bet · G701TU23 · 1983-12-31 00:00:00 — omanslag till Riksfärdtjänst m. m. 1983/84:100 bil. Regeringen har i proposition 1983/84:100bilaga 8 () under punkt I 4. (s. 166-179)föreslagit dels att godkänna de av föredragande departenrientschefenförordade riktlinjerna för en permanent riksfärdtjänst, dels att till Riksfärdtjänst för budgetaret 1984/85 anvisaétt förslagsanslag på . I motion 1983/84:414 av ThorbjörnFälldin m. fl. (c) yrkas, såvitt nu är i fråga (yrkande 20), att riksdagenbeslutar godkänna vad som i motionen anförs om riksfärdtjänsten. I motion 1983/84:1282 av BörjeNilsson och (båda s) yrkas att hos regeringen begär atthandikapporganisationerna blir representerade i transportrådets styrelse. I motion 1983/84:1777 av IngvarEriksson och (båda m) yrkas att hos regeringen begärinitiativ om en kartläggning av dagssituationen då det gäller anpassningen avkollektivtrafiken till de handikappades behov och om planerna för framtiden ochvilka resurser som framöver kan väntas bli avsatta för ändamålet. I mofion 1983/84:2442 av LarsWerner m.fl. (vpk) yrkas, såvitt nu är i fråga (yrkandena 1 och 2), 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs omhandikappanpassning av tåg och terminaler, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs omriksfärdtjänstens utformning. I motion 1983/84:2496 av RolfClarkson m. fl. (m) yrkas, såvitt nu äri fråga (yrkande 10), att riksdagenfillRiksfärdtjänst anslår . I motion 1983/84:2509 av RolfClarkson m. fl. (m) yrkas, såvitt nu är i fråga (yrkande 23), att somsin mening ger regeringentill känna vad som i motionen anförs under avsnittetRiksfärdtjänsten. 1983/84. TU1983/84(:23 I propositionen erinras om att ettförsök med riksfärdtjänst för gravt handikappade personers längre resorinleddes som ett komplement fill den kommunala färdtjänsten.Försöket, som leds av , pågår till . I propositionen föreslås att en permanent riksfärdtjänstinrättas . De riktlinjer för verksamheten som underställsriksdagen för godkännande innebär i huvudsak följande. Endast de svårast handikappade bör erbjudas de speciellatransportlösningar som tillhandahålls inom riksfärdtjänstens ram. Resor som ärlängre än (dvs. bör kunna vara riksfärdtjänstresor. Ävenom resans längd understiger är resan att betrakta som riksfärdtjänstresaom hela resan företas med taxibil eller färdtjänstfordon. En resa som företasinom en och samma kommun är aldrig en riksfärdtjänstresa. Riksfärdtjänst skall avse resor för rekreafion och andraprivata angelägenheter. Undantagsvis bör tillstånd kunna ges för enstakatjänsteresor. Resor för förtroendemän i föreningar av olika slag bör intelikställas med tjänsteresor utan betraktas som resor för privat angelägenhet. Generella tillstånd bör kunna ges för riksfärdtjänstresormed 2:a klass tåg med ledsagare och för klass tåg eller flyg - eventuelltmed ledsagare. Generella tillstånd bör också kunna ges för resor med taxibileller riksfärd-tjänstfordon till den lilla grupp av mycket svårt handikappadepersoner som man kan förutse aldrig kommer att kunna resa på annat sätt.Tillstånd av sistnämnda slag skall kunna förenas med vissa i propositionenexempHfierade villkor. Någon begränsning i antalet resor suiii väfjeriksfärdtjänstberättigad person får företa bör t. v. inte gälla. Resenärernabör t. v. betala vad en järnvägsbiljett i 2:a klass skulle ha kostat på denaktuella sträckan samt sedvanlig taxa enligt besökskommunens regler föreventuella anslutningsresor inom besökskommunen (färdtjänstområdet). bör ta över nämndens arbete den 1 juli1984. Till rådet bör knytas en rådgivande delegation med företrädare bl. a. förhandikapporganisationerna, kommunförbunden och länstrafikbolagen. Kostnadernaför riksfärdtjänsten bör t. v. i princip täckas av staten från ett särskiltanslag som disponeras av transportrådet. Rådet skall övervaka verksamheten,utfärda riktHnjer och föreskrifter m. m. samt träffa de centrala avtal sombehövs. Föredragande departementschefen understryker att formernaför riksfärdtjänsten - mot bakgrund bl. a. av att efterfrågan intestabiliserats - inte nu kan läggas fast i sin helhet. Vissa problem kräverytterligare utredning eller överväganden. I sammanhanget framhålls att- utanandra restriktioner än de som gäller - kostnaderna för riksfärdtjänsten kankomma att uppgå till 60-70 milj. kr. , när efterfrågan stabiliserats.