yttr · G605SoU7 · 1982-12-31 00:00:00 — SoU1982/83:7 y 1982/83:7 y om vissa alkoholpolitiska frågor har berettsocialutskottet tillfälle att yttra sig över de motioner på alkoholpolitikensområde som har hänvisats till skatteutskottet. Motionerna berör frågor om ettdelmål för en minskning av alkoholkonsumtionen, registrering och ransonering,alkohol vid statlig representation, etablering av systembutiker, vissaserveringsbestämmelser, försäljning av snabbvinsatser, beskattning vid införselav alkoholhaltiga drycker samt utformningen av dryckesbeskattningen i övrigt.Socialutskottet har beslutat att i yttrande till skatteutskottet ta upp främstfrågan om målsättningen för alkoholpolitiken samt utformningen i stort avförebyggande åtgärder. tar vidare upp frågan om alkohol vidstatlig representa-fion. I mofionerna 1982/83:845 av ThureJadestig m. fl. (s) och 1982/83:1639 av m. fl. (fp) yrkarmotionärerna att skall uppställa ett delmål för alkoholpolitiken avinnebörd att man bör uppnå en väsentlig minskning av dennuvarande alltför höga alkoholkonsumtionen. Målsättningen bör vara atttotalkonsumtionen minskas eller-enligt den sistnämndamotionen-en tredjedel. De omedelbara åtgärder som föreslås i den förstnämndamotionen för att dämpa alkoholkonsumtionen är bl. a. prishöjningar,obligatorisk legifimation med systemkort samt en ökad satsning påfolkrörelserna och på undervisning och information. Motionärerna i fp-motionenförordar i första hand prishöjningar för att nå den önskade utvecklingen. Andraåtgärder som bör vidtas är enligt motionärerna att kraftfullt ingripa motlangningen, särskilt till ungdom, att förbättra informationen i alkoholfrågoroch att genomföra den beslutade alkoholpolitiken med större konsekvens änhittills. Efter en femårsperiod bör man enligt motionärerna pröva om det finnsskäl att räkna med att det uppsatta målet kommer att nås eller om ytterligareåtgärder måste sättas in. Krav på legitimation på systembolaget, registrering avinköpen eller ransonering förs fram-förutom i den redan nämnda motionen,1982/83:845-i motionerna 1982/83:874 av (), 1982/83:882 avRune () och () samt 1982/83:1724 av ()och (). De riktlinjer för alkoholpolitiken som lades fast 1977 pågrundval av 1 1982/83. SoU1982/83:7 y 2 alkoholpolitiska utredningens arbete innehåller ett samlatprogram för en långsiktig insats i syfte att begränsa den totala, alltför högaalkoholkonsumtionen och alkoholmissbruket. Tyngdpunkten i programmet ligger påsocialpolitiska insatser i vid mening, resurser till förebyggande åtgärder ochupplysningsverksamhet, samordnade insatser för ungdomen mot alkoholmissbruk,narkotikamissbruk och andra beroendeframkallande medel m. m. I riktlinjernaingår också att pris/nstrumentet skall utnyttjas för att nedbringakonsumtionen. Systembolagets försäljning av spritdrycker har minskatväsentligt , och försäljningen uttryckt i ren alkohol har också gåttned. Uppgifter visar enligt vad utskottet erfarit på enkraftig nedgång i försäljningen, vilket torde ha direkt samband med deprishöjningar som genomförts fr. o. m. och . I totalkonsumtionen bör även inräknas hemtillverkning avvin och resandeinförseln samt illegala åtgärder såsom hembränning, renatureringav teknisk sprit och smuggling. Omfattningen härav kan uppskattas endast påtämligen lösa grunder, men har redovisat vissa negativatendenser på denna mörka sektor. Enligt bedömning har dockalkoholkonsumtionen totalt sett gått ned . Även enligt utskottets uppfattning har utvecklingen gått irätt riktning. Kampen mot missbruket har förts på ett brett plan med betydandeinsatser från olika organisationer och enskilda personer. Ansträngningarna harsannolikt lett till en minskning av totalkonsumtionen, även om det samtidigtfinns negativa tendenser, såsom det ökade alkoholmissbruket bland kvinnor.Väsentligt är att målsättningarna för alkoholpolitiken synes ha fått en bättreförankring hos allmänheten än tidigare och att kravet på väsentligabegränsningar av totalkonsumtionen numera får stöd av en allt starkare opinion.Utskottet vill framhålla vikten av att alkoholpolitiken även i fortsättningendrivs på ett sådant sätt att denna utveckling inte bryts. De