bet · G701JuU27 · 1983-12-31 00:00:00 — Gäller det annat änen kortare sträcka och innefattar åtgärden ett påtvingat kroppsligt ingrepp avinte helt kort varaktighet kan det ifrågasättas om inte åtgärden i självaverket bör ses som ett omhändertagande och därmed bli föremål för bl. a. dendokumentation som är föreskriven för sådana ingripanden. Uppenbarligen skall t.ex. ett ingripande som innebär att polisen för någon till hans bostad vara attbetrakta som ett omhändertagande och inte som ett avlägsnande. Inteminst med tanke på de gränsdragningsproblem som kan uppstå vid tillämpningen avde aktuella bestämmelserna har inom utskottet uppkommit frågan om inte ävenavlägsnanden bör bli föremål för dokumentation i vissa fall. Utskottet harkommit till uppfattningen att ett avlägsnande som är att hänföra till de avutskottet betecknade ordinära fallen i regel inte behöver föranleda någondokumentation beträffande åtgärden från polisens sida. Är däremot avlägsnandetav annat, mera ingripande slag utan att åtgärden för den skull är att se somett omhändertagande anser utskottet att avlägsnandet bör återspeglas i form avåtminstone ett s, k, ingripandemeddelande, I sådana fall bör man av bl, a,integritetshänsyn normalt inte söka klarlägga identiteten hos den somavlägsnas. Isammanhanget vill utskottet också peka på en fråga som rör dokumentationen vidomhändertaganden. Om det vid ingripande enligt 13 § polislagen redan frånbörjan framstår som uppenbart gagnlöst att tillgripa ett avlägsnande ellernågon annan mindre ingripande åtgärd för att det avsedda syftet skall uppnåskan, såsom departementschefen anför, ett omhändertagande undantagsvis blinödvändigt, I sådant fall anser utskottet i linje med departementschefensuppfattning det angeläget att det av dokumentationen beträffandeomhändertagandet framgår vilka omständigheter som motiverat ett direkt omhändertagande. Riksdagensbeslut i förevarande lagstiftningsärende kommer att ge anledning tillföljdförfattningar innefattande ändringar i olika föreskrifter utfärdade avbåde regeringen och . Utskottet förutsätter att vad utskottetnu har anfört rörande dokumentation vid ingripanden enligt 13 § polislagenbeaktas i detta arbete utan någon särskild åtgärd från sida, Beträffande kroppsvisitation vid utredning av brottfinns regler i 28 kap. . JuU 1983/84:27 34 Vad angår sådan visitation som behövs frånordnings- och säkerhetssynpunkt när någon har berövats friheten av polisen (s.k. skyddsvisitation) finns bestämmelser i lagen (1976:371) om behandlingen avhäktade och anhållna m. fl. (häkteslagen). Bestämmelserna om skyddsvisitation ilagen gäller inte bara häktade och anhållna. De avser i princip alla fall dånågon tas in i häkte eller tas i förvar i polisarrest. Häkteslagensbestämmelser föreskriver att visitationen skall utföras "senast" vidankomsten till förvaringslokalen. Redan i samband med själva omhändertagandetutför emellertid polismannen rutinmässigt en förberedande visitation avsäkerhetsskäl. En sådan visitation - s, k, provisorisk skyddsvisitation -syftar till att undersöka om den omhändertagne bär på sig skjutvapen, verktygeller annat föremål med vilket han kan skada sig själv, polismannen ellerannan, Ianslutning till ett frihetsberövande är det ofta nödvändigt för polisen attkunna företa provisorisk skyddsvisitation även när den som omhändertas inteskall föras till arrest eller häkte. Häkteslagens béstämriielser är då intetillämpliga. Det gäller här bl, a, personer som det enligt olika specialförfattningaråligger polisen att hämta. Befogenheten att skyddsvisitera i sådana fall haransetts följa av rätten ätt göra det frihetsberövande söm verkställighets-ellerhandräckningsåtgärden innebär, i förening med det allmänna bemyndigande sominnefattas i generalklausulen i 2 § polisinstruktionen. Dethar vidare ansetts följa av 2§ polisinstruktionen att en polisman kan företaprovisorisk visitation för att fastställa en omhändertagens indentitet, t. ex,genom att granska en legitimätionshandling som han