bet · G701AU23 · 1983-12-31 00:00:00 — Imotionen yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad somanförts i motionen om särskilda åtgärder för näringslivets utveckHng ochtryggad sysselsättning i . 1983/84:2396av () och () Imotionen yrkas att hos regeringen begär att en utvecklingsplan förVästerbottens åtta lappmarkskommuner skyndsamt utarbetas, varvid särskildainsatser för att tillvarata länsdelens råvarutillgångar och turistiskaförutsättningar beaktas. 1983/84:2397ay () och () Imotionen yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad som imotionen anförts om behovet av statliga insatser för att upprätthållasysselsättningen inom kommun. 1983/84:2402av m.fl. (fp) Imotionen yrkas att beslutar om nedsättning av socialavgifterna föricke-offentlig verksamhet i inlandskommunerna i enligt vad somanförts i motionen. 1983/84:2451av (vpk) och (vpk) 1motionen yrkas att uttalar att det statliga stödet till glesbygd börintensifieras vad gäller skärgårdsområdena. Motiveringen till yrkandetåterfinns i motion 1983/84: 879. 1983/84:2459av (vpk) Imotionen yrkas att hos regeringen hemställerom tillsättande av enarbetsgrupp med företrädare för fackföreningar, politiska partier och forskaremed uppgift att upprätta en utvecklingsplan för , med beaktande av vadsom anförts i motionen. 1983/84:2479av (vpk) och (vpk) 1.att beslutar att hos regeringen hemställa om förslag till utvidgningoch förenkling av stödområdesindelningen i i enlighet med vadsom anges i motionen. Behandlas i utskottetsyttr.s. 56, 58. Behandlasi utskottets yttr.s. 2. att beslutar att som sin mening ge regeringentill känna vad som anförs om prioritering av de tre industriellt mest ensidigakommunerna i länet i samband med ny- eller utlokalisering av statligverksamhet. Motiveringentill yrkandena återfinns i motion 1983/84:2478. 1983184:2528 av m.fl. (c) 2. att hos regeringen begär förslag om attanvisade medel till Regionalpolitiskt stöd: Lokaliseringslån för budgetåret1984/85 ställs till den ordinarie kreditmarknadens förfogande i enlighet medvad som anförs i motionen. Yrkande 1behandlas i betänkandet AU 1983/84:18. Motiveringentill yrkandena återfinns i motion 1983/84: 2524. Motionermed anledning av proposition 1983/84:157 1983/84:2789 av m.fl. (s) I motionen yrkas att bemyndigar regeringen attvid beredandet av ärenden gällande särskilda utvecklingsinsatser enligtproposition 1983/84:157 även innesluta bland de kommuner somkan ifrågakomma. 1983/84:2790 av m. fl. I motionen yrkas att som sin mening ger regeringentill känna att och kommuner i börinnefattas i det område som skall komma i fråga för långsiktiga åtgärder förindustrieH förnyelse i Bergslagen. 1983/84:2791 av m.fl. (fp) 2. att med ändring av hemställan beträffandeanslaget till Särskilda utvecklingsinsatser i Bergslagen för /85uttalar att medlen bör användas bl. a. för förhöjt statsbidrag tilllärlingsutbildning och försöksverksamhet med bibehållen arbetslöshetsersättningför arbetslösa personer som startar egna företag, enligt vad som anförs imotionen. Yrkande 1behandlas i näringsutskottets betänkande NU 1983/84:35. 1983/84:2792 av m.fl. (m) I motionen yrkas 1. att riksdagenmed hänvisning till det som anförts i motionen avslår regeringens begäran om 25milj. för att främja utvecklingen i Bergslagen, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angåendeutvecklingsförutsättningarna i Bergslagen. AU 1983/84:23 Behandlas i utskottetsyttr.s. 1983/84:2793 av m. fl. (vpk) I motionenyrkas 5. att hemställer hosregeringen om att anslaget om särskilda insatser i Bergslagen räknas upp ochatt samtliga kommuner i Bergslagen bör komma i fråga enligt vad i motionenanförs, 6. att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförs om Bergslagsdelegationensuppgifter. Yrkandena14 och 7 behandlas i näringsutskottets betänkande NU 1983/84:35. 1983/84:2794av m.fl. (c) Imotionen yrkas att till Särskilda utveckHngsinsatser i Bergslagenanvisar ett reservationsanslag av 25 milj. kr. att fördelas till de regionalautvecklingsfonderna i Bergslagslänen i enlighet med det anförda. 