bet · G701SfU8 · 1983-12-31 00:00:00 — 1 motion 1982/83:111] av KarinAndersson m. fl. (c) hemställs i yrkande 4 att beslutar att uttalaatt de i statens invandrarverks rapport föreslagna åtgärderna tas tillutgångspunkt för ett fortsatt reformarbete för invandrarkvinnor. 1 motion 1982/83:2193 (motivering i motion 1982/83:2190)av m. fl. (c, fp) hemställs i yrkande 2 att beslutar attsom sin mening ge regeringen till känna de särskilda förhållanden och problemsom läns stora invandrarkommuner har och därvid begära åtgärder för attlösa probleinen. Övriga yrkanden i motion 1111 och i motion 2193 harbehandlats av arbetsmarknadsutskottet. () Rapport nr 2/82 Invandrarkvinnor I Rapport nr 2/82,Invandrarkvinnor, framhålls inledningsvis att invandrarkvinnor är en ytterstheterogen grupp med olika förutsättningar i det svenska samhället. Beslut omsamhällsinsatser såväl inom som utanför måste baseras på en mer nyanseradoch realistisk bild av invandrarkvinnornas situation. har därförsammanställt den kunskap som finns om kvinnorna i vissa invandrargriipper.Denna kunskap bygger dels på material som tagits fram i tidigare rapporter,dels på utsagor ffån kvinnorna själva. Rapporten innehåller också förslag tillåtgärdsprogram. I rapporten beskrivs bl. a. utbildnings-, arbetsmarknads-och familjesituationen för jugoslaviska, turkiska, assyriska och syrianska,polska, grekiska och finländska kvinnor. Sammanfattningsvis konstateras att invandrarkvinnornamånga gånger möter samma svårigheter som svenska kvinnor. De har således oftasämre utbildning än männen, svårigheter på arbetsmarknaden, problem med att fåbarnomsorgen ordnad, dubbla kvinnoroller etc. Även om invandrarkvinnornasproblem ofta är mera påtagliga än svenska kvinnors måste många avinvandrarkvinnornas frågor ses som allmänna samhällsfrågor och lösas genomallmänna samhällsåtgärder. Åtgärderna måste emellertid göras mer flexibla ochanpassas till det mångkulturella samhälle vi har . Invandrarkvinnorna möter emellertid också svårigheter sominte delas av svenska kvinnor utan som har uppkommit genom att de harinvandrat. 1 1983/84. Rättelse: S. 10 Står: SoU 1983/84:12 Rättat till: SfU1983/84:8 SfU1983/84:8 2 exempel härpå är ett särskilt behov av undervisning isvenska språket. I rapporten pekas också på faran av specialinriktade åtgärdereftersom sådana ofta innebär kortsikfiga lösningar. Dessutom finns det iekonomiskt besvärliga tider en risk för att resurserna för sådanaspecialåtgärder minskar. Rapporten utmynnar i förslag till åtgärder som regeringenbör ta ställning till inom följande områden: o kollektiv ansökan om vuxenstudiestöd, o invandrarkvinnoorganisationers och -kommittéersmöjlighet att få del av o timersättning vid grundutbildning för vuxna, o mellanstadiekurser inom vuxenutbildning, o eventuell särskild kvot för invandrare inom folkbildningen. anser att vissa frågor bör prioriteras, nämligen dels några av förslagen som kräver regeringensställningstagande: föräldrautbildningstjänster, kollektiv ansökan omvuxenstudiestöd och bidrag till kvinnoorganisationer, dels följande frågor: barnomsorg, anpassadminoritetsinriktad information, grundutbildning för vuxna och undervisning isvenska som främmande språk, tvåspråkig samhällsservice, förbättratförebyggande arbete i invandrarfamiljer och förbättrad handläggning vidomhändertagande av invandrarbarn, förbättrad rehabilitering avinvandrarkvinnor, "översättning" av utländska examina och särskilthänsynstagande vid prövning av tillståndsärenden i de fall kvinnorna harförlorat anknytningen till genom skilsmässa. Ett flertal myndigheter har tillSIV lämnat synpunkter på rapporten om invandrarkvinnorna. Av yttrandena överrapporten framgår att flera myndigheter redan vidtagit åtgärder i enlighet medförslagen. 