bär på sig. Ett exempel erbjuderdet fallet att den som omhändertagits enligt lagen om omhändertagande avberusade personer m, m, skäll föras till sjukhus för vård eller till sinbostad. Polismannen är nämligen i detta fall skyldig att avge rapport till sinförman bl, a, för ätt imderrättelse om ornhändertagandet skall kunna sändastill köikortstriyndigheten. I propositionen föreslås att i polislagen upptas enbestämmelse om poUsmans rätt att företa skyddsvisitation i vissa fall.Bestämmelsen, som återfinns i 19 §, innebär att en polisman, som med laga rättgriper eller annars omhändertar eller avlägsnar någon, i anslutning härtill fårkroppsvisilera denne i den utsträckning som är nödvändig av säkerhetsskäl föratt vapen eller andra farliga föremål skall kunna tas om hand eller för attidentiteten hos den mot vilken ingripandet sker skall kunna fastställas, Imotion 2580 begärs att i den aktuella paragrafen tas in en bestämmelse om attdet beträffande den som har omhändertagits enligt lagen om omhändertagande avberusade personer m, m, inte får företas kroppsvisitation för att möjliggöraidentifiering. Motionsyrkandet sammanhänger med motionärernas krav på att manskall slopa polisens rapportering till JuU 1983/84:27 35 körkortsmyndighetenrörande omhändertagande enhgt den nämnda lagen. Upphör denna rapporteringfinns det enligt motionärerna inte skäl att låta polisen få möjlighet attföreta kroppsvisitation i identifieringssyfle, -Dessa båda i motion 2580upptagna frågor behandlar utskottet i det följande under rubrikenOmhändertagande av berusade personer, m, m, Imotion 2581 hemställs att den föreslagna 19 § polislagen kompletteras med enbestämmelse om rätt för polisen att företa kroppsvisitation för att eftersöka farligaföremål som kan tänkas bli förklarade förverkade utan samband med brott. Ensådan bestämmelse skulle enligt motionärernas mening fylla en viktig funktionnär det gäller att förebygga våld vid t, ex, stora idrottsevenemang ochpopkonserter. Enligt utskottets mening är det av värde att det ilagstiftningen ges uttryckligt stöd för en polismans befogenhet att företaprovisorisk skyddsvisitation i samtliga fall då någon med stöd av lag grips,omhändertas eller avlägsnas av polisen. Det förslag härom som läggs fram ipropositionen tillgodoser detta intresse. Utskottet kan därför i princip ställasig bakom förslaget. Önskemåleti motion 2581 innebär att polisen, i 19 § polislagen, skall ges befogenhet atti vissa fall företa kroppsvisitationer också utan samband med omhändertagandeeller avlägsnande för att söka efter farliga föremål som kan tänkas komma attförklaras förverkade. Med anledning av motionsönskemålet vill utskottet nämnaatt beslutade om ändringar i regler omförverkande (36 kap, 3 §), De nya reglerna - som syftar till att motverkavåldsbrottsligheten - innebär vidgade möjligheter till beslag och förverkandeav knivar och andra farliga föremål som påträffas hos någon i situationer då detfinns risk för att föremålen skall användas vid våldsbrott. Polisen har intebefogenhet att företa kroppsvisitation för att söka efter ett föremål som kantänkas bli förklarat förverkat enligt de nu nämnda reglerna. För attkroppsvisitationen skall få ske förutsätts att någon kan misstänkas att genominnehav av ett farligt föremål göra sig skyldig till något brott, t. ex,förberedelse till misshandel. - Kroppsvisitation kan vidare givetvis ske ianslutning till ett frihetsberövande, Ilagstiftningsärendet rörande de nya förverkandereglerna berördes frågan ommöjligheter för polisen att företa kroppsvisitation utan samband medbrottsutredning (prop, 1982/83:89 s, 19 f). Med hänsyn till att denna frågaskulle komma att behandlas i det fortsatta arbetet på en ny polislag ansågdepartementschefen att någon reglering i ämnet då inte borde införas, särskiltsom en sådan från pricipiell synpunkt skulle te sig rätt ingripande.Departementschefens uttalande föranledde inte någon erinran vidriksdags-behandUngen av ärendet (JuU 1982/83:23, rskr 216). Den i