1983184:2795av () och () Imotionen yrkas att hos regeringen begär att kommuntemporärt inplaceras i stödområde C. 1983/84:2796 av m. fl. (m)I motionen yrkas 2. att avslårregeringens förslag till särskilda utvecklingsinsatser i Bergslagen /85 under tolfte huvudtiteln föreslagna reservationsanslag om25 milj. 3. att begär att ta uppförhandlingar med om en annan inriktning och form för de överenskomnamedlen om 25 milj. kr. för sysselsättningsskapande åtgärder i Karlskogaregioneni enlighet med vad som i motionen anförts. Yrkande 1 behandlas avnäringsutskottet i betänkandet NU 1983/84:35. Några för regionalpolitiken väsentliga data omutvecklingen finns samlade pä figurerna 1-4 och tabell 1. Befolkningsutvecklingen(figur I) är av intresse därför att en balanseradbefolkningsutveckling i länen är ett centralt regionalpolitiskt mål vilketåterspeglas i bl. a. de planeringstal som godtagit som underlag förden regionala planeringen. Somframgår av figur 1 hade flera län en betydandebefolkningsökning. Det gällde , , , ,, , , , Skara- AU 1983/84:23 17 borgsoch i samt och i viss mån Jämtlandsoch i norra . Endast två län hade (1975-1979) befolkningsminskning, nämligen och och . av kvarstod en ökning i ,, , , och , men tretton avlänen i riket hade nu befolkningsminskning, bl. a. flertalet av de län somhelt eller delvis ingår i något av stödområdena. Denna tendens till ökadobalans i utvecklingen mellan länen återspeglar sig också i länsstyrelsernasprognoser för 1980-talet. Denändring i befolkningsutvecklingen i länen som skedde mellan åren 1980 och 1981kommer också till uttryck i omkastning i befolkningsomflyttningen (figur 2).Flera län fick ett försämrat flyttningsnetto. Detgäller flertalet skogslän men också flera län i som t. ex.Södermanlands, , , och . Sysselsättningsutvecklingeni länen visas i tabell I. Av tabellen framgår att alla län hade en positivsysselsättningsutveckling . Den största ökningen hade , , och . Underåren 1981-1982 inträffade minskning i tretton län, kraftigast i ,, , , , och län.Enligt länsplaneringens prognoser kan en negativ sysselsättningsutvecklingväntas i tolv län -1990. Den svagaste utvecklingen kommeratt ske i , och . Den regionala bearbetningenav långtidsutredningen (SOU 1984:6) ger en mera positiv bild och enligt denskulle ett län - - få en svag minskning. Övriga län skulle fåökning. Sysselsättningsgradeni kommunerna visas i figurerna 3 och 4. När det gäller sysselsättningsgradenför män och kvinnor sammantagna (fig. 3) kan konstateras att de lägstasiffrorna återfinns i skogslänen och det gäller än mer markerat om man ser tillsituationen för kvinnorna. 2 1983/84. AU 1983/84:23 Årsgenomsnitt 1975-1979, 1980-1982,1983-1990. Flyttningsöverskott.Länsvis och per 1000 invånare. 1----- 1----- 1----- 1----- 1----- 1----- 1----- 1----- 1----- 1----- 1----- r- 'im 1976-1980 I I 1981-1983 °"-E -2 "------ 1----- 1----- 1----- 1----- 1----- 1----- 1------ r------ 1----- 1----- 1----- 1- AU 1983/84:23 -I- män i proc. m under rikcl (-) B under rii. -(67,) D Riliel ± 2,() ffi 7,5-12.5%ovcr (77,0-82,) AU 1983/84:23 kvinnor i proc. e under riket (-) B underriliel(62,5-67.5%l n Rikell 2,. (67.5-72,) E 7,5-12.5%over (72,) BMer an 77,.S% AU 1983/84:23 Antal sysselsatta 1980 samt årlig procentuell förändring mellanangränsande tioårsperioder. -0,7 -1,1 -0,7 -0,5 0,1 -1,5 0,9 -1,4 -1,0 -0,4 -0,5 -0,4 0,0 -1,2 -0,9 -0,8 0,3 0.5 -0,6 -0,6 -0,4 -0,4 -0,2 -0,4 -0,1 -0,1 -0,2 -0,8 -0,3 -0,4 -0,1 -0,4 -0,5 -0,3 -0,1 -0,2 LU 84 = ERU:s bearbetning av LU 84. LP 83 =Länsstyrelsernas prognoser är 1983. Källa: LU 84 Särskilda studier (SOU 1984: 6). Förutsättningar och riktlinjer för regionalpolitiken I propositionen erinrasinledningsvis om de regionalpolitiska målen som innebär att de trevälfärdsfaktorerna arbete, service och god miljö skall vara tillgängliga inomräckhåll för alla människor. Vidare lämnas en beskrivning i fråga om utfalletav de prognoser länsstyrelserna har