bet · G701AU4 · 1983-12-31 00:00:00 — I betänkandet behandlas tvåmotioner om facklig verksamhet. Motionerna väcktes under allmänna motionstidenår . I betänkandet behandlas tvåmotioner från föregående om facklig verksamhet. Den ena motionen, 1982/83:1057, är en partimotion frånvpk. I den begärs att lagen om facklig förtroendemans ställning påarbetsplatsen (förtroendemannalagen) ändras i olika avseenden. Vpk hartidigare år föreslagit motsvarande ändringar i lagen. Förslagen har avslagitsav , och utskottet avstyrker den nu föreliggande motionen. Vpk:sföreträdare i utskottet reserverar sig för bifall. Den andra motionen, 1982/83:1042 av () ochBirger Rosqvist (s), tar upp frågan om skyldighet för multinationella företagatt bekosta de fackliga organisationernas samarbete inom koncernen. Utskottet föreslårinte någon åtgärd med anledning av motionen, medan vpk-företrädaren i enreservation föreslår att den bifalls. 1982/83:1042 av () och () I rnotionen yrkas att hos regeringen begärförslag till lagsfiftning som ålägger svenska multinationella företag samtutländska mulfinationella företag verksamma i att bekosta de lokalafackliga organisationernas samarbete inom koncernen. 1982/83:1057 av m. fl. 2. att hemställer hos regeringen om förslag tillförändring av förtroendemannalagen enligt de riktlinjer som anges i motionen. Yrkandet 1i motionen behandlas i betänkandet AU 1983/84:5. Lagen om facklig förtroendemansställning på arbetsplatsen trädde i kraft . AU1983/84:4 2 Principen i lagen är attarbetsgivarna på olika sätt skall underlätta för de fackliga förtroendemännenatt bedriva den fackliga verksamheten. Den mest betydelsefulla rättigheten sotuförtroendemännen har är rätten till ledighet från arbetet sombehövs för det fackliga uppdraget. Om det fackliga arbetet avser den egnaarbetsplatsen har förtroendemännen dessutom rätt till lön och andraanställningsförmåner under ledigheten. Ledigheten får inte vara längre än somär rimligt med hänsyn till förhållandena på den enskilda arbetsplatsen. Denskall vidare förläggas så, att den inte medför betydande hinder för"arbetets behöriga gång". Vid tvist om innebörden av lagen eller avtal som grundarsig på denna har facklig organisation tolkningsföreträde frånsett vissaundantagsfall. I sista hand kan frågan prövas av arbetsdomstolen. Överträdelserav lagen, vare sig det sker från arbetsgivarens eller den fackligaorganisationens sida, kan leda till skadestånd. Även en enskild fackligförtroendeman kan åläggas skadestånd, dock inte för verksamhet som bedrivitsmed organisationens godkännande. I partimotion 1057 (vpk) anförsunder rubriken förtroendemannalagen: Förändring iarbetsrättslagstiftningen kräver även att förtroendemannalagen förändras.Följande riktlinjer bör ligga till grund för förändringar avförtroendemannalagen: o Lagen utsträcks till att omfatta möjligheter att ta tillvara medlemmarnas intressen i mer allmänna samhällsfrågor liksom politiskverksamhet. o Den fackliga organisationen skall ges rätten att bestämmaomfattningen av tidsåtgången för det fackliga uppdraget. o Rätten tillfackliga möten på betald arbetstid skrivs in i lagen. organisationenskall ha rätt till tillträde till de arbetsplatser där det finns medlemmar,och de fackliga experter som den fackliga organisationen anlitar skall ges samma rättighet. o Facklig organisationsom företräder minst en femtedel av de anställda skall omfattas av lagen om facklig förtroendemansställning. o Sanktionsbestämmelserna som kan ådömas facklig organisation eller förtroendeman,skadestånd enligt förtroendemannalagen, skall utgå ur Motsvarande yrkanden harframställts även tidigare, senast i motion 1981/82:848 (vpk). Utskottet anfördei betänkandet AU 1982/83:6 (s. 11): Liksom när det gäller vpk:syrkanden beträffande medbestämmandelagen ser utskottet positivt på enskildheteri förslagen beträffande förtroendemannalagen, En kommande reformering böremellertid ha en annan inriktning än vpk angivit, och utskottet avstyrkermotion 848 i denna del. AU1983/84:4 3 