1 övrigt stöds flera av förslagen av resp. myndighet. När det gäller åtgärder inom vuxenutbildningsområdeluppger universitets-och högskoleämbetet (UHÄ) att ämbetet har tagit upplärarsituationen inom grundutbildningen för vuxna i anslagsframställningen /84 i vilken bl. a. ett större antal lärarkategorieraktualiserades. Både centrala och riksförsäkringsverketkommenterar i sina yttranden reglerna för sjukpenning när timersättning utgårvid grundutbildning för vuxna. uppger att skrivelser ifrågan har överlämnats till sjukpenningkommittén. Kommittén föreslår ibetänkandet SOU 1983:48, Egenföretagares sjukpenning m. m., att deltagare igrundutbildning för vuxna skall få behålla sin sjukpenninggrundande inkomstunder studietiden. Betänkandet bereds f. n. inom . SfU1983/84:8 3 Beträffande mellanstadiekurser inomkommunal vuxenutbildning uppger () att styrelsen har begärtatt få inrätta sådana kurser i svenska, matematik och samhällskunskap men harfått avslag av regeringen. SÖ uppger vidare att ett kommenterande material i ämnetsvenska som främmande språk skall tas fram. (Materialet har publicerats i juni1983.) Beträffande utbildning på andra språk än svenska meddelar SÖ att enspråklig bearbetning av vissa läromedel skall göras samt att SÖ skulle kunnainrätta tjänster för hemspråksassistenter vid AMU-center om behov finns ocherforderliga medel ställs till förfogande. () berör yrkesutbildningen inomarbetsmarknadsutbildningen och uppger att försöksverksamhet med s. "varvad utbildning" pågår. UHÄ förklarar i sitt yttrande beträffande utländskaexamina att utländsk högskoleutbildning kan tillgodoräknas i enligt 7kap. 7-9 §§ högskoleförordningen. Ämbetet finner det också angeläget att"översätta" utländska examina och skall därför ta upp överläggningarmed bl. och SÖ i den frågan. har i en särskild skrivelse till regeringen den 12november 1982 hemställt att invandrarorganisationerna skall ses som enprioriterad grupp vad gäller rätten till dagstudiestöd och få möjlighet attgöra kollektiv ansökan härom. När det gäller åtgärder inom det sociala området tar bl.a. upp frågan om hur barnomsorgen för olika minoritetsgrupperskall lösas. Styrelsen kommer att överväga att från kommunerna begära inredovisning om hur man löser barnomsorgen för olika minoritetsgrupper ibarnomsorgsplanerna. Beträffande föräldrautbildningen anser attprincipen bör vara att denna skall ingå som en integrerad del av mödra- ochbarnhälsovården och att landstingens verksamhet skall anpassas till deregionala förhållandena. uppger också att det i styrelsensinvandrarprogram kommer att ges information om hur utredningar görs ivårdnadsfrågor eller när fråga uppkommer om omhändertagande av barn. Förslagen till åtgärder inom informationsområdetkommenteras av flera myndigheter. Både ochriksförsäkringsverket pekar på det material som utarbetas inom resp. myndighetpå olika språk. AMS poängterar allmänt myndigheternas ansvar för att görasamhällsinformationen tillgänglig för invandrarkvinnorna. Förutom de uppgifter om pågående arbete förinvandrarkvinnorna som framkommit i de olika myndigheternas yttranden överrapporten redogör i sin anslagsframställning för /85 omverkets pågående och planerade insatser för invandrarkvinnorna. Ianslagsframställningen uppges sålunda att verket fr. o. m. /81har avsatt personalre- 1 ' Rik.sdagen 1983/84. SfU1983/84:8 4 surser för arbete med särskild inriktning påinvandrarkvinnor. Arbetet beräknas pågå t. o. m. /85. Utredningsförslag m. m. Den statliga jämställdhetskommitténgjorde en studie om de utländska kvinnornas situafion i (Ds A1981:2, Invandrarkvinnor och jämställdhet). Av studien framgick bl. a. följande. 