yttr · G605NU3 · 1982-12-31 00:00:00 — 1982/83:3 y om förslag till lag om skatt på viss elektrisk kraft(prop. 1982/ 83:50) har berettnäringsutskottet fillfälle att yttra sig över proposition 1982/83:50 om vissaekonomisk-polifiska åtgärder, m. m., bilaga 2 (budgetdepartementet) såvittavser förslag till lag om skatt på viss elektrisk kraft (mom. 18) jämtemotioner. I propositionen (bil. 2 s. 15-17)redovisar ekonomi- och budgetministern inledningsvis vissa överväganden avenergiskattekommittén i betänkandet (SOU 1982:16) Skatt på energi. Kommitténhade i uppdrag bl. a. att utreda frågan om införande av en av energipolitiskaskäl betingad och samhällsekonomiskt avvägd energiskatt i import- ochproducentledet. Kommittén konstaterade att det på grund av periodiserings- ochmätningsproblenri är mycket svårt att entydigt definiera begreppet övervinstoch sålunda också att utforma en beskattning som direkt träffar övervinsterna ivattenkraftsföretagen. Mot bakgrund härav avstod kommittén från att lägga framnågot förslag om en övervinstskatt på vattenkraft. Kommittén ansåg att enövervinstbeskattning ej borde ske inom energibeskattningens ram. Ekonomi- och budgetministern anför i proposifionen att detär angeläget att det snabbt införs ett system som gör att de betydandeekonomiska, fördelar som erhålls vid elprodukfion i vattenkraftsstationer istörre utsträckning kommer samhället till del. Detta anges också varaväsentligt för att förhindra en alltför snabb prisutveckling vid försäljning avandelar av äldre vattenkraftstillgångar. Mot bakgrund härav och med hänvisningtill önskvärdheten av att budgeten förstärks föreslår regeringen att en skattinförs på produktionen av elektrisk kraft. Bestämmelser härom förs iti i en lagom skatt på viss elektrisk kraft. Lägen föreslås träda i kraft den 1 januari1983. Enligt förslaget skall skatt uttagas på elektrisk kraftsom produceras i vattenkraftverk inom landet. Skatten skall utgöra perkWh i kraftverk som har tagits i drift och per kWh ikraftverk som har tagits i drift . För verk som har tagitsift skall ingen skatt utgå. Skatt skall inte heller utgå påelektrisk kraft från pumpkraftverk eller från kraftverk med en installeradgenératoreffekt som understiger 100 kW. Deklaration skall avlämnas varjekalendermånad och 1 1982/83. NU1982/83:3 y NU 1982/83:3 y 2 skattenbetalas efter redovisningsperiodens utgång. Skatten får, anförs det ipropositionen, inte vältras över på konsumenterna genom höjda elkraftspriser.Föredragande statsrådet anmäler att han avser att föreslå att statens pris- ochkartellnämnd ges i uppdrag att övervaka att produkfions-skatten i alltväsentligt faller på producenterna. Den nya produktionsskatten beräknas ökastatens inkomster med ca (se prop. s. 34). De motioner som behandlasär 1982/83:81 av (), vari hemställs att 1. avslår det förslag till vattenkraftsskatt somredovisas i proposition 1982/83:50, 2. ansluter sig fill de riktlinjer för nyvattenkraftsskatt som redovisas i motionen, 1982/83:84 av () och MarfinOlsson (c), vari hemställs 1. att avslår förslaget om särskild vattenkraftsskatt iproposition 1982/83:50, 2. att - därest yrkandet enligt 1 avslås - beslutar införasärskilda undantagsregler för den typ av produktionsanläggningar som berörs imotionen, 1982/83:86 av () och (), vari hemställs att beslutar undanta de mindrevattenkraftverken från s. k. övervinstskatt, 1982/83:88 av m. fl. (m), varihemställs att avslår regeringens förslag om en höjning avelproduktionsbeskattningen i enUghet med proposifion 1982/83:50 bilaga 2, 1982/83:97av Per (tn) och (), vari hemställs 1. att avslår förslaget om en särskild skatt på vattenkraft, 2. att , om yrkandet 1 inte vinner bifall, beslutar att gränsenför