bet · G701AU23 · 1983-12-31 00:00:00 — i förhållande till förra budgetåret (JoU 1983/84: 26). Jordbruketsroll för den regionala utvecklingen stryks också under i de ovan nämndamotionerna som rör riktlinjerna för regionalpolitiken. Det är utskottetsuppfattning att ett väl fungerande jordbruk är en förutsättning för att uppnåen balanserad regional utveckling. Frågor rörande jordbruket behandlas f. n. avutredningen (Jo 1983:01) om utformningen av en livsmedelspolitik. Industrins utveckling och lokalisering har ju varithuvudfrågan för regionalpolitiken tillkomst i mitten av 1960-talet.Den regionalpolitiska medelsarsenalen är också i huvudsak inriktad påindustrin. Den regionala industriutvecklingen behandlas i en bilaga till densenaste långtidsutredningen (SOU 1984:6) i vilken expertgruppen för forskningom regional utveckling (ERU) lämnar en redogörelse för de regionala konsekvensernaav långtidsutredningens nationella utvecklingsalternativ. Utskottet har i detföregående på flera punkter hänvisat till detta material och redovisar här sombakgrund till sina fortsatta överväganden en sammanfattning av vad ERU anförom den regionala industriutvecklingen . Resultatet av ERU:skalkyler visas i tabell 2 tillsammans med länsstyrelsernas bedömningar förperioden 1990. Sysselsättning i tillverkningsindustri i län och landsdelar 1980 och förändringar under angränsande tioårsperioder -1,0 -2,1 -2,2 -2,4 -0,3 -0,2 -0,5 -1,3 -2,8 -1,0 -1,1 -1,9 -0,1 -1,4 -1,0 -2,0 -1,1 -1,8 -0,2 -1,3 -0,1 -1,2 -0,5 -0,7 -0,6 -0,9 -1,5 -1,3 -1,1 -1,1 -0,5 -2,3 -0,6 -0,1 -1,0 -1,1 -0,5 -1,7 -0,8 -1,8 -0,5 -0,7 -1,8 -0,3 -0,2 -0,4 -0,8 -2,5 -0,4 -0,9 -1,3 -2,4 -0,3 -0,8 -0,2 -0,5 -1,9 -0,5 -0,7 -1,8 -0,4 -1,3 -1,1 -1,7 -0,3 -1,1 -0,4 -1,2 -1,0 -1,6 -0,3 -2,3 -0,5 -1,1 -0,1 -1,3 -0,9 -0,5 -1,6 -0,4 -1,2 -0,3 -0,5 -1,3 -0,4 -0,5 -1,0 -0,6 -0,4 -1,2 -0,3 -0,2 -0,4 -1,6 -0,3 LU 84 = ERU:s bearbetning av LU 84. LU 83 =Länsstyrelsernas prognoser . Källa: LU 84 Särskilda studier (SOU 1984:6). tas industrins sysselsättningsutveckling under 1980-taletbli svagt negativ enligt långtidsutredningen. Länsstyrelserna gör över lag enmera pessimistisk bedömning. De räknar med minskning i alla län utom ett medanERU:s kalkyler ger nedgång i industrisysselsättningen i tretton av länen. Desenare bedömningarna visar en positiv utveckling i nästan alla län i södra ochvästra . Bakom de förändringar ERU förutser - och som är relaUvtmåttliga - döljer sig stora bruttoförändringar. Av antalet företag år 1980beräknas ha blivit nedlagda i genomsnitt förriket. Störst väntas andelen bli i Mellan- och , minst i norraSverige. Men även nyetableringarna bedöms bli betydande. Inemot avföretagen 1990 antas vara nyetablerade . Störstandel nyetablerade företag väntas i Väst- och . AU 1983/84:23 30 Betydande insatser görs för att främja industrinsutveckling vid sidan av regionalpolitiken. Här kan främst nämnas de förslag somf. n. är under behandling med anledning av regeringens proposition(1983/84:135) om industriell tillväxt och förnyelse. Utskottet vill isammanhanget också erinra om de insatser som under innevarande budgetår görsför att öka rekryteringen av arbetskraft till industrin. 100 milj. kr. haravsatts för ändamålet varav 10 milj. kr. är särskilt inriktade på rekryteringav fler kvinnor till industrin. Den senare verksamheten pågår i ett 100-talorter. Densvaga sysselsättningsutveckling inom industrin som är trolig under 1980-taletgör det angeläget att regionalpolitiken i ökad grad riktar uppmärksamheten motandra delar av näringslivet. Utskottet har i det föregående särskilt pekat påden privata service- och tjänstesektorns roll i den regionala utvecklingen. Utbildningssektorn kan bl. a. genom sinorganisatoriskt decentraliserade verksamhet medverka till att deregionalpolitiska problemen minskar. Orter som kan tillhandahålla ett brettutbud av utbildning väntas vara mera attraktiva än andra. Utformningen avvuxenutbildningen och den återkommande utbildningen, särskiltyrkesutbildningen, blir väsentlig i