framsteg som har uppnåtts är enligt utskottetsuppfattning viktiga. bör framhållas att bred enighet råder om attresultaten är otillräckliga och att man måste sträva mot en avsevärd minskningav den nuvarande alltför höga konsumtionen. När det gäller frågan om att ställaupp ett preciserat delmål för denna konsumtionsminskning vill utskottet inledningsviserinra om vad utskottet i denna del anförde i yttrande till skatteutskottetunder förra (SoU 1981/82:1 y s. 2-3). kan för sin del sevissa fördelar med att i likhet med vad som föreslås i den nu aktuella motionenuppställa en tämligen preciserad målsättning för en minskning avalkoholkonsumtionen. Det skulle t. ex. innebära en klar markering av attkonsumtionsminskningen inte endast skall ses som ett allmänt önskemål frånstatsmakternas sida utan som en bestämd viljeinriktning. Den psykologiskabetydelsen härav bör inte underskattas. En målsättning av detta slag skulledock ställa ökade krav på en sammanhållen planering och uppföljning avalkoholpolitiken. SoU1982/83:7 y 3 Att man med vissa tidsintervalltvingas stanna upp och undersöka effekten av vidtagna alkoholpolitiska åtgärderkan också vara positivt. En sådan regelbunden omprövning är ägnad att leda mera kritisk granskning av den politik som förts och en mera förutsättningslösdiskussion av de fortsatta åtgärderna. I motionen framhålls vidare att den åsyftade minskningenmåste gälla den verkliga totalkonsumtionen och inte endast den registreradeförsäljningen. Utskottet vill understryka det nu sagda. Härav följer att enuppföljning av den beslutade målsättningen också måste spegla förändringarna iden verkliga totalkonsumtionen. Som framgår redan av motionen är emellertid möjligheternaatt mäta den verkliga totalkonsumtionen minst sagt bristfälliga. Det räcker härvidlagatt peka på svårigheterna att få en uppfattning om hembränningens omfattning.Att bestämma totalkonsumtionens storlek måste således i stor utsträckning blifråga om uppskattningar där olika uppfattningar kan göra sig gällande. Änstörre blir osäkerheten om det gäller att avgöra om det skett mindreförändringar i totalkonsumtionen. Utskottet vill i det sammanhanget framhålla vikten av attdet utvecklas bättre metoder för studier av totalkonsumtionen och förändringardäri. måste få ett bättre underlag för sina allmänna alkoholpolitiskaställningstaganden. I avvaktan på utveckling av bättre metoder för att studeraoch följa totalkonsumtionen vill socialutskottet ifrågasätta om det ärmeningsfullt att redan nu uppställa en så preciserad målsättning för enkonsumtionsminskning som motionärerna föreslår. Detta hindrar inte att man börsträva mot en avsevärd konsumtionsminskning under den närmaste tioårsperioden.Det innebär främst att behovet av alkoholpolitiska åtgärder får bedömas medhänsyn härtill och att man vid periodens slut bör försöka genomföra någon formav analys av de förändringar som skett. Man bör däremot enligt socialutskottetsuppfattning inte redan nu binda sig för en preciserad siffra. En förstaförutsättning för att bestämma en till tid och mängd preciserad målsättning förminskning av alkoholkonsumtionen bör således vara att man kan fastställa ochlöpande följa även mindre förändringar i konsumtionsnivå ochkonsumtionsmönster. Med härisyn härtill bör motionsyrkandet inte föranledanågon åtgärd. Utskottet har i allt väsentligtsamma uppfattning som tidigare i denna fråga. Till klargörande av sininställning vill utskottet emellertid tillägga följande. En ytterligare sänkning av totalkonsumtionen av alkohol ivårt land måste komma till stånd . Konsekvenserna kommerannars att bli ödesdigra för många människor. Utskottet vill här också peka påden stora andel av samhällets vårdresurser som f. n. tas i anspråk för vård avolika alkoholskador. Som ovan framhållits har en viss nedgång i totalkonsumtionensannolikt skett . Med hänsyn till alkoholskadornasutveckling måste detta dock anses vara helt otillräckligt. Samhället måstedärför vara berett till kraftiga åtgärder för att säkerställa att det sker enfortsatt minskning av alkoholkonsumtionen. Åtgärderna måste självfalletinriktas på att begränsa den totala konsumtionen och inte