yttr · G605FiU1 · 1982-12-31 00:00:00 — 1982/83:1 y över förslag 1981/82:22 om utskott jämtemotioner har den 6maj 1982 berett övriga utskott tillfälle att yttra sig över förslag 1981/82:22Skrivelse från talmanskonferensen med överlämnande av ett från riksdagensutskottskommitté inkommet betänkande om utskott jämte de medanledning av förslaget väckta motionerna 1981/82:2533-2537 och 1982/83:19 samtde under allmänna motionstiden väckta motionerna 1981/82:296, 478, 691 och1158. Utskottet vill med anledning härav anföra följande. Partirepresentationen i utskott tas upp i ettsärskilt yttrande till kommitténs förslag och i motionerna 296 och 2537.Utskottet förutsätter att prövar de förslag som väcktstrots att kommittén inte avgett några förslag i dessa hänseenden. Utskottet serinte någon anledning att från sina utgångspunkter särskilt beröra frågan. Kommittén föreslär vissaförändringar i ärendefördelningen mellan utskotten. Utskottet vill medanledning härav anföra följande. uppmärksammade i en skrivelseden kommittén på tvä ärendeomräden som enligt utskottetsuppfattning bör flyttas. Det ena gäller frågor om kredit- och fondväsendet samtdet affärsmässiga försäkringsväsendet som bör föras över från näringsutskottettill finansutskottet. Det andra avser frågorna om hov- och slottsstaten, somenligt utskottets mening bör handläggas av ellerkulturutskottet i stället för som av finansutskottet. Utskottet har inga invändningar mot kommitténsrekommendation att ärenden rörande hov- och slottsstaten överförs tillkonstitutionsutskottet. Kommittén menar däremot att frågan om att överföraärendena beträffande kredit- och fondväsendet till finansutskottet är säkomplicerad att den kräver ytterligare utredningar och att kommittén inte inomden tidsram som stått till förfogande har haft utrymme att studera denna frågai erforderlig utsiträck-ning. Utskottet beklagar detta. Det nära samröre som frågorna om kredit- och fondväsendethar med ärendena inom penning-, kredit- och valutapolitiken samt frågorna somrör verksamhet, som utskottet bereder, talar enligt utskottetsmening för att dessa frågor behandlas samlat i finansutskottet. Dessa frågorsnära samhörighet framgår också av att inom hanteras dessafrågor inom samma enhet i ekonomidepartementet. Frågor som rör kreditpolitikoch kreditväsen tas ofta upp i en och samma proposition. 1 1982/83. FiU1982/83: ly FiU 1982/83: ly 2 skulledärför förenkla beredningen i om dessa frågor hanterades i ettutskott. Frågor om AP-fonder och andra fondsystem som syftar till att ökakapitalbildningen m. m. hör enligt utskottets mening ocksä hit. Det skulle ävenavlasta näringsutskottet om ärenden rörande kredit- och fondväsehdet samtförsäkringsväsendet överfördes till finansutskottet. Utskottetanser mot bakgrund härav att nämnda ärenden bör överföras till finansutskottetsberedningsomräde. Detta bör komma till uttryck i tilläggsbestämmelserna tillriksdagsordningen. Avtilläggsbestämmelserna borde enligt utskottets mening också framgå attfinansutskottet bereder frågor rörande den kommunala ekonomin ochkostnadsfördelningen mellan stat och kommun. Avsaknaden av denna precisering itilläggsbestämmelserna har inte skapat någon oklarhet i fråga om dessa ärendenshantering i men har inneburit att finansutskottets beredningsomrädefått en missvisande beskrivning. Frågorna om den kommunala ekonomin har genomförändringar i skatteutjämningssystemet och indragningar av det kommunalabeskattningsunderlaget kommit att utgöra ett väsentiigt inslag i utskottetsarbete under senare är. Detta bör också återspeglas i ärendebeskrivningen förfinansutskottet. Utskottet ser inte frän sina utgångspunkter någonanledning att ta ställning till ärendefördelningen i övrigt som behandlas avkommittén eller i motionerna 478, 2534, 2535 och 2536. Utskottet vill emellertid i anslutning härtill taupp frågan om den av regeringen aviserade ändrade departementsindelningen.Enligt utskottets mening behöver inte ändrad departementstillhörighet