bet · G701JoU8 · 1983-12-31 00:00:00 — omvissa frågor i anslutning till skogsbruk I motion 1981/82:865 av JohnAndersson m. fl. (vpk) yrkas att hemställer hos regeringen om attförslag till åtgärder för upptagning av sjunk virket i landets älvar ochsjöområden föreläggs . I motion 1982/83:1458 av () yrkas attriksdagen hos regeringen begär utredning med förslag om skydd för samekulturensfornlämningar och att den befintliga fjällnaturens ekologiska balans bevaras. I betänkandet behandlar utskottettvå motioner med anknytning till skogsbruket. Den ena, som handlar om tillvaratagandeav sjunktimmer, väcktes medan den andra, som tar upp frågan omavverkning av fjällnära skogar från en särskild aspekt, väcktes . Enligt motion 1981/82:864 skulle demånga miljoner timmerstockar som ligger på sjö- och älvbottnar, om deutnyttjades, betyda ett väsentligt tillskott till råvaruförsörjningen och äventill sysselsättningen. Med hänvisning härtill yrkas i motion 1981/82:865 attregeringen skall lägga fram förslag till åtgärder för upptagning avsjunktimret i landets älvar och sjöområden. Utskottetfår med anledning av motionen anföra följande. Gällande lagstiftning begränsar starkt möjligheterna attpä ett mer systematiskt sätt ta till vara sjunktimmer. Problemet har behandlatsav fyndlagstiftningsutredningen i dess betänkande (Ds Ju 1980:11). Utredningenhar föreslagit att den ändringen görs i lagen (1919:426) om flottning i allmänflottled, att var och en får ta upp virke i flottled som har blivit avlyst samtfår rätt att fritt förfoga över virket. Förslaget bereds i . Som motionärerna påpekat utgör sjunktimret en resurs sombör tas till vara. Även sysselsättningsskäl talar härför. Utskottet finner motden bakgrunden angeläget att åtgärder kan vidtas för att bärga det sjunktimmersom finns i de nedlagda flottlederna. Frågan bör enligt utskottets mening kunnafå sin lösning så snart de rättsliga problem lösts som nämnts i det föregående.Enligt vad utskottet erfarit beräknas en proposition i ämnet komma att föreläggasriksdagen under innevarande . Motionens syfte synes därigenomväsentligen tillgodosett. Någon ytterligare åtgärd med anledning avmotionen påkallas således icke. 1 1983/84. JoU1983/84:8 2 Skydd för samekulturens fornlämningar Enligt motion 1982/83:1458 är detrisk för att fornlämningar som vittnar om samekulturens historia går förloradegenom skogsplöjning och skogs-harvning i svårodlade fjällområden. Därför börall skogsplöjning förbjudas tills en utförlig inventering i arkeologiskthänseende gjorts och tills naturvårdsforskning genomförts. Statliga medel börunder tiden inte utgå för skogsåtgärder inom de berörda områdena. I olika författningar lämnasbestämmelser om skydd för kulturminnen och naturvårdsobjekt. Enligt fornminneslagen (1942:350) är fasta fornlämningar,bevarande minnet av tidigare inbyggare, ställda under lagenshägn. Ingen får utan tillståfid som meddelats enligt samma lag utgräva, rubba,överhölja eller eljest genom plantering eller bebyggelse eller på annat sättförändra eller skada eller borttaga fast fornlämning. Bestämmelser om skogsbrukets hänsynstagande till naturvårdensintressen lämnas i 21 § skogsvårdslagen (1979:429). Enligt 20 §naturvårdslagen har möjlighet att föreskriva samråd om vissaarbetsföretag som kan komma att väsentligt ändra naturmiljön, t. ex.våtmarksdikning och hyggesplöjning. Enligt 7 § förordningen (1979:792) omstatligt stöd till skogsbruket skall hänsyn tas till naturvårdens och andraallmänna intressen i samband med prövningen av stöd. har efter samråd med ochriksantikvarieämbetet utarbetat ett handlingsprogram för hurnaturvårdsfrågorna och kulturminnesfrågorna skall kunna beaktas i samband medavverkningen av lågproducerande bestånd. Därvid har upprättats en lista medkriterier för sådana typer av områden som kan vara av särskild betydelse förbl. a. kulturminnesvården. Enligt listan bör bestånd i bl. a. skog medfornlämningar eller i anslutning till äldre kulturmiljöer, såsom bosättningar,odlingsspår m. m., ägnas särskild uppmärksamhet. Vid behov bör samråd ske medlänsstyrelsen och i vissa fäll kommun innan beslut fattas om beståndensbehandling. kan förse med underlagsmaterialpå grundval av inventeringar, naturvårdsplaner och kulturminnesvårdsprogram. har i olika sammanhang uppmärksammat natur- ochkulturvårdsproblemen i samband med planerad avverkning inom de fjällnäraskogarna. framhöll utskottet att det var naturligt att avvaktaresultatet av den pågående urskogsinventeringen innan mera ingripandeskogsbruksåtgärder vidtas på berörda arealer (JoU 1982/83:2 y). I samband medbehandlingen av den skogspolitiska propositionen uttalades attbidraget till skogsvård i viss utsträckning bör kunna utnyttjas för att bekostaundersökningar av naturvärdena hos aktualiserade bidragsobjekt i samband medavveckling av glesa skogar, då osäkerhet om dessa värden råder (prop.1982/83:145, JoU 1982/83:34). JoU1983/84:8 3 Jordbruksministern har isvar på en fråga i framhållit att det bör vara möjligt att