bet · G701NU30 · 1983-12-31 00:00:00 — Utskottetvidhåller sitt tidigare uttalande i ämnet att det bör ankomma på resp. kommunatt ta eventuella initiativ till ändrade bestämmelser. Motionsyrkandet avstyrksalltså såvitt gäller lokala säkerhetsnämnder. Slutligen tar utskottet i detta avsnitt upp fråganom antalet reaktorer i det svenska kärnkraftsprogrammet. Riksdagenangav efter folkomröstningen vissa riktlinjer för kärnkraftensframtida roll i energisystemet (NU 1979/80:70). Ingen ytteriigarekärnkraftsutbyggnad skulle förekomma utöver de reaktorer som då var i drift,färdiga eller under arbete. Kärnkraftens avveckling togs också upp iriktlinjerna. Bestämmelserom antalet reaktorer och om avvecklingsperiodens längd torde böra införas ilagstiftningen på atomenergiområdet, uttalade vidare. Närmareöverväganden om förutsättningarna och formerna härför ansågs böra ske inomramen för atomlagstiftningskommitténs arbete. Som utskottet redovisade ibetänkandet NU 1983/84: 17 (s. II)omfattade kommitténs förslag intenågon bestämmelse härom. Kommittén menade att erforderligalagstiftningsåtgärder inför kärnkraftens avveckling borde vidtas näralla frågor som behövde regleras fanns klarlagda. Regeringen gick på sammalinje. Detta blev också beslut. avslog sålunda på förslagav näringsutskottet motionsyrkanden (c; vpk) om att det i lag skulle slås fastatt högst tolv kärnkraftsreaktorer får byggas och användas och att den sista avdessa skall tas ur drift . Imotion 1983/84:911 (c) anförs i denna del att det enligt folkomröstningensutslag och beslut bör i den nya lagstiftningen uttryckligen angesatt högst tolv reaktorer får byggas och användas. Detta innebär, heter det, bl.a. förbud mot att bygga kärnvärmeverk, t. ex. Secure. NU 1983/84:30 59 Utskottet anser fortfarande att det nu saknas skälför att det här berörda området av kärnkraftsprogrammet bör regleras genomlagstiftning. Utskottet avstyrker sålunda motion 1983/84:911 (c) iifrågavarande del. Åtgärderför hantering av radioaktivt avfall Ansökningar om laddningstillstånd för de två sistareaktorblocken i det svenska kärnenergiprogrammet. och 3,inlämnades till regeringen . Ansökningarna har senare kompletteratsmed en plan för den forsknings- och utvecklingsverksamhet som enligt den nyalagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet även krävs för att laddningstillståndskall kunna lämnas. Regeringens prövning av ärendet kommer att bygga pä bl. a.en svensk och en utländsk remissbehandling av den till ansökningarna fogadeutredningen om slutförvaring av det använda kärnbränslet, den s. k. KBS-3. Dennautredning utgör den tredje etappen av kraftindustrins studier av metoder förslutlig förvaring av använt kärnbränsle och högaktivt avfall. Den studie somutgjorde den första etappen, KBS-1, behandlade slutförvaring av förglasathögaktivt avfall efter upparbetning. KBS-1 åberopades som stöd för ansökningarom laddningstillstånd enligt den då gällande villkorslagen (1977:140) förreaktorerna och samt och . Denstudie som utgör den andra etappen, KBS-2, inlämnades till regeringen i juni1978. I KBS-2 beskrivs en metod för slutförvaring av använt kärnbränsle utanupparbetning. KBS-2 har i motsats till KBS-1 inte prövats mot villkorslagenskrav, eftersom någon laddningsansökan som åberopat inte har ingivits. Detnu föreliggande förslaget till slutförvaring av använt kärnbränsle, KBS-3,följer samma grundprinciper som KBS-2. Det använda kärnbränslet innesluts ikopparkapslar med väggar. Kapslarna sätts ned i förut uppborradehål i bottnen på förvaringstunnlar . Hålen fodras medhögkompakterad bentOnit. Ett lock av bentonit läggs på, varefter tunnlar ochschakt fylls igen med en bentonitsandblandning. Nämndenför hantering av använt kärnbränsle har till uppgift att följa utvecklingen påkärnenergiområdet, särskilt vad gäller använt kärnbränsle och radioaktivtavfall från detta samt avveckling och rivning av reaktoranläggningar. avge förslag till de avgifter som reaktorinnehavarna skalleriägga till staten och svara för en