bet · G701SoU7 · 1983-12-31 00:00:00 — Sociditskoltes liktänkande oHi tahdvårct föi- de äldre I motion 1982/83:1294 av IngemarEliasson (fp) hemställs att som sin mening ger regeringen till kännaatt staten i överläggningar med vårdhuvUdmännen bör aktualisera de äldrestandvård i enlighet med vad i motionen anförts. I motion 1982/83:1827 av ElisabethFleetwood (m) och i (m) hemställs att som sinmening ger regeringen till känna vad i motiohen anförts om tandvårdscentrum föräldre. I motion 1982/83:1294 (fp) påpekasatt det i olika sammanhang-bl. a. i en undersökning av 70-åringar i -visats att de äldre måste få bättre tandvård än de får . De äldre är enförsummad grupp när det gäller tahdvården. I takt med att bristen på tandläkarenu byts i överskott är det därför enligt motionären angeläget att de äldrestandvård förbättras. Deh förbättrade kapacitet på beViandlingssidan somökningen av tandläkare innebär bör, anför motionären, bl. a. användas för attge dem som bor på olika institutioner bättre tandvård. Vidare bör en uppsökandeverksamhet startas bland de pensionäfer som trots tandvårdsbehov av olika skälf. n. inte efterfrågar taiidvård. I motion 1982/83:1827 (m) erinrasom att utbildningen av tandläkare i tändläkarhögskolans i vidHolländargatan 17 avslutas . Motionärerna påpekar att lokalernahar ett centralt läge och att de speciellt är bekväma att nå för äldrepatienter. Motionärerna påpekar vidare att situationen i munhålan hos äldremänniskor domineras av omfattande tandförluster och protesbärande. Enligtmotionärerna förskjuts dock övergången till helprotes till allt högre åldrar äntidigare, vilket bör medföra att andelen brokonstruktioner och partiellaplastproteser koinmer att öka hos äldre personer. Denna utveckling kommer, anförmotionärerna, att ställa särskilda krav på tandvården och vi har såledesanledning att räkna med ett förändrat vårdpanorama där fleraämnesområden i högre grad än kommer att bli inVolverade. 1 1983/84.12 saml. SoU1983/84:7 2 En ändring av de förtandvårdsverksamhet speciellt utrustade lokalerna vid skulle,framhåller motionärerna, medföra en kapitalförstöring medan ett bibehållandeav lokalerna för tandvårdsverksamhet skulle innebära ett lägligt tillfälle atti dem inrätta ett tandvårdscentrumjör äldre, varmed ett angeläget önskemålskulle kunna uppfyllas på ett enkelt sätt. I detta önskade tandvårdscentrum ärdet enligt motionärerna lämpligt att sammanföra olika specialkunskaper om deäldres situation och problem till en enhet för behandling, forskning ochundervisning. Organisationen av den offentliga tandvården, m. m. Folktandvården och den allmänna tandvårdsförsäkringen m.m. Fram varfolktandvården i princip en frivillig uppgift för landstingskommunerna ochkommunerna som ej tillhör landstingskommun. fattade statsmakterna beslut om en reform avtandvården som haft en genomgripande betydelse för utvecklingen av tandvården ivårt länd (prop. 1973:45, SfU 1973:20, rskr 1973:212). Reformen bestod av' tvåkomponenter. Den ena var att statsmakterna lade fast ett utbyggnadsprogram förfolktandvården, samfidigt som landstingskommunerna och kommunerna som ejtillhör landstingskommun (vårdhuvudmännen) genom folktandvårdslagen (1973:457),vilken trädde i kraft , fick ett lagfäst vårdansvar för barn-och ungdomstandvården och för all specialisttandvård. Den andra komponenten ireformen var införandet fr. o. m. av en allmäntandvårdsförsäkring för vuxna genom vissa ändringar i lagen (1962:381) omallmän försäkring. Utbyggnadsprogrammet innebar attfolktandvården skall byggas ut i sådafi omfattning att den kan erbjuda enavgiftsfri organiserad tandvård till samtliga barn och ungdomar i åldrarna t.o. I första hand skulle utbyggnaden tillgodose tandvården föråldersgrupperna och därnäst den organiserade tandvården för barn föreskolåldern. Målsättningen var att folktandvården skulle tillföras sådanavårdresurseratt utbyggnadsprogräm-met för barn- och ungdomstandvården kundefullföljas . När programmet fastställdes, förutsattes detvidare