skattebefrielse höjs från 100 kW fill 1 500 kW installerad generatoreffekt, 1982/83:100 av m. fl. (m), vari - medmotivering i motion 1982/83:99- såvitt nu är i fråga hemställs att riksdagenavslår förslaget till lag om skatt på viss elektrisk kraft, 1982/83:114av m. fl. (c), såvitt avser hemställan - med motivering imofion 1982/83:112 - att 2. avslår förslaget om en särskildvattenkraftsskatt. NU1982/83:3 y 3 3. med anledning av propositionensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts omutformningen och användningen av en avgift på äldre vattenkraft och därvidockså uttalar att nedsättning av avkastningskrav ej skall varaaktuell, 1982/83:120 av m. (fp), såvitt avser hemställan (21) att avslår regeringens förslagtill lag om skatt på viss elektrisk kraft. Vattenkraften svarar för mer änhälften av den totala elproduktionen i landet, eller (1981). Kraftenproduceras till övervägande del i äldre anläggningar till mycket låga kostnader.Av den totala vattenkraftsproduktionen - ca - kommer, enligt uppgiftfrån , från kraftverk byggda före år 1973och från kraftverk byggda . Eftersom de priser somkonsumenterna får betala för elkraften är beräknade så att de skall täcka debetydligt högre produkfionskostnaderna i nybyggda anläggningar genererar deäldre anläggningarna i regel vinster, som ofta är av betydande storlek. Dessaproduktionsöverskott används givetvis på helt olika sätt av olikakraftproducenter. Detta sammanhänger bl. a. med de mycket varierandeägandeförhållandena inom den svenska kraftindustrin. Staten är visserligen -genom - den dominerande ägaren, men privata och kommunalakraftföretag äger drygt hälften av landets vattenkraftstillgångar. Det finns stora skillnader mellan olika privatakraftföretag när det gäller t. ex. kraftbalansstruktur (bl. a. avvägningenmellan kärnkraft och vattenkraft), ägandeförhållanden och avnämarkategorier.Antalet minikraftverk, dvs. kraftstationer méd en genererad effektunderstigande 1 500 kW, har ökat, vilket delvis torde vara enföljd av statliga stödinsatser. Många kraftföretag har andra betydandeverksamhetsgrenar utöver kraftrörelsen. Sålunda är hälften av de privatakraftproducenterna engagerade i trä-, massa- eller pappersindustrin. Länge varelproduktionen i dessa företag avsedd att täcka endast,det interna elbehovet. har företag som Svenska CellulosaAB(SCA),GraningeverkensABochBillerud-Uddeholm ABs. De producerar sålunda elkraftför såväl internt som externt bruk. I flera industrikoncerner har under senareår intäkterna från vattenkraft utgjort en dominerande vinstkälla.Krafttillgångarna bidrar i dessa fall till att ge verksamheten inom koncernenstadga i bl. a. finansiellt hänseende. Det bör observeras att det förhållandetatt ett kraftföretag har monopolställning inom ett avnämarområde inte avföretaget kan utnyttjas för att ta ut oskäliga priser av konsumenterna. Dettasammanhänger b|. a. med de begränsningar som finns i rätten till friprissättning på elkraft. Somframgår av propositionen har energiskattekommittén haft att bedöma 1* 1982/83. NU1982/83:3 y 4 om den omständigheten att stora ekonomiska överskott haruppkommit i samband med drift av äldre vattenkraftsanläggningar mofiverarsärskilda åtgärder inom energibeskattningens ram. Kommittén har bl. a.diskuterat frågan om hur "övervinster" kan definieras samtperiodiserings- och mätproblem som hänger samman därmed. Kommitténs betänkandeutmynnar i en presentafion av olika tekniska modeller för beskattning avaktuella "övervinster". Tänkbara modeller är beskattning baserad på(a) utlevererad elkraft, (b) anläggningarnas produktionskapacitet, (c)genererad,vinst eller (d) nyttjanderätt samt (e) olika kombinationer härav.Kommittén har inte