bet · G701NU28 · 1983-12-31 00:00:00 — I motion 1983/84:697 (s) begärs att regeringenskall ta initiativ i syfte att få i gång en brytning av vanadin i Bjuräker. Ettliknande yrkande finns i motion 1983/84:2478 (vpk), där det dessutom yrkas attbrytningen skall omfatta vanadinfyndigheten i . behandlade ett liknande motionsyrkande (NU 1982/83:32)kunde utskottet konstatera att de nämnda vanadinförekomster-na enligt NSGeventuellt var brytvärda. SpecieUt gällde detta fyndigheten i ().På uppdrag av NSG undersökte AB Statsgruvor och MiningmöjUgheterna till brytning. Enligt vad utskottet har inhämtat har NSGbeviljats bidrag med närmare 2 milj. kr. ur det särskilda anslaget för utökadprospektering för att slutföra dessa undersökningar. Den samladeteknisk-ekonomiska utvärdering som undersökningarna syftar till pågårfortfarande. Resultatet beräknas enligt NSG föreligga . Medhänsyn tiU NSG:s långt gångna utredningsarbete om möjUgheterna att börja brytavanadin i är det enligt utskottets mening inte motiverat att riksdagenbegär några initiativ från regeringens sida för att få i gång en exploateringav denna fyndighet eller av den i . Yrkandena härom i motionerna 1983/84:697(s) och 1983/84:2478 (vpk) avstyrks således. I motion 1983/84:697 (s) begärs på motsvarande sättatt regeringen tar initiativ för att få i gång brytning av nickel i Los iHälsingland. Utskottethar inhämtat att nickelfyndigheten i Los undersöktes av NSG sedan.Den bedömdes då som inte brytvärd. Enligt NSG finns mera intressantanickelfyndigheter på annat håll. Framför aUt gäller detta ett område i östraVästerbotten där NSG f. n. är engagerat i ett stort prospekte- NU 1983/84:28 38 ringsprojekt.Med hänvisning härtill avstyrker utskottet motion 1983/84:697 (s) också i dennadel. I motion 1983/84:1037 (vpk) påpekas att betydandemängder zinkmineral bryts inom men att all förädling av den till metallsker utomlands. Inriktningen bör, anser motionären, vara att de sombryts inom landet också förädlas här. Detta kan ocksä vara viktigt frånberedskapssynpunkt. borde därför hos regeringen begära att överläggningartas upp med företaget om att ett zinkverk skall komma tillstånd i anslutning till bolagets anläggning i södra . Utskottethar behandlat motionsyrkanden av innebörd att ettinhemskt zinksmältverk bör åstadkommas. Senast skedde detta då det ien motion (vpk) hade begärts att frågan skulle utredas. Näringsutskottetavstyrkte motionen (NU 1982/83:32) med motivering attbetydande överkapacitetför zinkframställning rådde både i och i i övrigt. Destora europeiska zinkverken var så sent som överens om enproduktionsbegränsning för att få upp zinkpriset. En klart förbättrad 'marknadssituation präglade emellertid det året och gjorde att produktionsminskningeninte genomfördes. Huruvida efterfrågeökningen var tillfälligeller kommer att vara bestående och ge fortsatt balans på zinkmarknaden äremellertid mycket svårt att bedöma. Däremot är det ett faktum att flera av deeuropeiska zinkverken är gamla och nedslitna. Det är inte uteslutet att de inomen förhållandevis snar framtid kommer att tas ur produktion. Frånbåde försörjnings- och sysselsättningssynpunkt vore det enligt utskottetsmening positivt om den zinkmalm som utvinns i åtminstone delvis ocksåförädlades i landet. I detta avseende ansluter sig utskottet till degrundläggande tankegångarna bakom förslagen i motion 1983/84:1037 (vpk).Utskottet ställer sig inte bakom motionärens förslag att regeringen skall taupp överläggningar med företaget om byggande av ett zinkverk iNärke. Mot bakgrund av vad här har sagts om produktionsstrukturen i Europafinner utskottet det emellertid angeläget att regeringen följer utvecklingen,speciellt med beaktande av de nya tekniker som har utvecklats inom metallurgin.Dit hör t. ex. plasmateknologin och, som framhåUs i motionen, de våtkemiskaprocesserna. Utskottet utgår från att så sker. Någon särskild framställningtill regeringen i detta ämne finner utskottet inte erforderligt. Med det