redovisat rörande utvecklingenunder . Det framgår bl. a', att sysselsättningsutvecklingen isamtliga län väntas bli svagare än senare hälft, främstberoende på att ökningen inom offentlig sektor bedöms bli väsentligt mindre äntidigare. Den sektor som skulle fä AU 1983/84:23 23 denstörsta tillväxten är privata tjänster. Det framhålls att arbetstillfällenainom denna sektor är ojämnt fördelade över landet, med en förhållandevis starkkoncentration till storstadslänen. Utskottetvill med anledning av ovan nämnda redogörelse i propositionen anföra följandei fråga om förutsättningarna för regionalpolitiken. Serman till befolkningsutvecklingen i ett mera storregionalt perspektiv kan mankonstatera tvä tydliga trendbrott . Den omfattandeinflyttningen till storstadsområdena och andra större stadsregioner somkännetecknade förbyttes i motsatsen. Dennaändrade utveckling var en internationell företeelse. Mycket tyder på att den iSverige hade flera orsaker. En orsak var de omfattande regionalpolitiskainsatser som hade gjorts , en annan det mera spriddaboende runt större orter som skedde med ökad pendlingoch jämnare befolkningsutveckling som följd. Ett annat viktigt skäl var denstora sysselsättningstillväxten inom den offentliga sektorn. Denna sektor ochdess tillväxt får - med den likvärda standard som är ett centralt politiskt måloch som understöds med statliga stöd av skilda slag ungefär samma fördelningsom befolkningen i stort och blir därmed relativt jämnt spridd över landet. Mellanåren 1980 och 1981 skedde av allt att döma ett nytt trendbrott. Under år 1980var befolkningsutvecklingen fortfarande som , men under år 1981ändrade befolkningsomflyttningen riktning och denna ändring synes bestå ännu.Många skogslän har på nytt fått utflyttningsöverskott. Det viktigaste skälettorde vara att den sektor som svarade för den jämnt överlandet fördelade tillväxten, nämligen den offentliga sektorn, har slutat attväxa eller växer mycket svagt. Andra delar av näringslivet har tagit över,främst den privata service- och tjänstesektorn. Ett av de mera framträdanderegionalpolitiska problemen är att denna sektor är mycketojämnt fördelad över landet och har en kraftig överrepresentation istorstadsområdena. I synnerhet gäller detta de mest expanderande delarna avdenna näringsgren. Utskottetnoterar att den i vid mening samlade regionalpolitiska medelsarsenalen under1970-talet successivt anpassades till de utvecklingsförlopp som beskrivitsovan. Efter hand som den svaga utvecklingen inom industrin omöjliggjordestörre omlokaliseringar av sådana företag inriktades medlen mera på attutveckla den i resp. region befintliga industrin. Dessa omständigheter gjordedet också motiverat att i ökad grad decentralisera handläggningen av detregionalpolitiska stödet som ju främst riktar sig till denna näringsgren. Avgörandeför dén förhållandevis jämna sysselsättningsutvecklingen varsom sagts ovan bl. a. den offentliga sektorns tillväxt och här spelade ochspelar skatteutjämningsbidragen från staten till kommuner ochlandstingskommuner en betydande roll. Om den offentliga sektorn även framgentskall kunna ge ett balanserande tillskott till den regionala AU 1983/84:23 24 utvecklingenär fortsatta transfereringar av detta slag nödvändiga. Länsstyrelsernasprognoser tyder på att den regionala utvecklingen bl. a. beroende på att denkraftiga expansionen inom den privata service- och tjänstesektorn är så ojämntfördelad - kommer att försämras . Den regionalakonsekvensanalysen i långtidsutredningen (SOU 1984:6) tyder visserligen påmotsatsen, men utskottet menar för sin del att medelsarsenalen måste anpassastill de ändrade tendenser i näringslivets utveckling som berörts ovan och såatt man har beredskap att med aktiva åtgärder möta en eventuell ökande regionalobalans. Utskottetkonstaterar därvid att industrin troligen kommer att få en relativt svagsysselsättningsutveckling . De påverkbara nylokaliseringarnainom denna näringsgren blir troligen få och måste förbehållas de mest utsattadelarna av landet. Liksom måste huvuddelen av deregionalpolitiska insatserna gentemot industrin sannolikt inriktas på attutveckla det befintliga näringslivet i resp. region. Dessa förhållanden kommeratt medge en fortsatt decentralisering till länsnivån av handläggningen avstödet till denna näringsgren. beskrivit ovan väntas sysselsättningstillväxten skefrämst inom den privata service- och tjänstesektorn. Mot bakgrund av den ojämnageografiska fördelningen av dessa verksamheter och den risk för försämradregional balans som en expansion enbart på nuvarande lokaliseringsorter kan geär det mycket angeläget att utveckla metoder som kan påverka deraslokalisering. Det finns anledning uppmärksamma några problem i sammanhanget.Ett är den mängd olika aktiviteter - med delvis mycket olika utveckling ochutvecklingsförutsättningar som inryms i denna näringsgren. Ett annat problemär att kunskapen om lokaliseringsförutsättningarna för de aktuellaverksamheterna är bristfällig. Industriveiket har till uppgift att bedrivalokaliseringssamråd med här aktuella företag men i övrigt finns inte någonsjälvklar anknytning när det gäller handläggningen av eventuella åtgärderriktade mot den privata service- och tjänstesektorn, vare sig till nuvarandedepartements- eller verksorganisation. Erfarenheterna av de gångna årensregionalpolitiska verksamhet visar nämligen att de traditionellaregionalpolitiska stödformerna har begränsade effekter. Utskottet håller därförför troligt att de medel som kan behöva tillgripas har mera anknytning tillandra politikområden än det i trång mening regionalpoHtiska. Utskottetsresonemang ovan tar sin utgångspunkt i utvecklingen i de olika länen. Mensjälvfallet måste risken för obalanser inom länen liksom vägas in vidutformningen av de regionalpolitiska medlen. Som utskottet har poängterat itidigare sammanhang förutsätter en framgångsrik regionalpolitik att allasamhällssektorer medverkar. Praktiskt taget alla beslut som tas av t. ex.statliga myndigheter får regionala konsekvenser och kan därmed ändraförutsättningarna för regionalpolitiken. En samordning av dessa beslut enligtde mål som formuleras av statsmakterna är en förutsättning för en framgångsrikregionalpolitik. AU 1983/84:23 25 Utskottet utgår ifrån att utredningen rörande deregionalpolitiska stödinsatsernas inriktning m.m. (I 1982:05) i sitt arbeteobserverar de problem utskottet tagit upp ovan vid behandlingen avförutsättningarna för regionalpolitiken samt att utredningen närmare övervägervilka åtgärder som bör vidtas för att komma till rätta med dessa problem.Riksdagen föreslås godkänna vad utskottet här anfört om förutsättningarna förregionalpolitiken. Fyramotioner, nämligen 567, 568, 1371 och 2384 lar upp riktlinjerna förregionalpolitiken till behandling. Imotion 1371 av m. fl. (m) framhålls att de bästa förutsättningarnaför en balanserad regional utveckling föreligger om statsmakterna för enallmän ekonomisk politik som aktivt stimulerar de välstånds-skapande krafterna.Den regionalpolitik som moderata samlingspartiet förordar siktar enligtmotionen till att i görligaste mån kompensera regioner för avståndsmässiga,klimatmässiga och vissa andra strukturmässiga handikapp så att de grundläggandeförutsättningarna för exempelvis näringslivets utveckling skall bli mer likvärdiga.Motionärerna påpekar att beslut inom en rad politikområden är väsentliga förden regionala utvecklingen även om dessa beslut inte direkt har enregionalpolitisk innebörd. Det gäller beslut rörande skatte- ochavgiftspolitiken, arbetsmarknadspolitiken, jord- och skogsbrukspolitiken samti fråga om transporter och kommunikationer. I motionen hänvisas till attmoderata samlingspartiet lagt fram förslag av regionalpolitisk betydelserörande flera av dessa sektorer. 1 motionen erinras också om regionalpolitikensbetydelse för försvars- och säkerhetspolitiken. Huvudlinjerna i denregionalpolitik som förordas i den moderata motionen är följande - ett ökat inslag av generelltverkande medel - ett system med differentieradesocialförsäkringsavgifter - ett aktivare utnyttjande avskattepolitiken som regionalpolitiskt instrument - en successiv avveckling avflertalet selektiva stödformer - ett system av kreditgarantiervia det etablerade bankväsendet som ersätter nu gällandelokaliseringslåneformer - ett problemorienteratlänsbaseral stödområdessystem - en decentralisering avbeslutsfattandet inom regionalpolitiken - en aktiv glesbygdspoHtik medutveckling av bl. a. kombinationssysselsättningens möjligheter - ett ökat utnyttjande avturismens möjligheter - ett ökat utnyttjande av data-och telekommunikationsteknikens möjligheter, bl. a. i samverkan med högreutbildning och forskning - ett reformerattransportstödsystem. Centerparfiettar upp riktlinjerna för regionalpolitiken i de två motionerna 567 och 568 ochframhåller att en politik för regional balans är en AU 1983/84:23 26 nödvändigdel i en ekonomisk polifik med syfte att skapa ekonomisk utveckling och fullsysselsättning. De grundläggande balansproblemen i ekonomin kan inte lösas ominte produktionsförutsättningar i form av mänskligt kunnande, råvaror och andranaturtillgångar samt gjorda samhällsinvesteringar kan tas till vara över helalandet. måste enligt motionen en aktiv regionalpolitik bidra till attmänniskor i alla delar av landet får likvärdiga möjligheter till arbete,service och god miljö. Vidare måste regionalpolitiska hänsynstaganden tas inomsamtliga samhällsområden. Följande inriktning av regionalpolitiken förordas. Förstpoängteras att det regionalpolitiska stödet inte får urholkas samt attinsatserna måste koncentreras tiU de mest utsatta regionerna i enlighet med1982 års beslut. Det innebär bl. a. att det särskilda stödet till Norrbottenbör koncentreras till inlandet. Vidare framhålls i motion 568 den centrala rolljordbrukspolitiken har i en aktiv regionalpolitik. avvisar dennya inriktning av jordbrukspolitiken som regeringen aviserat vilket utvecklas ien särskild motion. Även de energipolitiska frågorna tas upp i en särskildmotion men i sammanhanget erinras om att de nu sysselsättningssvaga regionernarymmer betydande resurser för den framtida energiförsörjningen. 1 motion 568påpekas dessutom att en rimlig social och teknisk service måste tillgodosesöver hela landet. Här nämns bl. a. vägar, järnvägar, skolor i glesbygd ochhögskoleverksamhet. Slutligen krävs i motionen att småföretagssatsningen underåren 1976-1982 skall föras vidare. Regionalbalans beskrivs som ett av de viktigaste målen för den ekonomiska politiken imotion 2384 av tredje vice talman m.fl. (fp). Samtidigtpåpekas att detta mål är lättare att uppnå vid god tillväxt i ekonomin somhelhet och när den allmänna ekonomiska politiken skapar goda förutsättningarför en expansion av näringslivet. Motionärerna hänvisar till att iannat sammanhang lagt fram förslag som syftar till ekonomisk tillväxt. Imotionen framhålls att de regionalpolitiska insatserna bör vara så generellasom möjligt. Detta innebär t. ex. att ett förhållandevis fast regelsystem börråda inom regionalpolitiken. De utvärderingar som gjorts sägs visa att stödenligt sådana fasta regler är mycket mer verkningsfullt än t. ex. ettföretagsstöd som beslutas frän fall till fall. 1 motionen föreslås vidare attde regionalpolitiska insatserna måste prioriteras till de områden i landet somhar de svåraste problemen. Effekten kan annars bli att insatserna fördelasöver hela landet i sådan omfattning att de stora regionala obalanserna består. Utskottetkan instämma i vad som sägs i motionerna 568, 1371 och 2384 om betydelsen av enframgångsrik ekonomisk politik när det gäller att lösa de regionalpolitiskaproblemen. De regionalpolitiska medlen får som utvecklingen de senaste årenvisat starkt begränsade effekter med låg ekonomisk aktivitet.Med den aktiva ekonomiska politik som AU 1983/84:23 27 numeraförs - med som följd växande export, ökat kapacitetsutnyttjande inom industrinoch begynnande sysselsättningsökning - skapas förutsättningar för att vi påett mera effektivt sätt skall kunna ta oss an de regionalpolitiska problemen.1 denna situation kan regionalpolitiken bidra till att främja den allmännaekonomiska utvecklingen eftersom de åtgärder som är aktuella bidrar till attoutnyttjade produktionsresurser kommer till användning. Närdet gäller den regionalpolitiska medelsarsenalens utformning, t. ex.avvägningen mellan generella och selektiva medel, skattepolitikens eventuellaroll i sammanhanget samt principer för regionala prioriteringar när det gällerinsatsernas fördelning hänvisar utskottet till det utredningsarbete som bedrivsav kommittén (I 1982:05) om det regionalpolitiska stödet till näringslivet.Utskottet utgår ifrån att kommittén kommer att behandla här berördaavvägningsproblem jämte frågor av det slag som i övrigt tas upp i de aktuellamotionerna. Mot den här bakgrunden behöver motionerna 567, 568, 1371 och 2384 ihär aktueHa delar inte leda tiH någon åtgärd från sida. Isammanhanget behandlar utskottet även tre motioner som föreslår en friareanvändning av de regionalpolitiska medlen i länen som ett sätt att stärkaregionalpolitiken. Det gäller motion 1910 av () och EwyMöller (m), 1953 av m. fl. (s, m, c) och 1966 av (). I mofion 1910 föreslås att nuvarande sektorsuppdelade medel skallsuccessivt föras över till en ospecificerad länspott som kan disponeras av länsstyrelsernai samråd med berört sektorsorgan på länsplanet. Även i motion 1953 föreslås enfriare användning av statliga regionalpolitiska medel enligt vad som betecknasJämtlandsmodellen. Innebörden härav redovisades utförligt i motioner tillförra årets (1982/83:2080 och 2088). Viktiga inslag är en utbyggdsamordning av olika sektorers verksamhet i länet och särskilda medel attanvändas i detta arbete. Motionärerna föreslår att en försöksverksamhet fårstartas av samma slag som regeringen beslutat om för län.Motsvarande yrkanden finns i motion 1966. Där erinras även om att det s. k.länsanslaget som är ett viktigt inslag i en sådan försöksverksamhet inte räknasupp i regeringens förslag, vilket däremot sker i partimotion 568. Utskottetåterkommer till anslagsfrågorna i det följande. Yrkandenom en friare användning av de regionalpolitiska medlen har utskottet behandlatäven . Utskottet har därvid varit positivt till att man som i t. ex.Jämtland eftersträvar en bättre samordning av de statliga insatserna för ettmer effektivt utnyttjande av de samlade resurserna. Det regionalautvecklingsanslaget, av vilket alla län får en del, skapar goda förutsättningarhärför. Huruvida en större del av de regionalpolitiska resurserna skall ges idenna form är en fråga som bör ankomma på kommittén rörande detregionalpolitiska stödet till näringslivet att överväga. Utskottet vill isammanhanget också peka på det uppdrag statskon- AU 1983/84:23 , 28 torethar fått att komma med förslag till en mera samordnad länsförvaltning medutgångspunkt i en studie av . Statskontorets förslag böravvaktas innan ställning tas till frågan om en särskild försöksverksamhet iJämtlands län. Motionerna 1910, 1953 och 1966 bör mot den angivna bakgrundeninte föranleda några åtgärder i här aktuella delar. Utvecklingeninom vissa olika samhällssektorer Utskottet gör inte någon fullständig genomgång avde olika samhällssektorerna utan nöjer sig med att behandla de delar somberörs i motionerna eller lyfts fram i den aktueHa länsplaneringen. Jordbruket och skogsbruket sysselsätter tillsammansf. n. direkt endast av arbetskraften. Dessa verksamheters utbredning göremellertid att de spelar en betydande roll för regionalpolitiken. I vissaglesbygder svarar jordbruket och skogsbruket för större delen avsysselsättningsmöjligheterna. Utskottet konstaterar att det sedan år 1971lämnas ett särskilt prisstöd för att stödja jordbruket i norra har behandlat detta prisstöd under år1984. Därvid har beslutats dels att budgetmedel skall användas för att bekostadessa insatser (JoU 1983/84:20), dels att anslaget för nämnda ändamål / 85 skall uppgå till 330 milj. kr., vilket är en ökning med ca60 milj. kr.