bara den officiellaförsäljningen. SoU1982/83:7 y 4 Utskottet vill här särskilt peka påden oroande utveckling som ägt rum i fråga om användningen av s. k.snabbvinsatser. En minskning av den officiella försäljningen av alkohol skallsjälvfallet inte innebära en övergång fill ökad hemtillverkning av vin.Försäljningen av billiga snabbvinsatser innebär dessutom att alkohol finns lätttillgänglig även för ungdomar. Enligt utskottets mening finns det därföranledning att med uppmärksamhet följa utvecklingen. Man kan dock inte enbart med lagstiftningsåtgärder kommaåt den alltmera utbredda hemtillverkningen av vin. Även den olagliga hembränningenär svår att helt förhindra. Detta visar nödvändigheten av att först och främståstadkomma en allmän attitydförändring till alkohol och en medvetenhet hosmänniskorna om de allvarliga skaderisker som är förenade med alkoholbruket. Osäkerheten om den verkliga totalkonsumtionens storlek göremellertid, .som utskottet framhöll , att det knappast ärmeningsfullt att slå fast ett preciserat delmål för konsumtionsminskningensstorlek som föreslås i här aktuella motioner. Detta får inte tolkas som attutskottet skulle vara berett att acceptera mindre konsumtionsminskning änmotionärerna. Med hänsyn till utvecklingen av alkoholskadorna måste ambitionenvara att den totala konsumtionen skall minskas så kraftigt som möjligt, helstmer än de gränser som angetts i motionerna. Effekterna av vidtagna åtgärder börlöpande följas upp av berörda myndigheter, främst . Målsättningenbör vara en kontinuerlig minskning . Skulle det visa sig attminskningen inte verkar fortsätta i tillräcklig takt måste förutsättningslöstprövas om andra åtgärder, t. ex. restriktionsåtgärder av olika slag, kan te sigmotiverade. I sammanhanget måste uppmärksammas vikten av att i ökadutsträckning vinna allmänhetens förståelse för allvaret i alkoholproblematikernassituation och för nödvändigheten av att hindra en utveckling mot allt flergrava alkoholskador. I dagens läge bör man således enligt socialutskottetsmening i första hand inrikta insatserna på ett fortsatt kraftigt stöd tillinformation och upplysning och andra attitydpåverkande åtgärder för attdärigenom påskynda den inledda positiva utvecklingen. Utskottet vill därvidockså framhålla betydelsen av att aktivt utnyttja prisinstrumentet för atttvinga tillbaka konsumtionen. Att priset på alkoholdrycker följer den allmännaprisutvecklingen är ett minimum. Det kan övervägas om inte prisnivån bör liggahögre. Detta måste å andra sidan vägas mot de effekter som en alltför högprisnivå kan få för hemframställning av alkohol m. m. Alkoholpolitiskaöverväganden bör sålunda vara styrande för prissättningen. Enligt utskottets uppfattning får syftet med motionerna1982/83:845 (s) och 1982/83:1639 (fp) i här aktuella delar i allt väsentligtanses tillgodosedda genom vad utskottet nu anfört. Utskottet är däremot inte f. n. berett att tillstyrkainförandet av särskilda alkoholrestriktioner, såsom registrering av inköp,avstängning från inköp SoU1982/83:7 y 5 m. m. Inte heller har man enligt utskottets mening skälatt igångsätta försöksverksamhet med ransonering av alkoholinköp. De tekniskaförutsättningarna för sådana åtgärder finns belysta i den av SAMO avgivnaexpertrapporten för ransonering och registrering vidinköp av alkoholdrycker (Ds S 1981:22). Samhället har sålunda redan enberedskap att ta upp sådana förslag till övervägande om utvecklingen avalkoholkonsumtionen skulle visa sig ge anledning till detta. Utskottetavstyrker således motionerna 1982/83:874 (c), 1982/83:882 (c), 1982/83:1724(fp) samt mofion 1982/83:845 (s) i här aktuell del. Frågan om statlig spritrepresentation tas upp i motion1982/83:1738 av förste vice talmannen m. fl. (m, s, c, fp,vpk). Motionärerna kritiserar socialutskottets av godkända uttalande1980 om att all statlig representation bör vara spritfri och begär attriksdagen skall ansluta sig till vad som anförs i motionen. Utskottet uttalade i sitt betänkande SoU 1979/80:31 (s.21), som var enhälligt, att det enligt utskottets bedömning inte kunde ansesstå i överensstämmelse med den målsättning som gäller för alkoholpolitiken attstaten på