nuanförda avstyrker utskottet motion 1983/84:1037 (vpk). Det vore av ekonomiska, beredskaps- ochförsörjningsmässiga skäl av värde med en inhemsk brytning av krom, sägs det imotion 1983/84:2372 (s). Intressanta fynd av krommineraliseringar har t. ex.gjorts i Kukkola, . Åtgärder bör därför vidtas för en intensifieradprospektering av krom i östra , menar motionärerna. NU 1983/84:28 39 bliföremål för en mera målinriktad prospektering i detta område. Enligtvad utskottet har erfarit pågår i östra prospektering som tordetillfredsställa motionärernas önskemål. Undersökningar av kromuppslagetKukkola i Haparandaområdet pågår sålunda f. n. i NSG:s regi. Vidare slöts underår 1983 avtal mellan NSG, och AB om ett gemensamt projekt inordöstra . Projektet omfattar en allsidig prospektering efter bas-och legeringsmetaller samt platinagruppens metaller. Projektet beräknas pågå . Det basprospekteringsprojekt slutUgen, med en omslutning på totalt 28milj. kr., som NSG bedriver i avser delvis östra denna bakgrund finner utskottet inte anledning för att göra ettuttalande av den innebörd som motionärerna föreslår. Motion 1983/84:2372 (s)avstyrks alltså av utskottet. Möjligheterna till gruvbrytning i Håkansboda bör bUslutiigt undersökta på ett godtagbart sätt, uttalas det i motion 1983/84:1037(vpk). Motionären vill att regeringen skall vidta åtgärder i detta syfte. Håkansbodamalmeni Bergslagen bröts fram . Som ett led i ansträngningarna att mildrasysselsättningskonsekvenserna när gruva lades ned avsatte år1976 ett belopp av 5 milj. kr. för förnyade undersökningar av fyndigheten.Resultatet av dessa undersökningar utvärderades såväl av huvudmannen förarbetena, , som av flera större gruvföretag. Samtliga fann,efter noggranna överväganden på tillgängligt underlag, att objektet saknadeekonomisk bärkraft. Utskottethar behandlat frågor om utnyttjandet avHåkansbodafyndigheten. Senast skedde det (NU 1982/83:32). Härefter har,enligt vad utskottet inhämtat, vissa intressenter ansökt om medel frånprogrammet för utökad prospektering för att fortsätta undersökningarna iHåkansboda. Regeringen har beslutat att inte bifalla ansökningarna. Enligtvad utskottet har erfarit pågår f. n. viss fortsatt prospektering i Håkansboda.Undersökningarna bedrivs av tillsammans med . Arbetena avser samma, av ägda, fyndighet som enligt vad somhar sagts i det föregående utforskades . Fyndighetenbedöms som potentiellt intressant för sitt innehåll framför allt av koppar menäven av kobolt och i någon mån av ädelmetaller. De två företagen undersökerockså flera andra mindre zink-, bly- och silverförande mineraliseringar inärheten av Håkansboda. Utskottetkan därmed konstatera att fortsatta undersökningar pågår i och kringHåkansboda. Önskemålet i motion 1983/84:1037 (vpk) om en slutlig prospekteringi detta område är på så sätt delvis tillgodosedda. Något särskilt uttalande avriksdagen i enlighet med yrkandet i motionen finner utskottet inte påkallat. NU 1983/84:28 40 I motion 1983/84:1032 (vpk) pekas på möjligheternaatt använda biotekniken inom gmvnäringen. Med hjälp av biologiskt material kanmetaller urlakas ur bergmaterial och sedan utvinnas genom efterföljandeprocesser. En närmare beskrivning av tekniken har lämnats i näringsutskottetsbetänkande om mineralpolitik (NU 1982/83:32), då en liknande motionbehandlades. Motionärernaser två stora fördelar med bioteknikmetoden. Den kan användas på bergmaterialmed låga metallhalter. Den kan vidare begränsa negativa miljökonsekvenser avden naturliga urlakningen av metaller från anrikningssand. Enligt motionärernabör Lavergruvan i kommun göras till forskningsgruva för prövning avtekniken med bakteriell sulfid-malmslakning. Forskningsresultaten skulle sedankomma till användning i andra nedlagda gruvor där förhållandena är likartade.En kommersiell utvinning av i första hand koppar och bly ur avfallet frångruvorna i och borde vara möjlig med användande avbioteknik. Resurser bör, menar motionärerna, ställas till förfogande för enteknisk-ekonomisk förstudie för att förbereda en utvinning. Resurser bordeockså anslås för att klargöra om det går att utvinna metallinnehållet igruvvattnet från med bakteriell läkning och därmed bemästra ettsvårlöst miljöproblem. En fortsatt inventering av metallinnehället iavfallsdammarna kring svenska sulfidmalmsgmvor borde vidare göras för attkomplettera den begränsade inventering som hargenomfört. 