den framtida regionalpolitiken liksomforskning och utbildning för att främja näringslivets utveckling. Regeringenuppdrog åt länsstyrelserna att medverka iutbildningsplaneringen i länen. Detta arbete syftar bl. a. till att få en näraanpassning av yrkesutbildad arbetskraft till näringslivets behov. En redogörelseför arbetet kommer att lämnas av länsstyrelserna länsrapport. Närdet gäller den yrkesinriktade utbildningen har samhället genom den nyagymnasieskolan och utbyggnaden av arbetsmarknadsutbildningen kommit att ansvaraför den grundläggande yrkesutbildningen medan företagen svarar för den merbransch- eller företagsspecifika utbildningen. Samhället har emellertid avflera olika skäl funnit anledning stödja eller bedriva fort- ochvidareutbildning av anställda. Mot bakgrund av det ökade behovet avutbildningsinsatser för redan anställd personal som uppkommit i samband med bl.a. rationaliseringar och införande av ny teknik bedrivs det inomarbetsmarknadsutbildningen verksamhet med s. k. flaskhalsutbildning vars syfteär att aktivt stödja näringslivets rekryteringsbehov och utveckling. Deregionala industriprogram som länsstyrelserna har utarbetat på regeringensuppdrag har som främsta syfte att vara ett gemensamt handlingsprogram för detregionalpolitiska arbete som bedrivs av skilda myndigheter i länen. har fått i uppdrag att sammanställa och bearbeta programmen inomfem olika områden. Ett av områdena som redovisats för regeringen ärforskningens och utbildningens roll för AU1983/84:23 31 att främja näringslivets utveckling. Regeringen haröverlämnat materialet till regionalpoHtiska utredningen för att övervägas ocharbetas in i deras betänkande. Av nämnda sammanställning som industriverket gjortredovisas pågående och planerade aktiviteter inom forsknings- ochutbildningsområdet av industri- och regionalpolitiskt intresse. a.redovisas en studie över industrins internationella konkurrenskraft. Därvid harindustrin delats upp i en skyddad del och en konkurrensutsatt del. ÄvenkunskapsinnehåHet i produktionen har studerats. En slutsats är att svenskindustri haft sina framgångar i den del av den konkurrensutsattaförädlingsindustrin som har en hög teknikerandel, dvs. ett stortkunskapsinnehåll i produktionen, och att framtidsmöjligheterna i alltväsentligt finns där. Vidare framgår av industriprogrammen att samtligalänsstyrelser slår fast forskningens och utbildningens ökande roll förnäringslivets utveckling, strukturomvandling och förnyelse. Särskilt dentekniska utveckHng-ens betydelse framhålls. Flera länsstyrelser betonar vidarebetydelsen av bred allmänutbildning och hög beredskap för att tillgodogöra signya kunskaper i takt med den allt snabbare tekniska utvecklingen. Samtligalänsstyrelser pekar vidare på nödvändigheten av att utbildningsutbudet -såvälpå gymnasie- som på högskolenivå - anpassas till näringslivets behov avkvalificerad personal. Särskilt de län som har teknisk högskola betonarhögskolans betydelse för att påverka näringslivets, i första hand industrins,utveckling och förnyelse. Decentralisering av statlig verksamhet Utvecklingen av statHgt anställda in. Antalet anställda i statligverksamhet ökade kraftigt . Som framgår av nedanstående diagramvar ökningen . Till en del kunde tiHväxten tillskrivasett ökat deltidsarbete. Räknar man om de deltidsarbetande tillheltidssysselsatta för att få ett mått på ändringen av sysselsättningsvolymenstannar ökningen vid för riket. kan ett markant trendbrott märkas i utvecklingen.Därefter sker totalt mycket små förändringar i den statliga sysselsättningen.Omsvängningen kan förklaras med de begränsningar i myndigheternas anslagstilldelningsom dä infördes. När det gäller utvecklingen harstatens arbetsmarknadsnämnd (SAMN) regeringens uppdrag att följamyndigheternas anslagsframställningar och deras redovisningar över denplanerade personalutvecklingen. På grundval av detta material beräknar SAMNatt en personalminskning med ca 10000 helårsarbetare kan väntas under perioden1983/84-1985/86. Del motsvarar