Åtgärder som bejgränsar dessa kostnader bör övervägas. TU1983/84:23 3 Föredraganden konstaterar vidareatt riksfärdtjänsten erbjuder en dörrtill-dörr-service som en icke handikappadperson skulle ha behövt betala mer; för än vad den handikappade nu gör. Endifferenfiering av avgifterna förde ' riksfärdtjänstresande bör övervägas. Det system som tillämpas har enligt föredragandeninneburit att kommunerna fattat de flesta besluten om resor, medan staten ståttför den allra största delen av kostnaden. Förutsättningarna för att samlakostnadsansvar och beslutsfattande bör övervägas. Även frågan om samordning av samhällsstödda transporterbör i besparingssyfte ytterligare utredas. Vidare bör man pröva frågan om attinföra en besvärsordning enligt vilken överprövning av beslut iriksfärdtjänstärenden skall ske hos transportrådet. Under rubrikenupplyserföredraganden att utredningsarbete med praktiska försök i fråga omfärdtjänstens organisation pågår genom bl: a. kollektivtrafikberedningensförsorg. De erforderliga utredningarna av olika aspekter påriksfärdtjänsten bör -framhåller föredraganden - vara avslutade senast under år1987. kan naturligtvis förändringar behöva göras i systemet.Utredningsresultaten bör därför tas fram så fort som möjligt. Slutligen föreslår föredraganden att medel tillriksfärdtjänst anvisas över ett nytt anslag med beteckningen I 4.Riksfärdtjänst. Anslaget bör vara ett förslagsanslag med hänsyn till attmedelsåtgången knappast kan påverkas när regelsystemet väl är fastlagt. För nästabudgetår föreslås en medelsanvisning på 38 milj. kr. I motion 1983/84:414 (c) framhållsatt de i propositionen förordade riktlinjerna innebär två utvidgningar avgällande regler, nämligen att vissa personer skall kunna få generellt tillståndatt åka taxi eller färdtjänstfordon samt att resor för förtroendemän iföreningar skall betraktas som resor för privat angelägenhet. Mot bakgrund avberäkningarna att kostnaderna för riksfärdtjänsten kan komma att uppgå till60-70 milj. kr. anser motionärerna att verksamheten ej bör ges permanentkaraktär förrän man hunnit utforma regler genom vilka kostnaderna effektivt kankontrolleras. bör de nämnda utvidgningarna ej ske. Motionärernavill också att det antal resor som en färdtjänstberättigad får företa skallbegränsas, men de vill inte nu binda sig för ett bestämt antal. I motion 1983/84:2509 (m) framhållsdet angelägna i att riksfärdtjänsten blir permanent. Det antal resor somen färdtjänstberättigad får företa bör dock begränsas till två. Resor förförtroendemän i föreningar eller liknande bör även i fortsättningen följa deregler som gäller för tjänsteresor. Generella tillstånd bör av kostnadsskälendast beviljas för resor med flyg och tåg. Vidare bör enligt motionärerna endifferentiering av egenavgifterna ske med hänsyn till val av färdmedel. 