1 fem yrkanden preciserar motionärerna de nu angivna kraven. behandlade motsvarande motion konstaterade utskottet attbiotekniken hade prövats i . Med finansiellt stöd av styrelsenför teknisk utveckling (STU) hade en mera generell kunskaps- ochkompetensuppbyggande universitetsforskning påbörjats med målet att på siktutveckla metoden för de svenska sulfidmalmer-na. En första undersökningsetappförväntades vara genomförd och avrapporterad . Först därefterkunde STU bedöma projektets vidare utveckling. Utskottet fann den fortsattautvecklingen av denna teknik vara av stort intresse. Det ankom emellertid,anförde utskottet, på STU att bedöma hur projektet i fortsättningen skullestödjas. Utskottet fann därför att den aktuella motionen inte gav anledningtill någon åtgärd från sida. EnUgtvad utskottet har inhämtat görs små, positiva framsteg i det av STU stöddaforskningsprojektet. Projektet fortsätter och initiativ har tagits till attbredda kretsen av intressenter. har vidare Norrlandsfonden anvisat 1,5milj. till vid förstudium av bioteknisk läkning av bl. a. sulfidmalmer. Ett utvecklingsarbete iden riktning motionärerna förordar är således igångsatt på olika håll. Utskottetser positivt på att fortsatta ansträngningar görs för att utveckla och anpassabiotekniken tiU de särskilda förhållanden som gäller i NU1983/84:28 41 med avseende på bl. a. klimat, bergmaterial och miljökrav.Som utskottet anförde vid sin tidigare behandling av frågan bör det ankomma påSTU och andra forskningsstödjande organ att bedöma på vad sätt och i vilkenomfattning denna teknikutveckUng bör stödjas. Detta gäller biotekniken somhjälpmedel såväl för kommersiell utvinning av metaller som för hantering avmiljöproblem kring gruvorna. Utskottet uppmärksammar i detta sammanhang attregeringen i sin avlämnade proposition om forskning (prop. 1983/84:107s. 17) har beräknat medel för en kraftig ökning av insatserna inom detbiotekniska området. Tyngdpunkten i satsningen på bioteknik ligger naturligenpå annat område än dess utnyttjande inom gruvnäringen. Detta utesluter inte attvisst utrymme kan komma att finnas även för ett stöd till bioteknisktutvecklingsarbete inriktat på metall- och mineralutvinning. kommer enligt vad utskottet har inhämtatatt fortsätta den inventering av avfallsdammarna kring sulfidmalmsgmvor sompåbörjades . Arbetet, som beräknas pågå , inriktas både pä avfallshögar som inte har studerats och påkompletterande inventeringar av redan undersökta upplag. Syftet är att få ettunderlag för förslag till miljövårdskrav avseende upplagen. Önskemålet i motion1983/84:1032 (vpk) om fortsatt inventering är således tillgodosett. Utskottet vill avslutningsvis nämna att även s. k. kemiskläkning enligt vad utskottet inhämtat kan vara intressant från de synpunktermotionärerna framhåller. Kemisk läkning kan styras bättre än bakteriellläkning. Som metod för att utvinna metaller ur de av motionärerna nämndarestupplagen från anrikningen bedöms den ha fördelar framför den bakteriellaläkningen. SGU har till regeringen överlämnat en redovisning av vissafrågor om forskning och utveckUng inom mineralområdet. Där understryks bl. a.behovet av kvalificerat kunskapsuppbyggande inom området mineraltekniskprocesskemi. SGU föreslår att medel härför tiUdelas STU från anslaget förutökad prospektering m.m. Med hänsyn till det nu anförda finner utskottet att detberörda yrkandet i motion 1983/84:1032 (vpk) inte ger anledning till någonåtgärd från sida. I motion 1983/84:1042 (fp) begärsatt förutsättningarna för gruvdrift i liten skala skall utredas.Motionären