1 sydeuropeiskainvandrargrupper är den kvinnliga förvärvsfrekvensen mycket hög trots attkvinnorna traditionellt oftast inte har arbetat utanför hemmet innan de komtill . Bland jugoslaverna i är t. ex. lika många kvinnor som mänute i arbetslivet. Lågutbildade utländska kvinnor arbetar utanför hemmet istörre utsträckning än lågutbildade svenska kvinnor, medan högutbildadeutländska kvinnor förvärvsarbetar i betydligt lägre grad än svenska kvinnor medmotsvarande utbildning. Studien visar också att kvinnor med vårdansvar för barngenomgående förvärvsarbetar i högre utsträckning än sina medsystrar utanvårdansvar inom motsvarande medborgarskaps- och åldersgrupper. Av studien framgår också att den utländska kvinnan oftareän den svenska kvinnan och den utländske mannen drabbasav arbetslöshet.Anledningen till detta kan bl. a. vara att hon generellt sett har lägreutbildning än den svenska kvinnan och den utländske mannen, att hon har dåligaspråkkunskaper och att hon ofta saknar möjlighet att ta arbete på grund avbristande barnomsorg. Även , som utrett frågan omsvenskundervisning m. m. för invandrare, har i sitt betänkande SOU 1981:86,Svenskundervisning för vuxna invandrare, tagit upp invandrarkvinnornassituation. I betänkandet framhålls att gruppen hemarbetande invandrarkvinnor ärmycket liten och att.det bland dessa förmodligen finns personer som är starktisolerade från det svenska samhället och i mycket stort behov av bl. Kommittén ansåg emellertid att inte endast de hemarbetandekvinnornas situation är svår. Även de invandrarkvinnor som har flera arbetenoch dessutom ansvar både för hemmets skötsel och barn befinner sig i en ytterstansträngd situation som innebär mycket små möjligheter att tillvarata rätten tillsvenskundervisning eller annan utbildning. Kommittén konstaterar därför att detbehövs både särskilda resurser för att nå ut till kvinnorna och resurser föratt skapa förutsättningar för studier. Sådana praktiska förutsättningar är t.ex. organiserad barntillsyn och studiestöd. Dessutorn bör studierna anpassastill invandrarkvinnornas livssituation och bakgrund. Detta kan ske bl. a. genomatt lärarna får insikt i och förståelse för invandrarkvinnornas situation. Slutligen har och i en gemensamskrivelse till regeringen pekat på de svårigheter som finnsatt ordna barnomsorgen i samband med grundutbildning för vuxna som inte hartillräckliga kunskaper i bl. a. svenska. Framställningen behandlas iproposition 1983/84:9 om SfU1983/84:8 5 statsbidrag till barnomsorg och social hemhjälp. Förslageti propositionen innebär att särskilda medel avsätts för barn med behov avsärskilt stöd. På detta sätt bör kommunernas åtgärder i detta sammanhang kunnaunder- lättas. Statligt stöd till invandrarkommuner I förordningen (1979:1120) omersättning för bistånd till flyktingar m. fl. stadgas att kommunerna har rätttill ersättning av staten för ekonomisk hjälp till utländska medborgare i vissafall. I enlighet härmed får kommunerna ersättning för ekonomisk hjälp m. m. somhar lämnats åt flyktingar samt åt personer som väntar på uppehållstillstånd. Med flyktingar avses i förevarande hänseende inte endastde som är att anse som flyktingar enligt 3 § utlänningslagen utan även följandegrupper (1§): Utlänningar somhar tagits emot i efter särskilda regeringsbeslut, 2. utlänningar somhar fått uppehållstillstånd i på grund av förhållanden som avses i 5eller 6 § utlänningslagen, dvs. krigsvägrare eller personer medflyktingliknande skäl, 3. utlänningar sompå grund av sjukdom, handikapp eller annat särskilt förhållande har fåttuppehållstillstånd av humanitära skäl, 4. make eller hemmavarandeogifta barn till personer under 1-3. Det är regeringen eller invandrarverket som bedömer om enperson är flykting eller i bidragshänseende jämställd med flykting. I det följande används begreppet flykting om alla de ovannämnda grupperna, trots att alla inte är flyktingar i utlänningslagens mening. Ersättning från staten utgår för ekonomisk hjälp som