bet · G701KU13 · 1983-12-31 00:00:00 — om vissa författningsfrågor, m. m. I detta betänkande behandlas underföljande rubriker de frågor som tagits upp i de angivna motionerna. Utlandssvenskarnasrösträtt m. m. - motionerna 1982/83:186 av m. fl. (c) och1982/83:1139 av (). Rösträtt förvissa omyndigförklarade - motion 1982/83:1134 av m. fl. (vpk). Denpågående beredningen av vissa grundlagsfrågor, m. m. den gemensamma valdagen, mandatperiodens längd, m. m. -motionerna 1982/83:691, yrkande 1, av m. fl. (c), 1982/83:1127,yrkande 5, av m. fl. (c) och 1982/83:1145, yrkande 1, av OlaUllsten m. fl. (fp), spärregeln vid riksdagsvalet - mofion 1982/83:528 av LarsWerner m. fl. (vpk), folkomröstningsinstitutet - motion 1982/83:691, yrkande 2,av m. fl. (c), personval- motion 1982/83:1145, yrkande 2, av m. fl. (fp), offentliga utskottsutfrågningar - motion 1982/83:1145,yrkande 3, av m. fl. (fp). Motionerna under punkt 1 har,såvitt avser frågor om grundlagsreglering av utlandssvenskarnas rösträttx>ch utvärdering av försöksverksamhet med brevröstning iFörbundsrepubliken , ansetts besvarade med hänvisning till pågåendearbete inom 1983 års rösträttskommitté. De under punkt 3 angivna motionerna harbesvarats med hänvisning till att de i motionerna väckta frågorna anknyter tilldet arbete som bedrivs i en särskild arbetsgrupp under ledning avjustitieministern. I övrigthar motionsyrkandena avstyrkts. Särskiltyttrande (vpk) har lämnats beträffande mofionen under punkt 2. Utlandssvenskarnas rösträtt, m. m. I motion 1982/83:186 av BertilFiskesjö m. fl. (c) hemställs att beslutar att 3 kap. 2 §regeringsformen skall ha följande lydelse: Rösträtt vid val till tillkommer svenskamedborgare. Den som icke har uppnått ålder senast på valdagen ellersom är omyndigförklarad av domstol har ej rösträtt. 1 1983/84. KU1983/84:13 2 Frågan huruvida rösträtt enligtförsta stycket föreligger avgörs på grundval av en före valet upprättadröstlängd. I motion 1982/83:1139 av () hemställs 1. att riksdagenhos regeringen anhåller om förslag till grundlagsfäst rösträtt förutlandssvenskar, 2. att riksdagenhos regeringen anhåller om förslag till ändringar i vallagen i enlighet med vadsom anförts i motionen, 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i övrigt anförts i motionenrörande utlandssvenskarnas rösträtt. I motiveringen till motion1982/83:186 konstateras att rösträtten för svenska medborgare som vistasutomlands är reglerad i vallagen. Motionärerna framhåller atl denna ordning ärprincipiellt felaktig. Alla svenska medborgares rösträtt bör vara fastlagd igrundlag. Den nuvarande ordningen innebär enligt motionärerna också en direktfara därigenom att rösträtten kan inskränkas genom ett endariksdagsbeslut med enkel majoritet. Sådana begränsningar av demokratin måsteenligt motionen åtminstone kunna underställas folkel i val. För att detta skallkunna garanteras krävs det att rösträtten ges grundlagsskydd. Detta uppnåsgenom att den särbestämmelse som finns i 3 kap. 2 8 regeringsformen omrösträtten för svenska medborgare som vistas utomlands, och som möjliggörförändringar av denna rösträtt genom ändring av vallagen, utgår. Därmed blirdet klart fastlagt atl rösträtten för alla enligt grundlagen är knuten tillmedborgarskapet. Också i motion 1982/83:1139 framhålls betydelsen av altutlandssvenskarnas rösträtt slås fast i grundlag. 1 motion 1139 tas även uppfrågor rörande anteckning av utlandssvenskar i röstlängd och utvärdering averfarenheterna av brevröstningen i vid 1982 årsval. Beträffande frågan om anteckning i röstlängd har detenligt motion 1139 i flera fall inträffat att utlandssvenskar, som ärantecknade i särskild röstlängd, gått miste om sin rösträtt därför att de inteobserverat atl ansökan om att bli upptagen i den särskilda röstlängden enligtgällande regler måste förnyas under det ordinarie valåret. Om systemet medanteckning av utlandssvenskar i särskild röstlängd inte kan avskaffas bör,enligt motionen, anteckning i denna längd få kvarstå åtminstone under