kommunisternasföreträdare i utskottet reserverade sig för bifall till motionen. Företrädarnaför moderata samlingspartiet, och framhöll i ettsärskilt yttrande att vad de sett positivt på var enbart att frågorna om rättentill fackliga möten på arbetstid och forskares tillträde till arbetsplatsernavisat sig möjliga att reglera avtalsvägen. Fackligt arbete i multinationella företag I motion 1042 av ()och () framhålls att de multinationella företagen på grund avsin maktställning skapar stora problem för det fackliga arbetet. Som exempelanförs att det ofta fattas viktiga beslut i utlandsägda koncerner utan att deanställda som berörs får möjlighet till insyn, information och förhandling. Defackliga organisationerna vägras av många företag kontakt med de verkligabeslutsfattarna i koncernen. De anställda blir inte sällan ställda under hot omöverflyttning av produktionen fill andra länder. Det är svårt för de fackligaorganisationerna att skaffa sig en riktig bild av det multinationellaföretagets ekonomiska situation. Problem av dessa slag ställer mycket stora krav på detfackliga arbetet. Därför bör det vara ett svenskt samhällsintresse attunderlätta för våra fackliga organisationer att samarbeta med fackligaorganisationer i andra länder. Några svenska multinationella företag bidrarekonomiskt till den fackliga verksamheten inom hela företaget. Dessa företag ärdock en minoritet. Motionärerna vill därför att regeringen skall ta initiativtill lagstiftning som ålägger svenska mulfinationella företag ochutlandskontrol-lerade företag i att bekosta det internationellasamarbetet mellan de lokala fackliga organisafionerna inom koncernen. I det följande behandlas två motioner om fackligverksamhet. Den ena av dessa motioner, 1057, är en partimotion frånvpk. I den begärs förändringar av förtroendemannalagen. Vpk vill att lagenstillämpningsområde skall vidgas i två avseenden. För det första bör begreppetfacklig verksamhet i lagens mening även omfatta mer allmänna samhällsfrågorliksom politisk verksamhet. För det andra skall lagen även göras tillämplig påvad som brukar kallas minoritetsorganisafioner, dvs. fackliga organisationersom inte har kollektivavtal med arbetsgivaren. Därutöver föreslår vpk att den fackliga organisationenskall ha rätt att bestämma tidsåtgången för de fackliga uppdragen, dvs.omfattningen av förtroendemännens ledighet för uppdragen, utan de restrikfionersom nu finns i lagen. En facklig organisation skall ha rätt till tillträde påarbetsplatser AU1983/84:4 4 där organisationen har medlemmar. Detsamma skall gälla omexperter som anlitas av organisationen. Rätten till fackliga möten på betaldarbetstid bör skrivas in i lagen. Slutligen förordas att lagensskadeståndsbestämmelser skall utgå beträffande fackliga organisationer ochderas förtroendevalda. Liknande ändringsförslag har även framförts avvpk i men har då inte vunnit bifall. Den nuvarande förtroendemannalagen tillkom . Ettförslag till ny lag lades fram av nya arbetsrättskommittén (NARK).Kommittéförslaget låg till grund för en omarbetning av förtroendemannalagensom gjordes inom . Omarbetningen resulterade i ettförslag till en ny förtroendemannalag som offentliggjordes av dendåvarande regeringen genom en lagrådsremiss. Regeringsförslaget kom dock aldrigatt föreläggas . Det kan tilläggas att de två nu nämnda förslagen ny förtroendemannalag endast på enstaka punkter går motionärernas önskemåltill mötes. Genom utvecklingsavtal mellan SAF och LO/PTK haröverenskommelse träffats om bl. a. villkoren för forskares tillträde tillarbetsplatserna och om fackliga möten på betald arbetstid. Behovet av attkomplettera dessa avtalslösningar med ändringar av förtroendemannalagen fårbedömas . Det har upplysts i utskottet att frågor av det slaget övervägsi den inom verksamma beredningsgruppen förarbetsrättsliga frågor. Som exempel på enligt utskottets mening aktuellareformfrågor kan påpekas att NARK i slutbetänkandet (SOU 1982:60 s. 141)särskilt framhållit behovet av bestämmelser som ger utrymme för en