motionenaktualiserade frågan om vidgade möjligheter till kroppsvi- JuU1983/84:27 36 silation berörs också i den nu förevarande propositionen.Departementschefen anser härvidlag att det inte kan anses föreliggatillräckliga skäl för att ge polisen befogenhet att i vissa situationer-1, ex.vid inträde till idrottsevenemang och popgalor - företa kroppsvisitationerockså utan samband med omhändertagande eller avlägsnande. Han uttalar att ensådan befogenhet, såsom tidigare framhållits, från principiell synpunkt skullete sig rätt ingripande. Klart är enligt utskottets mening att en utvidgning avpolisens befogenheter att företa kroppsvisitation av det slag som föreslås i motion2581 skulle komma att bli ett verksamt medel i ansträngningarna att stävjavåldsbrottsligheten i vissa fall. Utskottet hyser emellertid stor tvekan införmotionsförslaget. De befogenheter som avses anser utskottet vara alltförlångtgående, och utskottet tar därför avstånd från motionsyrkandet. Det inledningsvis nämnda yrkandet i motion 2580 omutformningen av 19 § polislagen behandlas i följande avsnitt. Där tas ocksåslutlig ställning till paragrafens lydelse. Omhändertagande av berusade personer, m. m. I anslutning till att brottsbalkensregler om ansvar för fylleri avskaffades infördes, med verkan fr, o, m, den 1januari 1977, lagen om omhändertagande av berusade personer m,m, (LOB), Enligt 1 § LOB får den som på allmän plats, utomhus ellerinomhus, anträffas berusad av alkoholhaltiga drycker eller annatberusningsmedel omhändertas av en polisman, om han till följd av berusningen ärur stånd att ta värd om sig eller annars utgör en fara för sig själv ellerannan. Omhändertagande får också ske om den berusade tillfälligtvis uppehållersig i port, trappuppgång eller liknande utrymme eller annars inom område somgränsar till allmän plats, LOB skall tillämpas även i fall då förutsättningarför ett omhändertagande skulle ha förelegat också enligt 3 § LTO (9 §), I LOB finns föreskrifter om bl, a, läkarundersökning avden omhändertagne och om polisens skyldighet att bistå denne med råd ochhjälp. Polisen skall därvid, om det lämpligen kan ske, samråda med annatsamhällsorgan som har till uppgift att tillgodose behovet av hjälp och stöd. Den som har tagits om hand skall friges så snart detbefinns kunna ske utan men för honom själv och anledning till omhändertagandeinte längre föreligger, dock regelmässigt senast efteromhändertagandet. Som sagts är tillämpningsområdet för LOB i principbegränsat till allmänna platser. Detta begrepp används i LOB i samma mening somi , dvs, platsen skall vara upplåten för eller eljest frekventeradav allmänheten. Enligtbestämmelser i körkortsförordningen (1977:722) är polisen skyldig JuU 1983/84:27 37 attrapportera varje omhändertagande enligt LOB till trafiksäkerhetsverket.Uppgifterna tas in i körkortsregistret, LTO/LOB-utredningentog i sitt betänkande upp frågan om tillämpligheten av LOB på enskilt område.Utredningen föreslog i detta hänseende en utvidgning av polisens befogenheter,som gick ut på att LOB skulle ge stöd för omhändertagande på såväl allmänna somenskilda platser. Ett omhändertagande där den berusade - eller någon annan -har sin bostad skulle dock enligt utredningen få ske endast om faran varsärskilt allvarlig eller synnerliga skäl annars talade för det. Utredningenföreslog vidare bl. a. att polisens rapportering till körkortsmyndighetenskulle upphöra. Mot den bakgrunden föreslogs inte heller några regler omförbättrade möjligheter till identifiering. I propositionen föreslås att 1 § LOB ändras så attomhändertagande skall kunna ske såväl på allmän som enskild plats men att ettabsolut undantag görs för bostäder. Departementschefenförklarar i propositionen att han inte kan ställa sig bakom tanken på att sloparapporteringen till körkortsmyndigheten. Sombeskrivs i föregående avsnitt föreslås i propositionen en bestämmelse i 19 §polislagen som ger polisen möjlighet att när det behövs företa kroppsvisitationi identifieringssyfte. Denna