enlöpande lidsperiod oavsett om ansökan kommit in under ordinarie valåreller ej. Vidare bör enligt motionen införas enklare rutiner i fråga ommöjligheterna för utlandssvenskaratt kontrollera om anteckning skett iröstlängden. På samma sätt som vad gäller allmän röstlängd bör enligtmotionären också beträffande särskild röstlängd i vallagen införas möjlighetalt få till stånd rättelse efter ansökan. Slutligen anförs i motion 1139 att erfarenheterna medbrevröstningen i bör noga utvärderas. Omerfarenheterna blir positiva bör det enligt motionären övervägas att införadenna möjlighet generellt. KU1983/84:13 3 Gällande ordning i fråga om utlandssvenskarnas rösträtt,m. Enligt 3 kap. 2 8 regeringsformen(RF) har svensk medborgare som är bosatt i landet rösträtt vid riksdagsval. Ifråga om rösträtt för svenska medborgare som är bosatta utomlands hänvisas iparagrafen till bestämmelser i vanlig lag. Sådana bestämmelser finns i 4 kap.11 8 vallagen (1972:620, omtryckt 1982:146). De innebär att en svenskmedborgare som inte är bosatt i har rösträtt vid val till omhan har varit kyrkobokförd i landet. Rösträtt vid riksdagsval för svenska medborgare som inteär kyrkobokförda här i landet infördes (prop. 1967:145, KU 1967:55,rskr 1967:379). Den omfattade då utlandssvenskar som under desenaste fem åren varit kyrkobokförda här. vidgades rösträtten till altomfatta dem som varit kyrkobokförda här (prop. 1975/76:111, KU 1975/76:43, rskr 1975/76:175). Följande år ändradesreglerna så att det numera saknar betydelse när kyrkobokföring har skett (prop.1976/77:75, KU 1976/77:31, rskr 1976/77:184). En förutsättning för att utlandssvenskarna skall kunnautöva sin rösträtt är atl de skall vara upptagna i en särskild röstlängd efterett ansökningsförfarande. Bestämmelser om särskild röstlängd finns i 4 kap. 11-21 88vallagen. Bestämmelserna har setts över av vallagskommitté. inifiativ har gjorts vissa ändringar med giltighet fr. o. m. den 1juli 1981 (prop. 1980/81:170, KU 1980/81:26, rskr 1980/81:392). I proposifionenuttalade dåvarande departementschefen att han i likhet med vallagskommitténinte funnit det lärnpligt att föreslå några mera genomgripande ändringar iröstlängdsreglerna års folkbokföringskommitté hade avslutat sittarbete. Några mindre ändringar som kommittén hade föreslagit genomfördes dock. Pågående utredning rörande utlandssvenskarnas rösträtt Frågan om utlandssvenskarnasrösträtt är f. n. föremål för utredning inom 1983 års rösträttskommitté (Ju1983:02). 1 kommitténs direktiv (Dir. 1983:6) preciseras utredningsuppdraget idenna del på följande sätt: Frågan om utlandssvenskarnasrösträtt vid riksdagsvalen har varit omdiskuterad . Det har hävdats attde som är svenska medborgare bör ha sådan rösträtt, oavsett om de bor utomlandseller i . Man har därvid sett rösträtten som en rättighet som hör sammanmed medborgarskapet. Enligt denna åsikt bör utöver det svenska medborgarskapetinte krävas någon annan anknytning till än att vederbörande harvarit kyrkobokförd här. Men det har också gjorts gällande att medborgarskapetinte bör vara avgörande för rösträtten och att rösträtt vid riksdagsvalen börvara förbehållen dem som har mer påtaglig anknytning till . Somframgår av vad jag har sagt förut anser jag för min del att KU1983/84:13 4 utgångspunkten när det gäller att bestämma vilka som börha rösträtt i bör vara att de som direkt berörs av de politiskabesluten också skall kunna påverka dem. Det är detta synsätt som ligger bakomtanken att rösträtten för invandrare som inte är svenska medborgare om möjligtbör utvidgas till att gälla också vid riksdagsvalen. I konsekvens med dennauppfattning anser jag att endast de utlandssvenskar som har mera påtagliganknytning till vårt land bör ha rösträtt vid val till . Endast dessahar ett berättigat intresse av att delta i valen. Däremot bör utlandssvenskar,som saknar sådan anknytning och som för sina levnadsvillkor inte är direkt beroendeav den svenska beslut, inte ha rösträtt vid riksdagsvalen. Mot den angivna bakgrunden bör