ordning meds. k. regionala förtroendemän till stöd för den lokala fackliga verksamheten påi första hand de mindre arbetsplatserna. Med detta exempel har utskottet velatvisa att arbetet med fortsatta förändringar av förtroendemannalagen i detväsentliga bör ha en annan inriktning än vpk förordar. Med hänsyn härtill ochtill vad i övrigt anförts avstyrker utskottet motion 1057. Den andra motionen som behandlas i detta betänkande, 1042av () och (), väcker frågan om att genom lagålägga de multinatiotiella företagen skyldighet att bekosta de lokala fackligaorganisationernas samarbete inom koncernerna. Motionärerna avser medmultinationella företag såväl de svenskägda multinationella företagen somutlandskont-rollerade företag som är verksamma i . Förslaget motiverasmed de särskilda svårigheter som är förenade med att driva fackligt arbete isådana företag och att dessa svårigheter gör det nödvändigt att de svenskafackliga organisationerna samarbetar med fackliga organisationer i andraländer. Motionärerna illustrerar problemen med påpekandet attviktiga beslut fattas i utlandsägda koncerner utan att de anställda som berörsfår möjlighet fill insyn, information och förhandlingar. Likaså, framhållsvidare, vägrar många företag de fackliga organisationerna att få kontakt med deverkliga beslutsfattarna i koncernen. Såvitt utskottet kan finna är dettaproblem som AU1983/84:4 5 inte enbart känntecknar de multinationella företagen.Problem av samma art förekommer inom koncerner i allmänhet.Medbestämmandelagens regler om bl. a. förhandlingar och information gällernämligen enbart den som juridiskt sett är arbetsgivare, dvs. det företag, detbolag etc. som arbetstagarna är anställda hos. Om företaget t. ex. ägs av ettannat bolag har detta i princip inte några arbetsrättsliga skyldigheter enligtlagen. Denna s. k. koncernproblematik på medbestämmandeområdethar analyserats av NARK i det nämnda slutbetänkandet (s. 240 ff). Analysenvisar att man stöter på svårigheter av skilda slag om man lagstiftningsvägenvill försöka komma till rätta med problemen. Kommittén rekommenderar därför åtminstone tills vidare avvaktar de resultat som kan uppnås genom dekoncernbestämmelser som överenskommits i utvecklingsavtalet mellan SAF ochLO/PTK. Huruvida utvecklingsavtaléts koncernbestämmelser är tillräckliga somutgångspunkt för att lösa förhandlings- och informationsfrågorna i demultinationella företagen är för tidigt att uttala sig om. Det skall inteförbises att det ligger en begränsning i att avtalet uttryckligen endast gällerkoncernverksamhet som bedrivs inom landet. Utskottet utgår från att dessasärskilda förhandlings- och informationsfrågor med deras internationellaaspekter uppmärksammas av den tidigare nämnda arbetsrättsliga beredningsgruppeni i samband med att man följer utvecklingen på koncernområdeti övrigt. Det får vidare förutsättas att beredningsgruppen tar erforderligainitiativ till de nya avtalslösningar eller lagändringar som visar sigmotiverade av den fortsatta utvecklingen, däribland fackliga resursfrågor avdet slag som aktualiserats i motionen. Mot den bakgrunden anser utskottet detinte behövligt att föreslå någon åtgärd med anledning av motion 1042. 1. beträffandeändringar i förtroendemannalagen attriksdagen avslår motion 1982/83: 1057 yrkande 2, 2. beträffandeskyldighet för multinationella företag att bekosta fackligverksamhet att avslår motion 1982/83:1042. Närvarande: (), (), ErikJohansson (s), (), (), (),(), (), (), (vpk), (), (), i (m),i (c) och (). AU1983/84:4 6 1.