bestämmelse skall såsom förslaget i propositionenär utformat vara tillämplig också i fråga om den som har omhändertagits enligtLOB. Imotion 760 - som väckts innan propositionen lagts fram - förespråkas att manskall bibehålla polisens rapportering till körkortsmyndigheten, Imotion 2580 begärs att registreringar av LOB-omhändertagna i körkortsregistretskall upphöra, I anslutning till detta yrkande förespråkas - som beskrivits iföregående avsnitt - att det i polislagens 19 § uttryckligen anges attkroppsvisitation enligt denna paragraf för att möjliggöra identifiering intefår ske i fråga om den som omhändertagits enligt LOB, Det förslag till ändring i 1 § LOB som läggs fram ipropositionen innebär en viss utvidgning av lagens tillämpningsområde;möjligheten att omhänderta en berusad person begränsas inte, såsom f, n,, tillde tillfällen då denne anträffas på en allmän plats eller vissa angränsandeplatser. Även på områden som inte utgör allmän plats skall lagen varatillämplig. Utskottet har inte något att erinra mot förslaget i denna del. Förslageti propositionen innebär vidare att det skall införas ett absolut förbud föromhändertagande enligt LOB i bostäder. Vid ställningstagande till förslaget idenna del vill utskottet först uttala sin anslutning till JuU 1983/84:27 38 departementschefensuppfattning att det finns ett utomordentligt starkt intresse av att lagen inteopåkallat medger några ingrepp i den enskildes integritet och privatlivetshelgd. Att medge omhändertaganden enligt LOB i bostäder skulle enhgt utskottetsmening vara aU träda dessa intressen för när i väsentligt hänseende. - Å andrasidan måste man komma ihåg att ingripanden som sker enligt LOB inte är uttryckför en repressiv åtgärd från samhällets sida. Ingripandet skall snarare ses somen hjälpåtgärd riktad mot någon som till följd av berusning inte kan ta hand omsig själv. Med detta synsätt framstår en ingreppsmöjlighet också i bostäder sominte fullt så olustig, Isammanhanget förtjänar det enligt utskottets mening att beaktas att polisenredan nu kan ingripa mot berusade personer på enskilt område, och då också i enbostad, med stöd av andra föreskrifter som tillsammans täcker en mängd olikasituationer. När brott ägt rum kan bestämmelserna i ommedtagande till förhör och gripande vara tillämpliga. Även med stöd av 3 § LTO(13 § polislagen) kan ingripande ske mot den som är berusad i en bostad, omförutsättningarna för åtgärden eljest föreligger. Vidare ger lagen (1981:1243)om vård av missbrukare i vissa fall och lagen (1966:293) om beredande av slutenpsykiatrisk vård i vissa fall i kombination med 1 § LTO (11 § polislagen) i endel situationer stöd för pohsingripanden av här avsett slag, Slutiigen börockså nämnas att polisen med stöd av de allmänna bestämmelserna om nöd ibrottsbalken kan ta om hand den som anträffas berusad i en bostad. Nödrättentorde dock endast i mycket extrema fall kunna åberopas som grund föromhändertagande, såsom då det gäller att avvärja en fara för liv eller hälsasom verkligen är överhängande. Efterdet anförda kan utskottet konstatera att de möjligheter till ingripande i enbostad som står till buds måste anses i stort sett tillgodose de mest angelägnabehoven av omhändertagande i fråga om berusade personer. Vid sådant förhållandeoch med hänsyn till de starka integritetsintressen som här gör sig gällande kanutskottet biträda förslaget att tillämpningsområdet för LOB inte utsträcks tillatt omfatta också bostäder. Utskottet godtar alltså den reglering som i dettahänseende föreslås i propositionen. Närdet sedan gäller den i motionerna 760 och 2580 aktualiserade frågan om polisensrapportering av omhändertaganden enligt LOB till körkortsregistret villutskottet understryka att detta spörsmål i första hand måste bedömas fråntrafiksäkerhetssynpunkt. Det finns onekligen ett starkt samband mellan sådanaomhändertaganden och opålitlighet i nykterhetshänseende. Slopas den nuvaranderapporteringen från polisen skulle detta i avsevärd mån försvårakörkortsmyndighetens möjligheter att rätt bedöma en körkortssökandes ellerkörkortsinnehavares förhållanden vad gäller kravet på ett nyktert levnadssätt.