förmyndigheterna i och för sig föranleda någon ändring i utskottensberedningsområde. Tvärtom är det en fördel om den kunskap och erfarenhet sombyggts upp inom resp. utskott tas till vara. Det talar för attmyndigheter och ärendeomräden inte i onödan bör flyttas mellan olika utskott.Utskottet ser för sin del inte någon anledning att flytta exempelvisriksrevisionsverket och statskontoret frän finansutskottets beredningsområde.Det finns dock skäl att närmare se över departementsindelningen och desskonsekvenser för ärendefördelningen mellan utskotten i den män den nyaindelningen är uttryck för ändrad inriktning och ett nytt innehåll i politikenpå olika områden. Ett sådant område kan vara SPK:s verksamhet och därtillhörande frågor som skulle kunna föras över frän näringsutskottet tillfinansutskottet. Utskottet tillstyrker förslaget i motion 691 attändring sker i tilläggsbestämmelsen 4.11.1 riksdagsordningen sä att kallelsetill utskottssammanträde i fortsättningen inte behöver införas i en eller fleradagstidningar. Utskottet övergår härefter till att redovisa sinsyn på frågorna rörande samordningen av beredning och beslut vadgäller större ekono- FiU1982/83: ly 3 miska s. k. åtgärdspaket samt samordningen ochuppföljningen av budgetarbete. I en särskild bilaga till utredningen redovisas riksdagensekonomiska beslutsfattande . Det är en värdefull och initieradbeskrivning av de skiftande förhållanden som rätt . Det finnsenligt utskottet anledning att särskilt uppmärksamma de slutsatser somredovisas i översikten. Enligt utskottets mening visar översikten om riksdagensbeslutsfattande pä vissa allvarliga brister i den hittillsvarande ordningen.Vid ett par tillfällen har riksdagsledamöter avstått från sin rätt att rösta ikammaren för att inte riskera att medverka till att upphäva ett fattatbeslut eller fatta ett motstridande beslut. Detta inträffade vid fleratillfällen vären 1976. Vidare har tvä gånger, och vären1982, beslutat om riktlinjer för den ekonomiska politiken och budgetregleringensom inte har kommit att stämma överens med de åtgärder senarebeslutat. , framför allt under senare delen av1970-talet, har kammarens remitteringar av propositioner och motioner lett tillatt förslag som väckts i avsikt att ställas mot varandra kommit att behandlasvar för sig i olika utskott. Detta har ocksä lett till att de i kammaren kommitatt behandlas som fristående förslag. En hoppande majoritet eller ett voteringsfelskulle därvid ha kunnat leda till att två i sak mot varandra stående alternativbifallits av kammaren eller till att båda alternativen avslagits. Det mestuppseendeväckande exemplet på detta inträffade under den urtima 1980.Frän såväl regeringen som oppositionen lades förslag i syfte att begränsa deninhemska efterfrågan och importen. De alternativa medlen för detta var antingenen höjning av mervärdeskatten eller införande av vissa importrestriktioner. Ivoteringarna i kammaren ställdes aldrig förslagen mot varandra. I stället hademinsta misstag vid voteringen kunnat leda till såväl höjd mervärdeskatt somimportrestriktioner eller ingetdera. Ytterligare en brist i den nuvarande ordningen bör nämnas.Det uppstår svårigheter för att i vårsessionens slutskede skaffa sigöverblick av budgetbeslutens sammantagna resultat och konsekvenser. Orsakenhärtill är sent avlämnade propositioner och arbetsanhopningen i vissa utskott.Det är enligt utskottets mening riktigt som anförs i motion 2533 att resurserinte givits finansutskottet att mer intensivt följa budgetarbete.Därmed saknas också förutsättning för att bedöma i vilkenutsträckning de beslutade riktlinjerna för budgetarbetet varit vägledande förbudgetbesluten i . Kommittén har behandlat de frågor som berörts avutskottet. Kommitténs sammanfattande bedömning är att samordningen av budgetbehandlingenoch övriga ekonomiska frågor i allt väsentligt fungerat väl. I förslagetkonstaterar man dock att finansutskottet har haft ganska begränsademöjligheter till ett