1* 1983/84. I motion 1983/84:2442 (vpk) hälsar man medtillfredsställelse förslaget om att göra riksfärdtjänsten permanent. Motionärernamotsätter sig dock tankarna på begränsningar av det antal resor som enriksfärdtjänstberättigad får företa och på höjd egenavgift beroende påfärdmedel. Vidare framhålls att handikapprörelsen under den fortsattaverksamheten med riksfärdtjänst bör ha inflytande över denna på sätt somhittills. I motion 1983/84:1282 (s) framhålls att deföreträdare för handikapporganisationerna som ingår som ledamöter i nämndenför riksfärdtjänst kräver att konsumentgruppen bör få ett reellt inflytande öververksamheten i fortsättningen. Med hänvisning härtiU yrkar motionärerna attriksdagen hos regeringen begär att handikapporganisationerna blirrepresenterade i transportrådets styrelse. Utskottet vill med anledning av samtliga demotionsyrkanden som är i fråga till en början framhålla att det delar den ipropositionen och motionerna 1983/84:2442 (vpk) och 1983/84:2509 (m) uttaladeuppfattningen att riksfärdtjänsten bör ges permanent karaktär . Utskottetdelar vidare föredragandens uppfattning att någon begränsning av det antalresor som varje riksfärdtjänstberättigad person får företa tills vidare ej börske. Frågan bör dock även enligt utskottets mening närmare utredas och enbedömning göras med ledning av vunna erfarenheter. Utskottet vill i det härsammanhanget påpeka att ett annat och bättre sätt att minska riksfärdtjänstenskostnader är att om den personliga servicen inom SJ förbättrades, så skulleflera handikappade kunna åka tåg i stället för att som tvingas anlita dyraretransportmedel. Utskottetser inte heller något skäl att motsätta sig förslaget i propositionen attresor för förtroendemän i föreningar av olika slag skall betraktas som resorför privat angelägenhet. Beträffandefrågan om genereUa tillstånd för resor med taxibil och färdtjänstfordon villutskottet i Hkhet med föredraganden understryka att sådana tillstånd endast börges till sådana mycket svårt handikappade personer som aldrig kan förväntaskunna resa på annat sätt. De villkor i övrigt som enligt föredraganden skallkunna förknippas med ifrågavarande tillståndsgivning har inte givit utskottetanledning till erinran. Fråganom en differentiering av de avgifter som de riksfärdtjänstberättiga-de självahar att betala bör även enligt utskottets mening närmare övervägas. I avvaktanpå en sådan utredning bör - som föredraganden framhåller - deriksfärdtjänstberättigade betala vad en järnvägsbiljett i 2:a klass skulle hakostat på den aktuella sträckan vid den tid då resan företas samt sedvanligtaxa enligt besökskommunens regler för eventuella anslutningsresor inombesökskommunen (färdtjänstområdet). Utskottetansluter sig vidare till den i propositionen samt i motionerna 1983/84:1282 (s)och 1983/84:2442 (vpk) uttalade uppfattningen om det angelägna i att handikapporganisationernafår ett betydande inflytande över Inflytandet säkerställs enligt utskottets mening genom denrådgivande delegation - med företrädare för bl. a. handikappor-, ganisationerna- som föredraganden föreslår skall knytas till transportrådet. Någonrepresentation i transportrådets styrelse synes sålunda inte erfor-. DeriktHnjer i övrigt som förordas i propositionen - och som här ej har berörts -har inte heller givit utskottet anledning till erinran eller särskiltuttalande. Medhänvisning till det anförda tillstyrker utskottet regeringens förslag tillriktHnjer för en permanent riksfärdtjänst och avstyrker samtHga de motionsyrkandensom nu är i fråga. Utskottet godtar vidare föredragandensanslagsberäkning och tillstyrker förslaget till medelsanvisning. Det i motion1983/84:2496 (m) framställda -men ej motiverade - yrkandet om att begränsamedelsanvisningen till 25 milj. kr. I motion 1983/84:2442 (vpk) behandlas även - liksomi motion 1983/ 84:1777 (m) - frågor om handikappanpassning avkollektivtrafiken. förstnämnda motionen betonas att de handikappades resemöjligheter bör ökaoch att alla: brister i fråga om färdmedlens och terminalernas utformning börundanröjas. Motionärerna framhåller att trafikpolitiska beslut bl. a.innebar att de kollektiva trafikmedlen skulle anpassas till de handikappadesbehov . Någon