yttr · G605FiU3 · 1982-12-31 00:00:00 — I regeringens proposition 1982/83:50 ställs vissa konkretaförslag som inte står i motsättning till en sädan långsiktig och medveteninriktning av den ekonomiska politiken. Däremot är regeringens strategiskaperspektiv ett helt annat och därtill alltför begränsat. Regeringenshuvudstrategi syns inte motverka den tilltagande transnationaliseringen av dekapitalistiska företagen och syns inte heller syfta till en ökad planmässighetför den ekonomiska utvecklingen. I regeringens politik ställs höga förväntningar pä dengenomförda devalveringen. Detta är liktydigt med att exportföretagen skallstimuleras att utgöra drivmotorn i en önskad ekonomisk expansion. Härigenommotverkas inte starka utrikeshandelsberoende ochtransnationaliseringen får understöd, enär de stora exportföretagen genomgåendeär av transnationell karaktär. Det är enligt utskottets mening ytterst osäkert omdevalveringen verkligen kommer att fä de gynnsamma effekter som regeringenhoppas på. Efterfrågeläget i omvärlden är inte gynnsamt. Fleraföretag har ocksä deklarerat att de icke ämnar sänka sina priser som följd avdevalveringen. har en stor importandel i sin produktion.Mänga företag har dessutom omfattande utländska län. Dessutom bedriver flera betydande exportföretag en verksamhet som ocksä är FiU1982/83:3 y 29 hemmamarknadsinriktad, och devalveringen verkar klartkontraktivt mot hemmamarknaden. Mycket talar för att sysselsättningseffekternaav devalveringen blir mycket begränsade. Däremot kommer devalveringen attmedföra en betydande inkomstomfördelning till vissa av de exportinriktadestorföretagen. kommer devalveringen att innebära en ytterligaresänkning av reallönerna för de lönearbetande och sänkta realinkomster för andragrupper som lever under små omständigheter. Detta ställer stora krav på fördelningspolitiken,Förslagen om upphävande av besluten om försämringar i sjukförsäkringssystemet,i arbetslöshetsförsäkringen, i den kommunala barnomsorgen och ettåterställande av beräkningsgrunderna för basbeloppet är därför riktigainsatser. Men regeringens förslag att finansiera dessa förslag med en allmänhöjning av mervärdeskatten är icke fördelningspolitiskt acceptabelt och är enåtgärd som mäste betecknas som olycklig också från en allmän ekonomisk politiskutgångspunkt. I motion 1982/83:125 anges däremot finansieringsförslag som haren riktig fördelningspolitisk profil. Dessa förslag har också ett innehåll somär ägnat att motverka spekulation och kapitalflykt frän landet. Regeringen förordar i propositionen vissa ätgärder för attstimulera produktiva investeringar. Av dessa ätgärder har att taställning till förslaget om att aktiebolag och ekonomiska föreningar skallbetala in av sin vinst till räntelösa konton i riksbankenoch att dessa avsättningar görs avdragsgilla om motsvarande belopp avsätts i ensärskild investeringsfond. Regeringen förordar att när dessa medel skall tas ianspråk så bör det ske i samråd med de lokala fackliga organisationerna. Utskottetär av den uppfattningen att eftersom dessa avsättningar i realiteten innebärsubventioner åt företagen, i ett läge när vinsterna för flera företag ökargenom devalveringens effekter, så kan detta förslag inte godtas med mindre änatt de fackliga organisationerna tillförsäkras vetorätt över dessa medelsanvändning. Detta innebär ett godkännande av vad som härom anförs i motionen1982/83:125 (vpk). 1 det akuta läge som vi nu befinner oss, med en mycket högarbetslöshet, är snabba insatser nödvändiga. Regeringen ställer här vissaförslag i rätt riktning. Dels föreslås ökade resurser för AMS och dels ställsförslag om vissa investeringar i samhällsnyttiga projekt. Även om dessa förslagär begränsade ger de ändå en start pä en sysselsättningsskapande aktivitet.Vidare samhälleliga investeringsprogram som erfordras kan behandlas underriksdagens arbete med statsbudgeten för kommande budgetär. Utskottettillstyrker således regeringens förslag i dessa avseenden, men anser i likhetmed vad som påpekas i motion 1982/83:125 av m. fl. (vpk) attregeringens förslag pä energiavsnittet bör kompletteras så att de inte får someffekt att försvåra att blir oberoende av och befriat frän