avgörande inflytande pä budgetregleringen och övrigaekonomiska ärenden av större vikt, t. ex. des. FiU1982/83: ly 4 bakgrund härav har man diskuterat frågan omfinansutskottet kan ges reella möjligheter att verka för samordningen i sådanaangelägenheter. Kommittén konstaterar emellertid att företrädare för andrautskott uttalat betänkligheter mot att ge finansutskottet befogenheter som ettslags överutskott och avstår av det skälet från att lägga fram sädana förslag.Kommittén finner det av samma skäl ocksä vanskligt att generellt rekommenderadet system för samordning som tidigare tillämpades där hela åtgärdspaketremitterades till finansutskottet som därefter inhämtade yttranden frän andrautskott. Utgångspunkten för finansutskottetsställningstagande beträffande samordningen av större ekonomiska åtgärdspaketär att förslag som föreläggs i samlad form, med flera komponenter medstarkt inbördes sammanhang för att uppnå en viss bestämd ekonomisk politik,också måste bedömas av ur helhetssynpunkt. Själva det faktum attregeringen valt en samlad form är ett skäl varför också bör behandlafrågan sä att inte helheten i förslagen går förlorad. Detta stadgas ocksä iriksdagsordningen. Där heter det att annat ärende än budgetpropositionen fårdelas mellan två eller flera utskott endast om särskilda skäl föranleder det(RO 4 kap. 7 §). Att denna bestämmelse finns intagen i riksdagsordningen är ettuttryck för att accepterar regeringens bedömning av hur ärenden börhållas samman. Det bör konstateras att gällande riksdagsordning inteförutsatt att större ekonomiska s. k. åtgärdspaket skulle läggas fram i annatsammanhang än i budgetpropositionen eller i kompletteringspropositionen. Under1970-talet har olika ekonomisk-politiska åtgärdspaket ofta presenterats underriksdagens höstsession. Som framgår av kommitténs redogörelse har olikamodeller tillämpats för hantering av dessa s. k. paket i . De förändringar som ägt rum i den ekonomiska utvecklingenunder och har inneburit att politiken fått enannan inriktning och att det parlamentariska läget varit komplicerat.Kravet att finna nya former för samordning av ekonomiska beslutsfattandehar därmed skärpts. Det torde stå helt klart att pä ett helt annatsätt än måste samordna olika ekonomiska åtgärdspaket. Enligt utskottets mening har kommittén lagt alltför storvikt vid frågan om finansutskottets ställning pä bekostnad av den principielltcentrala frågan hur samordningen av budgetbehandlingen och övriga ekonomiskafrågor bäst bör ske i . Utskottet delar inte kommitténs uppfattningatt samordningen av dessa frågor i allt väsentligt fungerat väl. Tvärtom visarerfarenheterna av beslutsfattande att i dessafrågor har samordningen brustit i viktiga hänseenden. Propositioner som föreläggs i s. k. ekonomiskaåtgärdspaket avser att påverka den ekonomiska utvecklingen och efterfrågan isamhället på ett bestämt sätt. Det är därför nödvändigt att åtgärdspaketshelhetsef- FiU 1982/83: ly 5 fekterbedöms och ställs mot de alternativa program eller paket som föresläsmotionsvägen. Huvudfrågan i ett sådant sammanhang är om och i sä fall i vilkengrad ekonomin bör stimuleras eller dämpas. Detta åstadkommes genom att fleraolika medel utnyttjas. Att bedöma varje enskilt medel isolerat för sig skulleinnebära att helheten gick förlorad. Denmodell som valts att dela upp ettåtgärdspaket liksom motsvarande motionsförslag i sina beståndsdelar pä olikautskott har som nämnts lett till att olika komponenter som avsetts varaalternativ till varandra kommit att behandlas var för sig i olika utskott ochdärigenom inte ställts mot varandra. Ettofta återkommande problem har varit dä förändringar i olika skatter använts somekonomisk-politiska instrument. Förslag att ändra skatterna har i riksdagenofta behandlats avskilda frän det ekonomisk-politiska syftet med åtgärderna.Internationellt sett är detta en unik företeelse. I de flesta västerländskaparlament hanteras skatte- och ekonomisk-politiska frågor som en helhet, t. ex.i