utarbetasamordnade markanvändningsplaner eller handläggningsprogram för fjällen ochskogen närmast fjällen som ett led i den fysiska riksplaneringen. I avvaktan påen sådan planering måste, såsom också framgår av uttalande,restriktivitet iakttas i fråga om avverkning i fjällnära skogar. Detta harenligt jordbruksministern bl. a. lett till ökat samråd från domänverkets sidamed andra myndigheter och sammanslutningar. har bedrivit en fornminnesinventeringav kontinuerligt . Inventeringsarbetet utförs 1937, parallellt med framställningen av den ekonomiska kartanöver i skala 1:10 000 eller 1:20 000. Stora arealer i inlandoch fjälltrakter har icke kartlagts. har upplystatt ämbetets kännedom om de i fjällområdena befintliga fornlämningarna därförär ganska begränsade. Vid inventeringar har det på grundav medelstillgång och areella och topografiska förhållanden i Norrlandsskogsland och fjällområden varit nödvändigt att koncentrera arbetsresursernatill ett begränsat fornlämningsurval, istort sett bestående av fångstboplatserav stenålderskaraktär, fångstgropar, fornhistoriska och samiska gravar samtsamiska kultplatser. Fornlämningsinventering i rent samiska områden har i formav forsknings-och utvecklingsarbeten skett med stöd från riksantikvarieämbetetpå mycket begränsade arealer. Terränggranskningen har för dessa provområdenvarit ca åtta-tio gånger intensivare än vid riksantikvarieämbetetsinventeringar för ekonomiska kartan i motsvarande terräng. Dessa avsevärt meravältäckande rekognoseringar har också resulterat i ett mycket stort antalregistreringar av samiska lämningar, såsom kåtatomter, s. k. stalotomter,härdar, rengärden-och renvallar, förvaringsplatser, kultplatser ochfångstgropar. Ämbetet har uppgift att förekomsten av samiska lämningar bedömsvara likartad i stora delar av övre fjälltrakter. Även om majoritetenär belägen i' kalfjäll och fjällbjörkskog finns det också gott om lämningar ihögre belägen barrskog - t. ex. längs äldre flyttningsleder. Samtliga ovan anförda fornlämningstyper är lagskyddade ochfår ej utsättas för åverkan vid t. ex. skogsavverkning och skogsplöjning. Ettflertal av de samiska lämningarna uppges vara av sådan art att de vid eneventuell markberedning av anfört slag i det närmaste skulle utplånas. En vältäckande terrängrekognosering genom fornminnesinventering i områden berörda avskogsharvning och skogsplöjning utgör därför enligt enförutsättning för att kunna bevara dessa kulturlämningar åt eftervärlden. Även de åldriga barrskogsbestånd det här är fråga om utgörenligt i sig ett kulturhistoriskt och miljöhistorisktkällmaterial av stort värde - inte minst för kunskapen om äldre samisktmarkutnyttjande. Utskottetfår för sin del framhålla att det givetvis icke bör komma i fråga att JoU1983/84:8 4 fornminnen som är skyddade enligt fornminneslagen förintaseller skadas genom avverkning eller skogsvårdsåtgärder som vidtas föråterbeskogning av de fjällnära skogarna. Utskottet finner att de lagregler somåberopats i det föregående tillsammans med handlingsprogrambeträffande bl. a. kulturminnesfrågorna och uttalanden i omrestriktivitet och samråd bör utgöra tillräcklig grund för att berördamyndigheter och markägare skall ta vederbörlig hänsyn till fornminnesvården isamband med skogsbruksåtgärder i de fjällnära skogarna. Något särskiltuttalande härom från sida är enligt utskottets mening icke påkallat.Motionen avstyrks således med hänvisning till vad utskottet anfört. 1. beträffandetillvaratagande av sjimktimmer att avslår motion 1981/82:865, 2. beträffandeskydd för samekulturens fornlämningar att avslår motion 1982/83:1458. Närvarande: , (s), i (), (), (), (), SvenEric Lorentzon (m), (), (), (), (), (vpk), (), (), () och (). (vpk) anser att dels att den del av utskottetsyttrande på s. 1 som börjar med "Som motionärerna" och slutar med"således icke" bort ha följande lydelse: Sommotionärerna---- lika med utskottet--- nedlagda flottlederna. Enligt vadutskottet erfarit avser regeringen under innevarande lägga framförslag om förfoganderätten till sjunktimmer i linje med den lösning somförordats av fyndlagstiftningsutredningen. Därigenom kommer de hinder avrättslig natur som försvårar en organiserad upptagning av sjunktimmer attundanröjas. Arbetet med att ta upp sjunket timmer bör JoU1983/84:8 5 lämpligen utföras av eller åtminstone under överinseendeav f. d. flottare som känner väl till vederbörande flottled. Av resurs- ocharbetsmarknadsskäl är det angeläget att en organiserad upptagning avsjunkvirke kommer igång , t. ex. som objekt för beredskapsarbeten inomAMS-verksam-heten. Planeringen härför bör starta omgående så att verksamhetenkan påbörjas så snart de lagliga förutsättningarna föreligger. Vad utskottetsålunda anfört med anledning av motionen bör som sin mening geregeringen till känna. dels utskottets hemställan under 1bort ha följande lydelse: 1. beträffande tillvaratagande av sjuktimmer attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört medanledning av motion 1981/82:865,