olika sätt främjar bruket av alkohol vid representation. Utskottet ansågdärför att all statlig representation borde vara spritfri. Staten borde vidarevisa stor återhållsamhet i fråga om användningen av andra alkoholhaltigadrycker i representationssammanhang. Utskottet ansåg att en restriktivinställning från statens sida då det gäller alkohol i representationssammanhangvar ägnad att påverka landstings- och primärkommuner till motsvarandeåterhållsamhet på området. I sammanhanget nämnde utskottet attLandstingsförbundets styrelse redan beslutat om en i princip alkoholfrirepresentation. Även i fråga om den privata företagsrepresentationen var detenligt utskottets mening viktigt att åtgärder vidtogs för att om möjligtavskaffa den alkoholtradition som finns på området. På utskottets förslag gav regeringen som sinmening till känna vad utskottet anfört. Frågan om alkohol vid privat representation har sambandmed rätten till avdrag för representationskostnader vid taxeringen.Avdragsrätten för vin och starksprit vid representation har numera - efterskatteutskottets initiativ (SkU 1979/80:44) - slopats. 1 motion 1982/83:1738 uttalas att det är svårt att hävdaatt beslutet om spritfri statlig representation lett till något frånnykterhetspolitisk synpunkt positivt resultat, även om syftet var gott.Resultatet har enligt motionärerna bl. a. blivit ett avsteg fråninternationella umgängesregler för representation och gästfrihet. Det kanenligt deras mening knappast vara rimligt att den ellerriksdagen skall vara förhindrad att i samband med middag bjuda t. ex.representanter för främmande land på ett internationellt vedertaget sätt.Nuvarande ordning kan, anför motionärerna, ge en egendomlig bild av vårt landoch vårt begrepp om gästfrihet. I motionenframhålls vidare att den statliga representationen liksom all SoU1982/83:7 y 6 annan representation självfallet bör vara måttfull. I denmån det enligt vanliga umgängesregler är befogat med representation böranvändningen av alkohol vara återhållsam. Det kan emellerfid enligtmotionärernas uppfattning inte gagna vare sig nykterhetspolitiken, attitydernatill alkoholen eller kontakterna med t. ex. andra länder att fortsätta med dentyp av kategoriska förbud som vi nu har. Frågan om alkohol vid stafiig representation har i någonmån minskat i betydelse . Besparingarna inom den offentligasektorn går givetvis också ut över representafionen, och den representation somförekommer torde i allmänhet kunna bedömas som närmast ofrånkomlig. Utskottets uttalande om spritfri representation har ipraxis kommit att tolkas som ett i det närmaste totalt förbud. Statligspritrepresentation har knappast förekommit annat än vid svenskabeskickningar utomlands och då endast i samband med representation gentemotutländska gäster. Utskottet delar motionärernas uppfattning att detta äralltför stelbent. Det finns således anledning till viss uppmjukning av dettidigare uttalandet, självfallet med bibehållande av den vägledande principenatt statlig alkoholrepresentafion skall vara återhållsam och stå i överensstämmelsemed vedertagna alkoholpoHtiska målsättningar. Det bör sålunda inte ses som heltavgörande om det är spritdrycker eller vin som serveras i ett visst fall. Detväsentliga är att alkoholanvändningen totalt sett är måttfull och inte gårutöver vad gästfriheten kräver. I de flesta sammanhang bör det emellertid varafullt tillräckligt att bjuda på t. ex. vin. Utskottet vill vidare framhålla att man som ett alternativalltid bör servera lämpliga alkoholfria drycker. Det bör ses som en naturligsak att vissa gäster föredrar detta. Utskottet tillstyrker att förtydligar sitttidigare uttalande i enlighet härmed. Övriga motionsspörsmål är inte av sådan karaktär attsocialutskottet har skäl att i detta sammanhang gå in på en prövning avförslagen. Närvarande: (), (), JohnJohnsson (s), (), (), (),(), (), (), (), (), (), (vpk), ()och (). SoU1982/83:7 y 7 av (), (). (), (vpk) och (), som anser att det avsnitt i utskottetsyttrande på s. 6 som börjar med "Utskottets uttalande " ochslutar med "i enlighet härmed" bort ha följande lydelse: Utskottets uttalande om spritfri representationinnebar