betryggande förvaltning av inbetaladeavgifter. Den har också uppgifter inom forsknings- och utvecklingsområdet. Kommittén(I 1983:05) för översyn och kärnbränslenämndens verksamhet tillkallades år1983 bl. a. mot bakgrund av den ändrade ansvarsfördelning mellan staten ochkärnkraftsindustrin i fråga om kärnavfallshantering som följer av den nyalagstiftningen på kärnenergiomrädet. Enligt sina direktiv (dir. 1983:54) börkommittén bl. a. överväga lämpligheten av att NU 1983/84:30 60 debåda nuvarande huvuduppgifterna för nämnden, nämligen fondförvaltning ochfinansiering resp. teknisk-vetenskaplig bevakning, åtskiljs organisatoriskt.Kommittén har avgivit en delrapport (Ds I 1983:25) avseendemöjligheterna till viss samordning av den statliga forskningsverksamheten påkärnsäkerhetsområdet m.m. Den har erhållit tilläggsdirektiv (dir.1984:20) som närmast gäller uppgiften att utreda alternativ förfondförvaltningen. Idet följande tar utskottet upp frågor rörande kärnbränslenämndens verksamhetsområde.Det gäller dels regeringens förslag i budgetpropositionen, dels tremotionsyrkanden. Kärnbränslenämndensutgifter bekostas med avgiftsmedel som las ut av reaktorinnehavarna med stöd avlagen (1981:669; ändrad 1984:5) om finansiering av framtida utgifter föranvänt kärnbränsle m. m. I statsbudgeten erfordras för nämndens del endast ettformellt belopp av . Utskottet tillstyrker regeringens förslag härom. Dennyssnämnda avgiften har varit per kWh frånkärnkraftverken levererad elkraft. Enligt beslut av regeringen i december 1983skall avgiften vara per kWh under är 1984. Avgiftenför skall täcka de framtida kostnader för omhändertagande av använtkärnbränsle och för avveckling och rivning av kärnkraftverken som svarar motproduktionen av elkraft . Kärnbränslenämndenföreslog att avgiften för skulle uppgå till 2,1öre per kWh. Förslaget var baserat på all reaktorerna skulle drivas ochpå att den reala avkastningen skulle bli över hela perioden till omkring år2060. De totala återstående kostnaderna har beräknats till 37 miljarder kronori prisläget . Nämndensförslag bör följas och avgiften sättas till per kWh, anförs det imotion 1983/84:911 (c). Detta är motiverat, menar motionärerna, för att intede ekonomiska resurserna för hantering av det utbrända kärnbränslet och rivningav kärnkraftverken skall urholkas. Ett förslag av samma innebörd framförs imotion 1983/84: 1367 (vpk). Ytterligare kraftiga höjningar kommer att blinödvändiga, hävdas i denna motion. Vilkenavgift som kan bedömas vara erforderlig är beroende bl.a. avkärnkraftsproduktionen och av den långsiktiga kostnadsutvecklingen. De avnämnden angivna fömtsättningarna för dess förslag till avgift för år 1984framgår av vad utskottet har anfört. Nämnden framhåller i sitt förslagtill regeringen att en sådan beräkning som det här gäller i väsentliga delarmåste vara schematisk och fortsätter: För att belysa betydelsen av variationer ibedömningen på några speciella punkter redovisar nämnden i följandesammanställning vad avgiften skulle bli om - med godtagande av nämndensberäkningar i övrigt - dels den reala avkastningen antas vara resp. ,dels i enlighet med NU 1983/84:30 61 SKBF:sståndpunkt samtliga kärnkraftblock antas vara i drift t.o.m. år Real avkastning i % I 2 3 Drift25 år 2,5 2,1 /kWh Drift 2,1 1,7 1,5öre/kWh Utskottet förutsätter alt regeringen vid varjeprövning av, avgiftens storlek fastställer denna så att medel flyter in tillfonden i tillräcklig utsträckning för att de uppställda målen skall kunnauppnås. Regeringens beslut om avgift för ger inte utskottet anledningtill någon erinran. Med hänvisning till vad utskottet här har anfört avstyrksmotionerna 1983/ 84:911 (c) och 1983/84: 1367 (vpk), båda i ifrågavarande del. Slutligentar utskottet i detta avsnitt upp ytterligare ett yrkande i motion 1983/84:1367 (vpk). Det innebär att skall hemställa hos regeringen om enöversyn och skärpning av lagbestämmelserna för finansiering av hanteringen avradioaktivt avfall. I motionen anförs att speciellt återläne-ratien borde