myndighet som har. ansvar för dennaanpassnings genomförande har dock inte utsetts, säger motionärerna. Så börsnarast ske, och en plan för åtgärderna och genomförandet bör upprättas. I propositionen erinras om att enligt lagen(1979:558) om handikappanpas-sad kollektivtrafik skall den som har tillsynenöver kollektivtrafik och den som utövar sådan trafik se till att trafikenanpassas med hänsyn till de handikappade. Vid planeringen och genomförandet avkollektivtrafiken skall de handikappades särskilda behov beaktas så långt detär möjligt. Genom en ändring i byggnadsstadgan (1959:612) gäller attterminalanläggningarna skall handikappanpassas oavsett om de annars skulle habyggts om eller inte. Vidareframhålls i proposifionen att transportrådet bl. a. svarar för samordningen avden kollektiva persontrafikens anpassning tiU de handikappades behov. Rådetutfärdar även erforderliga föreskrifter. Rådet har sålunda föreskrivit att förbussar och loktågsvagnar handikappanpassning skall varagenomförd och i övrigt . För motorvagnar ochpendeltåg gäller håndikappanpassning fr. o. m. i fråga om nya vagnaroch för äldre vagnar. Föredragandenunderstryker att handikappanpassningen av både tekniska och ekonomiska skälmåste ske successivt. Utskottet delar denna uppfattning och finner ävenatt vad föredraganden i övrigt anfört om handikappanpassningen ärtillfredsställande. Beträffandedet i motionen anförda om att någon myndighet inte utsetts for att ansvara förterminalers anpassning så har utskottet erfarit att denna fråga f. n. är underberedning i . Medhänvisning till;det anförda bör enligt utskottets mening motion 1983/84:2442(vpk) i nu berörd del inte föranleda någon åtgärd. Motionens yrkande1 avstyrks följakfligen. Även i motion 1983/84:1777 (m) framhålls ätt 1979års trafikpolitiska beslut innebar att en handikappanpassning av allatrafikterminaler skulle ske . Kunskapen om hur långtanpassningen fortskridit, om planerna för framtiden samt om vilka resurser somkan avsättas är emellertid enligt motionärerna otillräcklig;,Regeringen bördärför ta initiativet till en kartläggning hos trafikmyndigheter ochtrafikföretag om hur långt handikappanpassningen har förverkligats. Kommunikationsdepartementethar enligt vad utskottet erfarit tillskrivit alla berörda myndigheterinom kommunikationssektorn och efterhört hur långt man har kommit när detgäller håndikappanpassning. Utskottet har vidare erfarit att transportrådetföretagit en kartläggning av trafikterminalernas handikappanpassning. Härigenomoch genom den samordnande och föreskrivande roll som, rådet har i fråga orhkollektivtrafikens handikappanpassning tillgodoses enligt utskottefs mening dekunskapskrav som motionärerna aktualiserar. Någon åtgärd synesföljaktligen inte erforderlig, varför motionen avstyrks. 1. beträffande enpermanent riksfärdtjänst att medgodkännande av de i propositionen förordade riktlinjerna avslår motionerna 1983/84:414 (c) yrkande 20, .1983/ 84:1282 (s), 1983/84:2442 (vpk) yrkande 2 och 1983/84:2509 (m) yrkande 23, . 2. att med bifall till regeringens förslag och med avslag påmotion 1983/84:2496 (m) yrkande 10 till Riksfärdtjänst för /85anvisar e« förslagsanslag på , 3. beträffande handikappanpassning av kollektivtrafiken att ... a. avslår motion1983/84:2442 (vpk) yrkande 1, b. avslår motion1983/84:1777 (m). TU1983/84:23 7 Närvarande: (), (), BirgerRosqvist (s), (), (), (),(), (), (), GörelBohlin (m), (), (vpk), (), IngridAndersson (s) och (). En permanent riksfärdtjänst (mom. 1) (), (), (), (), () och () anser dels att den del av utskottetsyttrande som på s. 4 börjar med "Utskottet vill" och på s. 5 slutarmed "i fråga." bort ersättas med text av följande lydelse: Utskottet konstaterar för sin del att åtskilligaosäkerhetsfaktorer vidlåder innebörden, omfattningen och