en viktig markering av det allvar med vilket ser på detutbredda bruket av alkohol i olika sammanhang. Det gav klart uttryck åt envilja att åstadkomma en allmän attitydförändring till alkoholen. uppfattning äger skälen för detta uttalande fortfarande singiltighet. Att nu ändra det tidigare enhälligt gjorda uttalandetskulle dessutom kunna uppfattas som att ändrat sin inställning i dealkoholpolitiska frågorna. Det skulle kunna hävdas att blivit merpositiv till bruket av alkohol som sådant. Utskottet anser mot bakgrund av det anförda att det intekan komma i fråga att nu modifiera eller mjuka upp det uttalande riksdagengjort om spritfri statlig representation. Utskottet avstyrker således motion1982/ 83:1738. 1. beträffande ett delmål för alkoholpolitiken av () som anför: Ett centralt mål för alkoholpolitiken måste vara attpressa ner den totala konsumtionen. Därigenom reduceras successivt antaletalkoholskador. Det är viktigt att de medel som används för att förebyggaalkoholskador relateras fill målet om en avsevärd minskning av den totalakonsumtionen. Om ett preciserat mål för minskningen av totalkonsumfionen ställsupp för förbättras möjligheterna att välja rätt styrmedelför att nå målet. Värdet av ett sålunda preciserat mål har uttryckts från flerahåll, bl. a. av alkoholnämnd. I motion 845 av . yrkas att målet bör sättas vid en minskning under entioårsperiod. I partimotion 1639 yrkas att målet bör sättas vid enminskning med en tredjedel under samma tidsintervall. Utskottet uttalar sin förståelse för värdet av ettpreciserat delmål men finner svårigheter i att ange en exakt siffra, dåstorleken av den konsumtion som går vid sidan av systembolagets försäljning ärokänd. Det hindrar enligt min mening inte att delmålet kunde omfatta denmätbara konsumtionen. Oavsett hur klart målet definieras får självfallet intede åtgärder som satts in för att minska konsumtionen driva upp en illegalframställning av alkoholdrycker. Utskottet framhåller emellertid att målsättningen bör varaen kontinuerlig minskning av konsumtionen . Därmed har utskottet gettuttryck åt SoU1982/83:7 y 8 samma principiella syn som motionärerna. Om denkontinuerliga minskningen inte fortsätter måste nya åtgärder sättas in. I detsammanhanget får frågan om en ytterligare precisering av delmålet prövas. 2. beträffande försök med ransonering av (), som anför: Prispolitiken och den massiva satsningen på upplysning ochvård har visserligen lett till en i och för sig välkommen reducering avtotalkonsumtionen av alkohol . Men dess värre torde dettaendast marginellt kunna påverka skadeutvecklingen enligt alkoholforskaren . I ett land med fri alkoholförsäljning konsumerar av männenungefär hälften av all försåld alkohol. Av naturliga skäl är det främst dennagrupp som drabbas av de svåra alkoholskadorna. Sjuk- och socialvård liksomförsäkringskassa och arbetsvärd belastas nu med mångmiljardbelopp föratt hjälpa dessa alkoholmissbrukare - dess värre i allmänhet till ingen ellerringa båtnad för dem. Kanske totaleffekten av samhällets vårdinsatser-specielltnär det är fråga om förtidspensionerade alkoholskadade - rentav är negativ! Naturligtvis skall vi fortsätta med en aktiv prispolitikoch satsningarna på upplysning och vård. Men det räcker inte! Ettransoneringssystem torde vara den enda effektiva lösningen. Många ryggar dockinför tanken på en återgång till det tungrodda och ur psykologiska synpunktertvivelaktiva Brattsystemet. Men det finns bättre alternativ.Socialdepartementet har redan klarlagt hur ett effektivt och administrafivtenkelt ransoneringssystem skulle kunna vara uppbyggt (Ds S 1981:22). Det är emellertid angeläget, att en eventuellalkoholransonering noggrant förbereds samt att forskarresurser samtidigtavdelas för en successiv uppföljning och utvärdering så att man snabbt kanvidta eventuella erforderhga justeringar av teknisk eller kvantitativ art. Ett sådantunderlag vore av värde vid ett kommande ställningstagande till huruvida enpermanent alkolholransonering är ett lämpligt inslag i samhällets strävan attreducera alkoholskadorna och därmed också samhällets kostnader till följd avalkoholmissbruk. minali/gotab 1983 75173