kärnkraften.Sådana förslag sammanfattas i den berörda motionen och utvecklas mera i motion1982/83:126. FiU1982/83:3 y 30 Det framgår av det ovanstående attden allmänna strategin för den ekonomiska politiken som förordas ipropositionen icke är riktig. Propositionens riktlinjer för inriktningen avden ekonomiska politiken kan därför inte godkännas av utskottet. I de partimotioner som ställts av de borgerligapartierna,-motion 99 (m), motion 112 (c) och motion 120 (fp), förordasuppfattningar om den ekonomiska politiken som långt mer än regeringens avvikerfrän vad utskottet anser att lägets allvar kräver. Dessa motioner, och isynnerhet motion 99 (m), företräder en linje som skulle medföra ökadarbetslöshet, ökad makt åt de enskilda kapitalägarna, en än mer orättfärdigfördelning och fördjupade ekonomiska problem. De allmänna riktlinjer för denekonomiska politiken som dessa motioner förordar och de konkreta förslag deställer och som tidigare refererats måste därför avvisas av . Däremot råder full överensstämmelse mellan utskottetsuppfattning om den ekonomiska politikens allmänna inriktning och vad som däromanförts i motionen 125 (vpk). I propositionen liksom i partiernas motioner redovisasolika alternativ för skattepolitiken. Denna mäste givetvis ställas in i bildenav en samlad ekonomisk politik. Därvid måste skattepolitiken dels bidra till enriktig fördelningspolitik, dels också bidra till finansieringen av nödvändigastatsutgifter. De i propositionen ställda förslagen fyller enligt utskottetsmening icke rimliga anspråk ur fördelningspolitisk synpunkt. Höjningen avmervärdeskatten drabbar hårdast befolkningsskikt som redan fått sinarealinkomster kraftigt sänkta. Genomförandet av de fyra vallöftena ochhöjningen av barnbidragen ändrar icke tillräckligt denna bild. En höjning avmervärdeskatten i nuvarande läge har dessutom allmänna ekonomiska verkningar,som står i motsättning till strävandena att öka den ekonomiska aktiviteten ochnedbringa arbetslösheten. som utskottet noterar de föreslagna åtgärdernabeträffande förmögenhetsbeskattningen m. m. samt minskningen av subventionernatill aktiesparande kan det icke stödja vare sig en höjning av mervärdeskatteneller den utformning av den direkta statsskatten som föreslås. Denna senareinnebär skattelättnader framför allt för högre inkomsttagare och striderbeträffande sina effekter både mot vad i propositionen sägs om en rättvisfördelning och om nödvändigheten att begränsa budgetunderskottet. De borgerliga partiernas motioner 99 (m), 112 (c) och 120(fp) utgår samtliga frän att av den tidigare majoriteten genomfördaförsämringar på det sociala området skall bestå. Förslagen på detskattepolitiska området måste ses mot denna bakgrund. Yrkandena i dessamotioner kan sammantaget icke läggas till grund för en rättvis skattepolitik. I motion 125 (vpk) framlägges ett alternativ både tillpropositionens förslag om höjning av mervärdeskatten och till skalor för dendirekta statsskatten. Förslagen är följande: 1. En ytterligare höjning avförmögenhets-, arvs- och gåvoskatten i förhällande till propositionens förslag.2. FiU1982/83:3 y 31 Slopande av avdragsrätten vidrepresentation. Särskild skatt pä utlandsinvesteringar. Ändradeskatteskalor i den statliga inkomstskatten innebärandeskattereduktioner till låg- och mellaninkomsttagare. Dessa skatteskärpningar drabbar i motsats till en höjningav mervärdeskatten stora förmögenheter, höga inkomster, utlandsinvesteringar,lyxkonsumtion. De har alltså en progressiv fördelningspolitisk effekt. Demedel som genom dessa skatteförändringar skulle inflyta till statskassan täckerkostnaderna för återställandet av de i detta sammanhang aktuella reformerna,beräknade på ett riktigt sätt. Om det av nägot skäl skulle befinnas attberäknade medel ej inflyter eller inflyter senare bör uppmärksammas att vpkgenom sina bostadspolitiska förslag disponerar ett överskott på 450 milj. kr.Skulle kassamässiga problem uppstå bör noteras det överskott somförskottsbetalningarna av kommunalskatt ger i statskassan under nästa budgetår.Det står f. ö. regeringen fritt att senare återkomma med ytterligare förslagtill finansiering. Utskottet tillstyrker motionens förslag.