per är av kollektivet. Diagram1 Antal anställda i statlig verksamhet 1970-1983 Antal heltid plus deltid y Antal omräknat tillheltidspersoner 1970 Källa; SCB -\---- 1--- 1---- 1--- (- H---- 1--- 1---- 1--- 1---- 1Ar 1979 19801981 1982 1983 I följande tabell redovisas deanställda i statlig verksamhet den med fördelning över län. Somstatsanställda räknas i detta sammanhang anställda inom civil och militärförvaltning samt inom affärsverken. Redovisningen omfattar såväl heltids- som deltidssysselsatta. Anställda i statlig verksamhet Per 1 000 inv. till en kommun (i %) Per 1000 inv. ställda till en kommun (i %) -51,6 Tabellen visar att har endominerande ställning när det gäller antalet statsanställda även om man får tahänsyn till att länet har en statlig förvaltning av regional och lokal karaktärsom är dimensionerad efter det jämfört med andra län höga befolkningstalet.Andelen statlig sysselsättning i länet har dock minskat med någraprocentenheter . Sammanställningenovan belyser också översiktligt den statliga sektorns betydelse i olika län.Redovisningen över antalet statsanställda per 1000 invånare anger bl. a. att defyra nordligaste länen tillsammans med och har enbetydligt större "täthet" statsanställda än riket i genomsnitt. Desydsvenska länen har genomgående ett lägre antal statsanställda i förhållandetill folkmängden än riksmedeltalet. Förde statsanställda finns på många håll en märkbar koncentration till en kommun ilänet (vanligen residensstaden). Som framgår av tabellen ovan återfinns denstörsta inomregionala koncentrationen av de statsanställda i län och i län. En jämförelsevis låg koncentration finns iÄlvsborgs, och . Arbetetmed decentraHsering av statlig verksamhet Decentralisering av statlig verksamhet kan ske påtvå vägar. En är att delegera beslutsbefogenheter och arbetsuppgifter fråncentral till regional nivå och från regional till lokal nivå. Denna typ avdecentralisering har inte enbart sysselsättningsmässiga aspekter. Den är ocksåett led i strävandena att flytta själva beslutsfattandet närmare de människorsom berörs av besluten. Den andra vägen är att omlokalisera enheter, funktionereller hela verksamheter. Exempel på detta är de stora omlokaliseringarna avstatlig verksamhet från som beslöts i böljan av 1970-talet.Riksdagen har därefter uttalat att en ny omlokalisering inte är aktuell.Statsmakterna har däremot betonat att det måste finnas starka skäl om man skallförlägga ny statlig verksamhet till . Det har 3 1983/84. AU 1983/84:23 34 vidareframhållits att man målmedvetet skall pröva möjligheterna att omlokalisera nyeller expanderande statlig förvaltning. Närnya myndigheter bildas sker det som regel genom omorganisation av tidigareverksamheter. Detta i förening med besparingssträvandena inom statsverksamhetenbegränsar möjligheterna att nå nämnvärda regionalpolitiska resultat omlokaliseringsfrågorna begränsas till ny eller expanderande verksamhet.Utskottet har därför i tidigare sammanhang uttalat att det är skäl att prova omdelar av verksamheter eller funktioner i den statliga förvaltningen kan flyttasfrän . I1982 års regionalpolitiska proposition (prop. 1981/82: 113 s. 84) uttaladesmed stöd av att de centrala myndigheterna själva aktivt bör medverkatill att ta fram beslutsunderlag i lokaliseringsfrågorna. Det förordades därföratt vissa myndigheter skulle åläggas att utarbeta alternativadecentraliseringsförslag som innebär minskning av antalet sysselsatta hos demmed mellan och . Utskottet instämde för sin del i detta förslag.Samtidigt förutsattes dock att de flyttningar från som bliren följd av åtgärderna inte leder till kostnads- och effektivitetsförlustersom inte uppvägs av klara samhällsekonomiska vinster. har efter regeringsskiftet förändrats i vissa delar. Detövergripande ansvaret för decentraliseringsfrågorna har förts över fråndåvarande budgetdepartementet till . Inom departementetsenhet för regional förvaltning handläggs numera flera av de löpandearbetsuppgifter som tidigare ålåg decentraliseringsdelegationen. Dennadelegation