Även om rapporteringssystemet har vissa svagheter- bl, a, när det gällermöjligheterna att identifiera de omhändertagna - anser utskottet i likhet medvad som anförs i propositionen och i motion JuU 1983/84:27 39 760att polisens rapportering för registrering i körkortsregistret f, n, inte kanundvaras. Detanförda innebär att utskottet avstyrker bifall till motion 2580 i denna del, -Utskottets ställningstagande innebär att det saknas anledning för attvidta någon åtgärd med anledning av motion 760 i denna del. Medden ståndpunkt som utskottet intagit i frågan om polisens rapportering tillkörkortsregistret följer att utskottet också avstyrker bifall till yrkandet imotion 2580 om ett undantag i fråga om visitation för att möjliggöraidentifiering av den som omhändertagits enligt 1 § LOB, mening tillgodoser den i propositionen föreslagna bestämmelsen i 19§ polislagen om möjlighet i vissa fall till kroppsvisitation iidentifieringssyfte bl, a. intresset av att förbättra polisens möjligheter attfastställa idenfiteten på den som har omhändertagits enligt LOB, Möjligheternaatt identifiera omhändertagna personer tillgodoser enligt utskottets mening ettviktigt rättssäkerhetsintressé. Utskottet tillstyrker att förslaget i denna delgenomförs. På de skäl utskottet anfört i föregående avsnitt godtas även iövrigt det i propositionen framlagda förslaget till 19 § polislagen. Befogenheterför genomförande av blodprovstagning Bakgrund I 28 kap, (RB) finns regler omhusrannsakan samt kroppsvisitation och kroppsbesiktning. Regleringen tar siktepå användningen av dessa tvångsmedel vid brottsutredande verksamhet. Blodprovstagninginnefattas i befogenheten att företa kroppsbesiktning. Enligt reglerna härom,som finns i 28 kap, 12 § RB, får kroppsbesiktning företas på den som skäligenkan misstänkas för brott varpå fängelse kan följa. På rattfylleri ochrattonykterhet kan följa fängelse. Blodprov får inte tas av annan än läkareeller legitimerad sjuksköterska, - Enligt lagen (1976:1090) omalkoholutandningsprov får blodprov tas på den som vägrar att medverka tillutandningsprov även om förutsättningar för blodprovstagning inte föreliggerenligt 28 kap, 12 § RB, Förekommeranledning att brott förövats varpå kan följa fängelse får enligt 28 kap, 11 §RB kroppsvisitation företas för eftersökande av föremål som är underkastatbeslag eller eljest till utrönande av omständighet som kan ha betydelse förutredningen om brottet. Reglerom husrannsakan finns i 28 kap. 1 och 2 §§ RB. Bestämmelserna i 1 § gällerhusrannsakan för eftersökande av föremål, I 2 § upptas regler om s, k,personell husrannsakan. Sådan husrannsakan får företas i syfte att söka efterden som skall gripas, anhållas eller häktas eller hämtas till förhör eller tillinställelse vid domstol. JuU1983/84:27 40 I propositionen föreslås en ändringi reglerna om personell husrannsakan i 28 kap, 2 § RB, Ändringen innebär attmöjligheten att företa sådan husrannsakan vidgas till att avse även situationernär kroppsvisitation enligt 28 kap, 11 § RB eller kroppsbesiktning enligt 12 §samma kapitel skall företas, I motion 2581 förespråkas att i 28 kap, RB tas införeskrifter om polisens befogenheter att till provtagningsstället medta densom skall underkastas blodprovstagning. Enligt vad som sägs i propositionenhar yppats viss tvekan om huruvida personell husrannsakan får företas i syfteatt genomföra kroppsbesiktning, I det praktiska polisarbetet sägs fråga hauppkommit huruvida polisen under förföljande av en person som är misstänkt förrattfylleri får t, ex. forcera dörren till en lägenhet dit den misstänkte tagitsin tillflykt. Genom det förslag som läggs fram i propositionen undanröjstvekan om det befogade i ingrepp av detta slag. Utskottet tillstyrker alt denföreslagna ändringen i 28 kap. 2 § RB genomförs. Med anledning av motionsspörsmålel skall först sägas attkroppsbesiktning i form