yttr · G605LU3 · 1982-12-31 00:00:00 — yttrande 1982/83:3 y över motion om utlåning av filmverk från arkivet för ljudoch bild har den 15 april1982 beslutat bereda lagutskottet tillfälle att yttra sig över motion1981/82:2286 av () som väckts med anledning av proposition1981/82:111 om vissa filmfrågor m. m. I motionen yrkas att hos regeringenbegär sådana ändringar i förordningen (1978:779) om pliktexemplar av skrifteroch ljud- och bildupptagningar att filmforskningens behov av källmaterial kantillgodoses. Enligt motionären får kopior av de biograffilmer som förvaras iarkivet för ljud och bUd inte lånas ut till vetenskapliga institutioner.Filmforskarna är därför hänvisade till att studera materialet i arkivetslokaler. Detta innebär i praktiken att filmforskningen och filmundervisningenpå andra orter än omöjliggörs. Lagutskottetfår anföra följande. Möjligheterna att använda biograffilm för olika ändamål äri hög grad beroende av det upphovsrättsliga regelsystemet. Enligt lagen(1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk har den somskapat ett sådant verk både en rätt att utnyttja det ekonomiskt och ett ideelltbetonat inflytande över hur och i vilka sammanhang det används. Till gruppenkonstnärliga verk hör bl. a. filmverk, varmed jämställs verk inspelade påvideogram. Också vissa andra grupper än upphovsmän skyddas enligt lagen, bl. Upphovsrättslagen omfattar inte fotografer utan deras verkskyddas av lagen (1960:730) om rätt till fotografisk bild. I väsentligaavseenden åtnjuter fotografen samma skydd som skapare av litterära och konstnärhgaverk. Reglerna i upphovsrättslagen ger bl. a. dem som deltagitvid tillkomsten av ett filmverk, t. ex. manusförfattare, regissörer,kompositörer, en principiell ensamrätt att framställa exemplar av verket ochgöra det tillgängligt för aHmänheten. Ensamrätten innebär att man inte utanupphovsmännens samtycke får spela in verket, göra kopior av en inspelning, visaen inspelning offentligt eller sprida verket, dvs. sälja, hyra ut eller låna utinspelningar eller kopior av det. De som uppträder i ett filmverk, t. ex.skådespelare, sångare, musiker, åtnjuter skydd mot bl. a. att inspelningenkopieras utan deras tillstånd. Upphovsmännens och andra gruppers rättigheter äremellertid inte oinskränkta. Både upphovsrättslagen och fotografilageninnehåller regler som gör det möjligt att för olika, närmare angivna ändamålutnyttja skyddade verk och prestationer utan rättighetsinnehavarnas samtycke. 1 1982/83. LU1982/83:3 y LU1982/83:3 y 2 Några av dessa undantag har samband med verksamheten vidarkivet för ljud och bild. Enligt lagen (1978:487) om pliktexemplar av skrifteroch ljud- och bildupptagningar skall bl. a. s. k. referensupptagningar avradio- och TV-program (inkl. TVrsända biograffilmer) samt exemplar avbiograffilmer' och inspelade vidéogram under närmare angivna förutsättningaröverlämnas till arkivet för bevarande. I upphovsrättslagen föreskrivs attarkivet har rätt att göra kopior av offentliggjorda filmverk för bevarande iarkivet. Arkivet får också för forskningsändamål göra enstaka kopior avoffentliggjorda verk, som överlämnats till arkivet. Enligt förordningen ompliktexemplar av skrifter och ljud- och bildupptagningar gäller som huvudregelatt den som för forskningsändamål vill ta del av ljud- och bildupptagningar ärhänvisad till att se eller lyssna på upptagningen i arkivets lokaler. Exemplarav andra upptagningar än upphovsrättsligt skyddade filmverk kan dock efterprövning i varje särskilt fall spelas upp på institution utanför arkivet. I anslutning till det anförda vill lagutskottet erinra omatt det upphovsrättsliga regelsystemet är i hög grad internationellt. En radinternationella konventioner har sålunda tillkommit som syftar till att geupphovsmän m. fl. skydd utanför det egna hemlandets gränser. Av grundläggandebetydelse på det rent upphovsrättsliga området är den s. k. omskydd för