kommittén se överbestämmelserna om utlandssvenskarnas rösträtt. En utgångspunkt förövervägandena bör vara att rösträtt vid riksdagsvalen bör tillkomma bara sådanautlandssvenskar som har någon väsentlig anknytning till utövermedborgarskapet. Enligt min mening år det inte tillräckligt att en svenskmedborgare under sin levnad har varit kyrkobokförd här i landet. Detär inte rimligt att svenska medborgare som lämnar för att definitivtbosåtta sig i ett annat land skall ha kvar sin rösträtt vid svenska val.Däremot bör de svenskar som vistas utomlands , t. ex. förstudier eller för anställning hos svenska företag i utlandet eller hosinternationella organisationer, inte för den skull förlora sin rösträtt. Kommittén bör överväga vilka kriterier som kan läggas tillgrund för en sådan avgränsning av rösträtten för utlandssvenskarna att dennakommer att omfatta bara dem som har tillräcklig anknytning till . Ettalternafiv är att fastställa en viss tidsgräns av den typ som förekom före år1977. Enligt min mening är emellertid en sådan avgränsning väl schablonartadoch bör om möjligt undvikas. I stället bör man försöka finna något kriteriumsom bättre kan fånga upp de faktiska förhållandena i det enskilda fallet. Vadsom bör eftersträvas är ett kriterium som gör det möjligt att skilja mellanpersoner som definitivt har lämnat och personer som har någon form avfast anknytning till landet trots att de vistas utomlands. Försöksverksamhet med brevröstning i FörbundsrepublikenTyskland För att de röstberättigade somvistas utomlands skall kunna utöva sin rösträtt anordnas vid de allmänna valenröstmottagning på svenska beskickningar och konsulat (10 kap. 7-11 §8vallagen). års val visade det sig att längre godtog röstmottagning på de svenska utlandsmyndigheterna där. Somen försöksverksamhet infördes därför en särskild ordning medbrevröstning för de röstberättigade som vistades i (prop.1981/82:224, KU 1981/82:37, rskr 1981/82:384). I proposifionen om försöksverksamheten anfördes attbrevröstningsförfarandet borde införas som ett provisorium. Först efter enutvärdering av brevröstningen vid val kunde man ta ställning till omförfarandet borde införas mera permanent. Det påpekades också att det var svårtatt förutse i vad män det skulle komma att finnas behov av ettsådant förfarande. KU1983/84:13 5 Inom 1983 års rösträttskommittépågår f. n. arbete med en utvärdering av försök med brevröstning iFörbundsrepubliken . Rösträtt för vissa omyndigförklarade I motion 1982/83:1134 av Inga Lantzm. (vpk) yrkas att hemställer hos regeringen om en översyn avfrågan om att återge vissa vuxna utvecklingsstörda, som vid omyndigförklaringberövats sin rösträtt, denna medborgerliga rättighet. Enligt motionen finns en del vuxna utvecklingsstördasom är omyndigförklarade, mestadels därför att de inte är i stånd att sköta sinegen ekonomi. Dessa omyndigförklarade är dock medvetna om samhället, politiskapartier, styrelseskick m. m. Det finns enligt motionen all anledning att seöver denna ålderdomliga företeelse, som har sina rötter i en fid närinställningen till utvecklingsstörda och deras deltagande i samhällslivet varen helt annan än den är . Målsättningen för samhällets insatser när det gällerutvecklingsstörda är att uppnå största möjliga grad av integrering. Att återgedem som vid omyndigförklaring har berövats sin rösträtt denna medborgerligarättighet är enligt motionen viktigt för att uppnå den nämnda målsättningen. RF innehåller i 3 kap. 2 8 enbestämmelse enligt vilken den som är omyndigförklarad av domstol inte harrösträtt vid val till . Bestämmelsen avser såväl den som haromyndigförklarats efter att ha uppnått myndighetsåldern som den som domstol harförklarat skall förbli omyndig även sedan han har uppnått myndighetsåldern.Motsvarande regler gäller vid kommunala val enligt 2 kap. 3 § kommunallagen(1977:179) samt vid kyrkliga val enligt 2 kap. 3 § lagen (1982:1052) omförsamlingar och kyrkliga samfälligheter. Den närmare rättsliga regleringen om omyndighetsförklaringoch om