ålagts att förorda en viss bestämd modell. Den har funnit detmycket svårt att definiera begreppet "övervinst". Kommittén anser atten eventuell övervinstbeskattning inte bör ske inom energibeskattningens ram.Om en övervinstbeskattning skall komma till stånd synes, säger kommittén, enutformning enligt (c) eller (d) bättre ligga i linje med intentionerna ikommitténs direktiv. Det är enligt näringsutskottets uppfattning obestridligtatt elproduktion i äldre vattenkraftverk i regel medför stora ekonomiskafördelar för elproducenten. Detta framgår inte minst av den snabbaprisutvecklingen vid försäljning av andelar av äldre vattenkraftsfillgångar.Försäljningssumman har i en del fall inte stått i rimlig proporfion tilltillgångarnas bokförda värde. Som framhålls i proposifionen bör de nämndafördelarna i någon form komma samhället till del. Den skatt på vattenkraft som regeringen nu föreslår är,som utskottet kommer att utveckla i det följande, ett något trubbigt instrumenti detta sammanhang. En sådan beskattning torde dock vara den bästa av olikamöjliga metoder. Därför ansluter sig utskottet till regeringens uppfattning attskatt bör utgå på produktion på vattenkraft. Utskottet anser i likhet medregeringen att en sådan skatt bör utgå endast på kraft som produceras i äldrekraftverk och tillstyrker förslaget att skatten skall utgöra per kWh omkraften har producerats i ett verk som har tagits i drift och 1öre per kWh om kraften har producerats i ett verk som har tagits i drift underåren 1973-1977. Bestämmelserna om den nya skatten bör, som regeringenföreslagit, föras in i en särskild lag. Utskottet vill i anslutning till vad nusagts påpeka att det i samband med en större ombyggnad av en befintligvattenkraftsanläggning kan uppkomma fråga huruvida den renoverade anläggningenskall klassificeras som ny eller inte. Vilka principer som skall gälla i sådanafall får förutsättas bli klargjort genom tillämpningsföreskrifter. anser att på några punkter börgöra avvikelser från regeringens lagförslag. Skälen härtill är främst avindustripolitisk natur. Enligt 1 § i den föreslagna lagen skall skatt erläggas omkraften har framställts i kraftverk med en installerad generatoreffekt av minst100 kW. Detta innebär att skatt skall utgå även på produktionen iförhållandevis små NU1982/83:3 y 5 kraftverk, s. k. minikraftverk. Med anledning härav villutskottet anföra följande. kan tillgången påproduktionskapacitet i vattenkraftverken visserligen väntas översfigaefterfrågan, men på kommer överkapaciteten när det gällerelproduktion att upphöra. I takt med att kärnkraften avvecklas förutses enbristsituation uppstå. Elkraftstillskottet från mindre kraftkällor kommer dåatt få ökad betydelse. har understrukit vikten av attdet låt vara måttliga energitillskott som de små vattenkraftverken ger tas tillvara. a. mot nu angiven bakgrund har statsmakterna genom bidragoch genom krediter på förmånliga villkor stött nyanläggningar och renoveringarav kraftverk med en effekt av 100-1 500 kW. utgick bidrag försådana ändamål med ca 20 milj. kr. Stödet administreras sedan den 1 juli 1981av oljeersättningsfonden. Denna har t. o. m. november behandlat åttaansökningar om lån ur fonden för dessa ändamål och har därvid beviljat tre låntill ett sammanlagt värde av . Den föreslagna skatten torde för de små kraftverkens delkomma att medföra en kostnadsökning av storleksordningen . Avsikten äratt merkostnaden inte skall tas ut av konsumenterna. Den kommer följaktligenatt direkt belasta resultatet. Små kraftproducenter har en mindre gynnsamkostnadsstruktur än stora. Detta kan få till konsekvens en nedgång iinvesteringsverksamheten och i vissa fall nedläggning av små kraftverk. Ensådan utveckling