuppstår problem i det praktiska genomförandet av sådana' landskapsvårdandeåtgärder. Det får förutsättas att , i samråd med vederbörandelänsstyrelser m. fl., har sin uppmärksamhet riktad på problemen och tarinifiafiv till de åtgärder som anses nödvändiga för att åstadkomma en effektivlandskapsvård. Med det anförda föreslår utskottet att motionen lämnas utanvidare åtgärd från sida. I mofion 1982/83:1097, yrkande 18, anförs attnaturvårdslagen i vissa avseenden är otillräcklig och att det därför är dagsatt göra en allmän översyn av lagen. Därvid bör man eftersträva att i lageninarbeta vissa regler från andra lagområden så att man får en samladnaturvårdslagstiftning. I avvaktan på en sådan översyn bör, enligt motionen,lagen ändras så att får möjlighet att direkt hos regeringeninitiera skyddsåtgärder för värdefulla naturområden. Denna möjlighet skulleutnyttjas då vederbörande länsstyrelse underlåter att vidta nödvändiga åtgärderför att skydda värdefull natur. Utskottetfår erinra om att det gjorts en rad viktigaändringar i naturvårdslagen, bl. a. efter förslag årsnaturvårdskommitté. Som exempel på mera omfattande och betydelsefulla reformerkan nämnas riksdagsbeslut angående bl. a. strandskyddet,allemansrätten och den nya skyddsformen naturvårdsområde (prop. 1974:166, JoU1974:52). I motionen går ej att klart utläsa i vilka hänseenden lagen skullevara otillräcklig eller på vilka grunder i övrigt en allmän översyn skulle varamotiverad. Utskottet är för sin del inte berett att förorda en allmän översynav naturvårdslagen. Enligt utskottets mening finns ej heller anledning attändra lagen så att får möjlighet att, oberoende avvederbörande länsstyrelses ställningstagande, initiera skyddsåtgärder förvärdefulla naturområden. Det bör f. ö. påpekas att den i motionen åsyftadeprövningen kan åstadkommas redan med stöd av nu gällande regler.Naturvårdsverket är nämligen oförhindrat att i en framställning till vederbörandelänsstyrelse aktualisera skyddsåtgärder för ett visst naturområde. Omlänsstyrelsens beslut går i annan riktning kan verket genom besvär enligt 40 §NVL bringa ärendet under regeringens prövning. Medhänvisning till det anförda avstyrker utskottet motion 1982/83:1097, yrkande18. JoU1983/84:18 12 a. attriksdagen avslår motion 1982/83:794, b. attriksdagen avslår mofion 1982/83:1439, yrkande 3, 2. beträffandegrundlagsskydd för nationalparker att riksdagenavslår mofion 1982/83:1010, yrkande 1, 3. beträffandeStora Sjöfallets nationalpark attriksdagen avslår mofion 1982/83:1097, yrkande 1, 4. beträffande nya nationalparker iSjaunja, Taavavuoma och Rogenområdet attriksdagen avslår motion 1982/83:1097, yrkandena 2-4, 5. beträffandeskydd för fjällvärlden i övrigt attriksdagen avslår mofion 1982/83:1097, yrkande 5, attriksdagen avslår rnofion 1982/83:1097, yrkande 6, 7. beträffandeflora- och faunavård attriksdagen avslår mofion 1982/83:1097, yrkande 8, 8. beträffandenaturvårdsområde i Gullmarn att avslår mofion 1982/83:644, attriksdagen avslår motion 1982/83:360, yrkande 9 och 1982/ 83:1986, attriksdagen avslår mofion 1982/83:1097, yrkande 7, 11. beträffanderegler om hänsyn till naturvårdens intressen a. attriksdagen avslår mofion 1982/83:1097, yrkande 9, b. attriksdagen avslår mofion 1982/83:1097, yrkande 10, c. attriksdagen avslår mofion 1982/83:1097, yrkande 15, 12. beträffandefysisk riksplanering m. m. attriksdagen lämnar mofion 1982/83:485, yrkande 1, utan vidare åtgärd, attriksdagen lämnar motion 1982/83:627 utan vidare åtgärd, 14. beträffandeöversyn av naturvårdslagen m. m. attriksdagen avslår motion 1982/83:1097, yrkande 