bet · G701SoU3 · 1983-12-31 00:00:00 — Utskottet anser mot bakgrund av det anförda att det inteföreligger något skäl att ompröva ställningstagande från år 1974rörande frågan om lagreglering av sjukvårdspersonals medverkan vid abort.Utskottet vill uttala att utskottet är berett att ånyo pröva den häraktuella frågan för den händelse det skulle visa sig att någonsjukvårdshuvudman söker tvinga läkare eller annan sjukvårdspersonal attmedverka vid abort, trots att vederbörande befattningshavare av etiska eller religiösaskäl finner sådan medverkan oacceptabel och trots att det inte är fråga omabortingrepp som är nödvändiga för att undvika fara för moderns liv ellerhälsa. Behörighet ochtillsättningsförfarande vad gäller läkare regleras sedan den 1 januari 1983huvudsakligen genom förordningen (1982:771) om behörighet till vissa tjänsterinom den landstingskommunala hälso- och sjukvården och om tillsättning avsådana tjänster (ändrad genom SFS 1983:753). För läkartjänster som är förenademed tjänst som lärare vid högskola finns särskilda bestämmelser (SFS 1982:764).Sistnämnda tjänster tillsätts i huvudsak i enlighet med vad som gäller förlärartjänster. Allmänna behörighetskrav för att utöva läkaryrket regleras ävensärskilt. Enligt förordningen (1982:771) om behörighet till vissatjänster inom den landstingskommunala hälso- och sjukvården och om tillsättningav sådana tjänster skall vid tillsättning av överläkar- ellerdistriktsläkartjänster i speciell ordning utsedda sakkunniga yttra sig omsamtliga behöriga sökandes skicklighet. Vid denna bedömning skall hänsyn tastill utbildning samt klinisk och vetenskaplig skicklighet. hartill de sakkunnigas ledning utfärdat meritvärderingsråd (MF 1973:33). Vidarefinns inom läkarförbundet en speciell meritvärderingsbyrå, vilken tillhandagårsåväl sakkunniga som sjukvårdshuvudmän med meritsammanställningar itillsättningsärenden. De tre sakkunniga skall upprätta ett förslag medangivande av de fyra främsta behöriga sökandena till tjänsten i fråga utaninbördes rangordning. Landstingskommunen har därefter att i vanlig ordningförordna en av de föreslagna på tjänsten. Därvid inhämtas regelmässigt förordav den klinikchef som berörs av tjänstetillsättningen. De sakkunnigas förslag kan överklagas tillsocialstyrelsen. Vidare har alla sjukvårdshuvudmän med ett undantag inrättatspeciella besvärsnämnder för SoU1983/84:3 10 bl a. tillsättningsärenden. Därutöver finns möjlighet attanföra kommunalbesvär. Vad gäller övrig hälso- och sjukvårdspersonal finns ingenmotsvarighet till de ovan redovisade reglerna för tillsättning av läkare. Såväl frågor om legitimation och behörighet somtillsättningsförfarandet inom hälso- och sjukvårdens område har varit föremålför översyn av behörighetskommitté (S 1980:11), vilken nyligenavlämnat sitt huvudbetänkande Kompetens inom hälso- och sjukvården (SOU1983:33). Kommittén avser att senare i ett särskilt betänkande lägga framförslag i fråga om tillsättningsförfaranden för vissa landstingskommunalatjänster. redovisar i sittslutbetänkande (se ovan s. 3) en sammankomst med sjukvårdspersonalens fackligaorganisationer rörande bl. a. samvetsfriheten för sjukvårdspersonal som kommeri kontakt med abortverksamhet. De organisationer som hörsammade inbjudan varSveriges läkarförbund. (), () och (). Från läkarförbundets sida anfördes att samvetsfriheten ärtillräckligt tillgodosedd i nuvarande lagstiftning. På de flesta håll tordeinte heller läkare som vägrar delta i aboYtverksamhet vålla någraorganisatoriska problem. Vidare omtalades att man från avråder de blivande läkare som ej vill befatta sig med aborter frånatt bli gynekologer. Man betonade i anslutning härtill vikten av att den somarbetar som gynekolog inte intar en abortfientlig inställning, eftersom man meddagens