Ändringar i förtroendemannalagen (mom. 1) Lars-OveHagberg (vpk) anser dels att den del av utskottets yttrandepå s. 4 som börjar "Genom 1982" och slutar "mofion 1057"bort ha följande lydelse: lag om de fackliga förtroendemännens rättigheterförsågs från början med omotiverade begränsningar som försvårar ett effektivtfackligt arbete och medför onödiga gränsdragningsproblem. a. drogs upp enkonstlad gräns mellan politiskt och fackligt arbete fastän det i praktiken inteär möjligt att göra en åtskillnad av det slaget. En annan begränsning är att den fackliga organisationenendast har tolkningsföreträde beträffande fidsåtgången för de fackligauppdragen. Det är mer rimligt att detta får bestämmas av organisationen. När man slopar dessa begränsningar kommer det att saknasanledning att behålla möjligheterna till skadeståndssanktioner mot fackföreningarnaoch deras förtroendevalda. I det s. k. utvecklingsavtalet mellan SAF, LO och PTKliksom i en del andra avtal finns regler om fackliga möten på betald arbetstidoch om rätt för de fackliga organisationernas företrädare och experter att fåtillträde till andra arbetsplatser än den egna. Detta får inte hindra att manskriver in sådana fackliga rättigheter i lagen så att de blir generellt giltigaoch även når ut fill arbetsplatser som inte omfattas av avtalsregleringen. För att de förtroendevalda skall få de rättigheter somtillkommer dem enligt lagen krävs att deras fackliga organisafion är bunden avkollektivavtal i förhållande till arbetsgivaren. Det innebär att fackligaorganisationer utan avtal inte omfattas av lagens skydds- och förmånsbestämmelserbeträffande de förtroendevalda. Detta gäller även om organisationen har ettbetydande antal medlemmar på arbetsplatsen eller t. o. m. om flertaletanställda tillhör organisationen. En sådan ordning är orimlig. En organisationsom företräder minst en femtedel av de anställda på en arbetsplats bör allfidha rätt att utse fackliga förtroendemän med den ställning lagen ger. De förändringar av förtroendemannalagen som förespråkats iframställningen ovan kan sammanfattas på det sätt som görs i vpk-motionen1057: o Lagen utsträcks till att omfatta möjligheter att ta tillvara medlemmarnas intressen i mer allmänna samhällsfrågor liksom politiskverksamhet. o Den fackliga organisationen skall ges rätten att bestämmaomfattningen av fidsåtgången för det fackliga uppdraget. o Rätten fillfackliga möten på betald arbetstid skrivs in i lagen, o Den fackligaorganisationen skall ha rätt till tillträde till de arbetsplatser där detfinns medlemmar, och de fackliga experter som den fackliga organisationen anlitar skall ges samma rättighet. oFacklig organisafion som företräder minst en femtedel av de anställda skallomfattas av lagen om facklig förtroendemans ställning. AU1983/84:4 7 o Sanktionsbestämmelserna som kanådömas facklig organisation eller förtroendeman, skadestånd enligtförtroendemannalagen, skall utgå ur lagen. Dessa riktlinjer för en reformeringav förtroendemannalagen bör delges regeringen. dels att utskottets hemställanunder 1 bort ha följande lydelse: 1. beträffande ändringar iförtroendemannalagen attriksdagen med bifall fill motion 1982/83:1057, yrkande 2 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört. Skyldighet för multinationella företag att bekostafacklig verksamhet (mom. 2) av (vpk) som anser dels att den del av utskottetsyttrande som på s. 4 börjar "Motionärerna illustrerar" och på s. 5slutar "motion 1042" bort ha följande lydelse: I motion 1042 har () och () på ett övertygande sätt visat de särskilda svårigheter som föreligger attbedriva facklig verksamhet i multinationella företag och att det till följdhärav är nödvändigt att de fackliga organisationerna vid företagen i erforderliga resurser för att upprätthålla ett internationellt samarbetemed de fackliga organisationerna vid koncernens företag utomlands. I likhet med motionärerna anser utskottet att det är demultinationella företagen som skall bekosta detta samarbete och att det skallåläggas företagen som en lagfäst skyldighet. Det bör uppdras åt regeringen attutforma förslag till lagstiftning om en sådan skyldighet för svenska multinationellaföretag och utländska multinationella företag med verksamhet i . dels att utskottets hemställan under 2 bort ha följandelydelse: 2. beträffande skyldighet förmultinationella företag att bekosta facklig verksamhet attriksdagen med bifall till motion 1982/83:1042 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört. minab/gotab 1983 77138