skulle stå i direkt strid med de önskemål som statsmakternahar givit uttryck åt när det gäller satsningen på de små vattenkraftverken.Utskottet anser med hänsyn härtill att det inte bör utgå någon särskild skattpå kraftproduktionen i denna kategori av kraftverk. Utskottet ansluter sigdärmed till yrkandet i mofion 1982/83:86 (s). I denna motion framhålls att en mer generös linje gentemotde mindre kraftverken kan utformas på flera sätt. Ett sätt är att den undregränsen för skattepliktiga anläggningar höjs från 100 till 1 500 kW:s effekt,ett annat att för varje kraftföretag medges ett generellt årligt bottenavdragav maximalt 6 miljoner kWh, vilket motsvarar den normala årsproduktionen i en anläggningmed den högre effekten. Den förra Unjen står mer i överensstämmelse med denkonstruktion som har valts i propositionen och medför ett mindre skattebortfallän den senare linjen. En metod som innebär att alla kraftstationer oavsettstorlek slipper skatta för en viss kvanfitet producerad kraft har å andra sidaninte så stora negafiva tröskeleffekter som en skatt som endast drabbaranläggningar över en viss storlek. lämnar åt skatteutskottetatt avgöra vilken gränsdragning som är mest ändamålsen- Med det anförda tillstyrker näringsutskottet motion1982/83:86 (s). Om skatteutskottet och ansluter sig tillnäringsutskottets uppfattning i denna fråga kommer vidare andrahandsyrkandet imotion 1982/83:97 (m) samt vissa önskemål som har framförts av delscenterpartiet i motion NU1982/83:3 y 6 1982/83:114, dels kommunisternai motion1982/83:125 att tillgodoses i allt väsentligt; Den sistnämnda mofionen, sominnehåller ett yrkande om godkännande av vissa i mofionen angivna rikfiinjerför den ekonomiska politiken, har hänvisats fill finansutskottet och behandlasi dess betänkande FiU 1982/83:20. Även i ett annat avseende finner näringsutskottet attriksdagen bör göra avvikelse från regeringens förslag. En skatt med per producerad kWh kommer otvivelaktigtatt utgöra en belastning även på de större kraftproducenterna. Det rör sig häri flera fall om basindustrier, vilkas verksamhet är av stor betydelse försysselsättningen på de orter där företagens anläggningar finns. Som utskottetredan har påpekat har för en del företag tillgången på egenkraft varit en viktig förutsättning för att verksamheten skall kunna fortleva.Det vore olyckligt om införandet av den nu aktuella skatten i någon väsentliggrad skulle rycka undan grunden för företagens fortsatta verksamhet. uppfattning bör därför regeringen ha möjhghet att i särskilda fallmedge nedsättning av eller befrielse från skyldighet att utge skatt enligt denföreslagna lagen. Skäl för dispens bör i princip kunna anses vara för handennär en industri med egen kraftproduktion bedriver en exceptionelltenergiintensiv tillverkning. Ett exempel kan vara ett företag därelektrokemiska eller elektrome-kaniska framställningsprpcesser används och därenergikostnadernas storlek är av utslagsgivande betydelse för företagets,möjligheter att fortleva. Synpunkter av i huvudsak denna innebörd har framförtsi ett par av de mofioner som utskottet nu behandlar. Därutöver anser utskottetatt dispens skall kunna medges om inkomsten från vattenkraft utgör denhuvudsakliga vinstgeneratorn i en industrikoncern vars verksamhet i övrigt gårmed förlust och där risk föreligger för nedläggningar med allvarliga följderför sysselsättningen på en ort. Enligt 2§ lagförslaget skall lagen (1959:92) omförfarandet vid viss konsumtionsbeskattning vara tillämplig på skatt enligt dennu aktuella lagen. lag innehåller en bestämmelse (46 §) om attregeringen eller den myndighet som regeringen förordnar () närsynnerliga skäl föreligger får medge befrielse från eller