sesöver. Motionärerna hänvisar till att atomlagstiftningskommittén i sittbelänkande (SOU 1983:8) Lagstiftningen pä kärnenergiområdet (s. 141) harberört detta ämne och bl. a. anfört att kärnkraftverken inte är någon lämpligsäkerhet för ålerlån. Deavgiftsmedel som tas ut av reaklorinnehavarna sätts in på räntebärande konto iriksbanken. Syftet härmed är all medlen skall hållas samlade pä elt säkert sättför alt successivi kunna betalas ut för sill ändamål.. Genom all medlen ärräntebärande och upplupen ränta läggs lill kapitalet uppnås en vissvärdesäkring av de insatla medlen. Enligi finansieringslagen (1981:669) kändeavgiftsmedel som en reaktorinnehavare har inbetalat också användas för lån lillreakiorinnehavaren mot säkerhet. I motiven till finansieringslagen (prop.1980/81:90, bil. 1, s. 326) uttalas all lån bör ges till bl. a. invesleringar ienergiomvandlingsanläggningar och anläggningar för energidistribution samtinvesteringar i samband med åtgärder för ökad säkerhet i kärnkraftverken. Ävenkärnkraftsföreiagens ägare förutsågs kunna låna av avgiftsmedlen underförutsättning all samtiiga delägare var överens om hur åierlånei skulle ske. Atomlagstiftningskommitténsöverväganden rörande de här aktuella åleriånen har följande lydelse (SOU 1983:9 s. 141): Systemet med ålerlån tillämpas sedan ålskillig tidpå kredilmarknaden. a. inom ATP-syslemet. Åleriånen enligtfinansieringslagen utgör en särskild form av kreditgivning som ligger utanförövrig långivning. Ur allmän kreditpolilisk synvinkel synes del vara önskvärtmed så få kreditformer som möjligt och alt kredilgiviiingen på della områdesamordnas med den allmänna kreditmarknaden. Åleriån enligt finansieringslagensynes vidare enligi "god förvallningsprincip" böra lämnas påmarknadsmässiga villkor. Problem kan därvid uppkomma vid bestämmande avlänevillkoren, bl. a. därför all syflet med åleriånen angeiis vara alltillgodose energi- och kärnsäkerhetsinvesleringar, som är långsiktigainvesteringar, medan utrymmet för åleriånen lorde vara kortsiktigt med hänsyntill de NU 1983/84:30 62 investeringarsom måste göras på avfallsområdet. Ett annat problem vid långivning kan varaatt bestämma säkerheten för lånen. Mot bakgrund av kärnkraftverkens speciellakaraktär och av syftet med fonderingen enligt finansieringslagen ärkärnkraftverken ingen lämplig säkerhet för sådana lån. Skäl synes slutligenockså tala för att investeringar inom området för energiutvecklingen bör skesamordnat med övrig utveckling pä detta område. Å andra sidan har, som nysssagts, framhålUts att återlånerätten tillkommit som en följd av den ålagdaavgiftsskyldigheten. En eventuell förändring av gällande system kan medföraförsämringar beträffande finansieringsmöjligheter och finansieringsviUkor förde berörda kraftproduce-rande företagen utan att några säkerhetskrav därigenomtillgodoses. av kärnbränslenämndensverksamhet skall enligt direktiven vid sina överväganden om demedelsförvaltande uppgiftema hos kärnbränslenämnden närmare granska de villkorför ålerlån av de fonderade medlen som gäller f. n. Strävan bör, heter det,vara att tillgodose och förena kraven på real förräntning och säkerhet förfondmedlen och önskemålet att utnyttja medlen för investeringar som tryggarenergiförsöijningen. Kärnbränslenämndenhar upplyst utskottet om att säkerheterna för de beviljade återlånenligger utanför kärnkraftssektorn. Utskottetanser med hänsyn till det pågående utredningsarbetet om kärnbränslenämndensverksamhetsområde, där bl. a. frågan om ålerlån övervägs, att det inte finnsanledning för att uttala sig för någon sådan översyn av ifrågavarandelagbestämmelser som föreslås i motion 1983/84: 1367 (vpk). Därnäst tar utskottet upp sju motionsyrkanden omeldistribution och elutnyttjande. Två av dem återfinns i centerpartietspartimotion 1983/ 84:911 och gäller en utredning om eldistributionssystemelsframlida utformning resp. riktlinjer för utbyggnad och nyttjande avelproduktionska-paciieien. Övriga yrkanden berör frågor om elförsörjningenssårbarhet, bl. a. förslag