förordnande av god man finns i (FB). Reglerna fick i huvudsak sin nuvarande utformning vid enreform av förmynderskapsreglerna . Reformen innebar bl. a. att väsentligainskränkningar gjordes i då gällande omyndighetsgrunder och att möjligheternaatt förordna god man vidgades. De nya bestämmelserna trädde i kraft den 1januari 1976. Enligt 10 kap. 1 8 FB skall således den som fyllt 18 årförklaras omyndig av domstol, om han på grund av psykisk sjukdom, hämmadförståndsutveckling eller psykisk abnormitet av annat slag inte kan vårda sigeller sin egendom. En förutsättning för omyndighetsförklaring är vidare att detinte är tillräck- KU1983/84:13 6 ligt att god man förordnas för personen i fråga eller atthan på annat mindre ingripande sätt får hjälp med vården av sinaangelägenheter. 12 8 stadgas att domstol får förklara att underårig skallförbli omyndig också efter uppnådd myndighetsålder om det beträffande honomföreligger sådant fall som avses i 1 8. För den som omyndigförklaras skallrätten utse en förmyndare (11 kap. 3 8 FB). Förutom förlust av rösträtt följer medomyndighetsförklaring bl. a. att den omyndigförklarade i princip inte får rådaöver sin egendom eller åta sig förbindelser. och pågående behandling - Frågan om en översyn avbestämmelserna om omyndighetsförklaring m. m. har tidigare behandlats avriksdagen. Senast behandlades frågan vid 1981/. Med anledning av två motioner (båda m) uttaladelagutskottet (LU 1981/82:4) att det kunde vara motiverat med ennärmare utvärdering av bestämmelserna i om förmynderskap och godmanskap.Syftet med utvärderingen borde enligt utskottets mening vara att kartlägga deproblem som yppat sig i tillämpningen av bestämmelserna. a. bordeundersökas i vad mån skyddet för sjuka eller handikappade personer kunde behövaförstärkas. Vad lagutskottet anfört med anledning av motionerna gav riksdagensom sin mening regeringen till känna. /behandlades ytterligareen motion (s) rörande en utvärdering av reglerna om förmynderskap ochgodmanskap. I motionen anfördes att från överförmyndarhåll påpekats vilken glädjetidigare omyndighetsförklarade känner över att åter få delta i allmänna val.Mot bakgrund härav borde enligt motionärerna övervägas om man kunde tillskapaandra former för bistånd än omyndighetsförklaring, t. ex. en förstärkning avgodmansinstitutet. Ett annat alternativ som borde övervägas var att bibehållainstitutet omyndighetsförklaring för personer som är oförmögna att vårda sinegendom men att införa en möjlighet för omyndigförklarade att i vissafall få delta i allmänna val. Motionärerna yrkade att skullehemställa att de i motionen anförda synpunkterna skulle beaktas vi den avriksdagen begärda utvärderingen av förmynderskapsreglerna. Med anledning av mofionen yttrade lagutskottet (LU1981/82:34) att det enligt vad som inhämtats inom pågickett arbete med att utforma direktiv för hur utvärderingen skulle bedrivas. Medhänsyn till att utvärderingen skulle syfta till en kartläggning av de olikaproblem som yppats i tillämpningen av förmynderskapsbestämmelserna förklaradesig lagutskottet utgå från att också de frågor som hade tagits upp i denaktuella motionen skulle komma att belysas. Någon åtgärd från sidamed anledning av mofionen var således enligt lagutskottet inte påkallad.Riksdagen följde KU1983/84:13 7 lagutskottet och avslog motionen. Genom tilläggsdirektiv (Dir 1982:25) fickutredningen om barnens rätt (Ju 1977:08) i uppdrag att företa den utvärderingav reglerna om förmynderskap och godmanskap som har begärt. Del nyauppdraget preciseras i direktiven på följande sätt: Under slutet av behandladeriksdagen ett par motioner om bl. a. omyndighetsförklaring, utseende av god mansamt arvode till förmyndare och gode män (mot. 1979/80:23 och 1980/81:1192).Under lagutskottets behandling av motionerna inhämtades yttranden från ettantal myndigheter och organisationer. Flera av dessa remissinstanserkritiserade i skilda delar de nuvarande bestämmelserna, som ansågs oklara ochinte ge de tillämpande myndigheterna tillräcklig