harlämnats enligt 6 § socialtjänstlagen till flyktingar. För att täcka även andrasociala kostnader som kommunen kan ha haft utgår ytterligare ersättning av ekonomisk hjälp som har lämnats (3 §). Ersättning lämnas för kostnader somuppkommer under det år en'person beviljas uppehållstillstånd som flykting samtunder ett visst antal år därefter. Kommunernas kostnader för personer som väntar påuppehållstillstånd (väntare) ersätts av staten i de fall hjälpen har lämnatsenligt 6 § socialtjänstlagen. Dessutom lämnas ersättning för kostnader som haruppkommit vid vård av barn i ett annat hem än barnets eget. Ersättning utgåräven för kostnader som avser hjälp till hemresan åt den som vill lämna Sverigeoch som inte själv kan betala reskostnaden (4 §). I vissa fall lämnas ocksåersättning för kostnader som uppkommer efter det att en ansökan omuppehållstillstånd har avslagits. SfU1983/84:8 6 I samband med behandlingen iriksdagen av proposition 1979/80:38 om ersättning till kommunerna för hjälptill flyktingar m. fl. behandlade socialutskottet (SoU 1979/80:22) även vissamotionsyrkanden som syftade till att - utöver vad de i propositionen föreslagnabestämmelserna skulle leda till - tillförsäkra ersättning åt kommuner, somexempelvis vid stor, plötslig invandring drabbas av extraordinära kostnaderinom invandrarområdet. Olika lösningar hade föreslagits i motionerna, bl. a. endifferentiering av den procentsats efter vilken schablonersättningen skulleutgå. Utskottet hänvisade till uttalanden i propositionen om attspeciellt höga kostnader för invandrare hörde till de faktorer som kunde utgöragrund för extra skatteutjämningsbidrag. Tanken på särskilda ersättningsreglerför angivna situationer avvisades. Behovet av statliga insatser borde enligtpropositionen bedömas från fall till fall, då särskilda skäl finns. delade denna uppfattning och ansåg attregeringen därför efter en prövning av de individuella omständigheterna förvarje kommun fick ta ställning till såväl om det förelåg skäl för särskiltstatsbidrag som i vilken utsträckning sådant bidrag skulle utgå. Regeringen har härefter i skilda beslut funnit att detförelegat särskilda skäl för att bevilja vissa kommuner ersättning förkostnader som kommunen haft till följd av stor invandring. På samma sätt harregeringen beviljat vissa kommuner extra skatteutjämningsbidrag för deraskostnader inom invandrarområdet. ()konstaterar i betänkandet SOU 1983:29, Invandringspolitiken - Förslag, att detfinns ett behov av bättre beredskap vid onormalt stor tillströmning av spontantinresta utlänningar. Staten föreslås därför ta ansvar för att bostäder erbjudsvantarna i de fall dessa inte har bostadsfrågan löst genom t. ex. inkvarteringhos anförvanter. bör kunna träffa avtal med kommuner om attbostäder skall ställas till förfogande för väntare. Den som inte har sinbostadsfråga löst skall få ett erbjudande om bostad . Även i övrigt bör staten enligt IPOK:s förslag ta ettstörre ansvar för vantarna än . Staten bör således ta hela ansvaret förde kostnader som kommunerna åsamkas för åtgärder, som de är skyldiga att vidtaför vantarna, i den mån kostnaderna inte ersätts enhgt generellastatsbidragssystem. Utöver vad som täcks enligt nu gällande förordning innebärförslaget att ersättning också skall utgå för kostnader för den personal inomkommunens socialförvaltning, som svarar för att stöd och ekonomisk hjälp ges,samt för kostnader för tolkservice, hälsokontroller och i förekommande fallandra nödvändiga vård- och behandlingsinsatser. IPOK:sförslag bereds f. n. inom . I betänkandet behandlas tvåyrkanden i motioner som väckts under den allmänna motionstiden vid riksmötet1982/83 och därefter remitterats till arbetsmarknadsutskottet. Sedan riksdagenden beslutat att överflytta handläggningen av bl. a.invandrarfrågorna från