att en samtidig utbyggnad av vuxentandvården skulle planeras avhuvudmännen. Det angavs att folktandvårdens vuxentandvård skulle byggas uttill att i första hand omfatta av vuxentandvården i landet. Detuttalades också att huvuddelen av specialisttandvården även i fråga omvuxentandvården borde utföras inom folktandvården för att resurserna bästskulle utnyttjas. Genom folktandvårdslagen åladesvårdhuvudmännén att svara för tandvård åt barn och ungdomar i åldrarna t. o.m. Dessa skall erbjudas regelbunden och fullständig behandling. De skallockså ges den vård för SoU1983/84:7 3 akuta tandbesvär som de behöver. Tandvärden skall varaavgiftsfri för patienten. Vårdhuvudmännen ålades vidare att svara förspecialisttandvård för vuxna samt att i övrigt tillhandahålla tandvård åt vuxnai lämplig omfattning. Dispens har kunnat och kan meddelas från skyldigheten atterbjuda organiserad tandvård för barn och till ungdomarfr. samt från skyldigheten att svara för viss specialisttandvårdför vuxna. De ekonomiska förutsättningarna för folktandvårdensutbyggnad garanterades genom ersättningar från den allmänna försäkringen.Ytterligare åtgärder för att stärka folktandvårdens utbyggnad beslutades ocksåi samband med reformen. Den allmänna tandvårdsförsäkringenomfattar alla försäkrade fr. o. m. det år då de fyller samt ungdomar iåldrarna i den mån de inte omfattas av skyldigheten förvårdhuvudmännen enligt folktandvårdslagen att erbjuda dem organiserad tandvård. Försäkringen avser alla former av tandvård, inbegripetförebyggande vård, inom såväl folktandvården som hos privatpraktiserandetandläkare som är anslutna till försäkringen genom att vara uppförda påförteckningar hos försäkringskassorna. Tandläkarna är i sin taxesättning skyldigaatt hålla sig inom de arvodesbelopp som anges i en tandvårdstaxa (1973:638).Denna fastställs av regeringen efter förslag från . Av beloppen i tandvårdstaxan betalar patienten i regel och försäkringen . Patienten betalar en patientavgift till tandläkaren.Försäkringsersättningen betalas av direkt till den privatpraktiserandetandläkaren eller till folktandvården. Ett högkostnadsskydd finns itandvårdstaxan. Överstiger summan av arvodet till tandläkaren och kostnadernaför tandtekniskt material . utgår nämligentandvårdsersättning till den privatpraktiserande tandläkaren eller tillfolktandvården för det överskjutande beloppet med tre fjärdedelar. När tandvårdsförsäkringen beslutades, infördes sorn enövergångsanordning en särskild regel som har till syfte att säkerställafolktandvårdens behov av tandläkare. Enligt dennas, k, etableringsregel fårriksförsäkringsverket-f. n. till utgången av - i den utsträckning sombehövs föreskriva att nya privatpraktiserande tandläkare inte skall föras upppå förteckning hos försäkringskassa. Vissa utredningsförslag m. m. Med stöd av ett bemyndigande avregeringen tillkallades tandvårdsutredning (S 1978:01) för attgöra en översyn av den allmänna tandvårdsförsäkringen. 1 * 1983/84. SoU1983/84:7 4 En utgångspunkt för utredningensarbete skulle enligt direktiven för arbetet vara att undersöka i vilkenutsträckning de mål för utbyggnaden av folktandvården sombeslutades i samband med tandvårdsreform skulle komma att nås.Översynen borde sikta till att ange hur utbyggnadsprogrammet för denorganiserade barn- och ungdomstandvården skulle fullföljas efter år 1979.Utredningen borde överväga det fastställda målet att bygga utfolktandvårdens vuxentandvård så att den omfattar av vuxentandvården ivårt land. En särskild fråga för utredningen skulle vara att undersökasituationen inom specialisttandvården. Efter avgivande av betänkandena (SOU 1979:7) Tandvården ibörjan , (SOU 1982:4) Tandvården , (Ds S 1982:12)Rapport om reviderad tandvårdstaxa, vilken avgavs av en särskild arbetsgrupptill utredningen, samt (SOU 1982:50) Reviderad tandvårdstaxa har utredningennumera slutfört sitt uppdrag. Förslag grundade tandvårdsutredningsbetänkanden och remissyttranden över dessa beräknas komma att framläggas förriksdagen