vägledning. Utskottet fann försin del att det nu kunde vara motiverat med en närmare utvärdering av 1974 årsreform, främst för att kartlägga de problem som yppat sig i tillämpningen.Enligt utskottet borde bl. a. undersökas i vad mån skyddet för sjuka ellerhandikappade personer kunde behöva förstärkas (LU 1981/82:4). hargett regeringen till känna vad utskottet sålunda anfört om en utvärdering avreglerna om förmynderskap och godmanskap (rskr 1981/82:7). Det kan tilläggasatt har behandlat ytterligare en motion omomyndighetsförklaring (se mot. 1981/82:523, LU 34). har förklaratsig utgå från att också de frågor som tagits upp i den motionen kommer attbelysas vid utvärderingen. Jag föreslår att utredningen om barnens rätt nu ges iuppdrag att företa den utvärdering av reglerna om förmynderskap och godrnanskapsom har begärt. Den pågående beredningen av vissa grundlagsfrågor m. m. I detta avsnitt redovisas ett antalmotionsyrkanden som gäller frågor med anknytning till pågående arbete inom ensärskild arbetsgrupp (Ju 1981:6) för grundlagsfrågor. Motionsyrkandena ochgällande ordning m. m. redovisas ämnesvis. Under sårskild rubrik irecitavsnittets sista del lämnas ytterligare uppgifter rörande det pågåendeberedningsarbetet. Den gemensamma valdagen, mandatperiodens längd, m. m.Motionsyrkandena I motion 1982/83:691, yrkande 1, avBertil Fiskesjö m. fl. (c) hemställs att beslutar uttala sig för attdet fortsatta beredningsarbetet i fråga om skilda valdagar, mandattidens längd,valens förläggning och extra val skall ha den inriktning som angetts imotionen. I motion 1982/83:1127, yrkande 5, av m.fl. (c) hemställs alt beslutar att det fortsatta beredningsarbetetrörande skilda valdagar och förlängd mandatperiod skall vara av den inriktningsom anges i motionen. Enligtmotionerna 691 och 1127 är det angeläget med en förlängning av KU1983/84:13 8 Valen bör vidare förläggas såatt växelvis är riksdagsval och vartannat är val till kommuner ochlandsting. I motion 1982/83:1145, yrkande 1, av m. fl. (fp) hemställsatt hos regeringen begär förslag till ändring i grundlagen medinnebörd att den gemensamma valdagen för å ena sidan kommunfullmäktige- ochlandstingsval och å andra sidan riksdagsval avskaffas samt att i samband därmedfyraåriga mandatperioder för och de kommunala församlingarna införs. Beträffande frågorna om dengemensamma valdagen och mandatperiodens längd gäller enligt 3 kap. 3 8regeringsformen att ordinarie val till skall hållas vart tredje år.Valperioden för val till kommunfullmäktige och landsting är också treårig (2kap. 6 § kommunallagen 1977:179). I vallagen (1972:620) finns vidare enbestämmelse (1 kap. 3 §) som innebär att landstings- och kommunfullmäktigevalskall ske som riksdagsvalet. Gällande ordning tillkom vid den partiellaförfattningsreform varigenom enkammarriksdagen infördes.Reglerna överfördes sedan fill vår nuvarande regeringsform. Före reformen hadevalperioden varit fyraårig vid val fill andra kammare. Vidare hadeval till andra kammare och kommunala val ägt rum på olika tider.Allmänna val hade därigenom hållits . Enligt 3 kap. 4 § regeringsformen kan regeringen bestämmaom extra val till mellan ordinarie val. En riksdag som utses genomextra val verkar endast under, den tid som återstår av treårsperioden fram tillnästa ordinarie val. Frågan om den gemensamma valdagenoch i samband därmed åven mandatperiodens längd har vid upprepade tillfällenunder senare år diskuterats i . Dessa frågor och övriga i motionernaväckta frågor behandlades senast av vid 1982/medanledning av motioner av i huvudsak samma innebörd som de nu förevarandemotionerna. En majoritet i ställde sig då bakom ett uttalande (KU1982/83:9) att det arbete som pågick i den särskilda arbetsgruppen förgrundlagsfrågor inom borde avvaktas innan utskottet togställning i de aktuella frågorna. KU1983/84:13 9 Spärregeln vid riksdagsvalet Motionen I motion 1982/83:528 av . (vpk) hemställs att som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen anförts rörande utredning