har ersatts av en arbetsgrupp fördecentralisering av statlig verksamhet som inrättats inom civildepartementet.Gruppen skall pröva de möjligheter som finns att få tillstånd en decentralisering av vissa verksamheter och funktioner inomaffärsverken och några andra centrala myndigheter med lokala och/ellerregionala uppgifter. Därvid skall särskilt prövas vilka möjligheter till ökaddecentralisering som öppnas genom utnyttjande av nu pågående förändringar inomdata- och telekommunikationstekniken. Arbetsgruppen skall undersöka omeventuell möjlig decentralisering kan riktas mot ett mindre antal frånsysselsättningssynpunkt särskilt utsatta områden och orter. Gruppen skalldärvid inledningsvis precisera vilka ekonomiska och politiska kriterier som kanläggas till grund för urvalet av områden och orter samt myndigheter. När detgäller geografiska överväganden skall tidigare uttalanden beaktas.Gruppens resultat skall presenteras successivt och en slutlig redovisning avgruppens arbete skall föreligga senast . Regeringenfattade därutöver beslut om det fortsatta arbetet meddecentralisering inom statliga förvaltningsmyndigheter. Beslutet innebär attett antal myndigheter med Stockholmskontor har fått i uppdrag att före utgångenav redovisa översiktliga decentraliseringsplaner på medellång och långsikt . AU 1983/84:23 35 ringenskall senare bedöma hur det framlagda materialet skall utnyttjas som underlagför en fortsatt decentralisering av statlig verksamhet. Arbetet med att tafram decentraliseringsplaner skall följas av arbetsgruppen för decentraliseringunder medverkan av resp. fackdepartement. riktlinjer som är fogade till ovan redovisade beslut anges bl. a. denlångsiktiga målsättningen för det fortsatta decentraliseringsarbetet inom destatliga förvaltningsmyndigheterna. I enlighet därmed bör myndigheter medStockholmskontor sträva efter att överföra allt fler av sina linjefunktionerfrån till redan existerande eller nya regionala och lokalamyndigheter, för att dels förbättra servicemöjligheterna för skilda kunder,dels stödja sysselsättning och kompetensutveckling ute i landet. Därvid bördata- och telekommunikationsteknik utnyttjas i särskilt stor utsträckning. Motbakgrund av denna målsättning ges allmänna riktlinjer för det fortsattadecentraliseringsarbetet vid myndigheter med Stockholmskontor. a. sägs attför att myndigheterna vid fortsatt minskade resurser som kan förutses underåterstoden av skall klara att genomföra en ökad s. k.funktionsdecentralisering är det helt avgörande att kunna planera för ett ökatutnyttjande av data- och kommunikationsteknikens möjligheter. En minst10-procentig överföring av årsarbeten från modermyndigheten i tillregionala och/eller lokala organ eller till filialer fram till1990-talets böljan sägs kunna vara en rimlig decentralise-. ringsmålsättning.Delta bör kunna kombineras med en höjning av produktiviteten. Deneftersträvade decentraliseringen får således inte leda till några ökaderesursanspråk på statsbudgeten. Vidare bör möjligheterna att genomföra en fortsattrationalisering av verksamheten inte försämras. Decentraliseringen bör enligtregeringens direktiv genomföras på ett sådant sätt att rationaliseringar kanuppnäs som ett viktigt delresultat. Vid decentraliseringsplaneringen skall storomsorg ägnas åt de personalpoH-tiska frågorna. Regeringenhar också initierat annan utredningsverksamhet som rördecentraHseringsfrågorna. Chefen för bemyndigades den 17mars 1983 att tillkalla en beredning (dir. 1983: 30) som skall utreda frågan omökad samverkan mellan stat och kommun samt förenkling av statliga regler m. m.Vidare tillsattes den s. k. parlamentariskademokratiberedningen (dir. 1983:44) vars uppgift bl. a. är att underlätta ochfånga upp olika försök ute i landet med lokala organ för decentraliseradelösningar, brukarinflytande, vidgning av det lokala partiväsendets inflytandeoch olika former av kooperativ. Slutligen har regeringen den 12 januari 1984uppdragit åt statskontoret att utreda myndigheternas investeringar i teknikför data- och telekommunikation. AU1983/84:23 36 Utskottet behandlar nedan demotionsyrkanden som rör decentralisering av statlig verksamhet. m.fl. (c) erinrar i motion 1914 om att detuppdrag tiH vissa centrala myndigheter om decentralisering av verksamheten somaviserades ännu inte har lämnats. Det är enligt motionärerna heltoacceptabelt att beslut åsidosätts på det sätt som skett. Därförbegärs att uppdrag skal) ges till centrala myndigheter och verk att arbeta framförslag till att verksamheter bör decentraliseras i syfte att få en mer rättvisspridning av sysselsättningen över landet inom den centrala statsförvaltningen. Som utskottet redovisat tidigare i detta avsnitt harregeringen lämnat uppdrag till ett antal myndigheter med huvudkontor iStockholm och att före utgången av är 1984 redovisa översiktligadecentraliseringsplaner. Dessa redovisningar skall utgöra underlag förregeringens bedömning av vilka åtgärder som kan bli aktuella i det vidaredecentraliseringsarbetet. Utskottet ser med tillfredsställelse på det initiativ somnu tagits. Det ligger helt i linje med tidigare uttalanden om attmöjligheterna bör prövas att flytta ut funktioner eller delar av statligverksamhet. Som också framhållits är det därvid angeläget att man tar till varade möjligheter till omfördelning av arbetsuppgifter som den nya data- ochtelekommunikationstekniken ger. Av det sagda framgår att motionärernas begäranpå denna punkt redan har tillgodosetts. Någon ytterligare åtgärd behöver intevidtas. Böije m.fl. (s) tar i motion 1333 upp frågan omlokaHsering av myndighet vid översyn av regional organisation. Motionärerna gerolika exempel på alt det vid översyn av verksamhetsområden som avser regionalamyndigheter ofta sker en olycklig koncentrering av verksamheter till störrebefolkningsområden på bekostnad av områden med lägre befolkningstal. Det sägsvara ett alltför snävt synsätt. Beslut av denna art bör föregås av meraallsidiga utredningar där bl. a. konsekvenserna för olika län belyses vidförändringar i den regionala organisationen. Enligt motionen bör vid framtidautredningar om ändringar i regional indelning och förvaUning målen om tillgängpå arbete och service i hela landet samt bevarad regionalpolitisk balansiakttas. Dessutom bör ytterligare centralisering till storstäder undvikas. Även m. fl. (m) framhåller i motion 2394betydelsen av alt motverka regional obalans i samband med offentligaorganisationsförändringar. Liksom i den förra motionen sägs att varjeförändring isolerad kan ses som motiverad men att konsekvenserna sammantaget avflera beslut kan leda till regional obalans. Det är därför enligt motionärernaviktigt att ha ett vidare perspektiv. AU 1983/84:23 37 Som framgått av tidigare redovisning föreliggerstora skillnader mellan länen när det gäller inomregional fördelning av statligverksamhet. Utskottet anser liksom motionärerna att det är viktigt att enjämnare spridning av den statliga sysselsättningen främjas inom länen. Med denmålsättningen gav regeringen länsstyrelserna i uppdrag att övervägamöjligheterna till decentraliserad förläggning av arbetsuppgifter inom statligverksamhet. Delta arbete, som i länsrapporter och länsprogram har redovisatstill regeringen, utgör nu ett underlag för fortsatta överväganden. Enligt utskottets mening bör det även ihuvudsak ankomma på länsstyrelserna att initiera och ta fram underlag förbeslut om lokalisering av regional och lokal statlig verksamhet inom länet.Detta arbete bör göras i samråd med berörda centrala myndigheter och länsorgan.1 vissa fall, t. ex. när regionala organ ny- eller ombildas, kan det också bliaktuellt att regeringen låter utreda förutsättningarna för att verksamheterlokaliseras utanför residensstäderna. Något särskilt initiativ från riksdagenssida med anledning av motionerna är inte erforderligt. m.fl. (s) föreslår i motion 1903 en försöksverksamhet medomlokalisering av offentlig verksamhet i län. Motionärerna pekar på deobalansproblem som finns i länet och som har