under innevarande . I betänkandet (SOU 1982:4)Tandvården föreslås att folktandvårdslagen ersätts med entandvårdslag, som enligt utredningen borde kunna inarbetas i den då förebådadehälso- och sjukvårdslagen. Enligt förslagen i betänkandet skall landstingskommunernaoch kommunerna som inte tillhör landstingskommun (värdhuvudmännen) ha ettfortsatt lagfäst ansvar för barn- och ungdomstandvården. Utredningens förslaginnebär vidare att vårdhuvudmännen får ett större ansvar än förvuxentandvården. Det föreslås dessutom bl. a. att vårdhuvudmannen får ettlagfäst ansvar för den som är intagen på vårdhuvudmannens vårdinrättningar samtför de handikappade som har svårt att få tandvård på vanligt sätt. Vikten av att pensionärernas tandvårdsbehov kartläggs ochatt åtgärder vidtas för att tillgodose detta framhålls. Genom attfolktandvården ingår som en del i vårdhuvudmannens totala vårdverksamhet anserutredningen att vårdhuvudmannen har särskilt goda förutsättningar att medverkatill uppsökande verksamhet bland de grupper, bl. a, pensionärer, som f, n.inte har tillgång till eller trots tandvårdsbehov av olika slag inteefterfrågar tandvård. I betänkandet (SOU 1982:50)Reviderad tandvårdstaxa har tandvårdsutredning lagt fram förslag reviderad tandvårdstaxa. Det påpekas att det ökade ansvar förinstitutionsvården som utredningen föreslagit för vårdhuvudmännen i betänkandetTandvården medför att många vårdhuvudmän måste bygga utinstitutionstandvården. Utredningen anför att den inte kunnat kostnadsberäknadenna utbyggnad men föreslår att vårdhuvudmännen får en schablonersättning fördenna vård. SoU1983/84:7 5 Organisationen av utbildning och forskning för tandvårdenm. Nedan redovisas kortfattatorganisationen för utbildning av tandvårdspersonal samt för forskning inomodontologi (odontologi = vetenskapen om tänderna och deras sjukdomar), m. m. Den grundläggande utbildningen förtandläkare sker på tandläkarlinjen inom den statliga högskolan och omfattar nioterminer (180 poäng). Tandläkarutbildningen avslutas med tandläkarexamen. Tandläkarutbildning bedrivs vid ,i , i samt i . Tandläkarutbildningen vid sker delsi äldre lokaler vid i , dels i nya lokaler vid Huddingesjukhus. Tandläkarutbildningen vid de övriga lärosätena sker också i lokaler ianslutning till kommunala undervisningssjukhus, nämligen ,i och i . För forskning och forskarutbildning finns vid envar av denämnda lärosätena en odontologisk fakultet. De odontologiska fakulteterna och institutionerna förtandläkarutbildningen och forskningen kallas i dagligt tal tandläkarhögskolor. Tandhygienister arbetar eftertandläkares anvisningar med munhygienbehandling. Arbetet kan innebära attavlägsna hårda och mjuka tandbeläggningar och fyllnadsöverskott samt attpolera tänder. Tandhygienister instruerar också patienter om hur de skallrengöra sina tänder och ger kostråd samt behandling med fluorider och andraämnen som förebygger tandröta och tandlossningssjukdomar. En viktig uppgift förtandhygienister är att i förebyggande syfte ge tandhälsoupplysning tillgrupper, t. ex. i förskola, grundskola, på barnavårdscentraler, inomäldreomsorg, långtidssjukvård samt till handikappgrupper. Tandhygienister utbildas vid tandhygienistlinjen inom denkommunala högskoleutbildning som bedrivs av landstingskommuner och motsvarandehuvudmän. Kurstiden omfattar (40 poäng). För tillträde till tandhygienistutbildningen krävsslutförd utbildning som tandsköterska samt praktik somtandsköterska. Tandsköterskor assisterartandläkare vid undersökning och behandling av patienter, planerar inbehandlingstider, svarar för hygienen på arbetsplatsen. SoU1983/84:7 6 har hand om och sköter utrustning, arbetsmaterial ochförråd samt ger tandhälsoinformation, m. m. Det övervägande antalet blivande tandsköterskor får sinutbildning i en 2-årig specialkurs inom den av landstingskommuner ochmotsvarande huvudmän drivna gymnasieskolan. Härjämte finns en utbildning om 18månader vid statliga tandsköterskeskolor, som är knutna tilltandläkarhögskolor-na i , , och . Statsmakternafattade (prop. 1970:122, SU 1970:135, rskr 1970:309) beslut om att destatliga tandsköterskeskolorna och de statliga tandteknikerskolorna skallavvecklas (betr. tandteknikerutbildning, se nedan). Det förutsattes atthuvudmannaskapet skulle övergå till landstingskommuner och motsvarandehuvudmän. Förhandlingar härom har ännu inte lett till detta resultat. Tandtekniker tillverkar eftertandläkares anvisningar olika typer av ersättningar för förlorade tänder, t.ex. helproteser, bryggor, stifttänder, kronor och inlägg. Tandteknikerkonstruerar också apparater för reglering av fel-ställda tänder, förband förkäkskador samt speciella proteser som behövs efter vissa operationer i munhålaneller ansiktet. Tandtekniker utbildas vid en 3-årig specialkurs inomgymnasieskolan, som ännu så länge anordnas enbart vid en av länslandstingskommun driven skola. Härjämte utbildas tandtekniker ännu så länge vidstatliga tandteknikerskolor som finns i anslutning till tandläkarhögskolorna iStockholm, , och . Den statliga utbildningen kan vara3-eller 4-årig. Tändläkarhögskolans inom vidHolländargatan i I samband med att statsmakterna år1970 fattade beslut om inrättande av en enhet i förtandläkarutbildning och odontologisk forskning m. m. 1970:122, SU1970:135, rskr 1970:309) beslöts det att enheten vid skullefinnas kvar under en övergångstid. avses tandläkarhögskolaninom ha helt utrymt lokalerna vid i Stockholm.Lokalerna ägs av staten. planerar att bygga om lokalerna föranvändning som kontor, bl. a. av . väcktes i länslandsting en motion vari begärdes en utredning om lämpligheten av att i lokalernavid skapa ett tandvårdscentrum i . Det föreslogs imotionen att landstingskommun skulle köpa eller förhyralokalerna vid av staten för att där tillskapa etttandvårdscentrum med uppgift att svara för en SoU1983/84:7 7 betydande del av den vuxenorienteradespecialisttandvården. Dessutom föreslogs det att vid detta centrum skullebedrivas utbildning av specialist-'tandläkare, tandsköterskor ochtandhygienister, viss vidareutbildning av tandläkare samt visst odontologisktutvecklingsarbete. På förslag av förvaltningsutskott avsloglandstinget motionen vid ett sammanträde . Skälen föravslagsbeslutet var av ekonomisk natur. Utskottet har inhämtat yttrandenöver de här aktuella motionerna från , universitets- ochhögskoleämbetet (UHÄ), odontologiska fakulteten vid institutet.Svenska kommunförbundet. UHÄ har remitterat motion 1982/83:1294 fill universiteteni , och . Yttranden har inkommit till UHÄ från universiteten iGöteborg och och har åberopats av UHÄ. hänvisartill ett yttrande som avgivits av odontologiska fakultetsnämnden vid och som utarbetats avprofessor . hänvisar till ett av tandvårdsnämndenvid avgivet yttrande. Som yttrande från odontologiska fakulteten vid har inkommit ett yttrande av tandvårdsnämnden vid institutet. Viddetta yttrande är fogad en reservation av förste tandvårdschefen . Allmän förbättring av tandvården för de äldre (motion1982/83:1294) Sammanfattning av remissinstansernas ställningstaganden Remissinstanserna vitsordar att deäldres tandvård är eftersatt och ställer sig positiva till insatser, bl. a. iform av uppsökande verksamhet, för att förbättra tandvården för de äldre. I remissyttrandena framförda synpunkter m. m. hänvisar i fråganom bättre tandvård för äldre som bor på institution till vad styrelsensammanfattningsvis anfört i en till avgivenredovisning av ett uppdrag att utreda frågan om sjukhustandvårdens omfattning,inriktning och arbetsuppgifter. har där bl. a. anfört attsamhället genom ett mera aktivt erbjudande av tjänster i olika organisatoriskaformer bör kompensera sjukhustandvårdens patientgrupper för de på olika sättdubbla problem som de har i tandvårdssituationen. Vidare har styrelsen anförtatt med undantag för den tandvård vid akutsjukhusen, som har en mer tillfälligprägel, tandvården till sjukhustand- SoU1983/84:7 8 vårdens patientkrets skall vara organiserad och inriktadpå att tillfredsställa patientens tandvårdsbehov. I frågan om uppsökande verksamhet bland de pensionärer sominte efterfrågar tandvård hänvisar till vad styrelsen bl. a.anfört i ett yttrande till regeringen tandvårdsutredningsbetänkanden (SOU 1982:4) Tandvården och (SOU 1982:50) Revideradtandvårdstaxa. har där bl. a. anfört att styrelsen ser det somviktigt att höja den genomsnittligt låga tandvårdsefterfrågan hos pensionärernaoch att styrelsen för sin del är beredd att arbeta vidare med kartläggning avgruppens tandvårdsbehov. vid anför bl. a. atthemställan i motion 1982/83:1294 har god förankring i den bild kliniker ochforskare ser när det gäller samhällets ansvar för god hälsovård för denäldre befolkningen. I yttrandet lämnas uppgifter från senare undersökningar av70-åringar i än den som refereras i nämnda motion. Det påpekas attunder en tioårsperiod har munstatus betydligt förbättrats för 70-åringar i detatt antalet helt tandlösa pensionärer minskat och en ökning imotsvarande grad föreligger av antalet pensionärer med egna tänder. Det påpekasvidare att också andra undersökningar visar att tandvården för äldre redan nuhar ändrat karaktär från övervägande protesvård till alltmer stigande frekvensav vård av det naturliga bettet. Det framhålls i yttrandet att starkt eftersatt munhygiengenomgående konstaterats i hälsoundersökningar. Munfriskvård är, anförs det,uppenbarligen svår att lära ut och kräver speciell uppmärksamhet för de äldreoch också en lämplig vårdorganisation, vilken inte finns. I yttrandet understryks att det är naturligt att en äldreperson har lika stor rätt som en yngre att erhålla för honom/henne optimaltandvård och tandfriskvård. Detta blir, anförs det, allt starkare understruketi och med att allt fler av den äldre befolkningen har egna tänder. Deras vårdkräver dels mera tid och med hänsyn till åldrandet i viss mån annorlundatandvårdsorga-nisafion, dels ett mera generöst finansiellt stöd genom högreersättningar från tandvårdsförsäkringen, påpekas det slutligen. vid Umeåuniversitet anser det vara självklart att alla behövande skall tillförsäkrastandvård i vårt samhälle och att i planeringen hänsyn måste tas till olikagruppers, däribland pensionärernas, speciella behov. Nämnden understryker vikten av att de äldrestandvårdsbehov kartläggs och att åtgärder vidtas för att tillgodose detta. Ävenom vissa speciella åtgärder, såsom uppsökande verksamhet, måste vidtas, börenligt nämnden dock tandvården för äldre kunna bedrivas inom ramen för övrigallmän tandvård. SoU1983/84:7 9 Nämnden framhåller attodontologiska fakulteten i noga beaktar tandvården för de äldre både i denteoretiska och i den kliniska undervisningen. Som exempel härpå anges att enspeciell kurs i ämnet gerodonti - dvs. tandvård för de äldre - ges itandläkarutbildningen fr. o. m. . vid framhåller att den i allt väsentligt instämmer i de båda motionernasbeskrivning av de särskilda problem som de äldres tandvård utgör. Mot bakgrundav den utveckling som har skett inom tandvården i övrigt framstår enligtnämnden såväl resursinsatser som uppnådda resultat som klartotillfredsställande när det gäller de äldres tandvård. Nämnden delar också uppfattningen att det med hänsyn tillden utbyggnad av tandvården som har skett och med den numera goda tillgången påtandläkare förutsättningar föreligger för att förbättra de äldres tandvårdssituation. Det finns emellertid; påpekar nämnden, många faktorer somtyder på att ett ökat utbud av behandlingskapacitet generellt inte ärtillräckligt för att lösa problemen utan riktade insatser och uppsökandeverksamhet är nödvändiga för att mera påtagligt förbättra de äldres efterfråganpå tandvård. Kostnadsaspekten är, påpekas det vidare, dessutom en mycketviktig faktor som inte uppmärksammats av motionärerna. De senaste årensutveckling av tandvårdstaxan har säkert, anför nämnden, haft en negativ effektpå de äldres efterfrågan på tandvård och en förändring av tandvårdstaxan - medt. ex. reducerad patientavgift för pensionärer - skulle sannolikt väsentligtöka de äldres