inriktningen av enfortsatt riksfärdtjänst. EnHgt utskottets mening är det därför tveksamt om manbör beteckna den fortsatta verksamheten såsom permanent. Regeringen har valtatt göra så, trots allt det utredande som enligt regeringens egen - ochutskottets -bedömning behövs "innan formerna för riksfärdtjänsten kanläggas fast i sin helhet". Med hänsyn till de många osäkerhetsfaktorernaskulle utskottet för sin del ha föredragit att riksfärdtjänstens fortsattaverksamhet-i avvaktan på ytterligare utredningar och bedömningar om kostnaderna- alltjämt betecknades såsom en försöksverksamhet. Frågan om hur verksamheten skall betecknas är emellertidav underordnad betydelse. Det väsentliga i detta sammanhang är enligtutskottets mening att man redan från början söker få kontroll över kostnaderna.Effektiv kostnadskontroll kan enligt utskottets mening inte upprätthållas omman tills vidare inför en ordning som för de riksfärdtjänstberättigade innebärmöjlighet till ett obegränsat antal resor. Detta antal bör nu begränsas. Avkostnadsskäl kan utskottet inte heller tillstyrka regeringens förslag attgenerella tillstånd t. v. skall kunna ges för resor med taxibil ochfärdtjänstfordon. Av samma skäl avstyrker utskottet även regeringens förslagatt resor för förtroendemän i föreningar t; v. inte skall likställas medtjänsteresor utan betraktas som resor för privat angelägenhet. Undantagsvis bördock tillstånd kunna ges för enstaka tjänsteresor. Frågan om en differentiering av de avgifter som deriksfärdtjänstberättigade själva har att betala bör även enligt utskottetsmening närmare övervägas. Utskottet ansluter sig vidare till den i propositionensamt i motionerna 1983/84:1282 (s) och 1983/84:2442 (vpk) uttaladeuppfattningen om det angelägna i att handikapporganisationerna får ettbetydande inflytande över besluten om riksfärdtjänst. Inflytandet säkerställsenligt utskottets mening genom den rådgivande delegation - med företrädare förbl. a. handikapporganisationerna - som föredraganden föreslår skall knytastill transportrådet. Någonrepresentation i transportrådets styrelse synes sålunda inte erforderlig. Utskottetsovan redovisade stäUningstagande innebär att syftet med yrkandena i motionerna1983/84:414 (c) och 1983/84:2509 (m) får anses vara i huvudsak tillgodosett. Avvad utskottet anfört följer vidare att motionerna 1983/84:1282 (s) och1983/84:2442 (vpk) i nu berörd del avstyrks. Vad utskottet nu haranfört bör av ges regeringen till känna. dels att utskottets hemställan under 1 bort haföljande lydelse: 1. beträffande en permanent riksfärdtjänst att a. med anledningav de i propositionen förordade riktlinjerna samt motionerna 1983/84:414 (c) yrkande 20 och 1983/84:2509 (m) yrkande 23 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet härom anfört, b. avslår motion1983/84:1282 (s), c. avslår motion1983/84:2442 (vpk) yrkande 2, En permanent riksfärdtjänst (mom. 1) SvenHenricsson (vpk) anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. 4börjar med "Utskottet viU" och på s. 5 slutar med "ifråga." bort ersättas med text av följande lydelse: Utskottet vill--- lika medutskottet den 1 juH 1984. Vadgäller de i propositionen föreslagna riktlinjerna vill utskottet framhålla alluet iiite ser några skäl till begränsningar i antalet resor, eftersom dehandikappade bör behandlas jämlikt i förhåUande till resenärer i allmänhet.Någon höjd egenavgift beroende på färdmedel bör inte heller enligt utskottetsmening införas. Utskottet anser vidare - i likhet med föredraganden - att detär angeläget att handikapprörelsen får ett betydande inflytande över denfortsatta riksfärdtjänstverksamheten. För att skapa garantier härför fordrasatt handikapporganisationerna är företrädda i transportrådets styrelse ifrågor som rör riksfärdtjänsten. Härutöver krävs en rådgivande