rörande reservkraftverk. Idet föregående (s. 21 f.) har etl antal uppgifter lämnats i anslutning till dehär aktuella motionsyrkandena. Härav framgår bl. a. att regeringen medanledning av den allvariiga störning som drabbade den svenska elförsörjningeni slutet av har tillkallat kommissionen (I 1984:01) omelförsörjningens sårbarhet. Kommissionens uppgift är bl. a. att utreda elförsörjningenssårbarhet och föreslå vilka åtgärder som behöver vidtas för att minskasårbarheten i elförsörjningen och begränsa konsekvenserna av störningar idenna. Kommissionens arbete skall vara slutfört . Detförstnämnda yrkandet i partimotion 1983/84:911 har följandeinnebörd. föreslås hos regeringen hemställa om initia- NU1983/84:30 63 tiv lill en parlamenlarisk utredning omeldistributionssystemels framtida utformning i enlighet med vad i motionenanförs. Däri sägs bl. a. att eldislribuiionssystemel måste utvecklas medutgångspunkt i krav på försörjningstrygghet och minskad sårbarhet, mindreanvändning av elenergi för uppvärmningsändamål , förnyelsebaraenergikällor m.m., lokal elprodiiktion och krav på ny teknik för reglering avdistributionen. Av budgetpropositionen framgår (bilaga 14 s. 122) atteldistributionsnäten dimensioneras för all kunna klara den förväntadebelastningsutvecklingen med tillfredsställande överföringsekonomi och för attkunna klara uppträdande störningar ulan alliför långa avbrott för abonnenterna. Som framgår av den tidigare redovisningen harelavbrottskommissionen bl. a. lill uppgift att ulreda elförsörjningenssårbarhet och lämna förslag på grundval av utredningsresultaten. Utskottet villhär också erinra om arbetet energikommitté (1 1981:08). Kommitténskall enligt sina direktiv föreslå riktlinjer på lång sikt för Sverigesenergiförsörjning och i samband därmed också analysera vilken roll olikaenergikällor kan få i det framtida energisystemet. Utskottet räknar med attfrågan om eldistributionssystemels utformning berörs i det pågåendeulredningsarbelel. Det föreligger enligt utskollels uppfaltning inte nu någotbehov av ytteriigare en utredning av det slag som motionärerna föreslår.Sålunda avstyrker utskoliel här behandlad del av motion 1983/84:911 (c). I motioner framförs förslag rörande reservkraflverk. Motion 1983/84: 1077 (m) går ui på alt skallgöra ett uttalande till regeringen om angelägenheten av en snabb översyn avbehoven av reservkraftverk. I första hand bör. anför motionärerna, dennaöversyn göras i syfte alt kartlägga behoven inom jordbruksblock, förelag ochkommuner. I motion 1983/84:698 (c) påyrkas eil beslul av om ett25-procenligi bidrag lill de lantbrukare som för alt irygga sin animalieproduktionanskaffar lämpligt reservkraftverk. Bidraget föreslås bekostas med medel sominflyter inom oljeersällningsprogrammet. Animalieproduktionen är myckelberoende av elström, anför motionärerna. Del är, anser de. rimiigt att statensvarar för en def av kostnaderna för anskaffning av reservaggregal så altlivsmedelsproduktionen kan tryggas under krig och avspärrning. Tillgång tillreservkraflverk har också väseniliga fördelar i fredstid. Vidare begärs i motion 1983/84: 1886 (c) all somsin mening skall ge regeringen till känna vad som i motionen anförs ominformationsskyldighet vid elavbrott och om slalligt stöd för anskaffande avreservej-verk till jordbruket. bör, menar motionären,ges uppdrag all lägga fram förslag lill ätgärder rörande informationsskyldighetför elkraflleveraniörer vid avbroil som varar över . Den bör ocksåkomma med förslag lill evenluella siaisbidrag lill reservelverk inom jordbruket. arbete ingår bl. a. an siudera behovei av NU1983/84:30 64 reservkraftverk för att förse viktiga samhällsfunktionermed elkraft, även vid stora avbrott. Vidare skall enligt direktiven studerashur informationen har fungerat vid elavbrottet och hurden bör fungera. Kommissionen skall också samråda med 1983 årslivsmedelskommitté (Jo 1983:01), som har att utreda frågan omlivsmedelsförsörjningens sårbarhet från olika synpunkter. Regeringen uppdrogsommaren 