om slopande av den nuvarande4-procentsspärren vid val till . Gällande spärregel för val till bör enligtmotionen nu - efter att ha tillämpats i fem val - tas upp till en grundligprövning. Det bör enligt "rrlötionen ankomma på regeringen att besluta omdetta skall ske i samband med andra författningsutredningar eller i särskildordning. Gällande ordning, m. m. I 3 kap. 7 8 regeringsformenstadgas att endast parti som fått av rösterna i hela riket ärberättigat att delta i fördelningen av mandaten. Dock gäller att parti som fåttfärre röster deltar i fördelningen av de fasta valkretsmandaten i valkrets därpartiet har fått av rösterna. Den s. k. 4-procentsspärren tillkomsom ett led i den partiella författningsreformen 1968-1969. har vidflera tillfällen behandlat motioner om ett slopande av4-procentsspärren. Motionsyrkandena har inte föranlett något ändratställningstagande från . I motion 1982/83:691, yrkande 2, avBertil Fiskesjö m. fl. (c) hemställs att beslutar att hos regeringenbegära tillsättandet av en parlamentarisk utredning med uppgift att utvärderaerfarenheterna av de folkomröstningar som ägt rum samt att överväga ändraderegler för folkomröstningar i andra ärenden än grundlagsfrågor. Den översyn som förordas i motionen bör ha som syfte attfå fram förslag till en mer ingående reglering så att de brister som finnskan undanröjas. Bland de frågor som särskilt bör beaktas vid en sådan översynär frågan om folkomröstningarna även formellt skall göras beslutande, vilkaregler som skall gälla för rätten att ta initiativ till folkomröstningar samthur informationen inför omröstningarna skall organiseras och finansieras. Bestämmelser om folkomröstningfinns i 8 kap. 4 och 15 88 RF. Den första bestämmelsen möjliggör s. k.rådgivande folkomröstning. Den andra bestämmelsen tillkom genom 1979 årsgrundlagsreform. Den innebär att ett KU1983/84:13 10 förslag till ändring av grundlag skall bli föremål förfolkomröstning om yrkande härom framställs av minst en tiondel av riksdagensledamöter och minst en tredjedel av ledamöterna röstar för bifall tillyrkandet. Folkomröstning skall hållas med riksdagsval. Förslaget ärförkastat, om de flesta som deltar i omröstningen röstar mot förslaget och detill antalet är fler än hälften av dem som har avgivit godkända röster vidriksdagsvalet. Frågan om en översyn avfolkomröstningsinstitutet har behandlats av under de fyra senasteriksmötena. har på konstitutionsutskottetsförslag avslagit motionerna. Reservationer (c) till förmån för en översyn avfolkomröstningsinstitutet har förelegat vid samtliga tillfällen. I motion 1982/83:1145, yrkande 2,av m. fl. (fp) hemställs att hos regeringen begär förslagom ökat inslag av personval i enlighet med vad i motionen anförts. Enligt motionen bör tas initiativ i syfte att få fram ettförslag om ökade möjligheter till personval, som kan samla ett brett stöd iriksdagen. Ett tidigare förslag i frågan av personvals- och valkretsutredningenbör enligt motionen kunna utgöra en god grund. Den i motionen omnämnda personvals-och valkretsutredningen tillkallades för att pröva möjHgheten att ökapersonmomentet i valen och göra en översyn av valkretsindelningen. Utredningenpresenterade i sitt betänkande (SOU 1977:94) Personval ochvalkretsindelning ett förslag som innebar att de väljare som så önskade skulleförutom partivalet även avge en preferensröst på en av kandidaterna på denvalda listan. Förslaget byggde i sina grundläggande principer på det valsystemsom tillämpas i . (KU 1980/81:3) avstyrkte motionenmed hänvisning dels till att utredningens förslag inte var enigt, dels tillatt remissopinionen var sådan att förslaget inte utan vidare bearbetning kundeläggas till grund för ett nytt valsystem. beslöt i enlighet medutskottets förslag. Frågan om ett personvalssystem har därefter behandlats avriksdagen senast vid 1982/. (KU1982/83:9) fann KU1983/84:13 11 då inte anledning att ändra sitt ställningstagande.Reservationer lämnades av m och fp. I mofion 1982/83:1145, yrkande 3 avOla m. fl.