abortfrekvens får räkna med att en allt större andel av de kvinnor somkommer till en kvinnoklinik något gång gjort abort. Från SHSTF och SKAF framhölls att det knappast kundeexistera någon reell samvetsfrihet för en enskild sköterska eller ett biträde -i sådana fall skulle vården inte fungera. I praktiken löses emellertid sådanaproblem genom att de som av etiska eller religiösa skäl inte accepterar attbefatta sig med aborter, söker sig till andra områden inom hälso- och sjukvården. anser för egen del att de regler som f. n.finns (ovannämnda cirkulär) är tillräckliga när det gällermöjligheterna för sjukvårdspersonal att slippa delta i abortverksamhet.Kommittén hänvisar i övrigt till socialutskottets uttalanden i ämnet (senastSoU 1979/80:10, se ovan s. 9). SoU1983/84:3 11 I betänkandet behandlas tvåmotioner rörande dels principerna för abortlagstiftningen, dels frågan omsjukvårdspersonals skyldighet att medverka vid abortingrepp. De spörsmål somaktualiseras i motionerna har vid ett flertal tidigare tillfällen varit föremålför prövning från sida. I motion 1982/83:744 begärs utredning om en nyabortlagsfiftning, utgående från barnets rätt till liv. Motionärerna anför attden nya människan måste åtnjuta fullt rättsskydd från den tidpunkt man medsäkerhet kan konstatera dess existens. Utifrån denna princip får man sedan taställning till i vilka situationer man skall tillåta abort. Motionärerna anförvidare att varken abortkommitté eller utredningen om barnens rätt harmöjlighet att gå in på principfrågan om skyddet för det ofödda barnet iabortsituationer. En ny utredning bör därför tillsättas. Frågan huruvida abortlagstiftningen skall ha somutgångspunkt kvinnans egen bestämmanderätt eller om den skall bygga på någonannan princip -exempelvis prövning av om någon särskild abortindikationföreligger -övervägdes mycket ingående såväl under det utredningsarbete somföregick tillkomsten av den nuvarande abortlagstiftningen, som i propositioneni ämnet (1974:70) och vid riksdagsbehandlingen (SoU 1974:21) av denna. Utskottet anser nu liksom inte att den förändringsom ägt rum sedan abortlagens ikraftträdande i fråga om antalet legala abortereller någon annan omständighet motiverar en omprövning av den huvudprincip påvilken abortlagen bygger, nämligen att om kvinnan efter moget övervägandefinner att abort är den lämpligaste lösningen på de problem som en väntadgraviditet medför, hon också skall få abort. Trots detta har ansett skäl föreligga för enutvärdering av abortlagen (SoU 1979/80:10). abortkommitté hartillsatts i enlighet härmed. Kommitténs direktiv har utformats med utgångspunktfrån beslut. Kommittén har avlämnat sitt slutbetänkande,vari kommittén bl. a. konstaterar att en stor del av intentionerna bakom 1974års abortlag har uppfyllts. I betänkandet anvisas vägar för förstärkta insatseri det abortförebyggande arbetet. har vidare från mera allmänna utgångspunkterbehandlat frågan om skydd för ofödda (SoU 1981/82:14), varvid bl. a.uttalat att abortlagen inte kan anses ge uttryck för någon mer allmän princip ifråga om vilken hänsyn som skall tas till kvinnan och fostret i olikasammanhang. Abortlagen reglerar endast förfarandet då en kvinna vill avbrytasitt havandeskap. avvisade vidare tanken på att införa övergripandelagregler om oföddas ställning. Däremot begärdes en kartläggning och analys avi vilka situationer det kan finnas behov av regler till skydd för ofödda samtav de problem som kan vara förknippade med en sådan lagstiftning från områdetill område. Det är detta uppdrag från som sedermera lämnats fillutredningen om barnens rätt. SoU1983/84:3 12 behandlade riksdagenett likartat motionsyrkande, vilket också aktualiserade frågan om direktiventill de båda utredningarna och det förhållandet att ingen av utredningarnaenligt