1983 åt del ekonomiska försvarets myndigheter att genomföra en studiesom redovisar hur krigsskydds- och beredskapsåtgärderna skall slutligt utformasför att stärka kraftsystemets drift under alla förhållanden. Denna studieskall slutligt redovisas . Kommissionen skaU beakta resultatetav denna studie. har , med reservation avcenterpartiets företrädare i utskottet, avstyrkt en motion om användning avkraftaggregat inom försvarsmakten som reservelverk för jordbmket.Försvarsutskottet förklarade sig emellertid positivt till att försvarsmaktenselverk i fredstid ställs till förfogande i katastrofsituationer. Som framgår av vad näringsutskottet här har anförtomfattas de frågor som tas upp i motionerna i allt väsentligt av det pågåendearbetet i kommissionen om elförsörjningens sårbarhet. Också annat pågåendeutredningsarbete har berörts med anknytning härtill. Utskottet förutsätter attregeringen på grundval av vad som framkommer i bl. a. detta utredningsarbetevidtar de åtgärder som visar sig erforderliga för att begränsa störningai; ieltillförseln och verkningarna av sådana störningar. Det finns enligt utskottetsuppfaltning mot denna bakgrund inte skäl för att uttala sig för någotslalligt slöd för anskaffning av reservkraftverk eller att i övrigt göra någotuttalande med anledning av de nu behandlade motionerna. Utskottet avstyrkeralltså motionerna 1983/84:698 (c), 1983/84:1077 (m) och 1983/84; 1886 (c). I motion 1983/84: 1882 (c) begärsatt hos regeringen skall anhålla om tilläggsdirektiv tillelavbrottskommissionen beträffande kärnkraftverkens roll. Enligt dessa direktivskulle kommissionen ges uppdraget "att undersöka hur sårbarheten skallkunna minska trots kärnkraftverkens mycket begränsade reglerbarhet ochopålitlighet". Kommissionen studerar hur olika elproduktionsanläggningar,bl. a. kärnkraftverken, påverkades av den aktuella störningen. Vidare studerasriskerna av att tekniska fel får stora verkningar på elförsörjningssystemet iövrigt och hur sådana verkningar skall undvikas och begränsas. Med hänsyn till att kommissionen redan behandlar frågorrörande kärnkraftverkens roll i sammanhanget finner utskottet det inteerforderligt att föreslå några tilläggsdirektiv till kommissionen av deninnebörd som anges i motion 1983/84:1882 (c). Motionen avstyrks sålunda. Avslutningsvis tar så utskottet härupp det andra av de inledningsvis tiämnda yrkanden i partimotion1983/84:911 som hör hemma i detta avsnitt. Motionärerna påyrkar att riksdagenskall godkänna de NU 1983/84:30 65 riktlinjerför utbyggnad och nyttjande av elproduklionskapacitelen som förordas imotionen. Det borde vara en självklarhet, anför de, att man inte skall bygga enelproduklionskapacitet för toppeffekter, vilket ger en mycket litenoljeersältning. För att elkapaciteten skall utnyttjas optimalt och ersätta såmycket olja som möjligt, måste elt jämnare utnyttjande av elströmmen under helaåret ske. En användning av elenergi för alt tillgodose stora kortvarigaeffektbehov måste undvikas. (NU 1982/83: 33 s. 54) behandlade ett yrkande (c) avliknande innebörd konstaterade utskottet alt de nya, mera kostnads-anpassadeeltariffer som successivt hade införts kunde bidra till ett jämnare nyttjandeav elenergin. Även de nya riktlinjer för energisparstödel som antogs avriksdagen (prop. 1980/81: 133) kunde verka på detta sätt.Bestämmelserna stimulerar användandet av såväl kombinerade uppvärmningssystemför elenergi och fasta bränslen som lågtemperatursy-stem. Motionen avstyrktes.Centerpartiets och vänsterparliel kommunisternas företrädare i utskottetreserverade sig. Utskottetvill även nu understryka att eltaxorna successivt har utformats mot en alltmerkostnadstrogen utformning (se s. 19). För högspänningstarifferna har en höggrad av kostnadsanpassning uppnåtts. Vid utformningen avlågspänningstarifferna har hänsyn tagits till skillnaden i produktionskostnadmellan dag och natt och mellan olika tider . a. harvattenfallsverket för omkring som alternativ till de normalalågspänningstarifferna infört en