pekar på olika statliga insatser som skulle underlätta malmbrytningi små enheter, bl. a. vad avser prospektering, finansiering och garanterademetaUpriser. Motionärens syfte är att en försöksverksamhet med smågruvor skaUkomma till stånd i inland. Motionen bygger på en utredning från Norrlandsfonden(Gruvverksamhet i liten skala. Norrlandsfonden informerar nr 17), publicerad idecember 1982. Även denna motion tar upp ett ämne som behandlades avnäringsutskottet . Utskottet kunde då konstatera (NU 1982/83:32) att,enligt uppgift från Norrlandsfonden, utredningsskedet vad gällde gruvdrift iliten NU1983/84:28 42 skala var ett passerat stadium. Enligt vad utskottet har inhämtat har Norrlandsfondeninlett ett samarbete med såväl () som ifrågor rörande smågruvor. Detta har bl. a. inneburit att Norrlandsfonden ochNSG tillsammans har gått igenom samtliga små fyndigheter som NSG har inmutat iregionen och att NSG till fonden har överlämnat tillgängligt material kringfyndigheterna. Vidare har avtal tecknats mellan NSG och Norrlandsfonden enligtvilket fonden ges rätten att undersöka fyndigheterna och även optionsrätt tilleventuell framtida brytning. Konkreta diskussioner förs f. n. omförutsättningarna att börja bryta ett antal mindre fyndigheter. Ett mobiltanrikningsverk skulle därvid sannolikt komma att användas. Utvärderingen avprojektet befinner sig i sitt slutskede. Resultatet beräknas föreligga under1984. Med hänsyn till det som har sagts finner utskottet attmotion 1983/84:1042 (fp) inte ger anledning till någon åtgärd från riksdagenssida. Minerallagstiftning m. m. Den svenska lagstiftningen omrätten att utvinna mineraltillgångar är -såsom närmare har angetts i detföregående (s. 11) - grundad på tre olika regleringsprinciper. a. näringspolitisk innebörd. I begränsad utsträckning tillämpasjordäganderättssystemet. För alla viktigare finns emellertidbestämmelser enligt vilka en fyndighet kan undan-dras jordägaren och upplåtasåt någon annan för exploatering. I fråga om viktigare metaller och vissaindustrimineral gäller gruvlagen (1974:342) och därmed inmutningssystemet, somhar ansetts ge särskild stimulans åt sökandet efter nya mineraltillgångar. Statenfår utan särskild åtgärd hälftenandel - kronoandel - i de utmål som enligtgruvlagen anvisas för mineralutvinning. Inmutningssystemet gynnar sålunda isin nuvarande form även det allmännas ekonomiska intressen. Lagen (1974:890) omvissa mineralfyndigheter (minerallagen) bygger på koncessionssystemet, enligtvilket staten bestämmer vem som skall få undersöka och bearbeta en fyndighet.Koncession enligt minerallagen kan förenas med villkor att staten skall harätt att delta i den koncessionerade verksamheten. är minerallagstiftningskommittén (11983:04)i färd med en översyn av minerallagstiftningen. Ordningen med skildaregelsystem för oUka slags mineraltillgångar betecknas i dess direktiv somotillfredsställande. Som en utgångspunkt för utredningsarbetet anges attinmutnings- och koncessionssystemen i deras nuvarande utformning bör ersättasav ett nytt system som i huvudsak bygger på koncessionsprincipen men harinmutningsrättsliga inslag. I kommunisternas tidigare (s. 34) berördamotion 1983/ 84:563 ställs - utan omnämnande av minerallagstiftningskommittén -krav på NU1983/84:28 43 vittgående förändringar i den rättsUga regleringen påmineralområdet. Ett av dessa krav är att inmutningssystemet skallavskaffas och ersättas med ett enhetiigt koncessionssystem. Som framgår av det sagda är regeringens syfte medminerallagstiftningskommittén att få förslag till en enhetligminerallagstiftning präglad främst av koncessionsprincipen. Kommitténs arbeteoch statsmakternas kommande ställningstagande till dess resultat bör enligtutskottets mening inte föregripas genom en sådan meningsyttring sommotionärerna begär. Utan att gå in på en diskussion av de värderingar som kan knytastill de olika mineralrättsliga principerna avstyrker utskottet därför motion1983/84:563 (vpk) i nu angiven del. I