arbetsmarknadsutskottet till socialförsäkringsutskottet(KU 1982/83:31) har motionsyrkandena överlämnats tillsocialförsäkringsutskottet. A tgärder för in vandrark vinnor har haft en förhållandevisstor invandring . Arbetskraftsinvandringen har domineratunder långa perioder, men även flyktingar och nära anhöriga till dem som redaninvandrat har kommit till i icke ringa omfattning. Bakgrunden till det individuella beslutet att bryta uppfrån hemlandet för att söka sig till ett annat land varierar. En anledning kanvara svårigheter att finna sysselsättning. En annan anledning kan varaförföljelse på grund av politisk eller religiös uppfattning. Ytterligare skälför utvandring utgör önskan att bosätta sig hos nära anhöriga som redan harutvandrat. I invandrarverkets Rapport nr 2/82 Invandrarkvinnorframhålls att kvinnornas motiv för utvandring i många fall kan skilja sig frånmännens. Många kvinnor har inte själva valt att utvandra utan följt sina män.Förhållandena i det nya landet för dessa kvinnor kan vara annorlunda än för dekvinnor som själva valt att lämna sitt land för att bosätta sig i . 1rapporten framhålls att invandrarkvinnor är en ytterst heterogen grupp medolika förutsättningar i det svenska samhället. I rapporten framhålls vidare att man ofta har haft försnäva utgångspunkter vid diskussioner om invandrarkvinnans situation. Desvårigheter som förorsakas av ensamhet, språklig och social isolering harsärskilt uppmärksammats medan t. ex. kvinnans arbetssituation sällan hartagits upp. Trots att kvinnorna inte har kommit till somarbetskraftsinvandrare visar statistiska uppgifter att de i stor utsträckningär förvärvsarbetande. m. fl. tar i motion yrkande 4 uppsituationen för invandrarkvinnorna. Motionärerna som bl. a. hänvisar tilljämställdhetskommitténs studie Ds A 1981:2, Invandrarkvinnor och jämställdhet,framhåller invandrarkvinnornas behov av utbildning på olika områden för attkvinnorna skall kunna fungera som fullvärdiga medlemmar i det svenskasamhället. Dessutom framhålls vikten av att de kan fylla sina viktigafunktioner som fostrare av nästa generation. Motionärerna hemställer att deförslag till åtgärder som redovisas i invandrarverkets rapport tas tillutgångspunkt för ett fortsatt reformarbete för invandrarkvinnor. Utskottet har utgått från att den i motionsyrkandetåsyftade rapporten är nr 2/82, Invandrarkvinnor. SfU1983/84:8 8 De i inledningen till betänkandetredovisade utredningarna visar enligt utskottets mening var för sig ochtijlsammans att invandrarkvinnans situation visserligen varierar såväl inom sommellan olika invandrargrupper men ändå i flera avseenden är sådan att detbehövs särskilda åtgärder för att hennes ställning skall kunna förbättras.Såsom motionärerna påpekat är det inte minst för nästa generation avutomordentlig betydelse att invandrarkvinnan ges verkliga möjligheter att fådel av utbildning och övrig service som samhället kan erbjuda. Detta gälleroavsett om hon och familjen blir kvar i eller väljer att återvända. Utskottet har i annat sammanhang betonat vikten avkunskaper i svenska språket (se SfU 1983/84:5). Även kunskaperna om det svenskasamhället är av stor betydelse för att den enskilde skall kunna ta till varasin rätt i vårt samhälle. Utskottet noterar med tillfredsställelse att det inomflera samhällsorgan och även inom invandrarorganisationerna pågår verksamhetsom direkt syftar till att underlätta för invandrarkvinnorna att få sådanakunskaper. Det är enligt utskottets uppfattning viktigt att detta arbete lederfram till konkreta åtgärder. Vad gäller barnomsorgen föreligger redan förslag tillriksdagen. behandlar f. n. proposition 1983/84:9 omstatsbidrag till barnomsorg och social hemhjälp, vilken bl. a. tar upp fråganom behovet av barnomsorg när invandrarkvinnan genomgår utbildning av