förstärkts genom de strukturförändringarinom stål- och verkstadsindustrin som drabbat norra . En omfördelning avverksamhet inom den offentliga sektorn från till de norra och södralänsdelarna förordas. Länet bör enligt motionärerna kunna vara ett lämpligtförsökslän för studier av vilka regionalpolitiska effekter en omlokaliseringinom ett län kan få. Denoffentliga sektorn i län är till övervägande del lokaliserad tillUppsala kommun. Som tidigare redovisats finns av länets statligtanstäHda i denna kommun. Det finns fler skäl till att denna koncentration haruppkommit. Kommunens centrala läge, både geografiskt och ikommunikationshänseende, har betydelse. har vidare sedan läng tidtillbaka haft en viktig funktion som centrum för utbildning och sjukvård i enregion större än länet. Båda dessa verksamheter har vuxit betydligt undersenare tid. Dessutom har flera statliga verksamheterutlokaliserats till . har anfört ovan har frågor som rör inomregionala förhållanden ihuvudsak anförtrotts länsstyrelserna. 1 län har också länsstyrelsenbeslutat om viss försöksverksamhet med decentralisering inom länet. Denregionala deklarationsgranskningen och TN-revisions-verksamhelen, dvs denverksamhet som normalt bedrivs inom taxeringsverksamhet, skallsåledes på försök decentraliseras till de tre lokala skattemyndigheterna iUppsala, och . Utskottet är på det klara med attlänsstyrelsens möjligheter atl själv påverka den offentliga sektorns fördelningi länet är begränsade. Mer omfattande åtgärder kräver således beslut avstatsmakterna. Utskottet vill här hänvisa AU 1983/84:23 38 tillde åtgärder regeringen har vidtagit för att uppnå ökad decentralisering och sombeskrivits i det föregående. Med hänvisning härtill och till vad i övrigt sagtsovan syns det inte påkallat med någon åtgärd från sida. Per-RichardMolén (m) föreslår i motion 1329 en utredning av möjligheterna tillutflyttning av statlig dataverksamhet från till . Imotionen anges den maskinella bearbetningen och systemutvecklingen för statenslöne- och pensionsverk (SPV). Även centrala () börenligt motionären kunna överföra sina datatjänster iHl servicebyrå iSundsvall. Frågan om upphandling av statliga datatjänster från privatadataföretag i bör därvid också övervägas. SPV:sverksamhet baseras till stor del på ADB. Större ADB-rutiner finns förpensionsutbetalning, löneberäkning och personaladministration.Riksförsäkringsverket svarar med sin dator i för driften avpensionssystemet och matrikelregistret () medan driften av det statligalöneuträkningssyslemet (SLÖR) är förlagd till såväl DAFA i och Gävlesom . DAFA i svarar även för driften av detpersonaladministrativa informationssystemet (PI). SPVfick regeringens uppdrag att i samråd med statskontoretutreda verkets långsiktiga behov av datorstöd och genomföra en förstudierörande verkels framtida datorkraftstruktur och driftorganisation. Bakgrundentill uppdraget var bl. a. att det i olika sammanhang hade antytts att detskulle kunna vara ekonomiskt motiverat att bygga upp egen datorkraft åt SPV.Resultatet av utredningsarbetet redovisades i förstudien. Här rekommenderas enutvecklingsstrategi för SPV:s del som under förutsättning av lönsamhet byggerpå en successiv och långsiktig övergång till drift i egen regi av såvälpensionssystemen som PA-systemen. Den stegvisa uppbyggnaden av egen datorkraftbör närmare utredas i en huvudstudie rörande möjligheterna att överföra vissSLÖR-produktion till SPV i . Vidare föreslås att en fördjupadförstudie skall göras beträffande möjligheten atl även föra överpensionssystemen till en egen SPV-utrustning. Det fortsatta arbetet är f. n.föremål för beredning inom . Närdet gäller datorverksamheten vid centrala () har DAFAansvaret för merparten av driften. På uppdrag av regeringen () harCSN i samråd med statskontoret genomfört en huvudstudie om den fortsattadatordriften vid myndigheten. De olika alternativ som skulle belysas var 1.datordrift vid egen anläggning, 2. fortsatt drift vid DAFA och 3. datordriflförlagd till privat servicebyrå.