återbetalning avskatt. Detta stadgande synes dock inte utan vidare kunna tillämpas i dedispensfall som enligt utskottets mening bör komma i fråga enligt den nuaktuella lagstiftningen. föreslår därför att en särskilddispensbestämmelse med den av utskottet rekommenderade innebörden införs i dennya lagen. NU1982/83:3 y 7 Med hänvisning fill det anfördaavstyrker näringsutskottet dels motionsyrkandena om avslag på lagförslaget,dels de kompletterande yrkandena i motionerna 1982/83:81 (c) och 1982/83:114(c). Närvarande: (), (), ErikHovhammar (m), (), (), (),(), (), (), Per (), (), (), (), OswaldSöderqvist (vpk) och Per (). (), (), Per (), () och Per () anser att yttrandet underrubriken bort ha följande lydelse: Vattenkraftensvarar--- (= utskottet)--- kommitténs direktiv. anser att allvarliga invändningar avsåväl industripolitisk som energipolitisk natur kan riktas mot regeringensförslag. Utskottets granskning har avslöjat att den föreslagnaskatten får kortsekvenser som över huvud taget inte berörs i propositionen.Utskottet vill framhålla att det är uppseendeväckande att ett förslag med såvittomfattande återverkan på såväl den industriella utvecklingen somenergiförsörjningen inte har blivit föremål för nödvändiga analyser. Till yttermera visso presenteras den föreslagnavattenkraftsskatten som någonting som den i verkligheten inte är, nämligen ens. Skatten är en ren produktionsskatt, som slår blint ochsom enligt utskottets mening ytterligare kommer att öka de svårigheterindustrin har samt minska möjligheterna att uppfylla de mål förvattenkraftsproduktionen som har angivit. Det senare är så mycket merallvarligt som regeringen själv har angett att just vattenkraften måsteutnyttjas i ökad utsträckning. Med den föreslagna inriktningen kommer skatten att medförastora kostnader för en betydelsefull del av industrin. Avsikten är attmerkostnaden inte skall tas ut av konsumenterna. Skatten kommer därmed attdirekt belasta rörelsens resultat. Detta innebär att möjligheterna attfinansiera vattenkraftsutbyggnad minskar. Den föreslagna skatten kommer att drabba de småkraftverken särskilt hårt. Följden härav kan bli minskade investeringar ochrisk för nedläggning NU1982/83:3 y 8 av många små kraftverk. Skatten kommer därigenom attdirekt motverka effekten av de stödåtgärder som samhället genomoljeersättningsfonden har satt in för att öka elprodukfionen i vattenkraftverkmed en effekt av 1 500 kW eller mindre. Skatten kommer också att få negativakonsekvenser för den industri som tillverkar mindre turbiner, elutrustningaretc. Enligt utskottets uppfattning strider det framlagdaförslaget vidare mot de regionalpolitiska mål som har satt upp.Åtskilliga av de företag som drabbas särskilt hårt av den föreslagna skatten ärlokaUserade till bygder som redan har svära sysselsättningsproblem. Skatten skulle enligt beräkningar av komma att uppgå exempelvis för till 80 milj. kr., för SCA till 62 milj. kr., för till 29milj. kr., för fill 25 milj. kr. och för KemaNobelAB till 16 milj. kr. Det måste observeras att vinsterna från kraftrörelse hargivit många industrikoncerner den finansiella stabilitet som har utgjort enförutsättning för riskfyllda investeringar i den industriella rörelsen.Särskilt allvarliga blir konsekvenserna av den föreslagna skatten förindustrier med extremt energiintensiv fillverkning, exempelvis företag som isin produkfion använder elektrokemiska eller elektromekaniskaframställningsprocesser. Utskottet vill vidare framhålla att kraftföretagen ärrnycket beroende av vattenfillrinningen i älvarna, vilken kan variera kraftigtfrån år . Under torrår skulle den särskilda skatten på vattenkraft imånga fall kunna medverka till ett negativt rörelseresultat. Till