ett och samma utskott. Sä är fallet i de nordiska grannländerna. I andraparlament skapas en helhetsbehandling genom att parlamentet i ett första stegtar ställning till helheten och därefter i andra steget behandlar de enskildakomponenterna. Det första steget är därvid direkt bindande för hanteringen idet andra steget. Utskottetser vissa fördelar med en gemensam beredning inom finans- och skatteutskottenav skattepolitiska förslag. En direkt sammanslagning av de båda utskotten tillett utskott, som föreslås i motion 1158, vill utskottet dock inte tillstyrka.Ett sammanslaget finans- och skatteutskott skulle inte bidra till att lösasamordningen mellan finansutskottet och övriga utskott. Dessutom skulle detgemensamma utskottet få en speciell ställning i förhållande till övriga utskottoch innebära en kraftig förskjutning av nuvarande utskottsarbete. Självfalletmåste olika skattepolitiska ätgärder av större ekonomisk betydelse bedömas isitt ekonomisk-pohtiska sammanhang. En möjlighet att åstadkomma en sädanbedömning är att dessa frågor bereds i ett från fall till fall av finans- ochskatteutskotten sammansatt utskott. De möjligheter som nuvarande regler iriksdagsordningen ger att inrätta särskilda eller sammansatta utskott haremellertid aldrig utnyttjats. Kommitténs förslag för att underlätta skapandetav sammansatta utskott synes enligt utskottets mening inte vara tillräckligtverkningsfulla. För att få till stånd ett samarbete mellan två eller flerautskott torde ytterligare ätgärder vara nödvändiga. Sannolikt skulle det krävasytterligare stadganden om detta i riksdagsordningen. Imotion 2533 föreslås att tillsätter en utredning som ser överbeslutsprocessen i större ekonomiska frågor. Det finns enligt utskottet starkaskäl för detta. Det är nödvändigt att skapa bättre möjligheter att bedömaskatteåtgärder i ekonomisk-politiska sammanhang. Vidare måste rutiner skapas såatt helhetsaspekten inte går förlorad vid behandlingen av s. k. åtgärdspaket. Utskottet tillstyrker mot bakgrund härav att en sådan FiU 1982/83: ly 6 utredningtillsätts som föresläs i motion 2533. Det kan finnas skäl överväga olikamodeller för att samordna beslutsprocessen i större ekonomiska frågor. Det voredärvid naturligt att en utvärdering gjordes av de olika modeller som tillämpatshittills. Iett sådant sammanhang bör också prövas hur budgetarbete börsamordnas. Med nuvarande ordning blir de riktlinjer för budgetarbetet somriksdagen uttalar inte bindande för budgetarbete. Erfarenheternafrån senare är visar pä detta. Detta är mycket otillfredsställande. Genom att,som kommittén uttalar sig för, tillföra finansutskottets kansli personellaresurser för att samordna den löpande uppföljningen av budgetarbeteskapas förutsättningar för en kontinuerlig överblick över hur budgetarbetetfortskrider.' Utskottet är positivt till detta. Kommitténställer sig emellertid avvisande till tanken på att inrätta ett särskiltbudgetkontor för dessa uppgifter. Frågan om själva formen för den löpandeuppföljningen är enligt utskottet underordnad frågan om funktionen. Kommitténhar inte haft några invändningar mot funktionen. Tvärtom betonar man betydelsenav finansutskottets sammanställningsarbete. Det torde emellertid fä ankomma päden av utskottet förordade utredningen att närmare analysera hur denna funktionbör inordnas och utnyttjas för ekonomiska beslutsfattande. Närvarande:Mats (), (), (), (), LennartBlom (m), (), (c), (), FilipFridolfsson (m), (), (vpk), (), (), i (s) och (). (vpk) anser att den del avutskottets yttrande på s. 1 som börjar med "Partirepresentationen i"och slutar med "beröra frågan" bort lyda: Partirepresentationen i utskott tas uppi ett särskilt yttrande till kommitténs förslag och i motionerna 296 och 2537.Enligt utskottets mening är partiernas deltagande på Hka villkor i utskottensarbete av grundläggande betydelse. Utskottet tillstyrker därför de yrkanden ompartirepresentationen i riksdagsutskotten som framställs i motionerna 296 och2537.