av blodprovstagning i praktiken inle lär förekomma iomedelbar anslutning till den plats, vanligen ute i trafiken, där denbrottsmisslänkte ertappas. Regelmässigt sker blovprovstagningen på ensjukvårdsinrättning eller polisstation, - Molionsspörsmålet gäller sålundafrågan om det föreligger behov av lagstiftning beträffande befogenheten alttill provlagningsslällel medta den på vilken blodprov skall tas. Utskottet vill vid ställningstagande till spörsmålet meraallmänt framhålla att det av en lagstadgad rätt att bruka ett tvångsmedel iåtskilliga fall måste följa en befogenhet att också vidta visst ingrepp ellerandra åtgärder som är nödvändiga för att rätten att bruka tvångsmedlet inte skallbli ändamälslös. Även befogenhet till andra åtgärder torde kunna härledas ur enlagbestämmelse om rätt att bruka tvångsmedlet. Det sagda gäller även omingreppet eller åtgärden i sig har karaktär av ett tvångsmedel eller eljestutförs tvångsvis. Ett exempel på det som här sagts utgör polisens medtagande aven för Irafiknykterheisbrott misstänkt person till blodprovstagning på polisstationen.Ett annat erbjuder den i det föregående (s. 34) beskrivna befogenheten förpolisen alt företa provisorisk skyddsvisitation vid sådana omhändertagandendär häkteslagens regler om skyddsvisitation inte är tillämpliga. De lagförslag som läggs fram i proposifionen präglas av ensträvan att så långt det är möjligt i lag närmare beskriva polisensbefogenheter att vidta olika ingrepp. En lagreglering på området är inte bara ivissa fall nödvändig för att tillgodose de krav som regeringsformen uppställerutan tjänar också syftet att undanröja viss osäkerhet som f. n. ibland kan rådaom vilka ingrepp JuU 1983/84:27 41 Lagförslagen kan enligt utskottets uppfattning - om de genomförs -emellertid inte sägas innebära att en uttömmande reglering av polisensingreppsmöjligheter har åstadkommits; det är uppenbarligen f. ö. knappastlämpligt eller ens möjligt att söka åstadkomma något sådant. Enlagstiftning av den innebörd som efterlyses i motionen skulle enligt utskottetsuppfattning innebära ett steg i riktning mot en alltmer uttömmande regleringav ingreppsmöjligheterna. Utskottet anser, som antytts, att något sådant inteär särskilt lämpligt i detta fall. Ett genomförande av motionsförslaget skullenämligen kunna ge anledning till icke avsedda motsatsslut på andra områden somnu knappast kan överblickas. Mot den bakgrunden och eftersom det inte finnsnågot egentligt behov av sådant slag som ligger bakom förslagen i propositionenav att nu lagreglera befogenheten att till provtagningsstället medta den påvilken blodprov skall tas avstyrker utskottet bifall till yrkandet härom imotion 2581. De förslag som läggs fram i propositionen och somutskottet inte särskilt behandlat i det föregående föranleder inget annatuttalande från utskottets sida än att ikraftträdandet av lagförslagen - medhänsyn till behovet av tid för utbildning och förberedelsearbete - börsenareläggas och ske den dag regeringen bestämmer. 1. beträffande ansvaret för förundersökningar att avslår motion1983/84:394, 2. beträffande polismansbegreppet att avslårmotion 1983/84:2581 i denna del (yrkande 1), 3. beträffande insynen i polisverksamheten att avslår motion1983/84:374, 4. beträffande polismans rapporteringsskyldighet m. m. att med avslagpå mofion 1983/84:2581 i denna del (yrkande 2) antar 9 § i det genomproposition 1983/84:111 framlagda förslaget till polislag, 5. beträffandeanvändning av våld att med avslagpå motion 1983/84:2581 i dessa delar (yrkandena 3 och 4) antar 10 § i det undermoment 4 nämnda förslaget till polislag, 6. beträffandeingripande vid ordningsstörningar m. m. att med avslagpå motion 1983/84:2580 i denna del (yrkande 2 delvis) och motion 1983/84:2582antar 13 § i det under moment 4 nämnda förslaget till polislag, JuU 1983/84:27 42 7. beträffandeutvidgning av möjligheterna till kroppsvisitation att avslårmotion 1983/84:2581 i denna del (yrkande 5), 8. beträffandeomhändertagande av berusade personer