samma motion begärs också att minerallagstiftningenskall ändras på sådant sätt att alla nya mineralfyndigheter helt tillfallersamhället. Koncession skulle enligt den av motionärerna föreslagna ordningenalltså inte kunna lämnas åt andra företag än stats- och kommunalägda. Det allmännas intressen på mineralområdet är, såsomframgår av vad sagts, i betydande grad tillgodosedda enligt nuvarandeordning. bestyrker naturligt nog attregeringen inte tänker sig någon från motionärernas utgångspunkt negativförändring härvidlag. Utskottet avstyrker motionsyrkandet om att framdelespåträffade mineralfyndigheter skall tillfalla det allmänna. Förutom mineraUagstiftningen är också en rad andra lagar,bl. a. om naturvård och miljöskydd, tillämpliga på mineralutvinningsprojekt. uppgifter om regelsystemet har lämnats i det föregående (s. 16 f.). I minerallagenframhålls uttryckligen (3 §) att vad som föreskrivs i byggnads-, naturvårds-och miljöskyddslagstiftning eller i annan lagstiftning gäller för sådanverksamhet som bedrivs på grund av koncession enligt lagen. anförs att ett sådant enhetligt systemsom kommittén skall söka utforma torde "medföra att tiUämpningen avminerallagstiftningen bättre kan samordnas med tillämpningen av annanlagstiftning, främst byggnads-, rennärings- samt naturvårds- och miljöskyddslagstiftningen". vill, enligt ett yrkande i motion 1983/84:904,att i gruv- och minerallagstiftningen skall införas regler som direktföreskriver hänsyn till naturvärdens krav. Man åberopar motsvarande regler iskogsvårdslagen (1979:429) och - efter en just företagen ändring - i lagen(1979:425) om skötsel av jordbruksmark. Utskottet finner det uppenbart - och räknar med att dettaockså är motionärernas uppfattning - att mineralutvinningsprojekt även fortsättningsvisbör omfattas av naturvårdslagen (1964:822), miljöskyddslagen (1969:387) etc. iden utsträckning som resp. lagar föreskriver. Vad det nu är fråga om är såledesendast om den särskilda mineralrättsliga lagstiftningen bör kompletteras medvissa föreskrifter på naturvårdens område. Det ankommer påmineraUagstiftningskommittén att närmare pröva vilka be- NU 1983/84:28 44 stämmelsersom bör ingå i den lagstiftning som direkt reglerar mineralutvinningen.Utskottet finner inte skäl för något uttalande av enligt det berördayrkandet i motion 1983/84:904 (fp), vilket alltså avstyrks. Naturgas är ett av de ämnen vilkas utvinning ärreglerad genom minerallagen. I motion 1983/84:308 (c) föreslås en ändring idenna lag avseende fastighetsägares möjligheter att utan koncession leta efternaturgas på egen mark och utnyttja gas - och även olja - som han därvidpåträffar. Liknande motioner har, såsom framgår av detföregående (s. 18), avstyrkts av utskottet och avslagits av . framhöll kan minerallagstiftningskommittén överväga deförhållanden som motionären berör. Med detta förnyade påpekande avstyrkerutskottet den nu aktuella motionen. Uranhaltiga tillhör också de ämnen somomfattas av minerallagen och som det alltså krävs koncession för att få bryta.I partimotionerna 1983/84:911 (c) och 1983/84:1367 (vpk) begärs förbud motbrytning av och i det senare fallet även prospektering efter uran. Denna begäranär i vartdera fallet sammankopplad med andra krav som är uttryck för en kritiskinställning till kärnkraften. I dessa delar har motionerna tagits upp i ettenergipolitiskt sammanhang (NU 1983/84:30); det är härvid fråga bl. a. omförbud mot upparbetning av använt kärnbränsle och mot export av kärnkraftsteknologi. Utskottethar vid upprepade tillfällen (se s. 19) avstyrkt motsvarande motionsyrkanden omförbud mot uranbrytning etc. Därvid har utskottet hänvisat till atturanbrytning inte kan ske utan att tillstånd har givits enligt bl. a.minerallagen, miljöskyddslagen och 136 a § byggnadslagen (1947:385). Med sammamotivering avstyrker utskottet de båda nu aktuella motionerna i berörda delar. får, när syftet är att utvinna energi, intebrytas utan tillstånd enligt minerallagen. Visst undantag