olikaslag. Vidare bereds inom en proposition om svenskundervisningför vuxna invandrare. Som tidigare nämnts har under en följd av år avsattresurser för ett arbete som är direkt inriktat på invandrarkvinnorna. Enutvärdering av denna verksamhet kan väntas ske efter /85. Mot denna bakgrund anser utskottet att det finns anledningatt avvakta pågående arbete i och inom ävensomutvärderingen av den speciella verksamheten inom invandrarverket. Utskottet ärdärför nu inte berett att ta ställning till vilka eventuellt ytterligareinsatser som behövs och avstyrker bifall till motion 1111 yrkande 4. Statligt stöd till invandrarkommuner Enligt gällande bestämmelser harkommunerna rätt till ersättning av staten för ekonomisk hjälp till utländskamedborgare i vissa fall. I förordningen (1979:1120) om ersättning för biståndtill flyktingar m.fl. stadgas sålunda att kommunerna har rätt till ersättningav staten för kostnader för ekonomisk hjälp och - med ett schablonbelopp - förannan social service åt flyktingar och personer med flyktingliknande skäl (1och 3 §§). Ersättningen lämnas för kostnader som har uppkommit under det åruppehållstillstånd första gången beviljades samt ett visst antal år därefter. Även för kostnader som avser hjälp åt andra än flyktingaroch personer med flyktinghknande skäl kan kommunerna få ersättning av staten.Detta SfU1983/84:8 9 gäller när kommunerna har haft kostnader för personer somväntar på uppehållstillstånd (väntare). Kostnaderna ersätts av staten närhjälpen har lämnats enhgt 6 § socialtjänstlagen. Även i vissa andra situationerkan ekonomisk hjälp från staten utgå för kostnader för väntare. I proposition 1979/80:38 om ersättning till kommunerna förhjälp till flyktingar m. fl. erinrade föredragande departementschefen ommöjligheten att erhålla extra skatteutjämningsbidrag i de fall kommunerna haftspeciellt höga kostnader för invandrare. Tanken på särskilda ersättningsreglerför angivna situationer avvisades. Behovet av statliga insatser borde i ställetenligt propositionen bedömas från fall till fall då särskilda skäl finns.Socialutskottet delade denna uppfattning. Regeringen har härefter i skilda beslut funnit att detförelegat särskilda skäl att bevilja vissa kommuner ersättning för kostnadersom kommunen haft till följd av stor invandring. På samma sätt har regeringenbeviljat vissa kommuner extra skatteutjämningsbidrag för deras kostnader påinvandrarområdet. m. fl. påtalar i motion 2193 att särskiltUppsala och kommuner genom den starka koncentrationen av invandrarehar svårigheter att ge invandrarna goda förutsättningar för anpassning ochutveckling. Motionärerna efterlyser därför generösare stöd till kommuner medsärskild koncentration av invandrare. Som inledningsvis nämnts föreslår invandrarpolitiskakommittén i betänkandet SOU 1983:29, Invandringspolitiken - Förslag, att statenskall ta ett större ansvar när det uppkommer en situation med stortillströmning av spontant inresta utlänningar. Sålunda föreslår kommittén attstaten bör ta hela ansvaret för de kostnader som kommunerna åsamkas föråtgärder som de är skyldiga att vidta för vantarna. Kommitténs förslag beredsf. n. inom . De problem motionärerna tar upp kan redan nu i vissutsträckning lösas inom ramen för gällande lagstiftning. Dessutom pågårberedningen inom av invandrarpolitiska kommitténs betänkande.Utskottet anser att detta arbete bör avvaktas och att motion 2193 i nu berörddel därför inte bör föranleda någon åtgärd. 1.beträffande åtgärder för invandrarkvinnor attriksdagen avslår motion 1982/83:1111 yrkande 4, SfU1983/84:8 10 2. beträffande statligt stöd tillinvandrarkommuner att avslår motion 1982/83:2193 yrkande 2. Närvarande: (), (), GöstaAndersson (c), (), (), ().Siri Häggmark (m), (), Margö (vpk), Nils-OlofGustafsson (s), i (m), (), (), () och ().