vidareutvecklad säsongdifferentierad tariff.Den nya tariffen stimulerar användning av elkraft under låglasttid och andrauppvärmningskällor under höglasttid. De här nämnda åtgärderna syftar sålundabl. a. till att en så jämn elbelastning som möjligt skall åstadkommas.Utskottet vill även erinra om beslut om återbetalning avenergiskatt för elenergi som under vissa förutsättningar förbrukas iavkopplingsbara elpannor (prop. 1983/84:28, SkU 1983/84:9, rskr 1983/84:96 och97). Härigenom ges ytterligare möjligheter till en utjämning av elbelastningen.Med hänsyn till vad här har anförts anser utskottet att inte skallgöra ett sådant uttalande som föreslås i den här behandlade delen av motion1983/84:911 (c). Motionen avstyrks alltså i ifrågavarande del. Utskottet har vid ett par tillfällenägnat närmare uppmärksamhet åt frågan om resurser för . Inför /80 konstaterade utskottet (NU 1978/79:28 s.10) att behovet av medel för inspektionsresor bara i begränsad utsträckninghade beaktats vid regeringens medelsberäkning under förslagsanslaget tillinspektionen. På utskottets förslag uttalade då att regeringen bordekunna medge sådana överskridanden av anslaget som motiverades av nödvändiga 5 1983184. NU1983/84:30 66 Eil år senare underströk utskottet - ianslutning till en motion i ämnet - "betydelsen av att inspektionen harmöjlighet att fullgöra sina vikliga tillsynsuppgiftcr" (NU 1979/80:36 s.6). biföll denna gången reservation (s) till utskottets belänkande(s. 14 f.) och ökade därmed anslaget till inspektionen med . utöverdet belopp av ca . som regeringen hade föreslagit. Av motiveringenför anslagshöjningen framgår all säviil en personalförstiirkning som en ökadtillgång på medel för rese verksamhet var avsedd. För innevarande budgetår beriiknade regeringen i förraårets budgetproposition medel för inspektionens verksamhet med utgångspunkt iett för inspektionen beräknal huvudallernaliv. Förslagel innebar sålunda enviss real minskning av inspektionens ekonomiska resurser. Ulskoltet (NU 1982/83:33 s. 58) fann att inspektionen utanatt utnyttja medel som egentligen var avsedda för lönekostnader inte skulledisponera mer än en helt obetydlig summa för resekostnader. Den väg sominspektionen fick välja för alt frigöra medel lill resor och expenser var allhålla ijänsler vakanta. Om fyra lediga tjänster hölls vakania sparades eltbelopp av i lönekostnader. Delta förslog emellertidinte för all täcka behovei av medel för en oförändrad rese verksamhet,angelägen för alt inspektionen skall kunna fullgöra sin funktion. Utskoliel var med hänsyn till budgetlägel inte berett attförorda någon ändring i regeringens medelsberäkning. Liksom ansågutskottet emellertid att regeringen under del kommande budgetåret borde kunnamedge sådana överskridanden av anslaget som motiverades av nödvändigainspeklionsresor. På förslag av utskoliel gjorde eil särskiliuita-lande av denna innebörd. I årets budgetproposition konstaterar (bilaga 14 s. 95)föredragande statsrådet alt det har skett en fortlöpandeminskning av resurserna vid slalens elekiriska inspektion. Med hiinsyn härtillbedöms del som nödvändigt all del övervägs pä vilkel säit inspektionen med nutillgängliga resurser bäst skall bedriva sin verksamhet. har påbörjat en utredning som syftar till all redovisa olikatänkbara förändringar och bedöma deras konsekvenser för verksamhetenseffektivilel och resursbehov. 1 avvaktan på resullatel av ulredningen föreslårregeringen att medel för slalens elekiriska inspektions verksamhel skallberäknas med ulgångspunkl i elt för inspektionen pris- och löneom-räknalanslag, vilkel innebär . är chefsmyndighet för slalenselekiriska inspektion. 1 anslagsframställningen för budgeiärel 1984/85 anförverkel alt, om huvudförslaget skall tillämpas för inspektionen även /85, detla kommer att innebära all en tjänst måste hållas vakantoch all under återstoden av långlidsbedömningsperioden antalet tillsattatjänster måste minskas med ytterligare fyra. har inte funnit det möjligt att nu planera för en sä NU1983/84:30 67