detta kommeratt skattens styreffekter kan leda till samhällsekonomiska förluster även viddriften av kraftsystemet. Det kan exempelvis i vissa situationer te sig merafördelaktigt för ett företag att köpa kraft från ett annat land än attproducera beskattad kraft vid de egna anläggningarna. Vad utskottet nu har anfört leder till slutsatsen attregeringens förslag om en skatt på vattenkraft bör avslås av riksdagen.Utskottet ställer sig alltså bakom yrkandena härom i motionerna 1982/83:81 (c),1982/83:84 (m, c), 1982/83:88 (m), 1982/83:97 (m), 1982/83:100 (m), 1982/83:114(c) och 1982/83:120 (fp). () och () anser attyttrandet under rubriken bort ha följande lydelse: Vattenkraftensvarar - (= utskottet) --- kommitténs direktiv. Näringsutskottetanser-- (= avvikande mening 1)- elutrustningar Utskottet konstaterar sålunda att regeringens förslag ärså dåligt berett och beslutsunderlaget i propositionen så bristfälligt att detinte är möjligt för att utan ett omfattande beredningsarbete göra de förändringari förslaget som skulle yara nödvändiga för att göra detta acceptabelt. Sammanfattningsvisfinner utskottet att bör avslå propositionen NU 1982/83:3 y 9 ihär aktuell del. Regeringen bör uppmanas att pröva frågan på nytt för att undervåren 1983 kunna återkomma till med ett omarbetat lagförslag. Ettsådant nytt förslag till lag om skatt på vattenkraft bör ha prövats av lagrådetinnan proposition i ämnet avlämnas. Utskottetvill här ange vissa riktlinjer för hur en skatt på vattenkraft bör varabeskaffad. Desmå vattenkraftverken bör vara generellt undantagna från skattskyldighet.Dispensmöjligheter bör skapas för företag som använder stora mängder egenvattenkraft i energikrävande framställningsprocesser. Skatten måste utformas såatt dess storlek i princip anpassas till den faktiska lönsamheten ivattenkraftsprodukfionen. Den bör, i motsats till den skatt som regeringen nuföreslår, inte vara konstruerad så att den begränsar intresset för t. ex.upprustning eller effekfivisering av gamla kraftverk. Utifråndessa förutsättningar finns det skäl att överväga en skattemodell som bygger påföljande tankegångar. Istörre vattenkraftverk är de rörliga driftskostnaderna mycket låga, endast någotöre per kWh. lönsamhet är alltså helt beroende avkapitalkostnaderna, vilka i sin tur har ett klart samband med avskrivningarnasstorlek. Detta samband bör göra det möjligt att anpassa vattenkraftsskattentill den verkliga lönsamheten, exempelvis genom att denna skatt - per kWh- minskas av vattenkraftsanläggningarnas värde efter planenligaavskrivningar. Skatteberäkningen blir på detta sätt enkel. per kWh att bygga ut. Med den här redovisade reduceringsregelnblir ny vattenkraft skattefri när kostnaden uppgår till I kr. per kWh, Ärkostnaden . per kWh medför reduceringen; att även en "gammal" kWhblir skattefri för varje ny som tillkommer genom utbyggnaden. Demedel som inflyter till staten genom en vattenkraftsskatt bör enligt utskottetsmening tillföras oljeersättningsfonden. Utskottet vill understryka betydelsenav att en beskattning av äldre vattenkraft utformas så, att statensvattenfallsverk inte ges ofillbörliga fördelar i förhållande fill övrigavattenkraftsproducenter. Utskottetavstyrker med det anförda dels regeringens förslag om vattenkraftsskatt, delsmotion 1982/83:86 (s). Detta innebär att utskottet instämmer i de yrkanden omavslag på regeringens förslag som framförs i de övriga motionerna. mening bör på grundval av vad utskottet här haranfört göra ett uttalande till regeringen om lämplig utformning av en skatt påäldre vattenkraft. Härigenom skulle de yrkanden i motionerna 1982/83:81 (c) och1982/83:114 (c) som avser rikfiinjer för en sådan skatt tillgodoses.