motivation att erhålla en regelbunden tandvård. Nämnden påpekar att de äldres tandvårdsproblem kommer attägnas särskild uppmärksamhet i tandläkarutbildningen genom införandet av ensammanhållen kurs benämnd gerodonti. Vidare, påpekas det, har odontologiskafakulteten vid hos regeringen begärt att få omvandla enbefintlig professur i protektik till en ny professur i ämnet gerodonti. Dessaförändringar, framhålls det, ligger väl i linje med motionärernas intresse attverka för en förbättring när det gäller de äldres tandvårdssituation . a.att ett flertal studier omkring åldrandet och de äldres hälsotillstånd visaratt dagens 70-åringar utgör en relativt frisk befolkningsgrupp - dock med ettundantag, nämligen tandhälso-fillståndet. Samstämda undersökningar visar,anförs det vidare, att äldre människor i detta avseende är en eftersatt gruppoch att därvid de institutionsboende synes vara värst drabbade. påpekar att - frånbörjan av - antalet svenskar kommer attfördubblas enligt fillgängliga demografiska prognoser. SoU1983/84:7 10 skjutning inom populationen aktualiserar, framhålls det,behovet av ökade insatser i syfte att förbättra de äldres tandhälsa. Enligt är det av nämnda skäl angeläget attsärskilt uppmärksamma äldre människors behov av tandbehandling när det fidigareunderskottet av tandläkare numera förbytts i ett överskott. erinrarinledningsvis om att förbundet tillstyrkt de av tandvårdsutredning ibetänkandet (SOU 1982:4) Tandvården framlagda förslagen attlandsfingen skall svara för tandvården åt patienter vid av landstingen bedrivnavårdinrättningar och åt vuxna sorri på grund av handikapp har svårt att fåtandvård. Förbundet erinrar också om att det även tillstyrkte utredningensförslag om kartläggning av pensionärernas tandvårdsbehov och uppsökandeverksamhet. Det påpekas att förbundet emellertid förutsatte kostnadstäckningför de nya uppgifterna. I yttrandet redovisas vidare förberedelser för uppsökandeverksamhet bland äldre i lån och ett projekt i samarbete mellanVästernorrlands läns landsting, Spri och ,syftande till organiserad tandvård för äldre. Ytterligare verksamhet medsärskild inriktning på tandvård för äldre pågår eller planeras enligtyttrandet på andra håll. framhåller att den verksamhet somefterlyses i motion 1982/83:1294 redan har igångsatts på vissa håll, varigenommotionens syfte delvis fillgodosetts. tandläkarförbundframhåller att det helt och fullt delar mofionä-rens uppfattning att de äldrehar ett stort objektivt såväl som subjektivt tandvårdsbehov, som inte ärtillgodosett. anser det angeläget att få klarhet i varför deäldre inte efterfrågar tandvård när de bevishgen har ett subjektivt vårdbehov.Förbundet anför att den urholkade tandvårdsförsäkringen är en väsenthg orsakhärtill, men att även andra faktorer såsom socialt arv, tandvårdsrädsla, svårtatt hitta in i vårdapparaten etc. säkert bidrar till att hållatandvårdsefterfrågan nere bland de äldre. Det framhålls i yttrandet att en uppsökande verksamhetredan startats på många håll i samverkan mellan folktandvården ochprivattandvården och att denna verksamhet förtjänar allt stöd. framhåller att det är viktigt att demänniskor som är intagna på landstingens vårdinstitutioner- som ett led isträvandena mot ett förbättrat hälsotillstånd - får en reell möjlighet attvidmakthålla eller förbättra även sin tandhälsa. SoU1983/84:7 11 Inrättande av ett tandvårdscentrum för de äldre vidHolländargatan i (motion 1982/83:1827) Sammanfattning av remissinstansernas ställningstaganden KommUriförbiindet har avstått frånatt yttra sig över motion 1982/83:1827 med hänvisning till att motionen ihuvudsak berör och landstingskommun. har helt avstyrkt bifall och avstyrkt i viss del. och taridvåfdsnämnden vid slutligen har uttalat sig positivt om motionsförslaget menframhållit att det ankommer på tandvårdshuvudmannen att göra den slutligabedömningen. Förste tandvårdschefen har avgivit en reservationtill yttrandet av tandvårdsnämnden Vid . I remissyttrandena framförda synpunkter m. m.