Htterära och konstnärliga verk, som kom , och den s. k.Världskonventionen om upphovsrätt . liksom ett stort antalandra länder är anslutet till de båda nämnda konventionerna, vilka således ärbindande för oss. Huvudprinciperna i och Världskonventionenär desamma. En huvudprincip är att fördragsslutande stat skall ge medborgarefrån andra fördragsslutande stater samma skydd som man ger sina egnamedborgare. En annan princip är att vissa s.k. minimirättigheter skallgaranteras. Den innebär att varje stat åtagit sig att ge ett skydd av en vissnivå för verk från de andra staterna. Minimiskyddet behöver dock inteupprätthållas i verkets hemland. Av betydelse när det gäller filmverk är bl. a. artiklarna9 och 14 i . Enligt artikel 9 gäller som huvudregel attupphovsmän har en uteslutande rätt att låta mångfaldiga sina verk.Konventionsländerna får dock i sin nationella lagstiftning tillåtamångfaldigande i vissa fall förutsatt att sådant mångfaldigande inte görintrång i det normala utnyttjandet av verket och inte heller oskäligt inkräktarpå upphovsmannens legitima intressen. Artikel 14 garanterar upphovsmän tilllitterära och konstnärliga verk som har bearbetats eller återgivits genom filmen ensamrätt att låta sprida sålunda bearbetade eller återgivna verk. Detsammagäller i fråga om upphovsmännen till själva filmverket. Enligt utskottets mening är det önskvärt att detupphovsrättsliga regelsystemet utformas så att skyddade verk och prestationerkan utnyttjas för forskning och andra angelägna ändamål. är detemellertid viktigt att man slår vakt om upphovsmännens och dem närståendegruppers LU1982/83:3 y 3 berättigade intressen och att inte åsidosättersina internationella förpHktelser på området. Bestämmelserna iupphovsrättslagen om rätt till kopiering av filmmaterial som förvaras hosarkivet för ljud och bild och författningarna om pliktexemplar har ocksåutformats efter en avvägning mellan forskningens behov av tillgång tillfilmverk och upphovsmännens intresse av att materialet inte olovligen kopieraseller eljest missbrukas. Mot bakgrund av det anförda anser lagutskottet attriksdagen inte nu bör förorda en sådan författningsändring som begärs imotionen. Frågan om utlåning av arkivets material bör i stället lösas genomförhandlingar med berörda rättighetsinnehavare. Utskottet vill i sammanhanget hänvisa till att delitteraturvetenskapliga institutionerna vid universiteten i och i enskrivelse till regeringen anhöll om en sådan förtydligandeförfattningsändring så att det blir möjligt att ta del av upphovsrättsligtskyddade filmverk, relevanta TV-program och videogram pä resp. institutioneller pä annan av arkivet för ljud och bild godkänd låneplats i och . Arkivet för ljud och bild yttrade sig över framställningenoch framhöll därvid att myndigheten är positiv till förslaget. Arkivet påpekadesamtidigt att man är angelägen om ett förtroendefullt samarbete medfilmbranschen och att man avsåg att inleda överiäggningar med branschen för attdiskutera vissa erfarenheter av pliktexemplarsystemet. Med hänsyn härtill vararkivet inte berett att förorda någon ändring av den aktuella förordningen utanatt ingående överläggningar har förts med branschintressena. Regeringen beslöt att lämna vad som iärendet förekommit utan annan åtgärd än att skrivelsen från delitteraturvetenskapliga institutionerna jämte de över skrivelsen avgivnayttrandena skulle överlämnas till arkivet för ljud och bild för att av arkivetbeaktas i anslutning till de överväganden rörande eventuella förändringar avpliktexemplarsystemets utformning som arkivet kan komma att göra. På grund av att niotionsspörsmålet således kommer att bliföremål för överläggningar mellan arkivet för ljud och bild och filmbranschenbör motionen inte föranleda någon åtgärd från sida. LU 1982/83:3 y 4 (), (). (), (), (), i (s), (),(), (), (). (), (), (), Per (vpk) ochInga-Britt ()*. *Ejnärvarande vid betänkandets justering.