delegation avden art som föreslås i propositionen. Dei propositionen i övrigt föreslagna riktlinjerna har inte givit utskottetanledning till erinran eller särskilt uttalande. Härav följer att motionerna1983/84:414 (c) och 1983/84:2509 (m) i de delar som är i fråga avstyrks.Motion 1983/84:2442 (vpk) tillstyrks i nu berörd del. Utskottets ställningstagandeinnebär att syftet med motion 1983/84:1282 (s) får anses tillgodosett. Vad utskottet nu haranfört bör av ges regeringen till känna. dels att utskottets hemställan under 1 bort haföljande lydelse: 1. beträffande en permanent riksfärdtjänst att a. med bifalltill motion 1983/84:2442 (vpk) yrkande 2 samt med anledning av de i propositionen förordade riktlinjerna och motion 1983/84:1282 (s) som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet härom anfört, b. avslår motion1983/84:414 (c) yrkande 20, c. avslår motion1983/84:2509 (m) yrkande 23, 3.Anslaget Riksfärdtjänst (mom. 2) , , ochGöran Riegnell (alla m) anser dels att det stycke i utskottets yttrande på s. 5som börjar med "Utskottet godtar" och slutar med "25 milj. bort ersättas med text av följande lydelse: Medde begränsningar i förhållande till regeringens förslag som enligt utskottetsmening bör gälla för den fortsatta verksamheten med riksfärdtjänst synes enmedelsanvisning på 25 milj. kr. för nästa budgetår vara tillräcklig. Yrkandethärom i motion 1983/84:2496 (m) tillstyrks följaktligen, medan regeringensförslag till medelsanvisning avstyrks. delsatt utskottets hemställan under 2 bort ha följande lydelse: 2. att med avslag på regeringens förslagoch med bifall till motion 1983/84:2496 (m) yrkande 10 till Riksfärdtjänst /85 anvisar ett förslagsanslag på . Handikappanpassning av kollektivtrafiken (mom. 3a) (vpk) anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 6 sombörjar med "Utskottet delar" och slutar med "avstyrksföljaktligen." bort ersättas med text av följande lydelse: Utskottetdelar denna uppfattning men vill understryka att beslut år 1979innebar att anpassningen skulle vara genomförd . För atthandikappanpassningen skall kunna genomföras på ett effektivt sätt fordrasenligt utskottets mening en myndighet med ett uttryckligt ansvar för uppgiften.Transportrådets nuvarande samordnande roll innebär inte något sådant ansvar.Rådets uppgifter i fråga om handikappanpassning gäller dessutom endastfärdmedlen. Någon myndighet med ett klart definierat ansvar förhandikappanpassning av trafikterminalerna har - som framhålls i motion1983/84:2442 (vpk) - inte utsetts. Med hänvisning till det anförda tillstyrkerutskottet yrkandet i nämnda motion att en myndighet skall utses medansvar för handikappanpassning av såväl färdmedel som trafikterminaler.Myndigheten bör upprätta en plan för genomförandet av deerforderliga åtgärderna. Vad utskottet nu haranfört bör av ges regeringen till känna. dels att utskottets hemställan under 3 a bort haföljande lydelse: 3. beträffande handikappanpassning av kollektivtrafiken attriksdagen a. med bifall till motion1983/84:2442 (vpk) yrkande 1 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet härom anfört. Enpermanent riksfärdtjänst (mom. 1) () anför: Detvore olyckligt om ytterligare överväganden kring en differentiering avavgifterna skulle leda fram till att handikappade som tvingas åka taxi ellerspecialfordon, därför att inget annat färdmedel fungerar, skall debiteras enhögre avgift under hänvisning till att andra människor får betala högre prisför en dörr-till-dörr-service. Om flyget och tåget anpassas bättre efterhandikappades behov kommer fler riksfärdtjänstkunder att kunna använda dessatransportmedel. De kunder som på grund av mycket grava handikapp ändå måsteanlita taxi eller specialfordon har inget val. Då bör de heller inte debiterashögre avgift för sin resa.