sina direktiv skulle gå in på de grundläggande reglerna i abortlagen.Riksdagen fann då inte skäl att frångå sitt tidigare ställningstagande (SoU1982/83:5). erinrades om att abortkommitténs betänkande kunde väntasinom kort. Om abortkommitténs erfarenheter skulle ge anledning till det kanenligt riksdagsbeslutet frågan om innehållet i direktiven till utredningen ombarnens rätt eventuellt övervägas på nytt. nu framlagda betänkande bekräftar att detinte finns skäl att ifrågasätta den huvudprincip varpå abortlag vilar,nämligen kvinnans rätt att inom vissa tidsgränser själv besluta i fråga omabort. Enligt utskottets uppfattning finns därför inte skäl att på nytt utredafrågan om abortlagstiftningens utformning. Den fortsatta beredningen avkommitténs betänkande får utvisa i vad mån andra åtgärder från statsmakternassida är påkallade för att ytterligare nedbringa antalet aborter. Utskottet kan inte heller tillstyrka att utredningen ombarnens rätt nu skulle ges iindrade direktiv i frågan om skydd för ofödda. Medhänsyn till den utvärdering av abortlagen som slutförts avabortkommittén och till vid många tillfällen uttalade principiellaställningstagande i fråga om abortlagen finns inte skäl för utredningen att gåin på utformningen av denna lag. En annan sak är att utredningen vid singenomgång av reglerna på olika områden måste beakta förhållandet tillabortlagstiftningen. Erforderlig belysning av därmed sammanhängande frågormåste självfallet ges. Medhänvisning till det anförda avstyrker utskottet motion 1982/83:744. I motion 1982/83:745 yrkas författningsändringarinnebärande att läkare och annan sjukvårdspersonal som av etiska ellerreligiösa skäl inte vill delta i abortingrepp skall ha rätt att bli befriadefrån detta. Som framgått ovan (s. 8) har vid upprepadetillfällen intagit den ståndpunkten att det inte varit påkallat med någonförfattningsreglering av denna fråga. har vidare utfärdat ettcirkulär i ämnet, innebärande att abortverksamheten primärt bör organiseras såatt man inte tar i anspråk personal som finner det oförenligt medsin etiskaeller religiösa uppfattning att medverka vid aborter. Socialstyrelsenförutsätter i cirkuläret att den som åberopar sådana skäl för att befrias frånatt delta i abortverksamheten också skall slippa delta, detta dock underförutsättning att det inte är fråga om fall då det är fara för moderns liveller hälsa. abortkommitté har också behandlat frågan och bl.a. samrått med företrädare för de fackliga organisationerna (se ovan s. 10). Ikommitténs betänkande redovisas inte något som tyder på att det numera skulleföreligga ett starkare behov av författningsreglering på området. Utskottet avstyrker med hänvisning till det anförda motion1982/83:745 yrkande 1. I sammamotion hemställs vidare att hos regeringen begär SoU1983/84:3 13 sådana författningsändringar att en negativ inställningtill aborter inte skall vara till nackdel för läkare eller annansjukvårdspersonal vid tillsättande av tjänst (yrkande 2). I motionen anförs bl.a. att läkare uppgivit att de hindrats i sin karriär genom att de öppet avråttsfrån att söka vissa tjänster och mer eller mindre öppet motarbetats på grund avsin inställning till aborter. I motionen anges ej de närmare omständigheterna kring deuppgivna fallen. Utskottet känner för sin del inte till något fall där fråganom hur en negativ inställning till aborter skall bedömas ställts på sin spetsvid en tjänstetillsättning. Såväl från som från landstingshållhar sålunda uppgivits att denna fråga i vart fall inte varitföremål för prövning efter överklagande. Utskottet vill vidare erinra om att abortkommitténredovisat att man från läkarnas fackliga företrädare angivit att läkare somvägrar delta i abortverksamhet på de flesta håll inte vållar någraorganisatoriska problem