gäller dock förfastighetsägaren. I direktiven för minerallagstiftningskommittén uttalarregeringen att samhällets inflytande över torven bör stärkas och att ensärskild lagstiftning om utvinning av torv bör införas. Frågan härom behandlarkommittén, såsom föreskrivs i direktiven, med förtur. Tvåmotioner riktar sig mot den nuvarande lagregleringen av torvtäkt. I motion1983/84:1884 (s) begärs en utredning med sikte på att prövningen av ärenden omtorvtäkt skall förenklas (se s.21). Enligt motion 1983/84:2365 (m) bör torvutgå ur kretsen av ämnen som omfattas av minerallagens koncessionsbestämmelser. Minerallagstiftningskommitténsbetänkande om torvtäkt är, enligt vad utskottet har erfarit, att vänta i juni 1984.I avvaktan på den allsidiga NU1983/84:28 45 belysning av frågan som detta betänkande och dessfortsatta behandling kan väntas ge synes inte böra göra någotuttalande om minerallagens regler på området. Motionerna 1983/84:1884 (s) och1983/84:2365 (m) avstyrks därför av utskottet. I detta sammanhang vill utskottetta upp frågan om en ändring i 40 § minerallagen. Ändringen är föranledd av etttidigare beslut om ändring i lagen och är av sådan art att den bör genomförasomgående. Den nämnda paragrafen, som behandlar frågan om tillsyn avlagens efterlevnad, hade i sin ursprungliga lydelse tre stycken. På förslag avregeringen beslöt (prop. 1981/82:99, NU 1981/82:40 och1981/82:60, rskr 1981/82:430) om ändringar i de två första av dessa. Innebördenvar att statens industriverks tillsynsverksamhet skulle upphöra och tillsynen ifortsättningen utövas av bergmästarna ensamma. Paragrafens tredje stycke, sominnehöll bestämmelser om rätt till tillträde till gruvor och andra anläggningarför den som hade att utöva tillsyn enligt lagen, återgavs inte i propositionenslagförslag och berördes inte heller av föredragande statsrådet. Det kanemellertid inte utläsas av propositionen att regeringen skulle ha haft föravsikt att föreslå att upphäva bestämmelserna i tredje stycket; någrasakliga skäl för en sådan åtgärd fanns icke heller. Genom att antog regeringens förslag till lag omändring i minerallagen kom 40 § att i sin nya lydelse sakna det tidigare tredjestycket. Regeringen utfärdade den nu nämnda lagen i enlighetmed beslut (SFS 1982:484). Av det sagda följer att 40 § minerallagen bör kompletterasmed ett tredje stycke så att rätten tiU tillträde till gruvor etc. för den somutövar tillsyn enligt lagen åter blir reglerad i denna. Utskottet framläggerett lagförslag av denna innebörd. Det före gällande tredjestycket i 40 § ligger till grund för förslaget men har i sak och form anpassatstill de båda första styckena i deras numera gällande lydelse. För denverksamhet som tillträdesrätten skall möjliggöra används - efter mönster i 2§lagen (1975:100) med vissa bestämmelser för personal inom hälso- och sjukvård -uttrycket "inspektera". Ägarförhållanden m. m. på gruv- och mineralområdet Utöver det tidigare berördayrkandet om lagstiftning innebärande att alla nya mineralfyndigheter skalltillfalla det allmänna innehåller motion 1983/ 84:563 (vpk) också ett yrkandeom att privatägda mineralförekomster skall överföras i samhällets ägo. Motionenhandlar i sin helhet om gruvnäringen, och ett förstatligande av landets endastora privata gruvföretag, , förespråkas särskilt. Utskottetuppfattar därför inte det nu berörda motionsyrkandet som ett krav på attfyndigheter av alla i minerallagen berörda ämnen, däribland exempelvis torv,skall överföras i allmän ägo. Riksdagenhar vid olika tillfällen, (NU 1979/80:50 s. 17), NU1983/84:28 46 avvisat förslag om förstatligande av Bolidenkoncerneneller delar av denna. Utskottet avstyrker det nu aktuella yrkandet attregeringen skall anmodas framlägga förslag om nationalisering av privatägdamineralförekomster. 1 linje med det nu nämnda yrkandet hgger ett annat i sammamotion, enhgt vilket skall uttala att staten inte bör upplåta elleröverlåta den kronoandel som den har erhållit med stöd av gruvlagen (se s. 12).