18. JoU1983/84:18 13 Närvarande: (), (), ArneAndersson i (), (), (), MartinSegerstedt (s), (), (), (), (vpk), (), (), LennartBrunander (c), () och (). Allemansrätten (mom. 1 a) (), iLjung (m), (), (), ()och () anser att dels den del av utskottets yttrandepå s. 3 som börjar med "I anslutning" och slutar med"1982/83:794" bort ha följande lydelse: Utskottet delar den i mofion 1982/83:794 framfördauppfattningen att det ökade utnyttjandet av allemansrätten i samband med turismoch friluftsliv vållar problem för både allmänna och enskilda intressen. Deuttalanden som utskottet gjorde under /80 angående riskerna fören ökad förslitning av naturen och om det angelägna i en viss återhållsamhetvid "marknadsföringen" av vårt land från allemansrättslig synpunkthar fått förnyad aktualitet genom den utveckling som ägt rum efter nyssnämndariksmöte. Om inga åtgärder vidtas från statsmakternas sida riskerar man atthamna i en situation med allt skarpare intressemotsättningar mellan olikagrupper och med en oacceptabel förslitning av naturmiljön. En sådan utveckhngvore olycklig inte minst med hänsyn till det angelägna i att vi värnar om denunika fillgång som den svenska allemansrätten, rätt utnyttjad, trots alltutgör. Utskottet vill mot angivna bakgrund förorda en översyn av problemen medett intensivt utnyttjande av allemansrätten, vilken bör utmynna i förslag tillåtgärder för att motverka de olägenheter som utskottet exemplifierat. a. också omfatta en utvärdering av informationen om allemansrättensinnehåll. Vad utskottet anfört med anledning av motion 1982/83:794 bör gesregeringen till känna. dels utskottets hemställan under 1a bort ha följande lydelse: 1. beträffande allemansrätten a) attriksdagen med anledning av motion 1982/83:794 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört, Allemansrätten (mom. 1 b) i , , och (alla m) anser att dels den del av utskottets yttrande på s. 4 som börjar med"Genom JoU1983/84:18 14 ovannämnda" och slutar med "yrkande 3" bortha följande lydelse: Utskottet vill påpeka att ovannämnda riksdagsbeslut ipraktiken innebär att markägarens intresse att få utnyttja sin fastighet för enviss verksamhet-visserligen av speciell karaktär - får stå tillbaka förallmänhetens rätt att fritt ströva i naturen. En sådan förstärkning avallemansrätten på bekostnad av enskilda intressen kan utskottet inte anseförsvarbar. Bestämmelserna om tillståndsplikt för uppförande av vilthägn bördärför upphävas eller kompletteras med regler som innebär att markägarensberätfigade intresse att utnyttja marken för viltuppfödning väger tyngre änskyddet för det rörliga friluftslivet. Det bör ankomma på regeringen att görade närmare överväganden som behövs för att syftet med motion 1982/83:1439,yrkande 3, skall fillgodoses. Vad utskottet anfört med anledning av nämndamofionsyrkande bör ges regeringen fill känna. dels utskottets hemställan under 1 b bort ha följandelydelse: b) attriksdagen med anledning av motion 1982/83:1439 yrkande 3 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört, Grundlagsskydd för nationalparker (mom. 2) (vpk) anser att de/5 den del av utskottets yttrandesom på s. 4 börjar med "Utskottet får" och på s. 5 slutar med"yrkande 1" bort ha följande lydelse: Utskottet vill för sin del framhålla att naturen inte baraär grunden för jordbruks- och skogsproduktion samt en källa tillmineralförekomster och vattenkraft. Den utgör också miljö för rekreation.Därför måste det finnas naturområden runt våra tätorter som lämpar sig för justrekreation. För både människornas rekreation och för den vetenskapligaforskningen om utvecklingen i vår natur måste det finnas områden som skyddasmot exploatering. Enligt utskottets mening kan det starkt ifrågasättas omden nuvarande naturvårdslagstiftningen verkligen ger tillräckligt skydd förmiljövårds- och rekreationsintressena. Inte minst utgör behandlingen av StoraSjöfallets nationalpark ett exempel härpå. Utskottet delar därför den i motion1982/83:1010 framförda uppfattningen att det finns anledning att skapa ettförstärkt legalt skydd mot exploatering av nationalparker, naturreservat ochnaturvårdsområden. Som sägs i motionen bör bl. a. för nationalparkernas del ettgrundlagsskydd övervägas. Härigenom skulle bl. a. redovisningen inför väljarnasäkras innan ett ingrepp görs. dels utskottets hemställan under 2 bort ha följandelydelse: 2. beträffandegrundlagsskydd för nationalparker attriksdagen med bifall till motion 1982/83:1010 yrkande 1 hos regeringenhemställer om utredning och förslag om förstärkt JoU1983/84:18 15 legalt skydd för nafionalparker, med inriktning pågrundlagsskydd för nationalparkerna, Skydd för Qällvärlden, nyanationalparker m. m. (mom. 3-5) () anser att dels den del av utskottets yttrandepå s. 5 som börjar med "Utskottet har" och slutar med"1982/83:1097" bort ha följande lydelse: Som i motion 1982/83:1097 anförs finns i fjällvärldenlandets mest värdefulla naturområden med bl. a. högalpina glaciärområden,högproduk-fiva älvdalar och hedområden med stora botaniska värden. Området ärgenom sin storlek, sin relativa orördhet och sina naturvärden unikt i Europa.Fjällvärlden erbjuder också utomordentliga rekreations- och turistvärden såvälsommar- som . Fjällområdet är också en bas för rennäringen. På olika sätt har statsmakterna sökt skydda fjällvärldenmot exploatering, bl. a. genom riktlinjer för den fysiska riksplaneringen. Ipraktiken har det visat sig att skyddet inte varit tillräckligt hållbart. Deingrepp som gjorts i nafionalparkerna t. ex. visar att exploateringsintressetofta väger tyngre än skyddsintresset. Riktlinjerna i den fysiskariksplaneringen har visat sig tänjbara så snart de ställts mot konkretaföretagsekonomiska krav från bl. a. skogsbruket. Utskottet anser mot angivnabakgrund att det är nödvändigt att ge det svenska fjällområdet ett bättre ochmera varaktigt skydd mot exploatering. Efter detta principiellaställningstagande, som utskottet föreslår att ger regeringen tillkänna, övergår utskottet till att behandla motionärernas förslag i övrigtangående skyddsåtgärder i fjällområdet. Vad först gäller den nuvarande Stora Sjöfalletsnationalpark delar utskottet motionärernas uppfattning att denna delvis är såexploaterad att den inte kan fylla de krav som måste ställas på ennafionalpark. När det gäller utskottets principiella inställning tillexploatering av nationalparker hänvisar utskottet till sina uttalanden ibetänkande 1979/80:39. I detta av godkända betänkande framhöllutskottet bl. a. att den allra största restriktivitet måste iakttas näringrepp i nationalparker aktualiseras. När det gäller harbetydande exploatering redan ägt rum, vilket gör att delar av nafionalparkeninte längre kan sägas vara ett objekt med särskilt stort skyddsvärde frånnaturvårdssynpunkt. Eftersom nafionalparksinstitutet enligt utskottets meningbör reserveras för sådana särskilt skyddsvärda objekt, delar utskottetmotionärernas uppfattning att bör upplösas ochatt de inte exploaterade delarna bör överföras till Sareks nationalpark resp.fill en nyinrättad nationalpark i . bör hos regeringen anhållaom ett förslag till sådana åtgärder. I motionen förordas också nya nationalparker inomSjaunjaområdet och inom Taavavuomaområdet. Dessa båda områden har uppenbarligenmycket stort skyddsvärde från naturvårdssynpunkt och fillhör båda de europeiska JoU1983/84:18 16 våtmarker som det är särskilt angeläget att bevara. I likhet med motionärerna anser utskottet att frågan ominrättande av nationalparker i de båda områdena nu bör prövas. När det gäller Taavavuoma bör framhållas att områdetsbotaniska värden är utomordentliga. Att det i området finns mycket känsligapalsmyrområden och ett ytterst värdefullt fågelliv har i andra sammanhang ocksåunderstrukits. Rogenområdet är ett särpräglat naturområde i den södradelen av fjällvärlden. Det saknar motsvarighet i bortsett frånangränsande områden i . I området finns glesa urskogsartade barrskogar ochblockmarker. Av särskilt intresse är s. k. rogenmorän, drumlinisering ochrullstensåsar. Det är också en tillflykt för hotade djurarter. n. naturreservat. Dock är det angeläget att det, eftersom det hör till detmest unika och storslagna i landet, ges högsta skyddsvärde, dvs. att detavsätts som nationalpark. Vad utskottet här anfört med anledning av motion1982/83:1097 yrkandena 1-5 bör ges till känna. När det gäller snöskotertrafiken kan utskottet t. v., iavbidan på den utredning om terrängkörningslagen som pågår i naturvårdsverketoch som slutförs , avstå från att framställa något yrkande medanledning av yrkande 6 i nyssnämnda motion. dels utskottets hemställan under 3-5 bort ha följandelydelse: 3. beträffandeStora Sjöfallets nationalpark attriksdagen med anledning av motion 1982/83:1097 yrkande 1 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört, 4. att riksdagenmed anledning av motion 1982/83:1097 yrkandena 2-A hos regeringen begärförslag om inrättande av nya nafionalparker i , Taavavuoma ochRogenområdet, 5. att riksdagenmed anledning av motion 1982/83:1097 yrkande 5 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet i övrigt anfört om skydd för fjällvärlden, Strandskydd (mom. 9) i , , och (alla m) anser att dels den del av utskottets yttrandesom på s. 7 börjar med "Utskottet har" och på s. 8 slutar med1982/83:1986" bort ha följande lydelse: Utskottet vill för sin del framhålla att det givetvis ärangeläget att ha ett väl fungerande strandskydd. Det finns emellertid - framförallt vid våra insjöar, men även i kustområdena - stora arealer vilkasbeskaffenhet gör dem olämpliga eller svårtillgängliga för friluftsliv. Man kanmot angiven bakgrund ifrågasätta om det varit rationellt att göra strandskyddetgenerellt för att JoU1983/84:18 17 sedan överlåta till länsstyrelser att medge dispens förområden som är utan intresse för det rörliga friluftslivet, med den belastningdetta innebär för byggnadslovgivningen. Som framhålls i mofion 1982/83:360fungerade de tidigare reglerna, som innebar att länsstyrelserna förordnade omstrandskydd i de områden där detta ansågs erforderligt, på ett smidigare ochmindre byråkratiskt sätt än de nuvarande. Utskottet delar därför motionärernasuppfattning att erfarenheterna av den genomförda lagändringenbeträffande strandskydd talar för att man går tillbaka till den tidigareregleringen av skyddet. bör begära att regeringen i angivet syftelägger fram förslag till ändring av naturvårdslagens bestämmelser omstrandskydd. Genom utskottets ställningstagande tillgodoses i första handmotion /83:360, yrkande 9, och till stor del även motion 1982/83:1986. dels utskottets hemställan under 9bort ha följande lydelse: 9. beträffande strandskydd attriksdagen med bifall till mofion 1982/83:360 yrkande 9 och med anledning avmotion 1982/83:1986 hos regeringen anhåller om förslag till ändring avnaturvårdslagens bestämmelser om strandskydd i enlighet med vad utskottetanfört, Våtmarker (mom. 10) () anser att dels den del av utskoftets yttrandepå s. 8 som börjar med "Utskottet erinrar" och slutar med"avstyrks således" bort ha följande lydelse: Utskottet delar mofionärernas uppfattning att våtmarkernaekologiskt sett är av utomordenligt stor betydelse. Deras betydelse ökar i taktmed den ökande intensiteten i jord- och skogsbruket. Genom nya tekniska landvinningarkan våtmarkerna utnyttjas i betydligt större utsträckning än man tänkt sig för10-20 år sedan. Framför allt är det skogsbruket och energiförsörjningen somställer anspråk på våtmarkerna. Det är då fråga om bl. a. utvinning av torv ochenergiskogsodling. De samlade anspråk som kan räknas fram är väsentligt störreän den areal som finns tillgänglig. 1 den fysiska planeringen måste därförvåtmarkerna på alla områden ägnas ett större intresse än . Vidare börnaturvårdsverkets våtmarksinventering påskyndas och intensifieras.Inventeringen bör leda fram till en klassning av våtmarkernas skyddsvärde. Deområden som inte får exploateras måste avgränsas och ges ett starkare skydd.Vad utskottet sålunda anfört med anledning av motion 1982/83:1097, yrkande 7,bör ges regeringen till känna. dels utskottets hemställan under 10bort ha följande lydelse: . 10. beträffande våtmarker attriksdagen med anledning av motion 1982/83:1097 yrkande 7 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört, JoU1983/84:18 18 Regler om hänsyn till naturvårdens intressen (mom. 11) () anser att dels den del av utskottets yttrandepå s. 9 som börjar med "Frågan om" och slutar med "avstyrkssåledes" bort ha följande lydelse: Utskottet vill, inför det beredningsarbete som ännuåterstår i ovannämnda lagstiftningsärende, understryka det angelägna i atthänsynsreglerna ges tillräckligt stringenta former. Det är, som i motion1982/83:1097 anförs, viktigt att entydiga och ambitiösa föreskrifter införs omjordbrukets hänsyn till naturvården. Ett traditionellt ramlagsförfarande ärknappast fillräckligt. Lagreglerna måste kompletteras med klara och detaljeradetillämpningsföreskrifter. Vad utskottet anfört med anledning av motion1982/83:1097 yrkande 9 bör ges regeringen fill känna. dels den del av utskottets yttrandesom på s. 9 börjar med "Utskottet har" och på s. 10 slutar med"avstyrks således" bort ha följande lydelse: Utskottet delar motionärernas uppfattning att det måstegöras en utvärdering av bestämmelserna om naturvårdshänsyn i skogsbruket.Erfarenheterna har visat att de begränsningar i skogsbruket som kunnat görasmed stöd av nämnda regler har varit få och av ringa omfattning. a.föreligger risk att de återstående resterna av naturskogar, urskogar och andravärdefulla områden försvinner. Den av utskottet förordade utvärderingen bördärför också inriktas på en skärpning av fillämpningsföreskrifterna påförevarande område. Som motionärerna anfört finns det all anledning attuppmärksamma även mineralhanteringens inverkan på naturvårdens intressen. Denverksamhet som utskottet här åsyftar blir visserligen regelmässigt föremål förtillstånds-eller koncessionsförfarande i någon form. De regler omhänsynstagande till allmänna intressen som kan återfinnas iminerallagstiftningen är emellertid enligt utskottets mening alltför vaga ochallmänt hållna för att ge naturvårdsintresset den erforderhga tyngden iprövningsförfarandet. En uttrycklig bestämmelse om hänsyn till naturvårdensintressen i minerallagstiftningen skulle enligt utskottets mening kunna fyllaen viktig funktion i bevarandearbetet. Det bör ankomma på regeringen attundersöka möjligheterna till en komplettering av bl. a. gruvlagen och lagen omvissa mineralfyndigheter i de hänseenden utskottet angett. Vad utskottet anfört med anledning av motion 1982/83:1097yrkandena 10 och 15 bör ges regeringen till känna. dels utskottets hemställan under 11 bort ha följandelydelse: 11. beträffande regler om hänsyntill naturvårdens intressen a) att med anledning av motion1982/83:1097 yrkande 9 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört. JoU1983/84:18 19 b) att med anledning avmotion 1982/83:1097 yrkande 10 som sin mening ger regeringen fill känna vadutskottet anfört, c) att riksdagenmed anledning av motion 1982/83:1097 yrkande 15 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört. () anför: har i ett antal reservationer tillföreliggande betänkande angett vilka konkreta åtgärder som framstårsom nödvändiga för att stärka naturvårdens intressen. I detta yttrande tar jagupp några allmänna aspekter på naturvårdens ställning i dagens samhälle. Vidarekommenteras de förslag i motion 1982/83:1097 beträffande vilka jag av olikaskäl inte ansett mig f. n. böra framställa några yrkanden som avviker frånutskottets ställningstagande. Det gäller frågan om begränsning avsnöskotertrafiken (yrkande 6), flora- och faunavården (yrkande 8) och enöversyn av naturvårdslagen (yrkande 18). Naturvård handlar ytterst om hushållning med knappanaturresurser och om hänsyn och livskvalitet. Får ett krasst och ekonomisktkortsiktigt handlande dominera mister vi värden, som vi inte kan få igen. går aldrig att återställa. En kalhuggen urskog behöverhundratals år för att återskapas. Naturvården har i många avseenden svårt att hävdasig. Skogsföretag börjar avverka oersättliga fjällskogar. Hotet mot deoutbyggda Norrlandsälvarna är större . Många tar den ekonomiskakrisen som intäkt för att pressa tillbaka naturvårdens krav. Detta snålare klimat får inte prägla den praktiskapolitiken. Tvärtom måste vi nu förbättra naturvårdens position. Det kan skegenom ytterligare insatser för att säkerställa och skydda särskilt värdefullanaturområden men också olika representafiva naturtyper över hela landet. Fördessa ändamål kan naturvårdslagen utnyttjas. Det bör också ske genom attbevarandeintressena ges större tyngd i samhällsplaneringen. Härvid bör denfysiska riksplaneringen vara ett viktigt medel. Riktlinjerna i denna börlagfästas och naturvårdsintresset markeras ytterligare. Men dessutom krävs atthänsyn till naturvårdens krav tas i alla verksamheter. Det måste slås fast attalla samhällssektorer har ett ansvar för naturen. Det anförda leder enligt min mening fram till att manmåste allvarligt överväga huruvida den nuvarande naturvårdslagstiftningen ärtill fyllest för att naturvårdens intressen skall kunna hävdas med tillräckligteftertryck. Enligt min mening är det angeläget att lagstiftningen utformas såatt inte naturvården kommer i ett underläge gentemot olika ekonomiskaintressen. F. n. pågår i olika sammanhang ett lagstiftningsarbete rörandeexempelvis JoU1983/84:18 20 jordbrukets hänsynstagande till naturvården och skyddet avädellövskog. Innan dessa förslag framlagts är det svårt att få en samlad bildav naturvårdslagstiftningens möjligheter. Jag förbehåller mig rätten att återkommamed krav om en allmän översyn av nämnda lagstiftning i ett senare sammanhang. Som i motion 1982/83:1097 anförs ger snöskotertrafiken idelar av fjällområdet upphov till betydande skador i form av störningar avdjurlivet, mark- och vegetafionsskador samt bullerstörningar. Åtskilligaolyckor inträffar också med personskador och omfattande fjällräddningsinsatsersom följd.