och att samvetsfriheten är tillräckligt tillgodosedd inuvarande lagstiftning. Det kan slutligen tilläggas att det torde finnassituationer när det knappast är möjligt att helt bortse från att en sökandetill en tjänst vägrar att medverka vid aborter. Detta kan t. ex. vara fallet omorganisationen är sådan att det inte finns någon annan personal som i så fallkan svara för abortingreppen. Om sjukvårdshuvudmannen skall kunna geabortsökande kvinnor den abort de har laglig rätt till måste sådan personalanställas som inte endast är formellt kvalificerad för uppgiften utan ävenvillig att utföra den. Utskottet avstyrker med hänvisning till det anförda ävenyrkande 2 i motion 1982/83:745. 1. beträffande utredning om nyabortlagstiftning att avslår motion 1982/83:744, 2. beträffande sjukvårdspersonals rällail vägra della vid abort att avslår motion 1982/83:745 yrkande 1. 3. beträffande inverkan avsjukvårdspersonals inställning lill abort på ijänsletilbältnlngar attriksdagen avslår motion 1982/83:745 yrkande 2, Närvarande: (), ().Göte (), (), \'Sson (c). ().Blenda Littmarck (m). (), (). Ann-CathrineHaglund (m), (), (). IngaLantz (vpk) och (). SoU1983/84:3 14 av () som anser dels att det avsnitt i utskottetsyttrande som börjar på s. 11 med "Frågan huruvida" och slutar på s.12 med "motion 1982/83:744" bort ha följande lydelse: har ansett skäl föreligga för en utvärdering av abortlagen(SoU 1979/80:10). abortkommitté har tillsatts i enlighet härmed.Kommitténs direktiv har utformats med utgångspunkt från beslut.Kommittén har avlämnat sitt slutbetänkande, vari kommittén bl. a.konstaterar att en stor del av intentionerna bakom abortlag haruppfyllts. I betänkandet anvisas vägar för förstärkta insatser i det abortförebyggandearbetet. har vidare från mera allmänna utgångspunkterbehandlat frågan om skydd för ofödda (SoU 1981/82:14), varvid bl. a.uttalat att abortlagen inte kan anses ge uttryck för någon mer allmän princip ifråga om vilken hänsyn som skall tas till kvinnan och fostret i olikasammanhang. Abortlagen reglerar endast förfarandet då en kvinna vill avbryta sitthavandeskap. avvisade vidare tanken på att införa övergripandelagregler om oföddas ställning. Däremot begärdes en kartläggning och analys avi vilka situationer det kan finnas behov av regler till skydd för ofödda samtav de problem som kan vara förknippade med en sådan lagstiftning från områdetill område. Det är detta uppdrag från som sedermera lämnats tillutredningen om barnens rätt. Man kan sammanfattningsvis konstatera att varkenabortkommittén eller utredningen om barnens rätt har haft eller har möjlighetatt gå in på principfrågan om skyddet för det ofödda barnet i abortsituationer.Utskottet vill därför slå fast att har liv och som blivande människorhar berättigade anspråk på ett långtgående rättsskydd. Härmed sammanhägandefrågor måste kunna utredas förutsättningslöst. Vi lever i ett samhälle med hög teknisk och medicinskstandard och utvecklingen kommer att fortsätta, vilket är posifivt. Skickligavetenskapsmän, forskare och tekniker har gjort och gör viktiga insatser imänniskans och livets tjänst. Det är angeläget att koppla detta positiva i denmänskliga utvecklingen med grundläggande värderingar och här kommer ocksåfrågan om rättsskyddet in i bilden. När det gäller fostrets rättsskydd är detinte enbart abortfrågan som aktualiserar detta utan även frågor som fosterdiagnostiken,provrörstekniken, genmanipulationen m, m. Frågan om ett ökat rättsskydd för fostret måste därförsnarast bli föremål för utredning. Detta bör som sin mening geregeringen till känna, dels att utskottet under mom. 1 bort hemställa 1.beträffande utredning om ny abortlagstiftning attriksdagen med anledning av motion 1982/83:744 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört.